De nou... Can Josep: d’agost 2008\nConeixia el teu germà.\nVenia dels Hostalets de cercar feina per les fàbriques i tallers del voltant dret del poble segons es ve de Tona, quan hi havia una gent que esperaven prop d'una carretera imaginària al costat d'un contenidor verd de Rebuig i una valla grisa galvanitzada. Quan feia de les meves canvïant deixalles de contenidors per endressar i veure què se'n podia aprofitar els he sentit i vist, ja que, estava abssort, pel soroll llunyà de l'altre carretera de transit continu i ràpid de dos carrils.\nHe vist també un gatet ja gros que cercava menjar. I m'he pensat: -Què hi fa aquest aquí?, si això és una zona de deixalles industrials i després de obrir tots els contenidors i comprovar que de menjar no n´hi havia, he furgat en el furat de la meva boca que no hi tinc el queixal que m'arrencaren l'altre dia, i li he donat, al gatet, que m'anava seguint d'un contenidor a l'altre, un trosset d'espina de sardina enllaunada que gairebé era desfeta, i ho he fet tot corrents i deixant-la al terra perquè el pispa no em mossegués el dit.\nJo que anava accelerat en tornar de l'altre filera de contenidors he pogut veure el gat mastega que mastegaràs, com li queia una dent. Pobret.\nJa tornava cap a casa per el cantó dret quan he vist que per aquells indrets, en les naus industrials i els tallers i tallerets, els propietaris deixaven, a les bestioles talls de llangonissa i aigua, però em sembla recordar que tenia pressa i no n'he agafat.\nEndressava una valla galvanitzada d'una mida adient per a un lloc on ja hi havia treballat un dia i la portava cap allà, quan ha sortit el Sol d'entre els núvols d'aquella tarda fosca i he vist un parell de pinxos dels que em sonava la cara. Dic:\n-Ep! Jo us conec a vosaltres! -Feien que no amb el cap. Jo que estava espès me'ls mirava fixament a la cara i recordava les seves faccions amb certesa-.\n-Sí que us conec, sí. Sou de Prensoland! Jo he treballat amb vosaltres un dia!\n-No! Nosaltres som de Pinsos Sant Antoni, però ara treballem a un altre puesto!\n-Ah! Sí! Pinsos Sant Antoni! Jo hi havia anat a posar un silo! Abans treballava a Salvans de Vic; feiem silos. Jo el vaig anar a posar i vosaltres em veu fer d'ajudants!\n-No! -Es feien els esquerps-\n-Com que no. Sóc Salvans jo, m'en recordo de vosaltres!\nAmb aquestes que ha aparegut un xicotet cap peladet d'ulls blaus i m'ha dit:\n-Prou! prou!-. Li he alçat la cara agafant-lo pel clatell i li he dit:\n-Qui ets tu?.\nS'ha sentit la veu d'una dona rossa amb el cabell curt i la cara grossa que deia:\n-És el meu fill! Això que es va fer el teu germà! Tú vas matar el teu germà! Jo el coneixia!\nI li dic: -I vostè com es diu?\nI vaig cap allà i li dic:\n-Miri, el meu germà estava molt malalt. Era jo qui marxava, m'entén? I el dimoni va fer un canvi. El meu germà no li va donar la gana de gastar-se la seva fortuna a Amèrica o al Japó per curar-se de la seva malaltia a la seva edat. El meu germà tenia cinc fills, i va preferir morir-se ell que no pas...\nPublicat per Joanna. a diumenge, d’agost 31, 2008 Cap comentari:\nJa tenim entreteniment per a quatre hores durant el cap de setmana tot l'hivern. El Barça, amb nou entrenador vol fer oblidar el desastre de la temporada passada quan va llençar la lliga perauè la guanyés el madrit d'una manera molt trista per a nosaltres.\nVa dir l'entrenador al torneig de presentació d'estiu de l'equip que prometia treball, però tot i això, a l'últim partit oficial contra un equip polonès, partit jugat a fora, i amb tot decidit per un quatre a zero a l'anada, el Barça no va fer res. No va marcar. És molt d'hora, però a la lliga tots els punts compten i les actituds i els nervis també. El famós "entorno" també n'estarà pendent. Avui en el partit a Sòria contra un equip acabat de pujar és on s'ha de veure el treball i l'ofici i el Barça ha de guanyar.\nJo l'escoltaré per la ràdio, i tú?\nDes de dimecres 27 que no escrivia en el blog. De fet era Dijous al dematí d'hora, però, i és una de les coses que em té intrigat, no hi pas qui s'aclari amb els horaris que tinc jo de publicació. Ara mateix, vaig publicar el somni Opneka Dijous al dematí d'hora, com ja he dit. Potser eren les sis, quarts de set, i vés a saber quina hora diu el blogger que s'ha fet. Bé és igual.\nLa qüestió és que he estat enfeinat en vàries coses, per exemple cercar feina per internet. Hi ha una empresa estrangera que ofereix feina fent transaccions econòmiques i hi estic aplicant. De moment va bé, responen als missatges i envien més informació i dades per emplenar, i no és allò de grans i parafenaliosos documents de coloraines i que tarden i costen de carregar a l'ordinador, tot molt escuet i directe. Espero que fructifiqui.\nTambé he vist el psiquiatre substitut, el meu està de baixa per un problema al genoll, i m'he decidit a sol·licitar ajut a una advocadessa laboralista per veure si hi ha alguna possibilitat de cobrar alguna pensió parcial d'invalidesa permanent per la malatia que he agafat treballant als genolls que voldria es fes càrreg l'empresa per la que treballava i en la que vaig estar diversos anys sense assegurar. Espero que amb l'ajut d'aquesta advocadessa i la resolució jurídica, l'empresa hagi de cotitzar els anys en qüestió donant-se així fins els quinze necessaris per a la pensió.\nDe la incapacitació mental no se'n sap res. ja fa vuit mesos que es va sol·licitar. Dimarts vaig a l'Ajuntament a tramitar la pensió mínima d'ajut que es dóna a qualsevol persona que com jo no té cap ingrés i que en el meu cas he sol·licitat per si donat el cas haig de desplaçar-me a treballar a alguna feina en tren o autobús, donat que no tindria cèntims ni per això si m'oferissin feina. Potser al trenta de Setembre ja la cobro. Són 451 euros/mes.\nPublicat per Joanna. a dissabte, d’agost 30, 2008 Cap comentari:\nAvui he somniat una cosa amb un detall curiosíssim que tot seguit reprodueixo. Jo em sembla que era al meu poble i he trobat uns coneguts, i com que havia d'anar a Vic els he demanat si em podien dur en cotxe.\nNo sé si havíem estat tota la nit fora, o ens havíem trobat molt d'hora al dematí perquè jo duia gorro i bufanda a banda de la jaqueta i els he dit que hauríem de passar per casa a deixar aquests estris per no anar carregat en tornar de Vic a peu amb el Sol.\nTot el somni que això m'ha preocupat, fins i tot quan ja érem a Vic, suposadament en un cinema al mig del passeig, que jo he suposat al nou pàrking soterrat, i quan aburrit de la pel·licula he mirat al cel i he vist forts d'allò que els de la tele en diuen cúmulo-nimbus formant-se, i he pensat que per sort potser plouria ha resultat que sobte en aquella pel·lícula en llengua estrangera de mariners russos que estavem veient s'ha sentit pels altaveus: "Es el momento de gritar: Opneeka!". Val a dir que no tothom, però sí els que m'han acompanyat a Vic en cotxe, i més gent s'han posat d'empeus, llargs com són, han fet dues passes endavant, i, fent no sé exactament quin gest amb una de les seves mans han cridat: "Opneeka!".\nJo també m'he posat dret i he fet les dues passes al compàs, però donat que a la pel·lícula encara enraonaven, o sonava música, o no ho havia ensajat no he pogut cridar: Opneeka!. No he trobat la meva entrada. I val també a dir que això ha passat fins a dues vegades.\nPotser ells com que són estiuejants ja l'havien vista a Barcelona aquesta pel·lícula.\nPublicat per Joanna. a dijous, d’agost 28, 2008 Cap comentari:\nQue sigui doble?\n“Que sigui doble!” diu que efectivament, va dir el meu pare quan li varen oferir un calmant a l’hospital la nit que es moria. El meu germà gran, en Xavier, que va ser qui em va dir que el meu pare era mort, moriria dos mesos exactes més tard d’un càncer de fetge. El meu germà Xavier era alcohòlic.\nRecordo que un dia que anàrem a dinar amb en Xavier a Barcelona, un any abans de morir-se, a prop de on ell treballava, donat que va mirar d’arreglar-me l’ordinador portàtil, o que me l’arreglés la garantia de la botiga, i que li vaig dir que bevia molta cervesa, mig litre dinant, i ell va dir que no podia digerir la carn. No sabia si ho deia de broma com a excusa de bevedor o si es tractava d'un virus passatger. No veia el meu germà gaire sovint.\nM’estava empassant l’arròs quan ell em va demanar: “Té condiment, eh?” referint-se al petits trossets de carn i peix que l’arròs a la paella duia i jo destriava i m’empassava. Vaig dir: “Me l’estava menjant molt de gust!” i me’l vaig acabar deixant un tros gros de pit de pollastre per desmenussar al mig del plat. Ell em va dir que me l’acabés, però em vaig empecinar en que no, i, a més no vaig voler la brotxeta que havia demanat per segon i que no vaig arribar ni a veure. El cambrer de la barra va insistir, però me’n vaig sortir pagant mig menú.\nEl meu germà va dir: “El cafè l’anirem a fer a un altre puesto”. I vem anar a peu encara més a prop de on treballava a una casa de cafès italiana, Cafè di Roma em sembla. Jo content com estava vaig rebre el que el meu germà havia demanat tot poc enlluernat i cofoi per la proesa del mig dinar.\nDic: “Això és aigua de castanyes!”, diu: mira-t’ho bé. “És Jack Daniels calent” i em va demanar que com ho sabia donat que no ho havia olorat. Ho vaig endevinar per el color marron del líquid, però val a dir que tal era el desconeixement de les malalties del meu germà, que quedaren insinuades aquell dia, l’alcoholisme sobretot, que vareig engullir el cafè sense voler trobar-ne el gust de cap mena. I ell ho va remarcar com a germà gran que era.\nPublicat per Joanna. a dimecres, d’agost 27, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Alcoholisme, Josep, Xavier\nLa veritat, segona part.\nDeien ahir els de la Universitat Oberta, que va dir Nietzsche: "No m'hauria de convertir en un eriçó, jo? Tenir punxes, però, és un malbaratament." i que ho va dir en el sentit de una reacció. És de intuir que a tot el que li devia estar passant després dels supòsits que us vareig comentar amb el Sant Pare i la proclamació bàsica d'en Friederick de que déu era mort.\nSegons Paul Ricoeur, Nietzsche, juntament amb Marx i Freud, són els tres "mestres de la sospita" i "fundadors del discurs" com a crítics al racionalisme dominant aleshores en el pensament, i, en general a tota la civilització occidental, sobretot després de la Ilustració, en tant que veuen la raó com una simple justificació de les pulsions més profundes: Marx la veu en el materialisme econòmic, Nietzsche en la voluntat de poder, i Freud en l'inconscient dinamic expresat en el desig sexual, la fustració i l'agresivitat.\nAixí doncs Nietzsche pretén la restauració de la força de l'home per la superació de la rencúnia i de la compassió. D'aquí que no vulgui, o trobi un malbaratament les punxes en la seva disfressa d'erissó que ha de ésser aixafada per algun vehicle, com qualsevol alimanya en un camí del bosc, com a "Ja no fa falta, tú". M'explico.\nEl dia que s'endugueren el meu pare cap a l'hospital, al capvespre, i ja no el vaig tornar a veure en vida, el noi de l'ambulància el va baixar per les escales assegut en una cadira especial i amb l'ajut del meu germà Jordi que havia vingut, ell i la seva dona, perquè no el volien deixar morir a casa, que era de mal fer, el pujaren al llit de l'ambulància. Jo, per veure si el paio m'entenia, enfeinat com estava lligant al malalt li vaig dir des de la llunyania: "Em sembla que li fa mal el cap", el tipus de l'ambulància era absolutament conscient de la fatidicitat dels moments, però encara va riure per sota el nas. El meu germà Jordi, se sentia fins i tot orgullós de ser ell qui visqués aquells moments, però badava amb les lligatures. Jo, vaig haver, aquell vol, de cridar: "El coixí!" veient el meu pare fer inconmensurables esforços per mantenir el cap dret sense poder arrepenjar-lo enlloc. "-Merci!". Aquell xicot va treure un coixí retràctil de sota la camilla i el meu pare va poder reposar el cap amb un suspir i una mica d'exhalació que van semblar deixar-lo dormir tot el que no havia pogut durant el dia. No va enraonar però va fer un gest amb la mà d'agraiment al meu germà sord que sota la sol·licitud del camiller li aguantava llavors el cap. Potser no hi sentia. Va morir de retenció de líquids, i ja en tenia els pulmons plens. Diu que a l'hospital li van demanar si volia un calmant i ell va dir: "Que sigui doble!".\nLa meva germana, des de l'hospital, em va dir que me n'anés a dormir i quan era al llit es veu que van telefonar a un mòbil que tenia unes quatre vegades per dir que s'havia mort, però no el vaig sentir. Cap allà a les quatre de la matinada es personaren tots a la meva habitació i em despertaren. La meva mare: "Josep! Perquè no has vingut? Perquè no has agafat el telèfono?" torturadora com sempre, tenint en compte que quen varen telefonar el meu pare ja havia traspassat. Era ara hora de convertir-me jo en eriçó per a goig de la vídua?. El meu germà gran: "Josep, el papá s'ha mort!".\nJo ni sé qui és el papá que a casa sempre ha estat el papa, ni sabia què hi feia tota aquella gent a dins el meu quarto a aquella hora ni perquè després de dir-me que me n'anés a dormir em volien fer sentir culpable per allò que era inevitable ja a aquelles alçades, i, a més, veure tots quina cara hi posava. Però es quedaren tots quatre allà drets com els qui miren a algú que no han vist mai despullat. Molt violent. Sort del meu germà gran.\nEtiquetes de comentaris: Història, Nietzsche, Reflexions\nL'aigua que ve.\nEl Roïne: L’arteria francesa envetzinada.\nPer Emma Jane Kirby\nPer sota de les aigües del Roïne, que flueix a través d’algunes places clau del turisme francès – Lyon, Avignon, La Camargue a la reserva natural -, s’amaga un desastre ecològic tant greu que ha estat descrit com “el Chernobil francès”.\nEl pati d’en Jean Luc Fontaine és una cova d’Al·ladí de xarxes, trampes de l’anguila, parany, caixes i boies. Les seves tres barques de pesca estenen al voltant dels remolcs l’olor ranci de les xarxes de pescar. El senyor Fontaine i els seus companys, dintre d’un de les barques passen la mà per l’aigua del riu i diuen: “Tot aquest equip s’acabarà aquí podrint-se des de fa més d’un any. He sigut pescador de riu durant vint-i-cinc anys i totes aquestes coses d’aquí són la meva vida”. Posa els dits a través d’una de les xarxes: “He fet algunes d’aquestes coses amb les meves mans”.\nA tot el llarg de la longitud del Roïne, des de Lyon fins a l’estuari de Camargue, els pescadors de riu han estat ordenats pel govern francès a amarrar les seves barques. L’any passat una draga del Roïne va mostrar sediments contaminats en el seu llit i a un pescador local li preocupa el fet de que les aus semblen estar-se morint al voltant de la zona del Grand Large, just a les afores de Lyon, i va enviar algunes de les seves captures a un laboratori per a l’assaig. Els peixos figuren dotze vegades el límit legal de seguretat dels productes químics tòxics bifenils policlorats, o PCB.\nEls grups de pressió mediambientals, convençuts de que la contaminació es feia a través de la cadena alimentària van pressionar el govern per realitzar el cribat humà en desenes dels habitants del Roïne i fou aprovat per l’Asef, un grup independent de metges que cada cop està més preocupat pels efectes de la contaminació en la salut dels humans.\nEls resultats foren alarmants. Els que han nedat amb regularitat, o mengen els peixos del riu sovint tenen vint vegades més PCB a la sang que aquells que no ho han fet.\nDe seixanta-cinc anys de edat, el Dr Henry Ceserola va pasar la seva infantesa jugant al riu a Arles i la perca, anguila i besug s’han fet part principal de la seva dieta. Una analítica recent va demostrar que compta amb cent picograms de PCB a la seva sang. La majoria de nosaltres en tenim al voltant de 0-10 picograms. Uns anys endarrera el Dr Ceserola va ser diagnosticat amb un càncer i, com a metge, ell és molt conscient de que els PCB poden causar, no només la infertilitat i defectes de naixement en els mamífers, sinó també càncer de cólon i de mama. “Existeix una vinculació entre la contaminació i el meu càncer?” conclou. “No ho sé, però el govern ha conegut sobre la lluita al Roïne contra la contaminació des de fa molt de temps”\nEl Roïne, a través de retalls a França té la més gran concentració de indústries químiques.\nDes de la dècada de 1920, els PCB s’han utilitzat en la indústria de tot el món en transformadors, generadors elèctrics i fluïts aïllants. Foren prohibits al 1986 després d’haver sigut entès que planteja un greu perill per a la salut humana però encara se n’escapa dels antics aparells elèctrics i de desguaços perillosos.\nEls grups ecologistes han vingut advertint al govern des de fa anys sobre els alts nivells de substàncies químiques tòxiques que s’han anat vertint a l’aigua del riu, però a la data tant recent de 1992, França tenia la possibilitat del trasllat de residus contaminats a Austràlia un cop tractades a la planta de tractament previ de Lyon.\nA la desembocadura del Roïne, a Port St Louis, a La Camargue, la població local que ha acordat de ser sotmesa a probes mostra nivells extremadament alts de PCB a la sang.\nPublicat per Joanna. a dimarts, d’agost 26, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Aigua, Barcelona, Contaminació, notícies\nS'han acabat les Olimpíades!\nS'han acabat les Olimpíades. Fa unes quantes hores, és cert, però no ha estat fins ara que m'he decidit a parlar-ne. I, és que de fet jo me les he mirat unes quantes hores... són vacances, és al dematí i a ben dinat.\nTrobo que per passar unes bones Olimpíades el teu país no hauria de competir. Ho dic seriosament. Les haurien de fer ja professionals, que poc se'n falta, i, quedar-te aturat davant del televisor mirant, si vols, els millors esportistes del món disputant-se torneijos molt importants en una oportunitat que es veu que passa cada quatre anys però que vistos els indexos d'audiència i abandonades les ganes d'incordiar als països pobres sense infraestructura esportiva en esports tècnics, es deixaria de competir per països i es faria per zones territorials, bé això és igual, el que volia dir es que primer es farien cada dos anys i després tindríem Olimpíades cada estiu.\nQuan es competís per zones territorials evidentment els catalans, com fins ara no hi tindríem res a dir, però com a públic jugaríem amb avantatge perquè ja hi estem acostumats. Els Estats Units tindrien uns deu participants en cada prova, i els xinesos també, però no compto que això afectés a la varietat de participants en les finals.\nEls Jocs Olímpics deixaríen de ser tant dramàtics, els esportistes podrien participar només en dues o tres Olimpíades a triar, exceptuant els casos en que els televidents ho sol·licitessin per e-mail, per allò de veure grans duels que els sorteijos podrien, tot i els precs, desfer -sempre depenent d'on se celebressin les Olimpíades: a més lluny d'Europa, més salvatges i al·lucinants-.\nLes Olimpíades se celebrarien, o es podrien celebrar, a ciutats com Madrid i València, Sabadell i Terrassa, cal tenir en compte que una pissina Olímpica, i en general tota la infraestuctura de la instalació no gasta res en comparació amb un parell de camps de golf. Això re-activaria el sector de la construcció. Tothom podria tenir un piset de la vila Olímpica i fer-se'n una idea de què deu ser això de tant esportista junt i del mateix sexe... gairebé com un convent, de capellans o de monges.\nFinalment ja sabriem on anar de vacances, o, en temps de crisi on no anar i veure-ho per la tele.\nPublicat per Joanna. a dilluns, d’agost 25, 2008 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Olimpíades, Projectes\nAturats sense prestació.\nFa set mesos i mig que m'han encarregat, a Vic, controls d'orina regulars dos cops per setmana. Normament hi vaig els Dilluns i els Dijous i són a les 9:15 hores. Aprofito que el meu germà Jordi va cap a treballar i vaig cap a Vic en cotxe i m'espero des de les vuit allà fora fins a l'hora que toca, per tornar, des de fa els set mesos, a peu.\nSón catorze quilòmetres fets per alguns carrers de Vic, cap a les barriades plenes d'immigrants i després cap als camps dels pagesos seguint un camí antic asfaltat per on passen cotxes, de vegades a tot drap. Això dos cops a la setmana.\nAquest any he tingut sort, i amb el factor climatològic, a banda del fred quan t'esperes al dematí, només ha coincidit que plogués i poquet una o dues vegades. Casualment, l'època de les pluges al Maig-Juny, després de la llarga sequera va fer que sempre plogués al migdia, a la tarda o al vespre-nit.\nEls controls d'orina me'ls va encarregar una treballadora social del Centre d'Atenció a les Drogodependències d'Osona (CADO) i Salut Mental. Hi vaig assistir jo perquè donat que havia plegat de la feina i tenia uns rebuts cada mes que s'havien d'atendre al banc alguna cosa havíem de mirar de fer. Vaig demanar, perquè me n'havia assabentat que molta gent en tenia, a veure si podia cobrar alguna ajuda o pensió. Vaig estar-me tres mesos sense consumir, del quatre de Febrer a l'u de Maig, però ni em van donar pensió, ni feina, ni ajuda; només controls i més controls i visites regulars al psiquiatre i a la treballadora.\nNo ha estat fins que m'he assabentat del nom de la possible pensió que podia demanar en el meu cas de pràcticament indigència, donat que torno a peu perquè no tinc cèntims ni per pagar l'autobús, i la meva mare que té una tarjeta té els setanta euros per la compra setmanal i quaranta per la perruqueria, que no m'han derivat a l'Ajuntament del meu poble. Si no me n'arribo a assabentar del nom encara estaria fent controls i donat el cas resultant de manera infructuosa, doncs tot i haver demanat una incapacitació mental que la treballadora social estima en un trenta-tres per cent, ni arribaré al sixanta-cinc necessari per a cobrar cap pensió ni, donat que no he cotitzat quinze anys a la segurtat social, perquè en vaig treballar forces sense assegurar, en podré cobrar cap altre per invalidesa permanent.\nA més, no ha estat, per mala sort meva, que la treballadora no m'ha vist bé, diu, per anar a treballar i donar-me hora per a un servei d'inserció laboral del Centre Psicopedagógic D'Osona fins a l'Agost, període de vacances, i m'han desviat al setembre després de tres llargues entrevistes i preguntar el que és impreguntable. De fet, hem quedat que si ells no m'han telefonat el dia deu de Setembre, els telefoni jo.\nEm pregunto si de fet l'esquizofrènia és en realitat una malaltia tan poc seriosa.\nPublicat per Joanna. a diumenge, d’agost 24, 2008 Cap comentari:\nf PSIQ Psicosi caracteritzada per la manca d'equilibri psicològic a causa d'un transtorn en el procés d'associació. Es tracta d'una dissociació específica de les funcions psíquiques, amb una progressiva destrucció dels records i alteracions en la relació entre intel·ligència i conducta, i és acompanyada sovint d'un tancament enfront del món exterior, manifestat com a indiferència i desinterès. Pel fet que l'esquizofrènia apareix durant l'adolescència, en un principi rebé el nom de demència precoç, però aquesta denominació es mostrà aviat com a impròpia, car l'esquizofrènia, d'una banda, pot presentar-se també en altres èpoques de la vida, i, d'altra banda és prou diferent de les altres demències i el seu curs no és sempre maligne. Paul E.Bleuler li assignà el nou nom (que significa 'ment escindida') i en destacà la pluralitat de formes, l'essència de les quals veié en una pèrdua de la unitat de la personalitat. Hom no ha donat, tanmateix, una definició i explicació convincents que incloguin totes les diverses modalitats d'esquizofrènia, així com tampoc no han estat establertes totes llurs etiologies (quevarien des de casos clarament endògens a d'altres de relacionats amb conflictes psicològics d'adaptació). Alguna escola més recent nega àdhuc que l'esquizofrènic sigui un malalt mental. L'esquizofrènia evoluciona a vegades d'una manera continuada i altres vegades amb brusques interrupcions. Sembla accessible a la pscicoteràpia i pot ésser sotmesa a tractament farmacològic; tanmateix, una meitat dels qui resten als manicomis són esquizofrènics. Hom en distingeix tres grans tipus: les esquizofrènies hebefrèniques, amb símptomes derivats de la manca d'afecte, les catatòniques, amb repercussió en l'àmbit motor, i les paranoiques, amb al·lucinacions i deliris.\nPublicat per Joanna. a dissabte, d’agost 23, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Gran Enciclopèdia Catalana, Josep, Medicina\nWhen I was twelve or fourteen, I was paid six-hundred pesetas, -of about tree pounds, and the cost of six more bottles- for drinking, non stop, a ¾ of a litre bottle of sweet wine that I have told to my six companions from the city there that I have tried at home, a little, in Halloween.\nWhen I was fifteen, in a discotheque, asking for twenty-five pesetas to reach the two-hundred and fifty that a beer cost then, somebody from Viladrau told me that he will give me the twenty-five but I must drink a full big glass of 33cl, non stop, plenty of whisky. I did. I don’t remember what happened later. Somebody took me home because I was crying in the discotheque and I couldn’t stand up. They left me at the door, on the floor, and ring the bell. Lucky me, it was not raining. Somebody explained to me a few days later.\nSince I was sixteen to eighteen some friends from the village, one of them was in the car the day of the discotheque, we use to go to a small town of about forty miles at the North were we live by an old road drinking, each Friday, Saturday and Sunday afternoon, a bottle of brandy between four persons during the trip. Most part of the times, I don’t remember myself arriving to the town, even when the Sun hasn’t gone down yet. For you to know on Fridays and Saturdays I use to have five hundred pesetas each day that let me have five more beers each day, or two drinks of gin or vodka. On Sundays I have had three hundred pesetas commonly.\nTo know you the ethylic statement in which I was travelling to that town, one day, that a friend of a friend of us just died in an motorbike accident and the friend asked me, the most religious person of the four to say a prayer for him stopping the car in the middle of the road, I must say that honestly, in that moment I didn’t remember any. My brain was collapsed. I stopped drinking brandy that day during the trip and I remembered a prayer when the air touched my face arriving to Ripoll, the town we use to go. My friend didn’t want to pray and the bottle was not empty, so he broke it on the floor. Perhaps the only day that I remember myself arrived to the town having drunk cognac.\nMy year of studies in the city weren’t good and in the next I was working, so I use to drink the whole week. A closer friend of us died in another motorbike accident and I went bad to worse in a way to drugs starting with cannabis that I have tried at early age of fifteen, and I say early age because of the times that were running in the country were I live in Spain in 1985.\nI passed to drugs that, somebody told me, maintain me awake for more hours in the night. Soon I had a girlfriend, that to my surprise, had been a junkie, and was older than me and with one drug came another.\nSomeday I felt myself alone and I went back home and still working that I never had left. My father helped me. I can still remember it now, I was twenty-two or twenty-three, he said: ‘Do you wanna stay?’ My mother doesn’t wanted to have me at home then.\nI broke with everything, even tobacco and girlfriend, but curiosity killed the cat and I felt down and… I'm still smoking!\nEtiquetes de comentaris: Alcoholisme, Anglès, Josep\nLa primera vegada que vaig saber on era Sagunto, ho vaig llegir trobant-m'ho conduïnt cap al sud per l'autopista per un altre afer. El meu pare, en pau descansi, m'havia cridat l'atenció sobre una xapa molt maca que venia al taller recentment, des que treballavem amb un proveïdor nou, i vaig veure que; primer, provenia de Romania, i després, a l'albarà de Thysen España era carregada a Sagunto, d'aquí que m'hi fixés. Jo em vaig pensar, per el nom que això era cap al nord i en veure el cartell amb el dibuix d'un vaixell indicant un port marítim tot arribant gairebé a València, doncs em vaig pensar que ara hi havia una autopista des de allà cap al País Basc seguint l'Ebre per la banda Sud.\nVal a dir que de ferru, al País Basc ja no n'hi ha, i que no només amb el ferro d'aquell lloc es va fer tot el sistema ferroviari d'Anglaterra abans de la llei de Mines del segle XIX, em sembla, sinó que ara s'ha acabat. L'últim dels tres alts forns de Biscaia, el 'MariAngeles' el portaren fa uns deu anys cap a la Índia. Concretament una de les cases més luxoses del món es troba a la Avinguda dels milionaris de Londres, i, pertany a un industrial del ferru hindú.\nSeguint per l'autopista vaig veure que no, que hi havia una àrea de servei amb el nom de Sagunto i un dibuix de zona industrial. L'àrea, a més, era la última del tram d'autopista. Vaig quedar ben distret.\nAbans d'anar a Cartagena, en un altre dels meus vitges, el més llarg per carretera, vaig veure un documental de la BBC sobre un general cartaginès de abans de crist: 'Hanníbal, el peor enemigo de Roma' que va fer el que ningú fins llavors havia intentat i que era anar a atacar els romans a la pròpia Roma. Ho va fer portant el seu exèrcit, amb elefants i tot, através dels Pirineus i dels Alps però tot i nombroses i aclaparadores victòries no vas aconseguir d'entrar a la ciutat i va haver de retirar-se perdent l'ull esquerre. Hanníbal es va suicidar, amb cicuta, poc després de ser derrotat anys més tard, a Carthago, per un dels Escipions, 'el Africano' per no donar el plaer a cap romà de matar-lo.\nEn el documental vaig veure que no només Cartagena, abans 'Carthago Nova' havia estat ciutat cartaginesa d'abastiment dels seus exèrcits en les Guerres Púniques, primeres i segones, sinó que també ho havia estat Sagunto, ambdós destacaments al sud de l'Ebre, i que, a més, durant l'excursió d'Hanníbal els romans les cremaren tots dos ports i ciutats.\nVagi com a dada anecdòtica que, segons el documental, en aquella època els cartaginesos, i per tant també els seus amics habitants de Carthago Nova i Sagunto, suposadament moros, bebien vi.\nPublicat per Joanna. a divendres, d’agost 22, 2008 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Cartagena, Economia, Hanníbal, Història, Sagunto\n“L’esperit alemany és indigest, mai no dóna res per acabat” també diuen els de la Universitat Oberta que aproximadament, perquè ara no ho recordo de manera exacta, va dir Nietzsche. I, és cert! Si en fem una visió simple al llarg de la Història, veiem que la trista Alemanya que va desenvolupar una gran indústria química donades les seves mancances colonials, i que per tant estava en desavantatge, temporalment, respecte de les llavors grans potències europees i mundials, tot i amb això s’ha reposicionat altre vegada com a una de les economies més fortes del món encara que hagi estat com ha passat.\nSerà perquè l’alemany és una de les llengües, concretament la llengua més parlada a Europa, i per aquest tipus d’esperit que ens exposa Nietszche. És clar que els britànics s’ho volen menjar tot i fer-ne de tot un imperi seu homologat fins i tot de manera lingüística ja ancestral.\nPerò ¿Qui no ens diu que aquells prestamistes centreeuropeus de l’edat mitjana no ho eren també uns aprofitats? Que fins i tot encara ara perduren com a famílies i cognoms productors industrials que sobreviuen a desastres terribles com les ja esmentades guerres mundials i que com a sangoneres de la classe social més pobre i deixada ressorgeixen un cop i un altre del no res per fer les creacions més noves i punteres en tecnologia i estar i situar el país al capdavant del món retornant el capital de no se sap exactament on que ja tenen de nou diners en quantitat donades les catàstrofes que s’han afanyat més que d’altres a reparar i que no s’han deixat refer o, cèntims que han vingut de països llunyans i deixats de la mà de déu, entre parèntesi. Fins i tot ho podrien, paradoxalment, haver après dels jueus. Això amb més de sis milions de morts polonesos a la Segona Guerra Mundial! També ens en hauríem de fer creus de l’esperit alemany; trobo.\nPublicat per Joanna. a dimecres, d’agost 20, 2008 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Alemanya, Economia, Nietzsche, Reflexions\n“No és el dubte sinó la certesa el que fa tornar boig Hamlet” Diuen els de la Universitat Oberta de Catalunya que va dir Nietzsche. Jo, pobret, ni m’he llegit el Hamlet ni en sé gaire res més enllà del “...ser o no ser... Aquesta és la qüestió!”, ni tampoc conec molt el filòsof alemany que deia, bé, entre altres coses com ara aquesta que diuen, que déu era mort i que el super-jo l’havia de reemplaçar; a déu.\nSegurament, Nietszche, no anava errat per l’època que li va tocar viure i bona part d’Europa li deu molt a la seva filosofia de cara a afrontar el segle vint com a divinitats i, si ens deixéssim estar de guerres mundials i de morts que ara no hi són, i si no fos perquè són els americans els qui a partir de la post-guerra de la primera i després de la segona, i perquè després d’un aixafament del que era el poder polític europeu i també l’econòmic i la seva repercussió mundial mitjançant una guerra freda de joguina que ara ens en faríem creus, va resultar que tant super-jo i tant déu mort i proclamar-ho a viva veu provocaren en Nietzsche un col·lapse en veure que el rival no només espiava sinó que aprenia més de pressa.\nSegurament, el filòsof, devia de trobar-se coaccionat per les seves afirmacions declarant la no presència de déu i per part dels estaments religiosos del seu propi país i fins i tot per la conxorxa social, és un suposar, que les devien remetre al Sant Pare, que devia fer un concili de religions europees i mundials. És un altre suposar. Nietzsche no només devia ser la primera persona al món en afirmar enèrgicament que déu era mort, sinó que després dels afers monàstics i socials devia quedar com a l’únic que ho deia reclòs al seu trist àmbit social familiar. Diu que va morir acompanyat de la seva mare i la seva germana, que en tenien cura, i que va restar impressionat a resta de la seva vida per la figura de Jesús-crist.\nEl meu pare, ara ja ho sé, tenia els ulls de color marró. La meva mare, se n’amaga, de color blau. Jo els tinc verds. Suposo que en ser el cinquè fill/a, la casa estava ja prou remenada, doncs ni n’hi ha hagut cap altre que en llueixi... d’ulls verds en aquesta família, a banda de la meva mare.\nDic això perquè segurament ara que Bon Preu i Esclat anuncien obertament la seva campanya “Els productes bon preu i esclat et canviaran la cara”, la qual cosa deu voler dir que ja tenen les possibles demandes per insalubritat o deformacions futures tancades i ben lligades. I ho dic perquè amb el meu pare no ens assemblavem de res fora de la normal aparença que part de la família i amistats properes se'ns detectava i se'ns en tirava alguna flor, com a conseqüència del repetit consum, i que en fa ja d’anys! d’aquests productes.\nPer no entrar ara en debats, diguem que del meu pare, i això des que va morir, no se’n recorda ningú que no li convingui, o que no n’hagi de tenir un trofeu, o que visqués amb ell a totes hores, i el que se n’estava més d’hores allà on ell era, era jo; i això va passar durant molts anys.\nPublicat per Joanna. a dimarts, d’agost 19, 2008 Cap comentari:\nHe somniat gairebé tota la nit, però per les il·lògiques inconnexions dels diferents despertars durant el transcurs de la mateixa que m'han fet passar d'una cosa a l'altre, i, evidentment també de coses més personals i amb les que ara no us voldria pas atabalar, a d'altres estranyíssimes, que a més ho faria molt llarg i feixuc d'explicar, i em podria perdre... així que només us n'explicaré la part final.\nEstàvem, un grapat de gent, en un petit i curiós cinema, descalços, i vèiem una pel·lícula antiga en la que uns homes de pell bruna eren llençats als lleons. Discutien i xerraven entre ells, mentre mig ressolaven amb les sandàlies per la paret inclinada de la fossa, i en aquells certs últims i dramàtics moments de les seves vides un li donava dues de les seves dents a l'altre a canvi de la posició privilegiada del racó i ésser qui fós el darrer en quedar per ésser l'últim, perviure uns instants, i haver-ho vist tot.\nJo ja m'ajupia en el seient quan un altre dels condemnats ha dit:\n-Hi ha un factor molt osseta en tot això que esteu dient...\nM'adormia, ofuscava la ment, no ho volia veure. Algú al cinema ha cridat:\nDe sobte la llengua en que s'enraonava a la pel·lícula, des de aquella frase ha passat a ésser una altra, i en sentir el meu nom he volgut veure els subtítols, que ara es veien dintre de la fossa on estaven caient els homes. Val a dir que en aquest cas no eren pas uns negrets foscos, foscos, sinó més aviat allò que ells mateixos en diuen cafè amb llet, fruit de la procedència, suposo, i de la pols del desert que s'endevinava al voltant de la fossa. Penjant en l'aire, sobreposats en la imatge, dins la fossa hi havia, com ja he dit, els subtítols, però eren en uns caràcters extranys, que jo he imaginat fenicis. Aleshores, davant de tant terribles i esgarrifosos moments que jo havia de viure dins el meu cap, m'he preguntat si aquella pobre gent d'antuvi, entre ells els cristians, varen trobar la solució a haver de ser llençats als lleons, per deixar de banda tant terrible càstig i he recordat, no sé si haver-ho vist o escoltat en una pel·lícula o haver-ho llegit, o que m'ho expliqués el meu pare, de posar-se de genolls en una rotllana donant-se les mans i mirant al cel mantenint-se immòvils.\nEs veu que tothom qui érem al petit cinema hem pensat el mateix perquè ningú no es mirava als ulls en sortir a cercar les sabates a la cambra del costat. Fins i tot una noia que no trobava les seves botes li he dit em sembla que m'he posat jo les teves, doncs jo me n'estava posant unes de punta rodona que no m'eren familiars. En aquell moment ella, que m'ha mirat als ulls i els tenia clars, de color mel, m'ha dit:\nHa estat llavors mateix que diguem que per un miracle, ha resultat que jo, que ja tenia el peu esquerre ficat, entre la mà dreta i l'esquerra tenia tres botes, i li he donat, primer una de les dues botes de punta rodona i després, a aquella noia que no m'ha volgut mirar més als ulls i que estava estirada en una pendent, li he hagut de llençar la parella a la panxa tot dient:\nS'ha mort en Mohammed\nPublicat per Joanna. a dilluns, d’agost 18, 2008 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Contes, Somnis


