Els 12 MILLORS HOTELS a Punta Mita amb ofertes i HOTELS BARATS\nTroba les millors ofertes a Punta Mita\nELS MILLORS HOTELS A Punta Mita\nQuè veure a Punta Mita: 10 Llocs Essencials\nPunta Mita és una península privada situada al nord de l'estat de Nayarit a Mèxic . És una destinació turística que atrau turistes estrangers i locals pel seu entorn natural, les seves platges i la seva rica gastronomia.\nLes platges són el punt fort d'aquesta bonica ciutat, com ara Platja Faro, El Anclote, Las Marismas i La Escollera , on podràs nedar, practicar esports nàutics, passejades en barca i fins i tot conèixer el món marí.\nmoments de relax no s'aturen aquí, passejades a cavall a la vora del mar serà un somni fet realitat; i per no parlar del contacte amb els dofins al Centre d'Aventura . Emporta't els millors records amb la teva família i amics.\nEl teu costat de senderisme quedarà satisfet amb la visita al Turó del Mono , un espai natural ple de vegetació en el qual caminaràs i respiraràs aire pur. Quan arribis al cim estaràs enamorat de l'esplèndida vista de Punta Mita , serà el millor!\nA Punta Mita tindreu una experiència gastronòmica inoblidable quan proveu tacs de peix sirandeats, tortes ahogadas i aguachile, entre altres plats típics de la zona .\nPer totes les coses descrites, et convidem a descobrir els 10 llocs imprescindibles de Punta Mita .\nEsports extrems a Playa Faro\nSi ets amant dels esports extrems has de visitar Faro, una platja a Punta Mita ideal per practicar surf, windsurf o natació. Les seves aigües cristal·lines i les seves fortes onades seran ideals per fer exercici. Atreveix-te a viure una aventura entre les onades!\nGaudeix d'una relaxant passejada a cavall a la platja\nT'imagines muntar a cavall per la platja ? Punta Mita ofereix una agradable passejada a cavall perquè puguis relaxar-te veient el so de les ones a la riba. Els equins tranquils seran el vostre mitjà de transport per a un recorregut relaxant. No et pots perdre aquesta experiència! Sol o amb la teva parella, serà increïble..\nGolf a Punta Mita\nEl camp de golf pacífic va ser dissenyat pel mateix Jack Nicklaus , i a Punta Mita jugaràs al mateix lloc que els grans golfistes del món, a més d'estar en el famós “forat de cua” balena”. Per gaudir amb els teus amics i fer un forat en un!\nBanyar-se a Playa El Anclote\nPlaya El Anclote és la platja més bonica de la Riviera Nayarit ; deixa't portar pel blau-verd de les seves aigües i refrescar-te amb tranquil·litat per ser poc profundes. A més, es pot practicar submarinisme i surf amateur.. Ideal per al gaudi de tota la família!\nVida aquàtica a Playa Las Marismas\nSi ets un amant de la vida aquàtica, la platja de Las Marismas és el lloc ideal per apreciar una gran varietat d'espècies, com ara cogombres de mar, algues marines, crustacis, aranyes marines, cloïsses. Comptaràs amb l'assessorament d'experts que et donaran informació sobre totes les espècies, que faran de la teva visita una divertida experiència d'aprenentatge. No us oblideu de fer un munt de fotos!, serà genial compartir.\nViu la millor experiència marina a La Escollera\n“ La Escollera ”, com en diuen els veïns, és el moll de les barques de la vila de Nuevo Corral del Risco . Aquí es poden veure els pelicans d'Alaska, característics per les seves grans dimensions. Guiats per la ruta llancheros es pot practicar la pesca i el busseig de manera amateur. Un contacte directe amb el món natural! T'estàs apuntant?\nPassejada pels pobles costaners\nEn una tarda tranquil·la es pot explorar els pobles costaners de la zona, incloent Sayulita i San Pancho . És una oportunitat ineludible per conèixer millor la seva cultura i tradicions; els seus carrers bohemis són ideals per compartir amb la família i els amics. I agafa un record d'aquests pobles!\nCentre d'Aventura del Dolphin\nEl Centre d'Aventura del Dofí es troba a les aigües davant de Punta Mita , on abunden aquests simpàtics mamífers. Els més petits es divertiran interactuant amb ells i, a més, aprendran molt sobre la vida d'aquests bells cetacis. Una aventura en família imprescindible!\nTrekking a Cerro del Mono\nCerro del Mono està situat entre Punta de Mita i Sayulita ; és un espai natural ideal per passejar entre la seva exuberant vegetació i l'aire net. Per als atletes és un lloc per practicar carreres i escalada, i com a premi més gran, a la part superior es pot veure Punta Mita en tot el seu esplendor. Un paisatge inigualable per immortalitzar en una fotografia de postal!\nGaudeix de la Millor Experiència Gastronòmica a Punta Mita\nPunta Mita s'enorgulleix de tenir una llarga tradició culinària. Vine a visitar els seus diversos restaurants, bars i llocs on podràs degustar grans plats típics de la mar, com ara tacs de peix sarandeado , amb llamàntol i gambes.\nUs encantarà quan proveu les coques ofegades , elaborades amb mongetes, carnitas i bitxos; també assaboriu aguachile, un marisc macerat amb salsa de llimona i bitxos, un espectacle digne d'un foodie .\nReserva hotels a Punta Mita\n5.0 (2126 Ressenyes)\nPrivada del Marlin #124 Col. Corral del Risco\nMitjana preu/nit: 650 USD\n5.0 (2270 Ressenyes)\nMitjana preu/nit: 705 MXN\n5.0 (196 Ressenyes)\nKm 8 5 Carretera Punta de Mita Desarrollo Costa Banderas\n4.5 (307 Ressenyes)\nMitjana preu/nit: 480 MXN\n4.5 (251 Ressenyes)\nMitjana preu/nit: 500 USD\nMitjana preu/nit: 425 MXN\nCarretera a Punta de Mita km 8.3 Condominio Los Veneros\n4.0 (38 Ressenyes)\nMitjana preu/nit: 681 USD\n4.0 (5209 Ressenyes)\nMitjana preu/nit: 412 USD\nAv. el Anclote s/n Fte Cuartel Marina\n4.0 (90 Ressenyes)\nMitjana preu/nit: 46 MXN\nCasa los Suenos 2\nMitjana preu/nit: 900 USD\nFours Season 37\nMitjana preu/nit: 3880 USD


El campió del món de Fit-Kid és molletà - Mollet a mà\nEl campió del món de Fit-Kid és molletà\nDaniel Soto, de 7 anys, s'ha classificat per la final del programa 'Tú sí que vales' de Telecinco.\nDijous, 6 d'octubre de 2011 | 19:10h\nAmb només 7 anys s'ha proclamat campió de Catalunya, d’Espanya i del Món 2011 en la categoria Baby de Fit-Kid. Es tracta d’un esport no federat que combina l’acrobàcia i el ball. Daniel Soto, del club Bun-Kay de Ripollet, va proclamar-se campió de Catalunya el passat mes de març Torredembarra. Dos mesos després, es va emportar el títol de campió d’Espanya a Badalona i el mes de juny va aconseguir a Casteglioncello (Itàlia) el campionat del Món.\nA més, el passat diumenge es va classificar per a la final del programa de talents “Tú sí que vales” de Telecinco, on col•labora el molletà d’adopció Miguel Ángel Rodríguez “El Sevilla”. Ho va fer amb tres companys més de l’escola on entrena a Ripollet sota el nom de “Los rokis” (fotografia). La final es disputarà en el darrer programa d’aquesta edició.\nVeure el vídeo del final del programa


Cazarabet conversa con... Enric Garriga i Elies, autor de “L’horitzó del mar de Buchenwald” (El Cep i la Nansa)\nUn llibre ple d´emocions i emotivitats… de sentiments e impressions d´allò que va significar l´estada en el camp de concentració de Buchenwald.\nEstá editat per El Cep i la Nansa.\nLa sinopsi del llibre: Enric Garriga, fill del deportat Marcel·lí Garriga, emprèn la tasca d’escriure aquest llibre com una continuació necessària per explicar (i conscienciar) la seva experiència d’una vida marcada per les crueltats d’un segle sota el testimoniatge directe del seu pare. L’autor adverteix: “Aquest no és, ni vol ser, un llibre d’història, és un llibre de sentiments, d’emocions i d’impressions. Un intent de descriure una història, no la Història, des de la subjectivitat de qui us parla.”\nL´autor, Enric Garriga i Elies: Ha estat president de l’Amical de Mauthausen i altres camps, i actualment es membre i vicepresident del Comitè Internacional del Camp de Concentració de Buchenwald (on va ser deportat el seu pare)\nLlicenciat en Psicologia i Màster en Intervenció Ambiental\nHa estat Cap de Servei de Medi Ambient de l’Ajuntament de Vilanova i la Geltrú i Director Tècnic del Consorci dels Colls i Miralpeix – Costa del Garraf.\nAssessor de la Mancomunitat de Municipis de l’AMB, i cap de gabinet de presidència de l’Entitat Metropolitana del Medi Ambient.\nÉs Delegat a Espanya de la ONG boliviana ACODI (Acción Comunitaria para el Desarrollo Integral).\nMembre de la ONG Cultura i Desenvolupament Humà, de treball a Guatemala.\nAssessor de la Mancomunidad de Nor Oriente de Guatemala\nHa participat en diferents projectes d’assessorament ambiental a l’Africa i a l’Amèrica Llatina\nMembre de Transició Vilanova i d’Ecol3VNG; i de la junta directiva de l’Associació per a la Defensa dels Drets dels Animals (ADDA)\nHistòricament, vinculat als moviments pacifistes i d’objecció de consciencia , militant del MOC (Moviment d’Objecció de Consciencia) i del CANVI (Col·lectiu d’Acció No Violenta dels Països Catalans), (va ser el primer objector reconegut oficialment a l’Estat Espanyol , l’any 1978); i als moviments ecologistes i ecopacifistes .\nEs membre actiu de UCFR (Unitat Contra el Feixisme i el Racisme).\nMembre del Consell Assessor de Can Jonch (Centre per la Pau) a Granollers.\nComité Internacional de Buchenwald-Dora et Kommandos\nDelegación española - Délégation espagnole - Spanish delegation\nCazarabet conversa con Enric Garriga i Elies:\n-Amic, què és allò que t'ha fet investigar sobre la història que van viure deportats als Camps de Concentració nazis—en aquest cas el teu pare a Buchenwald---...què et motiva per damunt de tot?\n-Per damunt de tot hi ha dues motivacions . Una de propera, lògicament, els antecedents familiars, el conèixer i resseguir la història del pare, deportat a Buchenwald. Però l’altre és el Compromís polític , ideològic de lluitar contra el feixisme. De ser antifeixista i anticapitalista. I per això el compromís, el deure, de recollir el testimoni de totes aquelles persones que van lluitar abans que jo, que van ser lluitadores i resistents antifeixistes i continuar la seva tasca. Ells van començar una lluita, com diuen els juraments de Buchenwald i de Mauthausen, per acabar definitivament amb el feixisme i per construir un mon nou, d’homes i dones lliures, i en pau. Un món nou just i solidari entre tots els pobles de la terra. I aquesta tasca, aquest objectiu dels deportats i deportades encara no s’ha assolit. Per això els descendents, especialment, hem de seguir amb el seu compromís.\nI això vol dir trametre el seu missatge , especialment als joves, i ser activistes de la memòria , actualitzant el seu missatge a les problemàtiques actuals del món.\n-Per què el títol, L´ horitzó del mar de Buchenwald?, què et va fer ficar-li aquest títol?\n-El títol, com explico en el llibre ve d’un descobriment casual. Un dia en un acte al Memorial Democràtic de la Generalitat de Catalunya, compartia taula amb la historiadora Mercè Vilanova, que havia escrit varis llibre sobre la deportació i sobre la memòria oral dels deportats. I allà va explicar, cosa que jo no sabia, el que li havia explicat el meu pare. El perquè va sobreviure al camp. La Mercè va explicar que el pare li havia dit que era gràcies a ser mariner, pescador. Perquè en primer lloc, ell, pescador a la platja de Vilanova, als anys 30, amb barques de vela, sense port encara a la ciutat.... i per tant calia pujar i baixar de la barca, pujar al pal, etc amb agilitat i bona condició física. I aquesta bona condició en un camp de concentració on complir ordres, pujar , baixar dels trens , dels camions, etc, amb rapidesa , t’estalvia moltes garrotades.