Horari especial d’atenció ciutadana\nHorari especial d’atenció ciutadana\nL’atenció ciutadana de l’Ajuntament es realitza per telèfon al 93 892 03 58 de 9 a 14h i per correu electrònic a oac@vilafranca.cat o ajuntament@vilafranca.cat. Fora d’aquest horari, les consultes ciutadanes les atendrà la Policia Local al 93 892 38 38.\nL'atenció ciutadana a l'OAC de l'Ajuntament de Vilafranca del Penedès es realitza en el marc de l'estat d'alarma de forma telemàtica o telefònica. A causa de l'emergència sanitària provocada pel Coronavirus Covid-19, l'Oficina d'Atenció Ciutadana no farà atenció presencial.\nHorari d'atenció telefònica i telemàtica\nLes persones poden adreçar-se per correu electrònic a les adreces oac@vilafranca.cat o ajuntament@vilafranca.cat i per telèfon al 93 892 03 58, en horari de 9 a 14 hores. Fora d'aquest horari, les consultes ciutadanes s'atendran des de la Policia Local al telèfon 93 892 38 38 i per mail a alcaldia@vilafranca.cat.\nPer a urgències relacionades amb el coronavirus i sanitàries, cal trucar al 061, Salut Respon.\nEs recomana a tota la població que segueixi les mesures i recomanacions que es difongui des de l'administració competent. Podeu consultar les darreres informacions i afectacions al municipi en el següent enllaç www.vilafranca.cat/coronavirus\nCat Salut (https://web.gencat.cat/ca/coronavirus/)\nMinisterio de Sanidad (https://www.mscbs.gob.es/profesionales/saludPublica/ccayes/alertasActual/nCov-China/home.htm)