\nPerò l’altre, que a mi em sembla més potent, és la explicació que els mariners a la mar, estan acostumats a mirar a l’horitzó,ala llunyania, endavant....més enllà.... I això al camp volia dir mirar per sobre la tanca, per damunt del fil ferrat electrificat .....lluny...a l’horitzó....que en definitiva vol dir mirar al futur i a l’esperança. Això sens dubte , al marge de conviccions ideològiques fermes, el va ajudar a sobreviure. Als camps si t’introverties, t’enfonsaves, miraves a terra....estaves perdut.\n-Tirant de la història de la deportació del teu pare construeixes un llibre d´ emocions i emotivitats,oi?\n-Si, perquè jo no soc historiador, i per tant no volia endinsar-me en un relat històric de dates o fets. M’ha agradat més construir un relat apartar dels sentiments, de les vivències, de les emocions.... de les experiències de visitar i conèixer Buchenwald, de reconstruir les seves vivències i periple per la guerra, els camps francesos i finalment Buchenwald a partir de la meva mirada. Igualment aprofitant l’experiència de la presidència de l’Amical de Mauthausen i altres camps durant 8 anys, i les nombroses activitat arreu, els viatges als camps amb joves,etc etc..... per acabar amb les reflexions sobre l’actualitat, l’actualització del missatge dels deportats i com hem d’encarar la lluita contra el feixisme avui.\n-En quin públic lector pensaves a l´ hora d´ escriure aquest llibre....sobre tot mires als joves?, per què?\n-El llibre està destinat a tots els públics. A totes aquelles persones que volen conèixer de primera ma el que va passar , a activistes, a docents, a càrrecs polítics . A aquelles persones que per les seves inquietuds o per la seva feina o lloc de responsabilitat, necessiten ,o volen, conèixer aquesta part de la història, i sobre tot poden aprendre o integrar noves maneres de treballar-la, noves estratègies, possibles activitats, etc.\nEvidentment els joves tenen un paper clau, al igual que el món de l’ensenyament, perquè es aquí on s’ha de posar més èmfasi si volem canviar la societat i fer-la, com deien els deportats, més justa i solidària.\n-Jo sóc de l´ any 1974 i sempre he estat molt ficada---o almenys ho he intentat en aquests temes com amb tot el que ara anomenem Memòria Històrica--- m´ interessava, preguntava...tot i estar rodejada de gent que no feia res per parlar-ne...però a la fi he aconseguit saber què va passar-hi més o menys al voltant de la família....tot i que ni a l´ escola ni a l´ institut aplegàvem mai a certs temes...però si volies tenies i tens estris per fer i desfer l´ entramat de la història....Pregunto: què passa per a que molts joves , encara avui, se segueixen queixant de que encara no s´ aplega a certs temes...\n-El “manual del feixista” ho diu ben clar, cal atacar, desprestigiar i desmuntar, la ciència, la universitat, el coneixement....o sigui l’escola. El feixisme (i el capitalisme) volen un món de súbdits, de gent hàbil en manualitats però sense pensament ni esperit crític i analític , de manera que sigui més manipulable. Que no tingui afany d’organització i revolta, que sigui individualista (egoista) i competitiu en lloc de cooperatiu. I això ho està aconseguint destruint un sistema educatiu humanista, amb menys matèries com filosofia, ètica, literatura... i més matèries instrumentals, llengües , informàtica, etc.\nPer altra banda la memòria històrica no està inclosa, tal com caldria , en els currículums escolars, la qual cosa fa que molts joves facin tot el seu ensenyament reglat sense haver sentit a parlar mai de franquisme, feixisme o nazisme...\nPer això ara mateix, és tant important el paper i el voluntarisme d’algun professorat i d’alguns centres que han posat en un lloc prioritari aquest coneixement.\n-Però accés a la informació n´hi ha més que mai... llibres, treballs de tota mena, documentals, testimonis...\n-Si, afortunadament, recentment s’ha despertat un gran interès per aquest tema, i estan apareixent molts llibres, moltes recerques, especialment d’historiadors locals, que ens ajuden a verificar i completar les informacions anteriors. I així mateix s’ha fet documentals, pel·lícules, etc.\nPerò la qüestió, és com fer arribar tot això al gran públic, i especialment al sector dels joves. No n’hi ha prou amb l’existència de la informació, si aquesta no surt dels indrets dels “savis” o dels “historiadors” i arriba a la ciutadania en general, perquè puguin conèixer el que va passar, a qui els hi va passar i perquè va passar, i així poder analitzar amb esperit crític, el que està succeint actualment i poder interpretar amb clau històrica i també política els missatges de l’extrema dreta i el neofeixisme .\nPer això es tant important actualitzar el missatge dels deportats i deportades, connectar-lo amb es problemàtiques i la situació del mon avui en dia, i fer-ho amb les eines i el llenguatge dels joves, les xarxes socials, etc etc.\n-A França deportats als Camps Nazis, alguns d´ els republicans espanyols que varen estar a Mauthausen anaven a les escoles,als instituts a fer xerrades...molt positiu,no?; que jo sàpiga això no és una pauta habitual ací, oi?\n-Si, aquí també. Els supervivents dels camps nazis, no només de Mauthausen , sino d’altres camps també ho feien. I això efectivament , es extraordinàriament important i positiu, perquè cap lectura, pel·lícula, explicació d’historiadors o de familiars, pot competir i suplir el testimoni en primera persona, del deportat o deportada a un camp.