La intel·ligència artificial, la realitat virtual i el futur de la 5G obren el MWC - Empordà\nLa intel·ligència artificial, la realitat virtual i el futur de la 5G obren el MWC\nEl congrés mundial de la telefonia mòbil obre les portes aquest dilluns al recinte de Gran Via de Fira de Barcelona\nACN 27.02.2017 | 10:04\nUna visitant amb unes ulleres de realitat virtual. ACN\nUna visitant amb unes ulleres de realitat virtual.\nEl recinte firal de Gran Via-Hospitalet de Llobregat ha obert les portes aquest dilluns a una nova edició del Mobile World Congress (MWC), la fira més important del món en el sector de la telefonia mòbil. La intel·ligència artificial, la realitat virtual i el futur desplegament la xaxra 5G són algunes de les novetats que centraran l'atenció dels assistents en la primera jornada del congrés. L'esdeveniment, que ocuparà una superfície neta d'exposició de 115.000 metres quadrats, espera més de 101.000 assistents (la meitat dels quals són alts executius d'empreses multinacionals), 2.200 companyies expositores (que inclouen més d'un centenar de firmes catalanes) i 3.900 periodistes.\nL'impacte econòmic del Mobile World Congress 2017 s'estima en 465 milions d'euros i la creació de 13.213 llocs de treball temporals, segons ha informat Fira de Barcelona. El certamen tornarà a funcionar entre el 27 de febrer i el 2 de març com a plataforma perquè les grans firmes del sector presentin les seves principals novetats a nivell mundial, amb protagonisme enguany per Alcatel, BlackBerry, HTC, Huawei, Lenovo-Motorola, LG, Nokia, Oppo, Sony o ZTE.\nEntre els ponents, destaquen els representants d'empreses de continguts fins ara perifèriques a la indústria de la telefonia mòbil, com és el cas del fundador de Netflix, Reed Hastings, o el conseller delegat de Niantic i creador de 'Pokemon Go', John Hanke. Entre els conferenciants del MWC -organitzat per la patronal del sector GSMA- també hi figuren els consellers delegats d'empreses com AT&T, Bharti, Orange, Telefónica, Huawei o Nokia, a més de representants de Facebook, Twitter, Airbnb o Uber i el creador del primer USB, Dov Moran.\nEntre les principals tendències, destaquen el creixement dels dispositius de realitat virtual i contingut 360º, així com les darreres novetats sobre el desplegament de la xarxa 5G (prevista per més enllà de 2020) i l'aparició de nous 'wearables' (la plataforma Android Wear 2.0 o el 'smartwatch' Quartz de ZTE). La internet de les coses (IoT) continua en seu avenç tecnològic i el MWC servirà per mostrar novetats en la comunicació 'Màquina a Màquina' o els cotxes connectats, que seran protagonistes amb el desembarcament de marques com BMW, Ford, Mercedes, SEAT o Volkswagen al saló.\nLa Innovation City i l'espai NexTech aplegaran les tecnologies més disruptives