\nLa diferencia d’Espanya amb la resta de països (una de moltes) , és que els deportats dels països guanyadors de la 2ª Guerra Mundial, els vencedors del feixisme, van poder tornar a casa seva immediatament després de la victòria i de sortir dels camps. I van ser ajudats a reconstruir les seves vides i a recuperar les seves històries, i per això van poder més fàcilment anar als Instituts a fer xerrades i explicar les seves vivències. En el cas dels republicans espanyols, efectivament, els que es van quedar a França , van fer també aquesta feina des de l’inici.\nEn canvi, a Espanya , amb la victòria franquista i la consolidació de l dictadura posteriorment es va establir un regim de por i de silenci, que va fer que aquest historia quedes amagada, i que fins molt temps després (sobre tot a partir de la publicació del llibre de la Montserrat Roig, Els Catalans als Camps Nazis, l’any 78, i un cop mort Franco , es comencessin a fer xerrades i a treure la llum la dissortada experiència dels republicans espanyols als camps de concentració.\nAquest llarg silenci, ha provocat un gran endarreriment el coneixement de la història (que encara arrosseguem) i també que moltes persones acabessin morint sense explicar el seu relat.\n-Amic, ens pots explicar el per què d'aquesta reflexió perquè és una reflexió molt diferent a la d´ altres llibres que pren forma de llibre?.- Què vas sentir que tenies que incorporar al diàleg i reflexions sobre l´ holocaust, l´ extermini...\n-Com he comentat abans, crec que hi ha un fet diferencial amb altres llibres. Es un llibre que no vol ser d’història, sinó que vol ser un llibre de sentiments. Però això amb una doble vessant, la de recuperar una historia, la d’explicar un fet transcendental en la història de la humanitat, una etapa que sens dubte marca un abans i un després en aquesta evolució humana. El nazisme, l’Holocaust, son un gran forat negre en la història de la humanitat, i que costa d’explicar i entendre. Com un éssers humans van poder organitzar i executar l’assassinat sistemàtic, fred, industrialitzat , de milions de persones. Cal cercar respostes més enllà de la historia, en la filosofia, la psicologia, la antropologia o fins i tot la religió , per arribar a intentar entendre el perquè de tot plegat.....\nI per altra banda, la motivació de no només explicar uns sentiments i unes vivències, sinó intentar completar aquest relat amb una possible interpretació del que està passant actualment, i com no, explicant amb exemples i amb projectes en marxa com el de la Xarxa Mai Més, que podem fer per posar consciencia, explicar el que va passar, i impedir que es torni a repetir.\n-Parla'ns, si us plau, del procés d'investigació ... d'aquesta tasca tan àrdua, de recerca, molta lectura, posar ordre ....\n-Si , sobre tot al principi és imprescindible posar ordre a les idees, tenir clar el que es vol explicar i com. I una vegada fet això, recopilar la informació coneguda, o disponible dels llocs , dates, fets, que han de complementar el relat, i fer la recerca del que falta per a completar-lo .\nEn el meu cas, al no tractar-se d’un llibre d’història , sinó de posar sobre el paper moltes de les coses viscudes, i moltes de les activitats o projectes que ja havia posat en marxa, ha estat una mica més senzill. Ja que la majoria de coses que explica el llibre ja estaven dins del cervell.\n-Treballes tenint en compte com un guió de qüestions a anar contestant, a anar donant resposta ...\n-Potser si. I possiblement degut a dues raons. L’experiència acumulada que ja m’ha ajudat a ordenar i acabar de definir el que volia explicar, i per altra la voluntat didàctica d’aquesta publicació.\nA lo llarg d’aquests anys d’activisme, fins ara, a les reunions, activitats, xerrades, etc, sorgeixen moltes preguntes, intervencions, que està clar que han ajudat a donar aquest tó més pedagògic al llibre.\n-Aquestes aportacions ,com la teva, esperes que parin ,aturin o fassim quelcom davant l´ augment del feixisme a Europa i arreu?\n-Seria pretensiós creure que la meva aportació pot aturar el feixisme. M’hi conformaria en poder posar un petit granet de sorra, en aquesta tasca antifeixista en la que tots ens hem d’involucrar. En poder ajudar a tanta gent que en memòria dels lluitadors i resistents antifeixistes , vol continuar la seva lluita. Aquesta es la meva voluntat, col·laborar, ajudar, sumar. Com sempre dic als joves, hem de construir junts aquesta trinxera antifeixista, internacionalista, per evitar que creixin i que passin. Fem nostre el “No passaran”....\n-Per cert, com veus a aquest augment de la ultradreta, del feixisme, del negacionisme...?\n-Amb molta preocupació. Fa realment molta por, com cada vegada augmenten els grups d’extrema dreta, tenen més presencia als carrers i fan més visibles els seus discursos d’odi i intolerància. I el que es especialment greu es que hagin entrat a les institucions , i que els partits tradicionals de dreta no siguin capaços de desmarcar-se’n contribuint així al seu blanquejament i “normalitat”.\nLa qüestió està en trobar les causes d’aquest augment . Jo m’atreviria a citar alguns punts.\nLa manca de valors de la societat capitalista occidental, on prima l’individualisme/egoisme.\nLa crisi del sistema educatiu, amb la progressiva desaparició de les matèries de “pensar” “reflexionar” o d’induir a l’esperit crític, com la filosofia, la ètica o la pròpia literatura, que ara son substituïdes per matèries del tipus operatiu, manual o mecànic.