Infosalut - Es manté Mallorca en el nivell 2 d'alerta i es flexibilitzen mesures\nEs manté Mallorca en el nivell 2 d'alerta i es flexibilitzen mesures\nArticle anterior Formentera passa a nivell 1 d'alerta sanitària\nArticle següent COVID-19: es torna a modificar l'annex I del llistat de medicamentós essencials\nEl portaveu i conseller de Model Econòmic, Turisme i Treball, Iago Negueruela, ha anunciat els principals canvis que implicarà la revisió de les mesures per contenir la COVID-19 a l’illa de Mallorca, que es manté en el nivell 2 d’alerta sanitària. Aixímateix s’endarrereix el toc de queda a les 23.00 hores a tot l’arxipèlag i a Mallorca es flexibilitzen mesures.\nTal com ha indicat, el Consell de Govern extraordinari que tindrà lloc demà divendres, 23 d’abril, revisarà els nivells d’alerta sanitària corresponents a cadascuna de les illes. A més d’endarrerir el toc de queda de les 22.00 hores a les 23.00 hores a tot l’arxipèlag, a Mallorca es flexibilitzen mesures que afecten sobretot les capacitats màximes i els horaris d’activitats com la restauració i el comerç. Tots els canvis s'han compartit avui en una trobada amb els consells insulars, entre d'altres institucions i una reunió de la Mesa de Diàleg Social.\nEls principals canvis són que els bars i restaurants, els quals continuaran amb els interiors tancats, de dilluns a dijous podran obrir també de 20.00 a 22.30 h. A més, s’elimina el màxim de nuclis de convivència per taula, les quals podran continuar sent ocupades per quatre persones. Totes les mesures seran vigents a partir d’aquest dissabte i durant dues setmanes, fins al dia 9 de maig.\nNegueruela ha explicat que les mesures acordades responen al rigor sanitari, a les dades "relativament baixes", etc.\nAquesta flexibilització es du a terme en el marc d’una desescalada lenta i d’acord amb els criteris tècnics i les dades del Servei d’Epidemiologia de la Direcció General de Salut Pública i Participació. Segons el seu darrer informe, que analitza les dades fins al 19 d’abril, Mallorca ha notificat 615 casos en els darrers 14 dies, equivalents al 83,5 % dels casos de totes les illes, amb una incidència acumulada a 14 dies de 67 casos per cada 100.000 habitants i una incidència acumulada a 7 dies de 32 casos per cada 100.000 habitants, dues dades que indiquen un risc mitjà. La incidència acumulada en persones més grans de 64 anys es troba en 49,8 casos, que corresponen a un nivell de risc baix.\nEl nombre reproductiu instantani, que mostra la velocitat de propagació, és de 0,93, i l’índex de creixement potencial de l’epidèmia (EPG) és de 62,9. El percentatge de positivitat en proves diagnòstiques d’infecció activa (PDIA) a 7 dies, és del 2,22 %, que correspon a un escenari de nova normalitat.\nPel que fa al conjunt de les Illes Balears, durant la darrera setmana el nombre de casos diaris confirmats ha oscil·lat entre 45 i 80, excepte durant el cap de setmana, quan la xifra ha davallat fins a 30. En els darrers 14 dies s’han detectat 736 casos, amb una incidència acumulada que ha experimentat un lleuger ascens respecte de fa dues setmanes. La incidència acumulada en persones més grans de 64 anys es troba en 43 casos a 14 dies per cada 100.000 habitants, i des del passat 25 de febrer no s’ha donat cap cas positiu entre usuaris de les residències.\nCal destacar també que bona part dels nous positius a les Illes Balears es deuen a brots detectats. En concret, durant les primeres setmanes d’abril, s’han detectat 42 brots (32 a Mallorca, 4 a Eivissa, 4 a Menorca i 2 a Formentera). La majoria són brots que provenen d’àmbits socials i familiars, tot i que també se n’han detectat en l’àmbit laboral i en l’àmbit esportiu.\nReunions familiars i socials\nA totes les illes, el màxim permès de participants en reunions familiars i socials es manté en sis persones, tant en interiors com en exteriors. Ara bé, mentre que en interiors hauran de continuar sent de com a màxim dos nuclis de convivència, en exteriors aquesta limitació desapareix i no hi haurà un màxim de nuclis de convivència. Així i tot, es recomana que en espais exteriors es limiti el número d’unitats de convivència participants, així com espaiar i reduir les reunions socials amb diferents unitats de convivència.\nA Mallorca, l’horari màxim de tancament del comerç no essencial s’amplia una hora més, fins a les 21.00 h, i la capacitat màxima es manté en el 75 %. Les grans superfícies i els centres comercials podran tornar a obrir en diumenges i altres festius de lliure obertura, amb una capacitat màxima del 50 %. A més, és obligatori disposar de mesuradors de CO2 visibles en centres comercials i grans superfícies.\nLa restauració de Mallorca continuarà amb els espais interiors tancats, però s’introdueixen modificacions a l’exterior, on es podrà ocupar tota la capacitat màxima (fins ara estava establert un màxim del 50 %). A més, les taules podran estar ocupades per 4 persones sense limitació de nuclis de convivència, tot i que es recomana limitar el nombre de nuclis.\nL’horari d’obertura s’amplia de dilluns a dijous, quan podran obrir també de les 20.00 a les 22.30 h. En canvi, els divendres, dissabtes y diumenges l’horari de tancament es manté a les 17.00 h.\nQueda prohibit el consum d’aliments i begudes per part del públic, excepte a la zona de bar que hi pugui haver a les instal·lacions, activitat que s’ha de dur a terme d'acord amb la normativa aplicable a les activitats de restauració\nA les competicions d’àmbit estatal es podrà augmentar el numero límit de persones assistents, mantenint els percentatges establerts, exclusivament en les fases finals de la competició o play-off, prèvia autorització per part de la Direcció General de Salut Pública.\nEs permeten les competicions esportives federades d’equip i contacte a partir dels 6 anys a totes les illes.\nS’incrementa de 10 a 15 el nombre màxim de persones en els grups d’activitats dirigides de baixa intensitat, amb un 30% d’aforament màxim.\nClubs de gent gran\nS’amplien a 10 persones màxim les activitats a l’interior i a 15 a l’exterior, que fins ara estaven limitades a 6 persones. Això no obstant, es manté el màxim de cabuda al 50 %.\nLocals de joc i apostes\nA Mallorca, poden tornar a obrir els locals de joc i apostes, amb una cabuda màxima del 30 %, però sense activitat de restauració a l’interior. Els locals podran tancar com a màxim a les 17.00 h i estan obligats a assegurar una ventilació correcta, amb mesuradors de CO2 instal·lats en llocs visibles.\nPel que fa a les platges, com que són un espai exterior, es manté el nombre màxim de 6 persones per grup, però s’elimina el màxim de nuclis de convivència.\nLes atraccions es poden habilitar en grups de màxim tres i hi ha d'haver una distància mínima de 25 metres entre grups d'atraccions. En cas que les atraccions siguin d'ús exclusivament individual (un usuari per viatge), no es comptabilitzen en el còmput total d'atraccions. Tampoc no queden sotmeses a aquestes limitacions de distàncies i agrupacions aquelles atraccions i parades que facin servir com a establiment d’atenció al públic un vehicle remolc (xurreries, casetes de tir i anàlegs, tómboles).\n[Font: Conselleria de Model Econòmic, Turisme i Treball. 22/04/2021]\n[Foto: Infosalut / Gent a una terrassa / CC BY-NC-SA 4.0]


L'Ajuntament finalitza els treballs de millora del camí de Santa Caterina, que correspon a un tram del Camí Ignasià - Manresa 2022\nL’actuació, que ha abastat uns 600 m2i un pressupost de 30.000 euros, ha tingut per objectiu millorar les condicions per al pas de vianants, tant pel que fa a la regularitat del paviment com per recuperar els fragments del paviment històric que encara hi havia en alguns trams del camí i superar els forts desnivells que presentava. El tram renovat correspon en bona part al camí medieval que connectava la ciutat de Manresa, des del pont Vell, cap el sud i l’oest (en direcció a Igualada i en direcció a Calaf i Lleida), i per allà entrà el pelegrí Ignasi de Loiola a la nostra ciutat.\nEl material de pavimentació principal utilitzat a l’actuació ha estat el formigó, raspallat i rentat per deixar l’àrid calcari vist. L’acabat del paviment de formigó és rugós i amb la coloració que li acabarà donant l’àrid vist. Als punts de desnivell, en la formació de graons i desnivells, el formigó té un acabat llis tenyit lleugerament de color cru. En els trams de camí més horitzontals, el camís’ha mantingut amb la terra i la roca natural.


NOTICIAS SANT BOI | SALUT | CENTRE AUDITIU\nAra amb la nova tecnologia d’avantguarda Otoscan, et farem un estudi audiològic personalitzat i una impressió del teu canal auditiu assistida per un escàner 3D d’alta definició.\nAl Centre Auditiu Llobregat en Sant Boi entenem que l’atenció auditiva personalitzada és la manera més eficient d’oferir un servei d’alt valor afegit per als nostres pacients. Per això disposem de l’última tecnologia en diagnòstic i solucions auditives, com els audiòfons invisibles.\nSom l’únic centre a Sant Boi amb tecnologia Otoscan 3D.\nAmb el nou escàner 3D podem crear un motlle personalitzat del teu canal auditiu i fabricar l’audiòfon que s’adapta perfectament a la teva anatomia. Això vol dir oferir-te un audiòfon únic i exclusiu per a tu. Un audiòfon que optimitza al màxim el seu funcionament. Un audiòfon pràcticament invisible, còmode i resistent. Un audiòfon fet a mida per adaptar-se perfectament al teu canal auditiu i a les teves necessitats auditives personals.\nEls nostres professionals, després de fer-te l’estudi audiològic personalitzat i mesurar la teva capacitat auditiva, realitzaran una impressió del teu canal auditiu i orella. Amb aquesta informació dissenyarem l’audiòfon que s’adaptarà perfectament a la teva anatomia i que et garantirà una perfecta adaptació, discreció i rendiment.\nTornaràs a escoltar bé sense tenir en compte on estiguis. A partir d'ara el teu nou audiòfon detectarà automàticament l’ambient sonor en què et trobis en cada moment: el cotxe, una discoteca, un restaurant amb altra gent parlant alt, la tranquil·litat de casa teva. Llavors l’audiòfon adaptarà de manera autònoma els seus paràmetres interns per oferir-te el màxim confort auditiu.\nDemana una cita sense compromís amb nosaltres: Som especialistes a adaptar solucions auditives avançades a la mida de les teves necessitats.\nRambla Rafael Casanova, 4 - 08830 Sant Boi de Llobregat\n#CentreAuditiu #Sanidad #Audifonos


Document de referència elaborat pel grup de diàleg CREA i validat per la Comissió Permanent de la Xarxa Catalana – AUDIR\nHome Document de referència elaborat pel grup de diàleg CREA i validat per la Comissió Permanent de la Xarxa Catalana\nDocument de referència elaborat pel grup de diàleg CREA i validat per la Comissió Permanent de la Xarxa Catalana\nLLegeix aquest document abans de debatre el material complementari que hi trobaràs i respondre les preguntes que es plantegen\nExisteix molt debat sobre quin és el concepte que millor reflecteix la violència que pateixen moltes dones pel fet de ser-ho. La definició de les Nacions Unides sobre violència vers les dones és la que està més àmpliament acceptada:\nDes de les diferents comunitats religioses s’està abordant aquestes qüestions. Per una banda podem trobar evidències en els mateixos textos i arrels de cadascuna de les tradicions religioses en contra de la violència vers les dones. Però per una altra banda trobem que des de les pròpies comunitats es realitzen actuacions que donen suport a les víctimes, o simplement es converteixen en espais segurs on la violència no té cabuda.\nLa construcció d’aquests espais segurs és clau per a la superació i prevenció de la violència. Per aquest motiu, cal també protegir a les persones que recolzen a les víctimes, ja que en ocasions pateixen l’anomenat assetjament sexual de segon ordre. Aquest es defineix com la violència física o psicològica, les represàlies, les humiliacions i la persecució exercida contra les persones que donen suport a les víctimes de la violència masclista. El concepte ha quedat recollit com a Violència de Segon Ordre a la oFE, de modificació de la Llei 5/2008, del dret de les dones a eradicar la violència masclista on queden reflexats a l’article 5.4. els actes que impedeixen la prevenció, la detecció, l’atenció i la recuperació de les dones en situacions de violència masclista.\nEl projecte europeu de recerca INCLUD-ED (2006-2011) sobre educació obligatòria i que va analitzar quines estratègies educatives contribueixen a superar les desigualtats i fomenten la cohesió social, posant especial atenció a grups vulnerables o desfavorits. Entre les actuacions educatives d’èxit identificades volem destacar pel tema que estem abordant el Model Dialógic de Resolució de Conflictes donat que està permetent als centres que ho estan implementant, prevenir la violència i donar pautes sobre com intervenir si apareix.\nCom a material de debat es proposa adjunt el “Mòdul de formació” sobre aquesta actuació. I específicament el punt 10.2. Socialización preventiva de la violencia de género. El podeu trobar en el següent link: https://65a0efee-2f6b-4f7d-baa2-05761bf610b4.filesusr.com/ugd/8957d5_36b66a45d0cd47cb9281ba61ba76553c.pdf\nEs tracta d’un mòdul on queden recollides el debat científic sobre el tema, però també es donen claus per tal d’abordar-ho. Tot i que aquest mòdul està centrat en les escoles, El model dialògic de prevenció i resolució de conflictes s’està duent a terme en altres àmbits i pot ser transferit a altres espais en els que es realitzin actuacions comunitàries.\nEn els documents a treballar i que es presentaran a continuació, és possible que es trobi sovint el concepte “Violència de gènere”. Aquí voldríem fer un petit aclariment, doncs violència de gènere no es refereix en cap cas a tots els homes com a causants de la violencia. No va contra els homes, ans al contrari. De fet, en l’eradicació d’aquesta violencia especialment contra les dones hem trobat també a homes que sempre s’han posicionat en aquesta lluita contra la violència masclista.\nA continuació, proposem una serie de preguntes posteriors a la lectura i discussió sobre el mòdul.\nQÜESTIONS PER AL DEBAT I REFLEXIÓ:\n1. Què diu la teva tradició religiosa sobre la violència de gènere?\n2. Hi ha molts casos on les víctimes decideixen no trencar el silenci, no perquè no vulguin, sinó perquè existeix una llei del silenci que els ho impedeix. Segons les recomanacions internacionals, és clau crear espais segurs. Com ens podríem posicionar públicament en front la violència per tal de crear un clima on la víctima es senti segura per poder expressar-ho?\n3. En alguns casos, les víctimes, quan han trencat el silenci, s’han vist aïllades i han patit no només les conseqüències de la violència, sinó també la complicitat amb el seu agressor per part de la comunitat. Quines actuacions s’estan fent o creus es podrien fer des de la teva comunitat per donar suport a les víctimes i a les persones que les recolzen?\nDocument 3: El rol de les comunitats religioses en fer front a la violència de gènere i el SIDA (USAID).[The role of religious communities in addressing Gender-based violence and HIV] https://www.endvawnow.org/uploads/browser/files/The%20Role%20of%20Religious%20Communities%20Addressing%20GBV%20HIV%20-%20USAID.pdf\n Més informació de la innovació de la llei a: https://eldiariofeminista.info/2020/12/18/avance-historico-en-la-lucha-contra-la-violencia-de-genero-desde-los-movimientos-sociales/ i també al Diario Oficial de la Generalitat de Catalunya: https://portaldogc.gencat.cat/utilsEADOP/PDF/8303/1828756.pdf\n És l’únic projecte europeu centrat en educació obligatòria que es va seleccionar a la convocatoria del VI Programa Marc (convocatoria de gran excelencia científica). Posteriorment ha estat seleccionat entre els 10 millors estudis de totes les àrees científiques que han tingut un major impacte en els últims anys. Aquesta investigació ha identificat 6 Actuacions Educatives d’Èxit (AEE) que vol dir que funcionen en qualsevol context educatiu i social, i adreçat a qualsevol col·lectiu. Són per tant universals. https://comunidadesdeaprendizaje.net/investigacion/includ-ed/


Cinema-Classics: This is Spinal Tap, de Rob Reiner\nEscrit per Brian a 22:51\nSi us agrada la música, però sobretot la història de la música, les mil i una anècdotes i llegendes sobre el comportament exagerat i boig dels grans grups i figures de la música rock; doncs, us encantarà aquesta pel·lícula - This is Spinal Tap (de l'any 1984).\nEn un fals documental, el director segueix el grup fictici Spinal Tap durant una gira dels EEUU a la tardor de 1982. A través d’entrevistes amb els components del grup i flashbacks veiem l’evolució del grup des dels anys 60 fins a l’actualitat. Originalment tenien una certa semblança amb els Beatles o els Stones, per després convertir-se en heavies. La pinta que tenen ara, al 1982, ens recorda als Van Halen o Iron Maiden.\nAquesta és una pel·lícula de culte per als amants de la música rock, ja que retrata a la perfecció l’estil de vida d’aquests grups, però sempre afegint-hi un puntet més – d’alguna manera com els amplificadors que utilitzen, que no paren al 10 sinó que poden pujar el volum fins a l’11! No obstant això, moltes figures del món del rock van explicar, després de veure-la, que no; que no exageraven gens.\nLa trama, bàsicament, és la gira pels EEUU d’un grup, Spinal Tap, una mica passada la seva millor època, amb tics dels costums del passat i incapaços de ser políticament correctes. No explicarem els millors gags ni acudits, millor que els veieu en directe – el tema de la tapa del LP, la qüestió de com és que tots els rockers estan tan ben dotats sota aquells pantalons tan estrets, els misteris dels bateries bojos (agafant com a models les morts de Keith Moon i John Bonham), són algunes d’aquestes escenes.\nEl director és Rob Reiner que surt a la pel·lícula com al fictici director del documental, Marty Di Bergi. Després Reiner va fer altres obres com Stand By Me o When Harry Met Sally. Els tres actors principals són Michael McKean, Christopher Guest i Harry Shearer. Tots havien estat al programa de comèdia per excel·lència Saturday Night Live.\nSi us agrada saber com vivien els músics dels 70, anant en moto pels corredors dels hotels, seguits per una legió de groupies, drogant-se contínuament però rebutjant els Smarties de segons quin color... Aquesta és una pel·lícula per mirar i tornar a mirar.\nAquí tenim 4 clips.\nseccions comèdia, música, rob reiner, this is spinal tap


Publicat el 18 de juliol de 2014 en Economia i Ocupació L’eurodiputat de Compromís, Jordi Sebastià, ha registrat una pregunta adreçada a la Comissió Europea referent al dèficit no declarat en Sanitat per la Generalitat Valenciana. Segons Sebastià, “les informacions al voltant a estes dades que s’han ocultat demostren que sí que existeix un deute la responsabilitat del qual és exclusiva dels governants, dels qui han provocat, tolerat o autoritzat eixe deute d’una forma totalment temerària. Per tant, els culpables són els gestors, són els governants i no ho són els ciutadans i ciutadanes perquè eixe deute s’ha generat de forma irregular i, per tant, és totalment il·legítim”.\nL’europarlamentari de Compromís ha anat més enllà en la seua pregunta a la Comissió Europea i ha demanat saber si des d’Europa, “arribaran fins el final, si van a desemmascarar als culpables d’eixes xifres adulterades i, com a tal, van a exigir als responsables el pagament del deute il·legítim que han generat i no a la ciutadania”. Segons Sebastià, “governar és una gran responsabilitat i cal governar i gestionar els recursos públics des de la transparència, des de la veritat, des de l’eficiència i si no es fa així, això ha de tindre unes responsabilitats que no es poden carregar a la ciutadania”.\ncompromis corrupció europa irregularitats sebastià transparència Economia i Ocupació