\nLa crisi climàtica i la destrucció ambiental i dels recursos naturals, que envia a milions de persones a la pobresa i la desigualtat, i provoca els conflictes migratoris i la crisi dels refugiats.\nAmb aquest caldo de cultiu, l’extrema dreta introdueix el virus de la por, de la por al diferent, i llençant els seus discursos i rumors, pot arribar a aconseguir més adeptes.\n-Jo com a bon “virgo” necessito ordenar i posar ordre al meu entorn. Per això no més difícil estructurar i ordenar els treballs. A partir de l’objectiu final es tracta d’anar definint els passos i cercar una necessària coherència en el relat. Es tracta d’aplicar bàsicament la lògica i el sentit comú.\n-Tot això...tota la teva càrrega emocional i emotiva que et va portar que el teu pare fos deportat a Buchenwald et va fer com a persona més conscient...pacífica, objector de consciència, militant i activista...?\n-Tot ajuda. Totes les vivències, experiències ajuden a formar-te i a definir quin és el teu camí a la vida, i quins els teus objectius. Jo sempre he estat una persona inquieta (massa i tot em dius alguns) i amb (penso) consciencia social. Això m’ha portat a moure’m per diferents terrenys de l’activisme, la política, els moviments socials, ecologistes, animalistes, antifeixistes, de cooperació i solidaritat, etc... des de fa molt temps i fins ara.\nSempre , però amb una mateixa filosofia, intentar millorar la societat (el que en diem transformar el món) i fer-ho sumant i aprofitant les sinergies dels diferents espais en els que em moc.\nI com més coneixes i actues, més aprens i més et formes com a persona i més potencial acumules que a la llarga et serveix per a millorar la teva acció.\n-Vas ésser el primer objector de consciència a l´ Estat Espanyol...en aquells anys allò et deguera senyalar,però els teus ideals eren més ferms...\n-De fet , no el primer Objector, però si el primer reconegut. Els primers objectors al estat van ser als anys 50 i 60, el Testimonis de Jehovà, però com ells no en feien divulgació van passar desapercebuts. Va ser després el Pepe Beunza , considerat el primer Objector “catòlic” per dir-ho així, i després d’ells altres com els “5 de l’Hospitalet” que van patir presó.\nEl meu cas va ser una mica diferent, perquè jo vaig ser el primer reconegut, es a dir el primer que un cop declarat OC no va ser empresonat. Això va ser l’1 de gener de 1978, al Cuartel d’Intendència de Barcelona, a les 9 del matí. On jo m’havia de presentar per a fer la mili. I un cop allà em vaig negar a incorporar-me. I allà mateix després de força estona d’espera, converses, anades i vingudes, em van enviar cap a casa, dient-me que ja m’avisarien, i posant en la meva cartilla militar com a motiu de l’excedència la causa d’Objecció de Consciencia. Això va tenir molt ressò mediàtic, perquè era la primera vegada que l’exèrcit i l’Estat reconeixien explícitament l’existència de l’objecció i dels objectors.\nEls ideals.....jo sempre m’he mogut entre aquests ideals pacifistes, ecologistes, antifeixistes, i per tant en aquells moments vaig fer el que creia que havia de fer, a pesar del risc que això encara comportava...... Crèiem i creiem en la lluita pacífica i la No Violència.....\n-Ara “la mili” ja, per sort, no és obligatòria,però el camí va esdevindre massa llarg, no?\n-Si el camí ha estat molt llarg. Des dels primers objectors , reprimits i empresonats. Més tard amb la legislació nova sobre la prestació social substitutòria (el servei civil), l’aparició dels insubmisos, també multats i reprimits.... fins a l’abolició definitiva del servei militar obligatori.\nAra però ens queda pendent, la dissolució definitiva dels exercits , dels armaments, i la construcció de la pau a nivell mundial.\nSi dediquéssim els mateixos recursos que els països dediquen a la recerca militar, a la fabricació d’armes, a mantenir les guerres al món....a la cultura de pau, al desenvolupament , a acabar amb la pobresa i la fam, a treballar per a la igualtat i les persones, segur que tindríem un altre present i un millor futur pel planeta.\n-Veig que vas ésser president de l´ Amical de Mauthausen i d´ altres camps...com va ésser l´ experiència?\n-Si , al 2013, vaig ser escollit president de l’Amical. I per a mi va ser un gran repte i una gran responsabilitat. No podem oblidar que l’Amical de Mauthausen ha estat l’entitat de referència de la memòria de la deportació. L’associació més antiga de l’Estat. Creada pels pròpies deportats i deportades, a l’any 1962, en la clandestinitat. Una entitat amb relacions amb els governs, els ajuntaments, les institucions internacionals, etc, i que per tant arrossegava aquesta gran responsabilitat ....\nL’experiència ha estat molt enriquidora, perquè a més de poder conèixer moltes persones i institucions rellevants, m’ha permès iniciar i impulsar projectes com el de la Xarxa Mai Més , i també sentir-te útil en aquesta tasca de transmissió de la memòria de la deportació i l’Holocaust, que no podem oblidar es un fet transcendental en la història de la humanitat, i que ens ha de fer reflexionar constantment sobre la pròpia essència de la humanitat.\nEl treball amb els joves, els viatges als camps, la lluita antifeixista dia a dia, la educació, la sensibilització....... coses en les que encara que hagi deixat la presidència (després de 8 anys, cal renovar) segueixen estant en la meva agenda....\n-I el pas pel teu activisme constant?\n-Com us deia abans, l’activisme forma part de mi. Jo no sabria ser ni actuar d’una altra manera. Segurament es genètic, el meu avi va ser Enric Garriga “el Rebelde”, de la CNT, primer patró major del Pòsit de Pescadors a Vilanova i la Geltrú, l’any 1921.....i el meu pare, lluitador i republicà també durant tota la seva vida.....