Sobre nosaltres - Zhangjiagang Riching Machinery Co., Ltd.\nZhangjiagang Riching Machinery Co, Ltd.\nZhangjiagang Riching Mahcinery està produint i venent mecànicament, és especialment expert en maquinària de plàstic. Els nostres inversors han estat treballant en el camp de la indústria del plàstic des de fa molts anys. Ens dediquem a vendre l’equipament de plàstic dels nostres inversors, recanvis i matèries primeres.\nEl nostre negoci inclou equips de rentat i reciclatge de plàstic, extrusora, màquina trituradora, màquina d’esprémer, recanvis per a equips de màquines de plàstic, etc.\n- El nostre avantatge -\nAcumulem l’enginyer amb més experiència en el camp de la indústria del plàstic, tenim un venedor i un servei post-venda ben educats, que comprèn molt bé la tecnologia, amb una bona habilitat comunicativa i una forta capacitat d’expressió en anglès escrit i parlat.\nNosaltres (tots els inversors) fem la integració de la cadena de subministrament per a recanvis de muntatge, també compartim plataformes de venda i recursos humans i enginyers, cosa que disminueix el cost de producció, el cost de gestió i el preu de venda.\nEl nostre objectiu és construir una plataforma d'aprovisionament única, plataforma de serveis i plataforma de suport tecnològic per a clients en el camp de les màquines de la indústria del plàstic. Ajudeu els cliets a disminuir els costos de compra, controleu la qualitat. Ajudeu els cliets a comprar directament a la fàbrica de la Xina. Construïu un pont entre els clients i els nostres inversors (fàbrica de petita i mitjana escala)\nDisposem d’un procediment d’avaluació restringit a nivell de qualitat. Per a cada equip detallat abans del lliurament, també hem de verificar el nostre enginyer.\nEns localitzem no només com a productors i venedors, prestem atenció, sinó que també ajudem els clients a aconseguir equips de qualitat amb un preu barat, deixant-los sense cap preocupació després de comprar.\n1. Recomanació de les condicions d'enginyeria necessàries per a la instal·lació\nde la màquina i els equips\n2. Comunicar a temps el progrés de fabricació del\nmàquina amb usuari\n3. Proporcionar assistència en condicions tècniques, combinació de cargols\ni disposició del barril necessària per al producte\n1. Proporcionar assistència tècnica in situ en instal·lació, posada en servei i formació\n2. Arxivament detallat de la informació del client\n3. Proporcionar un servei de manteniment a llarg termini i peces de recanvi\n4. Donar suport tècnic al client per al desenvolupament de nous productes\n5. Proporcionar manteniment gratuït durant un any


La subvenció de Moviment Massanenc no inclourà interessos - FÒRUM.ad\nLa subvenció de Moviment Massanenc no inclourà interessos\nOn: 16/06/13 11:25\nEl conseller general demòcrata Xavier Montané, arran de la polèmica creada amb l’aprovació de la subvenció electoral a Moviment Massanenc i els possibles interessos que s’hi podrien aplicar, ha explicat que les subvencions electorals mai s’han pagat amb interessos i que per tant la de MM tampoc els inclourà. El motiu recau en el fet que, tot i que la llei no ho especifica, s’interpreta que no es tracta dels interessos generats a partir de la data de les eleccions, sinó a partir de l’aprovació de l’informe del Tribunal de Comptes per part del Consell General. En el cas de la subvenció de Moviment Massanenc, s’entendria que els possibles interessos meritarien a partir d’aquest passat dijous, però Montané ha assegurat que aquests no s’addicionaran perquè es tractaria d’interessos de mora que només s’aplicarien en el cas que la subvenció no es pagués abans de 90 dies. Malgrat tot, el conseller ha reconegut que la Llei no és prou clara en aquest aspecte i ha indicat que DA s’ha compromès a modificar-la durant aquesta legislatura.\nUn dels temes que va suscitar més polèmica durant el debat d’aquest passat dijous en el qual el parlament va aprovar l’informe del Tribunal de Comptes atorgant la subvenció a Moviment Massanenc, va ser el fet que la subvenció pogués incloure els interessos produïts fins a la data de la seva percepció.\nEl conseller general demòcrata Xavier Montané ha explicat a l’ANA que aquests interessos, que no s’han aplicat mai, tenen com a finalitat compensar la pèrdua de valor econòmic de l’import si es produís un retard en el seu pagament, però ha volgut deixar clar que aquests interessos no començarien a computar des del dia de les eleccions, sinó des d’aquest mateix dijous, quan el Consell General va aprovar l’informe del Tribunal de Comptes, fet que insta al Govern a procedir a pagar la subvenció.\nDe fet, Montané ha reconegut que la Llei no especifica quan comencen a meritar aquests interessos, i per tant és el Govern el que interpreta que si s’haguessin de pagar, computarien a partir que el Consell General aprova l’atorgació de la subvenció.\nA més, Montané ha indicat que no li consta que mai s’hagin pagat interessos de mora en subvencions electorals, ni que cap candidatura mai els hagi reclamat, ja que el Govern mai les ha pagat més enllà de 90 dies.\nTot i això, Montané reconeix que la Llei no resol bé una situació com la que s’ha produït amb MM, i ha assegurat que des del grup parlamentari de DA s’està treballant per modificar la Llei qualificada de finançament electoral per tal d’evitar que es tornin a produir aquestes situacions, i resoldre com s’ha de procedir quan una candidatura no presenta els comptes dins del termini previst. Aquesta modificació legislativa es podria fer aprofitant la revisió que s’haurà de dur a terme a causa de la creació d’una llei de finançament de partits, i Montané ha assegurat que es buscarà el consens amb els altres grups tenint en compte que es tracta d’una llei qualificada.\nUn informe extern va avalar la subvenció a MM\nD’altra banda, s’ha tingut accés a l’informe extern que va concloure que el Tribunal de Comptes havia de fiscalitzar els comptes de MM, així com aprovar el pagament de la subvenció tot i haver presentat els comptes amb retard. L’informe, amb data de 25 de setembre de 2012, va ser encarregat pel Consell General a un jurista del bufet Legalis advocats, Llorenç Ballester.\nEls motius que argumenta l’informe són que la fiscalització és una competència que el Tribunal de Comptes ha de dur a terme independentment de si la candidatura respecta o no els terminis de presentació dels comptes, i que en cas que una candidatura no els hagués presentat, l’obligació del Tribunal era de reclamar-los.\nPel que fa al dret a la subvenció, l’informe posa de manifest que aquest dret emana de la Llei i no cal que sigui sol·licitat per l’interessat, i que per tant el termini de presentació dels comptes no ha d’afectar la subvenció, ja que és una qüestió que només s’hauria de considerar ‘un mitjà per ordenar el procés fiscalitzador’. A més, com que no existeix cap règim sancionador, Llorenç Ballester veu difícil que es pugui sancionar no atorgant la subvenció, i que en tot cas ‘la sanció per Moviment Massanenc no hauria de ser altra que el retard en el pagament de la subvenció fins que no hagi complert les seves obligacions legals’.\nD’altra banda, el jurista considera que la no concessió de la subvenció podria constituir ‘una vulneració del principi de legalitat’ i, correlativament, una ‘vulneració del principi d’igualtat davant de les altres candidatures’.\nPrevious Post: Més sobre els 7 “chakras” principals\nNext Post: Concert de violoncel de Lucas Guillem


El Badalona rubrica l’acord amb l’Ajuntament: Diumenge estrenem l’Estadi!!! – CFBadalona\nEl Badalona rubrica l’acord amb l’Ajuntament: Diumenge estrenem l’Estadi!!!\nAquest matí, en una compareixença conjunta sobre la mateixa gespa del nou Estadi Municipal, el CF Badalona (representat pel nostre president, Miguel Ángel Sánchez) i l'Ajuntament de la ciutat (representat per la regidora d'esports, María Gallardo, i per l'arquitecte i director de les obres, Joan Carles Navarro) han volgut fer pública la rúbrica de l'acord en virtut del qual el nostre club, després d'aprovar-ho per unanimitat en l'assemblea extraordinària de socis celebrada el passat dia 18, es trasllada definitivament a les noves instal·lacions municipals. Per tant, i gràcies a la bona entesa entre ambdues parts, el Badalona estrenarà l'estadi aquest mateix diumenge (17 hores) en el partit de lliga corresponent a la 23a jornada del grup III de 2a divisió B contra el RCD Espanyol 'B'. No es tractarà de la inauguració oficial, però si del tret de sortida i el començament d'una nova etapa il·lusionant per a l'entitat, que ansiejava aquest dia des de feia dècades. De fet, la nostra primera plantilla ja s'hi entrena des d'aquest mateix dilluns, una circumstància que ja no té marxa enrere i que culmina molts mesos de negociacions i feina feta per part de la nostra junta directiva i dels representants polítics d'aquest consistori. A més, el club obrirà les portes de l'estadi el mateix diumenge al matí (d'11 a 14 hores), de manera que tota la ciutadania de Badalona podrà visitar unes instal·lacions que fan honor a la ciutat i que, en definitiva, també són seves. En relació amb els entrenaments i l'assistència de públic, també volem comunicar que, d'ara en endavant, al nou estadi, i si no s'adverteix del contrari, totes les sessions programades del primer equip seran a porta tancada.\nFinalment el període complet per a les obres de construcció de l'Estadi Municipal de Badalona (amb una capacitat total de 4.170 espectadors i unes dimensions del terreny de joc de 105×68 metres, i que està preparat per ser ampliat fàcilment al doble d'aforament) ha estat de 19 mesos, tancant un pressupost final de 7.183.708,53 €, sufragat, en gran part, gràcies als diners obtinguts a partir de la subhasta pública dels terrenys de l'Avinguda de Navarra, patrimoni del club des de l'any 1935.\nLa primera plantilla ja ha començat a aclimatar-se a la seva nova llar\nD'altra banda, i un cop esclarit el futur de l'equip al nou estadi, ja tenim confirmades les dates oficials per a les competicions de copa en què competim actualment, tant en l'àmbit català com espanyol. Així, les semifinals de la Copa Catalunya Absoluta davant el Girona FC -que, recordem, es disputen a partit únic- tindràn lloc el dimecres 15 de febrer (19 hores) a l'Estadi Municipal. L'equip vencedor s'enfrontarà al Club Gimnàstic de Tarragona en la gran final, amb data encara per definir. Pel que fa a la Copa RFEF, en què el Badalona afronta la ronda de quarts de final contra l'equip filial de l'Sporting de Gijón (a doble partit), l'enfrontament d'anada es jugarà el proper dimecres 1 de febrer (16.15 hores) al camp principal de l'Escuela de Fútbol de Mareo, mentre que la tornada serà tot just una setmana després, dimecres 8 de febrer, al Municipal de Badalona (16.30 hores).\nEn el capítol esportiu, el lateral esquerre Rubén Canelada, que ha militat al nostre primer equip durant les últimes dos temporades, abandona el club per signar amb un altre històric del futbol català: el CE Europa. Des d'aquestes línies volem agrair-li el compromís i el futbol que ha deixat a Badalona durant tot aquest temps, en què sempre s'ha mostrat com un gran professional i ho ha donat tot per defensar la nostra samarreta. Gràcies i molta sort, Rubén!!!\nCanelada, en la seva presentació amb l'Europa. Continuarà d'escapulat.\nFotografia de capçalera: Jordi Mestres (futbolcatalunya.com)\n← Els resultats del cap de setmana del 21 i 22 de gener\tL’agenda del cap de setmana del 28 i el 29 de gener →


Professionals | Sant Joan de Déu - Terres de Lleida\nSant Joan de Déu Terres de Lleida està format per un equip de més de 550 professionals entre personal d’atenció directa i de suport. La totalitat dels professionals que formen part dels nostres Centres són l’actiu més important per dur a terme la nostra tasca centrada en la persona atesa, tenint en compte els valors de la Institució.\nOferim polítiques preventives per a garantir la seguretat i salut de tota la plantilla, apostem per una formació constant dels nostres professionals i treballem per una política de reconeixement i promoció de tothom.\nEl nostre objectiu és disposar d’una plantilla compromesa, motivada i alineada als objectius i valors de la Institució.\nInvertim en formació mitjançant un programa formatiu a l'abast de tots els nostres professionals que participen en el procés assistencial des dels diversos àmbits d'actuació.\nElaborem un pla anual de formació alineat amb les necessitats de cada servei que ens ajuda a aconseguir els nostres objectius. En aquest pla s’inclou la següent formació:\nFormació Interna. Formació organitzada per la mateixa Institució.\nFormació Externa. Formació organitzada externament, com cursos, jornades, congressos...\nFormació Institucional. L'Orde Hospitalari oferta anualment formació institucional per a tots els Centres de la Província Aragó-San Rafael.\nSessions Clíniques. Les sessions cíniques són una de les eines bàsiques de formació continuada dels professionals sanitaris i unes de les més valorades per l'ajuda, tant en la presa de decisions com en l'exercici professional.\nSi vols formar part d'aquest projecte en constant creixement, agrairem que emplenis el següent formulari:


Jordi Sànchez aposta per la DUI si el govern espanyol no permet una consulta | NacióDigital\nEl president de l'ANC espera que la Junta Electoral no "busqui les pessigolles" a la manifestació de la Diada\nper Redacció , 16 d'agost de 2015 a les 13:36 |\nEl president de l'Assemblea Nacional Catalana (ANC), Jordi Sànchez, creu que si després del 27-S hi ha una majoria independentista al Parlament i el govern espanyol no accepta un referèndum, caldrà fer una declaració unilateral d’independència. En una entrevista a Catalunya Ràdio, el president de l'ANC també ha assegurat que esperen que la Junta Electoral no "busqui les pessigolles ni posi pals a les rodes" a la manifestació de la Diada.\nEn aquest sentit, ha insistit que l'acte de la Meridiana no serà electoral i que no es demanarà el vot per cap formació. Sànchez ha admès que "la política de partits a vegades no ha ajudat" però ha reconegut que, tot i que sovint han pogut generar desànim, representen la pluralitat de la societat.\nAixí mateix, també s'ha mostrat optimista i creu que finalment els partits han agafat "el bon camí" i han pres consciència del compromís que suposen aquestes eleccions. Per Sànchez el 27-S és clau, ja que si la majoria independentista no guanya "es tornarà a un model més dur i molt més recentralitzador, en contra de les inversions i les lleis catalanes.\nPolítica, Jordi Sànchez, ANC, eleccions 27-S, DUI, eleccions Parlament 27-S\nA vegades el llegir fá perdre l'escriure\nPer Anònim el 17 d'agost de 2015 a les 13:11\nSrs. del Secretariat de la ANC, una altra tonteria manifestada par el Sr. Sanchez i ja en son unes quantes, a la propera amb dono de baixa. (No estaría damés donar un cop d'atenció al Sr Sánchez) Estem visquent moments decisius per a la historia de Catalunya i s'han de mesurar las manifestacions dels boca/molls ó fluixos de boca, i aquest Sr. ó no está ben informat ó porta malicia a sobre. Srs. del Secretariat, si perdem aquesta oportunitat, tot s'ha acabat, per tant s'ha de fer servir molta vaselina i un bon peu de rei a banda apretar mol fort el cul.\nPer Anònim el 17 d'agost de 2015 a les 11:01\nA estos españolistas de ppciudadanos que andan por aqui recien salidos del panfleto de la razon solo una cosita sus amigos son los que impiden el ejercicio de la democracia, no habiendo dejado realizar un referendun, ahora se sontabilizaran escaños, eso es lo que habeis querido los anticatalanes y antidemocratas, bye bye bye bye bye bye byebyebye bye spain\nPer vall el 17 d'agost de 2015 a les 10:43\nJa anem tips de duranets... Per cert, Joan Soler, 16/08/2015 a les 16:32, mot bó\nPer Anònim el 17 d'agost de 2015 a les 09:14\nNo ha quedat clar que Espanya mai acceptarà un referèndum legal? La resposta Espanyola al 9-N ha estat querellar a Mas, Rigau i Ortega, ho recordeu? LLavors a què treu cap això ara? Compte amb aquest Sanchez que no torni a l'ambigüitat...\nNo hi estic gens d'acord !\nPer Gat moix el 17 d'agost de 2015 a les 09:05\nDesprés del 27 S, cal fer una Declaració institucional al Parlament de catalunya dient que comença el procés d'Independència. I si dins del termini de màxim 3 mesos, els espanyols volen fer un referendum, dons ho acceptem i ja està. I, sino, continuem amb les estructures d'estat, i quan estiguin llestes -->Proclamem la Independència de la República Catalana i prou de marejar la perdiu.\nPer Anònim el 17 d'agost de 2015 a les 09:03\nDes de molt abans que arribessis al capdavant de l'ANC el govern ja prohibia la consulta, o sigui que noi, vas una mica tard\nPer alert el 17 d'agost de 2015 a les 08:42\nper q nassos parla d cap referendum q no s ha volgut fer? ni va voler madrid ni va gosar Mas. pantalla superada. declaracio constituent i referendum d aprovacio del nou text. quan l Anc rebaixa objectius molt malament deu estar la cosa als despatxos.\nPer Anònimmariolina el 17 d'agost de 2015 a les 08:24\nAquest en Sánchez ens trairá ,quina pesa. VISCA CATALUNYA LLIURE.\nReferèndum? M'he perdut alguna cosa?\nPer El mico de l'anís el 17 d'agost de 2015 a les 02:06\nCom que referèndum? No havíem quedat que el plebiscit d'independència eren les mateixes eleccions?\nPer Anònim el 17 d'agost de 2015 a les 00:44\nAmb aquest tenim mala peça al teler, i amb qui el va posar també.\nJordi Sanchez sembla en Duran\nPer Josele el 17 d'agost de 2015 a les 00:19\nNo el deixeu parlar mes. Veig que cada vegada que obra la boca la caga.\nPer Josele el 17 d'agost de 2015 a les 00:12\nAquest comentari del Jordi Sánchez es totalment desafortunat i en un moment gens apropiat. agent estem fins els mateixos coll...ns d'anar marejant la perdiu. El millor hagues estat callar i si guanyem ja veurem que pasara.\nUnitat nacional catalana, per damunt de les ideologies i sectarismes. Objectiu: la independència de Catalunya!\nPer Anònim el 16 d'agost de 2015 a les 22:48\nEn el procés sobiranista s’hi està donant una complicitat nacional catalana encomiable, mai no vista. Per exemple a l’Assemblea Nacional Catalana feixistes i marxistes posposen llurs diferències ideològiques i lluiten plegats per la independència de Catalunya. No han fet més que copiar la solidaritat entre feixistes i marxistes espanyols a l’hora de perpetuar la unitat de l’abjecte estat espanyol. La propaganda hispana només cita la divisió catalana en el bàndol separatista, una divisió suau, val a dir. Però no en diu ni piu de l’olla de grills que destil·la el bàndol espanyolista.\nError molt estrany\nPer Pere Castelltort el 16 d'agost de 2015 a les 22:06\nAmb l'estat espanyol no hi ha cap referèndum a negociar passat el 27S. Ja es va intentar, obrint-nos a negociar la forma de consulta, la pregunta i la data. Passat el 27S, si guanyen JpS i CUP-CC, l'únic referèndum contemplable seria de sí o no a la independència, inviable a Espanya políticament i jurídica. A més a més, havent anunciat l'inici del procés de secessió rera el mandat de les urnes de fer-ho, no hi ha cap referèndum a fer acordat amb el govern espanyol. Les eleccions són plebiscitàries. L'únic referèndum pendent serà sobre la Constitució de Catalunya que redactin les següents corts, constituents.\nEl problema de fer una DUI....\nPer Anònim el 16 d'agost de 2015 a les 20:52\n.... es que te la reconeguin. Si no tens padrins ho tens fotut, resulta com allò que diuen "fer un brindis al sol". Les coses no son tan sencilles, s'ha de tindre molta estategia i força democràtica, i que el 27-S es guanyi per l'independentisme no esta gens clar, per estar totalment clar tindria que tindre majoria absoluta Junts pel SI, pero com s'escaparan molts vots per la CUP, la cosa quedarà "entre Pinto y Valdemoro". Si es així, no es pot fer una DUI, seria un fracàs total.\nARA RESULTA QUE LES MINORIES ES TENEN D'IMPOSAR A LA MAJORIES\nPer En Manel de Sant Antoni el 16 d'agost de 2015 a les 20:01\nPer l'anònim de les 15,23 +++++++++++++++++++++ O sia, senyo meu, Suposant que el independentistes guanyessin per un 55 % contra el 45 % dels unionistes, segons vostè, s'hauria d'imposar la opció del perdedors. Quina mena de democràcia és la seva? Deu ser democràcia a la espanyola. Oi?\nQue no pateixin esl espanyols...\nPer Francina el 16 d'agost de 2015 a les 19:43\nPodran tenir la doble nacionalitat si volen. Això és el més normal en tots els països.\nProvoca desconfianza des el primer dia.\nPer Francina el 16 d'agost de 2015 a les 19:39\nSr. Sànchez, es tracta d'unes eleccions PLEBISCITÀRIES... Encara no ho sap?. El següent a votar en Referèndum serà la Constitució Catalana. Prengui nota i no tracti de confondre el personal. Que ja som grandets. Que Espanya mai deixarà fer un Referèndum. I no torni a esmentar la paraula “consulta” amb tot el que ha comportat. Hem de tirar pel dret i quan abans millor. Espanya és un fangar. DUI, Sr. Sànchez, DUI és el que ens convé i ha de ser i será.\nEl 27S 2015 sabrem quants CATALANS hi ha a CATALUNYA.\nPer Anònim el 16 d'agost de 2015 a les 18:29\nTu mateix, Ja us hem avisat molts cops.\ninadaptats de torn....\nPer Anònim el 16 d'agost de 2015 a les 17:42\nUn altre referemdum? però és que els indepes no teniu vida pròpia? Quines ganes de tocar-li els nassos als catalans normals. A veure si a les autonomiques us amporteu un bon repàs, com al del 9N, i torneu a la vostra caverna nacionalista d'on mai hauríeu d'haver sortit\nResponent comentaris varis. Especial Anònim 15:23\nPer lcd el 16 d'agost de 2015 a les 17:35\nOK per la C. Forcadell que està on té que estar per treballar (si guanyem). Anònim 15:23; si un 51% de votants és vol quedar a Espanya ens hem de quedar. OK, però continuarem treballant (i deixant-nos robar). Però si un 51% vol marxar això és una crisi???. NO anem bé. La majoria vol deixar de ser robada, és vol emancipar i ja està cansada de ser enganyada i humiliada per un estat invasor i primitiu. Quin perill hi ha amb el 50,01 INDEPES, que els fatxes ens voldrien CONTINUAR MATANT, ASSASSINANT, OFEGANT, HUMILIANT, BOICOTEJANT, LIMITANT, MENTINT, ROBANT, EXTORSIONANT, MAREJANT, en fi. Hi ha moltes formes de morir, i la pitjor per la víctima és la de no lluitar. Qui estima Catalunya, vol una Catalunya pròspera, autogestionada, justa i amb oportunitats de futur. És a dir: vol ser INDEPENDENT. La resta poden viure a Catalunya, però si estimen més espanya, NO ens enganyem, SON ESPANYOLS (únic enemic dels catalans, ara i sempre).\nPer Anònim el 16 d'agost de 2015 a les 17:22\nA que juga aquest tipus?\nOvella esgarriada, a l'atur...\nPer Anònim el 16 d'agost de 2015 a les 17:15\nSuposso que per això es passa el dia dient bajanades a ND. Trobat feina, nen, et sentiràs millor a la vida, més realitzat...això d'insultar tant denota un caràcter amargat.\nQue referendum ni que hosties\nPer Anònim el 16 d'agost de 2015 a les 17:14\nEl referendum el vam intentar el 9N i ens el van vetar, ja es una etapa superada. Estem aqui per anar endavant, no donant voltes. Vergonya la nova ANC...\nPer Anònim el 16 d'agost de 2015 a les 16:59\nSr Sanchez, aquesta pantalla ja l'hem passat fa temps. Si guanyem el 27S no li estarem demanant de genolls al govern espanyol que ens deixi fer una consulta sino que li estarem exigint negociar els termes de la nostre independencia.\n¿Que dormies, Sànchez?\nPer Anònim el 16 d'agost de 2015 a les 16:35\n¿De quin referèndum parles, ara, Sánchez? La pantalla del referèndum ja fa mesos que va passar. El referèndum era el que el PPSOE, el búnquer postfranquista i el seu TC no van deixar fer el 2014. ¿Que dormies o què quan la Forcadell era al timó?\nCrec que hi ha hagut un traspaperament\nPer Joan Soler el 16 d'agost de 2015 a les 16:32\nAquesta notícia és del 2014 per aquestes dates.... No us espantéssiu pas!\nPer Masias el 16 d'agost de 2015 a les 16:26\nDoscientos años en los tiempos actuales para acabar una catedral, cuarenta para que Pujol declare una herencia, trescientos para declarar la DIU...... Con razón tenéis fama de ser los haraganes de Europa No os da vergüenza ?\nTorna a començar!\nPer Anònim22 el 16 d'agost de 2015 a les 15:57\nA veure, però que no son plebiscitàries aquestes eleccions? Perquè un altre referèndum?\nProu perdre mes temps\nPer perepalamos el 16 d'agost de 2015 a les 15:52\nAquest sr no ho enten? La consulta es el 27S, voliem un referendum i ens l'han prohibit! Ara toca ser majoria el 27S i tirar pel dret! No volem mes votacions! Em vaig fer soci de anc quan hi havia la Forcadell i llavors es tenien les idees mes clares.Anem al gra, sisplau!\nNomés queden 42 dies de farsa.\nPer Anònim el 16 d'agost de 2015 a les 15:46\nPseudonoticies: 4 línies sense cap contingut per continuar engrescant a la parròquia independentista. 42 dies per desmuntar la fantasia independentista. CDC,ERC,ANC,etc ja fa dies que saben que no sumaran prous vots. Però han de seguir el joc, ara ja no hi ha marxa enrere. El 27S a la nit el plató del ministeri de propaganda del regim, TV3, s’inundarà de falsa incredulitat pels resultats. Només queden 42 dies de farsa.\namb democràcia, pau i respecte el que vulguin\nPer Anònim el 16 d'agost de 2015 a les 15:38\nSi el Gobierno de España no respecte la democràcia, fa ús de la violència només existeix una solució: DUI. I L'Estat espanyol es el que vol, arribar a impedir com sigui la llibertat i la democràcia a Catalunya. Dons els independentistes també es el que volem. Tard o d'hora, separar-nos d'Espanya.\nPer JA el 16 d'agost de 2015 a les 15:33\nAquest individu, que ara va d'independentista no ha donat explicacions de dues coses que va dir fa pocs dies Primera: Va dir que l'11 de setembre a la Meridiana ELS INDEPENDENTISTES HAUREM DE DONAR UNA MORATÒRIA A LA INDEPENDÈNCIA. Què cony vol dir això? Segona: En el mateix sermó també va dir que a la Meridiana HI HA LLOC PER TOTHOM, NO NOMÉS PELS INDEPENDENTISTES. O sigui, que hem de "compartir" la movilització de la Meridiana amb els espanyolistes? A què collons juga el senyor Jordi Sànchez? EXIGIM EXPLICACIONS IMMEDIATES o l'ANC haurà perdut tota credibilitat!!\nPer JA el 16 d'agost de 2015 a les 15:32\nEstic amb tu, icd\nPer Anònim el 16 d'agost de 2015 a les 15:26\nNo perdem més el temps. Tots els països que s'han independitzat d'ecspanya ho ha fet trencant les normes ecspanyoles. Prou de consultes pactades o no pactades. GUANYAR I MARXAR!\nPer Anònim el 16 d'agost de 2015 a les 15:23\nAixò seria enfrontar mitja Catalunya amb l'altra mitja amb el perill que suposaria.Ho veieu tot molt fàcil,crec que hauria de ser d'un 60% cap amunt.Així ja estaria més o menys clar.\nMolt malament la teva interpretació\nPer Edgar D. el 16 d'agost de 2015 a les 15:19\nJordi Sànchez: Espanya NO ens ha donat l'opció del referèndum. De que consulta parles? El teu rellotge està endarrerit... Estàs dient el mateix que Catalunya Si que es Pot, o sigui, el mateix que el teu ICV del Herrera . Molt malament, home. Hauries de llegir el llibre blanc. No estàs fent la feina que s'espera de tu; estàs creant confusió, com el Ravell, el Herrera, etc.\nÉs un infiltrat de ICV\nPer Susana Rodríguez-Vida el 16 d'agost de 2015 a les 15:10\nCada vegada que aquest obre la boca diu una barrabassada. És que no ha llegit el Llibre Blanc i el compromís de la candidatura Junts pel Sí? Ambdós diuen CLARAMENT que, si hi ha una majoria de diputats a favor de la independència, el Parlament farà una declaració solemne proclamant que s'inicia el procés de la independència i ho posará en coneixement de les autoritats espanyoles, europees i internacionals. Ja NO serà necessari cap referèndum, com pregona aquest infiltrat de ICV, ni cap necessitat de negociar RES amb Espanya que no sigui el repartiment d'actius i passius. No m'estranya que insisteixi tant que Catalunya Sí que es Pot no són els nostres enemics, perquè és un infiltrat d'ells. Un partit que ha dit amb tota claredat que NO votarà a favor de la DUI és al mateix bàndol que el PP, PSC i Ciutadans, per tant, al bàndol enemic.\na lcd a les 13:54\nPer Anònim el 16 d'agost de 2015 a les 14:56\n"Amb la Forcadell tot això es tenia" Ara la tindrem al Parlament, que és on s'ha de fer les cosses. I ara no podran negar que representa a la majoria de catalans. Res ens impedirà proclamar la independència, i als catalans civils defensar-la a qualsevol preu de les bestieses que de ben segur farà la escòria espanyola per intentar aturar-ho! Visca la Pàtria Lliure!\n...el "butifarrendum" que dicen...\nPer semper fidelis el 16 d'agost de 2015 a les 14:47\n...ciertos españoleitors muy "vivitos" y NO por ello demasiado inteligentes, el día 28-S, presentar la DUI a la ONU y pedir protección a los Cascos Azules...\nPer Anònim el 16 d'agost de 2015 a les 14:41\n“Este plan equivale a dar gato por liebre . Querer declarar unilateralmente la independencia desde una mayoría parlamentaria es una maniobra para eludir los criterios internacionales que exigen alcanzar un respaldo suficiente en procesos democráticos con los términos del debate bien establecidos. El dictamen del Alto Tribunal de Canadá sobre la secesión de Quebec fijó una pauta razonable para aceptar la separación: debe verificarse una mayoría clara ante una pregunta explícita y suficientemente debatida" Es de cajón.\nPer Masias el 16 d'agost de 2015 a les 14:36\nUn tipo original este Sanchez, por eso es el mas listo de la panda\nJo no marxo, em quedo per veure-ho.\nPer Josep V el 16 d'agost de 2015 a les 14:28\nSi no recordo malament, la consulta s'ha intentat dur a terme durant aquesta legislatura. No hi ha hagut opció. Per tant, drecera i cap a la DI, Declaració d'Independència (si venç l'opció independentista). Punt i seguit, i a negociar tot allò que es pot negociar amb qui estigui interessat a negociar.\nA viure la vida\nPer Ovella Esgarriada el 16 d'agost de 2015 a les 14:23\nSi home si.... l'any passat la mateixa història, dèieu que si el 9N guanyava el Sí, a l'abril del 2014 es faria la DUI, ara que si guanya el "Junts pel sí" hi haurà un referèndum o si no es fara (un altre vegada) la DUI. Els indepes només sou un grapat de folklorics estridents, vestits amb colors cridaners i que us passeu el dia fent escarafalls esperant que algú presti atenció a la vostra patètica vida. Inadaptats, lo millor que podeu fer és cercar feina i començar a viure la vostre propia vida\nPer Anònim el 16 d'agost de 2015 a les 14:00\n100% d'acord! no hi ha un altre opció! Ja sabem una de les maximes espanyoles "de todos los tiempos" : quien no piensa como yo es mi enemigo, i aixi funcionen es part de la psique col.lectiva espanyola en la que Catalunya no té cabuda de cap manera!\nEleccions 27S. Desconnexió estat espanyol.\nPer lcd el 16 d'agost de 2015 a les 13:54\nSincerament: PROU de MAREJAR LA PERDIU. DESPRÉS de totes les traves espanyoles a la nostra llibertat, hem arribat a tenir que convertir les autonòmiques en plebiscitàries. Si surt majoria de 50,0000001% de vots o electors per "JUNTS PEL SI" + CUP, MARXEM d'ESPANYA IMMEDIATAMENT (amb negociació). PERÒ PROU d'eleccions, referèndums, complexes d'inferioritat, i altres. VOTAR INDEPENDÈNCIA PER MARXAR, no per tenir força i caminar a passets. Amb la Forcadell tot això es tenia, es veia i es sentia molt més clar i segur.