\nI per tant, jo només concebeixo la vida, amb una plena implicació en la vida comunitària, en la cosa pública, per a intentar fer aquest mon millor per a la vida i per a les persones. Treballar per la Res Pública.... la República i els valors Republicans (la llibertat, fraternitat, solidaritat, igualtat..) es a dir pels Drets Humans, i actualitzant els missatges treballar pels ODS (Objectius de desenvolupament sostenible).....\nI per tant es tracta d’implicar-se , de comprometre’s, i de aportar , encara que sigui un gra de sorra, en aquesta lluita per fer un món millor.\n-Per a un llibre com aquest...com t´ has documentat..has hagut d´ investigar?.I una vegada ho tenies tot...com ha estat la teva metodologia de treball?\n-Com comentava abans, al no ser un llibre d’història sinó més de sentiments i més descriptiu d’idees i propostes, només ha calgut investigar alguns aspectes concrets dels espais i moments que es creuen en el llibre.\nI a partir d’aquí, ha estat deixar sortir pensaments, sentiments, idees, i anar relacionant la idea, amb el sentiment, amb l’espai, i sobre tot amb la voluntat de desenvolupar aquesta estratègia política de lluita constant contra el feixisme i per un món millor.\n-Amic,ens pots fer cinc cèntims d´ allò en que estàs ficat ara?\n-Segueixo ficat en moltes “batalles” amb l’intent de que es puguin relacionar, interactuar, i crear sinergies que resultin positives per cada front.\nBàsicament a partir de dues línies . En primer lloc la SOSTENIBILITAT , que cal saber que la sostenibilitat es el resultat de tres factors, la E3, Ecologia, Economia i Equitat.\nI en segon lloc els valors. A partir de la memòria de la deportació caminem pels juraments de Buchenwald i Mauthausen, pels valors republicans, per la declaració universal dels Drets Humans i pels ODS.\nAmb aquest esquema i marc mental, intento seguir participant , col·laborant (ara ja com a jubilat) en tots aquells espais on podem ajudar a transformar la societat.\nPer exemple treballant amb les entitats memorialistes (actualment amb l’Associació Triangle Blau, i amb l’Associació Buchenwald, i amb el Comitè Internacional de Buchenwald i Dora; amb el sindicat, en el meu cas amb CCOO , en els àmbits de medi ambient, polítiques socials i amb la sectorial de pensionistes; amb el moviment veïnal, a l’Associació de Veïns del barri de mar de Vilanova (el meu barri); amb l’associació Ecol3VNG, per impulsar la moneda local i el moviment de transició, etc. etc. ....\nI tot això procurant fer divulgació, a les xarxes socials , als mitjans de comunicació, etc.\nBé , podríem estar parlant de totes aquestes coses i més durant estones i estones. Heu preguntat i han sortit moltes coses, i moltes que caldria segurament ampliar o matisar, però això si voleu serà en una altra ocasió.\nUn plaer. Salut


Data d'emissió: 07/11/2008\nValor postal dels segells: 0,60 y 0,78 €\nL’emissió conjunta d’Espanya-Irlanda està dedicada als balls populars: per part d’Espanya es mostra el flamenc i per part d’Irlanda, l’Irish dance (ball irlandès). Els segells reprodueixen escenes de tots dos balls.\nTot i que els orígens del flamenc són incerts, sabem que aquest ball, cant i la seva música van experimentar un important auge i desenvolupament a Andalusia a partir del segle XVIII. La seva acollida i implantació van ser tan bones entre la gent senzilla del poble, concretament entre la població d’ètnia gitana, que aquest gènere va arribar a tot el país i es va convertir en un dels principals referents de la cultura espanyola a tot el món gràcies a la seva popularitat. Ara bé, el gènere va assolir la seva màxima esplendor entre el 1869 i el 1929. Per això aquest període es coneix com l’edat d’or del flamenc. Aquest ball, subjecte a una constant evolució a través del temps, requereix l’acompanyament imprescindible de la guitarra, un instrument que amb la seva sonoritat especial marca l’adequat compàs en què es basa la dansa en les seves diferents evolucions i etapes. El cant també és un important aliat de l’instrument per desenvolupar el ball. En conjunt s’aconsegueix un espectacle ple de plasticitat en què intervenen el taconeo i el zapateado, els girs del cos i les mitges voltes, els vaivens i desplaçaments, els moviments de braços, cap i mans compassats. El flamenc va tenir el seu espai en patis, revetlles i romeries, i després va trobar el seu marc als tablaos, les tavernes i els cafès concert. La seva actual valoració ha fet que ocupi un lloc privilegiat en la programació d’auditoris, salons i teatres. Els orígens de l’Irish dance (ball irlandès) també són ancestrals i incerts i es practica a tot Irlanda. Aquest es caracteritza pels seus passos i els ràpids moviments dels peus i les cames mentre el cos i els braços es mantenen quiets. Aquesta dansa va experimentar un important auge abans de l’arribada del cinema i de la televisió i, d’una manera especial, a les zones rurals, on es practicava la house dance o crossroad, en què dues parelles ballaven una davant de l’altra al so dels ritmes interpretats per músics ambulants. Aquests balls es practicaven a l’aire lliure. Més endavant, en els anys noranta, va sorgir un corrent més modern, posat en escena per la companyia de dansa Riverdance i Lord of the Dance, que partia de la dansa tradicional irlandesa i hi introduïa innovacions. El segell d’Irlanda ha estat dissenyat per l’artista dublinès Conor Walton i el disseny del segell d’Espanya és obra de l’Estudio Jesús Sánchez.