MiquelColl | 25 Octubre, 2008 09:59\nHa arribat l'hora del relleu. El nostre company i amic Daniel Guirao d'es Pla de na Tesa, dimarts fou elegit nou Secretari General de l'Agrupació Socialista de Marratxí.\nLa trajectòria d'en Daniel és coneguda de tothom, hem compartit oposició i govern, estima Marratxí i té experiència i il·lusió. A més de posar-nos a la seva disposició.\nLi desitjam sort i molt èxit!\nMiquelColl | 14 Octubre, 2008 22:04\nAquest dies hem assistit a l'enfonsament d'un sistema econòmic basat amb el tot val. El doblers eren la mida de totes les coses. L'egoisme elevat a la màxima potència. Ara ens adonam que aquesta bogeria amés de destruir recursos naturals, posar en perill el medi ambient, ni tan sols era capaç de garantir una feina digna i un futur estable.\nAra els defensors del capitalisme més salvatge, que quan han tingut beneficis, sempre han posat el crit al cel contra dels imposts, element de solidaritat. Ara demanen la intervenció dels poders públics i que amb els imposts de tots sufraguem les seves pèrdues.\nEl sistema ha entrat en crisi i una paraula que ha estat un referent de justícia i humanitat: la SOLIDARITAT cobra una nova dimensió a l'hora de construir un món més just. Per eradicar la pobresa, com antídot d'una globalització salvatge, per una altra gestió de l'energia, per una nova mirada al medi ambient, per evitar les guerres, perquè els emigrants tenguin també oportunitats als seu països...\nSolidaritat en majúscula, ara ja no val dir: mentre jo estigui bé..., ha arribat l'hora de de dir: tots (tot el món) hem d'estar bé.\nSi hem estat capassos de trobar tants de billons per salvar de la fallida el sistema bancari. Estam moralment obligats perquè en base a la SOLIDARITAT, eradiquem la fam, la pobresa i la ignorància del planeta.\nMiquelColl | 13 Octubre, 2008 08:51\nAl darrer plenari de l'Ajuntament de Marratxí, en motiu de debat sobre la modificació dels imports i de les inversions previstes sobre la venda de solars municipals. És ben coneguda la posició del PSIB-PSOE de Marratxí sobre aquest tema. Sempre he dit que vendre el nostre patrimoni, era vendre el futur dels nostres fills. Pa per avui i fam per demà.\nÉs possible governar d'una altra manera, a la nostra etapa de govern, amb una bona gestió pressupostària i sense tantes dedicacions exclusives i càrrecs de confiança aconseguirem:\nLes 3 piscines de Marratxí: Pòrtol, Es Pla de na Tesa i Sa Cabana.\nAvançar el doblers per fer Institut de Marratxí. L'ampliació de l'escola Costa i LLobera, Gabriel Janer Manila i Blanquerna, la oferta del solar del segons Institut,\nEl centre de Salut, el dispensari de Pòrtol, el locals per la gent major etc\nEl Camp de Sa Cabana, el polisportiu d'es Pla de na tesa\nLes places públiques Sa Cabana, etc.\nEn la situació econòmica que ens trobam, voler vendre o malvendre solar és simplement una irresposabilitat.\nAl mateix plenari ferem un prec demanant la suspenció immediata de la venda de patrimoni.


El silenci del patrimoni abandonat\nUna valenciana obté el Premi IEI - Embarrat amb vint fotos de fàbriques en ruïnes que dialoguen amb citacions literàries fictícies || Avui, última jornada del cinquè festival d’art avantguardista\n© Visita a l'obra guanyadora de 'La Gran Màquina V'.\nL’artista valenciana Marla Jacarilla es va adjudicar ahir a Tàrrega el Premi IEI - Embarrat 2018 amb l’obra Do yourself a book (or many), un conjunt de vint imatges de fàbriques abandonades i en ruïnes combinades amb vint cites de novel·les de diferents èpoques, que en realitat són cites fictícies d’autors inexistents. Jacarilla proposa una lectura transversal de la història en la qual imatges de llocs concrets es contraposen amb cites que l’espectador no reconeix, però assimila com a vàlides i les integra a l’imaginari i crea així una nova veu. Jesús Vilamajó, codirector de l’exposició La Gran Màquina V, va assegurar que la deliberació va ser molt difícil ja que “totes les obres finalistes són d’una gran qualitat”. La cinquena edició del festival d’art contemporani Embarrat va viure ahir la seua jornada més intensa amb activitats familiars de Lo Petit Embarrat; un col·loqui col·lectiu amb periodistes i comunicadors sobre la censura i la mostra fotogràfica reivindicativa amb accent local Silencis que ho diuen tot. També va tenir molt èxit el concert del grup Puput amb la presentació del tercer treball discogràfic, Purga.\nDivendres a la nit, Fira Tàrrega va oferir un assaig obert de l’espectacle ZH o 36 milions d’anys a 120 km/h de la companyia Emilia Gargot, integrada per exalumnes del postgrau de creació en arts de carrer. El director, Genís Farran, va explicar que “portem al límit l’aïllament que ha comportat la globalització, explorant el gènere de la ciència-ficció i inspirant-nos en l’obra La Terra de molts noms, de l’escriptor txec Josef Capek”. Per finançar el projecte han recorregut al micromecenatge.\nL’Embarrat finalitzarà avui diumenge. El públic podrà participar en dos visites guiades a l’exposició La Gran Màquina V (12.00 i 19.00 hores de la tarda), un vermut electrònic amb Nasi d’Egara, una sessió de techno hipnòtic Txivirú i el concert de tancament a càrrec del grup Seward. Durant la jornada hi haurà també activitats familiars.