Redacció, autor a Diari de Sabadell - Pàgina 190 de 509\nEl carrer Colom (Centre) ampliarà la seva vorera, cedint espai als vianants en un tram estret. Es tracta, concretament, de l'espai que queda...\nAquest cap de setmana, el president de la Generalitat, Quim Torra, ha gaudit de la cultura que es viu a Sabadell. Si...\nENQUESTA: Què heu fet amb els nens aquest dilluns de lliure disposició?\nAquest dilluns el gruix d'escoles fan festa, com a dia de lliure disposició. Una festa, però, que no es fa d'acord amb...\nEl tram final de la celebració del Carnaval a Sabadell ha comptat amb un petit ensurt. La situació s'ha viscut aquest diumenge,...\nSi ahir, que va fer dia de terrasseta i vermut, encara us va deixar amb ganes de bon temps, la temperatura d'aquest...\nESTRELLA ORDÓÑEZ VALVERDE Cerimònia: dia 24 a les 16:00 a Sala de Cerimònies Destí: Incineració Sabadell TERESA ESQUERDA FERRAN Cerimònia: dia 24...\nFOTOS: Reviu la rua de Carnestoltes a través d'imatges\nDurant més de dues hores, la rua de carnestoltes ha recorregut Sabadell. Hi han participat més d'una vintena de comparses molt variades,...\nEnsurt per una topada entre dos vehicles al centre de Sabadell, l'encreuament del carrer de Lacy i el de Narcís Giralt. Un...\nUs deixem unes quantes propostes per no avorrir-vos aquest diumenge a Sabadell.\nSANTIAGO ARANDA MORA Cerimònia: dia 23 a les 11:30 a Sala de Cerimònies Destí: Incineració Sabadell LEONCIO MEDINA MUÑOZ Cerimònia: dia 23...\nAquest diumenge, dia en què Sabadell celebra la rua de carnaval, tindrem una temperatura a nivell de Rio... bé, potser no tant,...\nEl president Quim Torra, entre el públic de 'La cantant barbuda', a l'Espai Foc\nAquest divendres, la funció La cantant barbuda de Feliu Formosa i Joan Casas, a l'Espai Foc de Can Ventura, va comptar amb...\nPàgina 190 de 509« Primer‹ Anterior186187188189190191192193194Seguent ›Ultim »\nLes colles no poden fer demà cap passada d’animals, tot i que sí celebraran dues misses. Esperen tornar l’any 2022, en un moment en que les festes tradicionals necessiten garantir el seu relleu generacional


Lleida tindrà un olímpic més a Tòquio | UA1 Lleida 104.5 FM\nLleida tindrà un olímpic més a Tòquio\n03/05/2021 - 15:49:00 Sergi Guiu\nTot i que la darrera paraula la té el seleccionador espanyol, l’atleta Bernat Erta s’ha classificat amb l’equip de relleus mixt 4x400 després d’ocupar una de les primeres vuit posicions al Mundial de Polònia d’aquest cap de setmana.\nI és que el mateix Bernat Erta ens explicava a Ua1 Lleida Ràdio que el més complicat: classificar Espanya per aquesta disciplina a l’esdeveniment esportiu més important del món, s’ha assolit, i que ara toca seguir amb la dinàmica fins ara per acabar sent un dels escollits de cara a aquests Jocs Olímpics de Tòquio: “Al final aquest cap de setmana hem aconseguit classificar a l’equip pels Jocs Olímpics. Ara toca seguir amb la temporada, seguir amb bona forma i al Campionat d’Espanya quedar entre els tres primers per accedir als Jocs Olímpics”.\nTot plegat, després d’un dissabte espectacular i és que el quartet espanyol format pel propi Erta, juntament amb Julio Arenas, Andrea Jiménez i Aauri Lorena Bokesa van aconseguir una marca de 3:18.98 que els va permetre obtenir la segona plaça de la sèrie 1 dels Mundials amb nou rècord estatal. Un dissabte que Erta ens resumia així: “Nosaltres ho vam encarar amb positivisme tot i tenir incerteses sobre aconseguir la fita o no. Dissabte estàvem molt bo i vam sortir a guanyar. Vam córrer impecable per acabar aconseguir entrar a la final amb aquesta segona posició”.\nUn Bernat Erta que aquest cap de setmana també va rebre el premi commemoratiu, per part de la Federació Espanyola d’Atletisme, pel rècord d’Europa sub-20 de 400 metres que va aconseguir l’any passat a Ourense. Per tot plegat, Erta evidenciava que la temporada, de moment, li està sortint d’allò més bé: “Cada any anem millorant més i progressant cap a l’èxit. Tot plegat és una mostra de com de bé ho estem fent”.\nFinalment, l’equip mixt diumenge va acabar sisè classificat a 67 centèsimes del rècord d’Espanya aconseguit el dissabte.\nPer cert, Espanya no porta un equip de relleus a uns Jocs Olímpics des de fa 17 anys, fet que encara fa més gran al fita aconseguida a Polònia per part de Bernat Erta.


Resposta a la Junta Directiva del Barça sobre els 3,8 milions que l'Espanyol ens deu per Raul Baena | @XSalaimartin Blog\nHOMEBLOGSResposta a la Junta Directiva del Barça sobre els 3,8 milions que l'Espanyol ens deu per Raul Baena\nResposta a la Junta Directiva del Barça sobre els 3,8 milions que l'Espanyol ens deu per Raul Baena\nAgraeixo al FC Barcelona l’haver publicat una nota on clarifica la situacio de la relacio economica de Baena i el Barça. I ho agraeixo perque la nota no fa mes que confirmar el que he dit a RAC1 aquest mati: tal i com va declarar Sandro Rosell durant la seva primera setmana de mandat, no tenia la intencio de cobrar el deute que l’Espanyol te amb el Barça en relacio al cas Baena “per refer les relacions amb l’Espanyol”.\nTal i com diu la nota informativa, l'audiencia provincial va dictar sentencia a favor del Barça i va obligar al jugador a pagar al Barça 3,5 milions d'euros (que, sumat a despeses varies i interesssos, dona un total de 3,8 milions). Tal i com diu la nota, es cert que el jugador va recorrer la sentencia. El problema es que l’actual junta directiva hagués pogut demanar l’execució provisional de la sentencia (que es de segona instancia) de l’Audiencia Provincial. El fet que no ho hagués demanat, sobre tot donades les “tensions de tresoreria” que figura que el Barça patia quan Sandro va arribar el Club. Si necessitava tant els diners i l’Audiencia de Barcelona li donava una manera senzilla de recaptar 3,8 milions d’euros, per que no va demanar l’execucio provisional? No sera que en realitat no tenia intencio de cobrar-li el deute a l’Espanyol?\nLa nota diu que jo menteixo perque l’Espanyol no te cap deute amb el Barça. Estrictament parlant, aixo es cert: la llei obliga als jugadors a pagar les clausules de rescisio per obtenir la rescisio dels contractes. Pero tots sabem que en realitat qui paga es el club que compra. Dir que el deute no es de l’Espanyol sino del Baena es com dir que Florentino no va pagar la clausula de Figo sino que va ser el propi Figo. Si. Tecnicament va ser Figo, pero aquest nomes va dipositar els diners que li havia donat el President del Madrid.\nEn qualsevol cas, aixo de que era l'Espanyol qui ens devia 3,8 milions pel tema Baena no ho he inventat jo. Ho havia tret de les paraules que el vicepresident Javier Faus va pronunciar durant la roda de premsa que va fer quan va presentar la reformulacio dels comptes. El fet que qui te el deute es l’Espanyol i no el jugador es pot veure al punt numero 6 de l’article que va publicar El Mundo Deportivo i que podeu trobar al seguent link:\nL’ultim punt del comunicat del Barça diu que quan la sentencia sigui definitiva, la junta directiva exigira la seva execucio. Espero de veritat que sigui cert i que el Barça no perdoni aquest deute. Si el meu comentari a RAC1 ha servit per a que el Sandro es faci enrera en aquest afer, benvingut sigui. Ara be, per demostrar que no es fara enrera i que efectivament cobrara, no hi ha millor manera que cobrar immediatament. L’execucio provisional de la sentencia es pot fer dema mateix. De fet, no hi ha CAP RAO per no executar-la. Les baralles legals poden durar anys. I durant aquests anys, els diners estaran mes ben guardats a can Barça que a can Perico.\nRead 36388 times


L'exposició 'Presos polítics a l'Espanya contemporània' fa parada a la Seu d'Urgell — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / L'exposició 'Presos polítics a l'Espanya contemporània' fa parada a la Seu d'Urgell\nL'exposició 'Presos polítics a l'Espanya contemporània' fa parada a la Seu d'Urgell\nLa mostra, que va ser censurada a la fira d'art ARCO de Madrid, es podrà visitar entre dimarts i dissabte vinent a la Sala La Cuina. La inauguració comptarà amb la presència de Pablo Mayoral, col·laborador de l'activitat\nExposició 'Presos polítics a l'Espanya contemporània'\nAquesta setmana vinent hi haurà l'ocasió de veure a la Seu d'Urgell l'exposició 'Presos polítics a l'Espanya contemporània', de Santiago Sierra. Aquesta instal·lació artística va ser censurada a la darrera edició de la fira d'art ARCO de Madrid i, des d'aquell fet, ha adquirit una gran notorietat i s'ha exposat en diverses ciutats. A la primavera va estar instal·lada al Museu de Lleida, tot ocupant l'espai corresponent a les obres d'art de Sixena que havien estat extretes d'aquest equipament per ordre judicial.\nLa mostra, organitzada per Òmnium Alt Urgell, estarà a la Seu només durant cinc dies a la Sala La Cuina, al Centre Cultural Les Monges. La inauguració tindrà lloc aquest dimarts dia 15, a les 8 del vespre, i comptarà amb la presència de Pablo Mayoral, col·laborador de l'exposició. També es podrà visitar els dies 16, 17 i 18 (de les 5 de la tarda a les 9 del vespre) i, com a últim dia, dissabte 19 al migdia, de les 11 a les 2.\n'Presos polítics a l'Espanya contemporània' inclou 24 fotografies en blanc i negre de rostres pixelats dels presos que actualment hi ha o hi ha hagut a l'Estat espanyol per raons polítiques. És el cas, entre d'altres, del vicepresident de la Generalitat Oriol Junqueras; el president d'Òmnium Cultural, Jordi Cuixart, i l'expresident de l'ANC Jordi Sánchez, però també, per exemple, d'activistes del 15-M, els joves detinguts a Altsasu o bé els titellaires de Madrid.\nA banda del vessant artístic, Pablo Mayoral és president de l'entitat La Comuna de Expresos del Franquismo, i des d’aquesta Associació forma part també de la ‘Coordinadora Estatal de Apoyo a la Querella Argentina (CEAQUA)’, associació que ha impulsat l'única querella criminal que s'ha presentat per exigir que es jutgi els responsables dels crims perpetrats per la dictadura franquista. Precisament, a les acaballes del mandat de Franco, Mayoral va estar reclòs en diverses presons durant dos anys i mig per la seva militància política, fins que va sortir en llibertat el 9 de novembre del 1977, en aplicació de la llei d’Amnistia.\nPablo Mayoral també col·labora amb El Garaje Ediciones, que és l’editorial que ha publicat el catàleg d'aquesta exposició.


Cap Vermell - Nit de l'Art de Capdepera al Centre Cap Vermell\nSota el títol d'INSPIRATIONS dos artistes alemanys amb arrels a Capdepera presentaren divendres 14 de setembre, a la sala d'exposicions gran del Centre Cap Vermell, unes excepcionals propostes artístiques. Fotografies plenes d'emocions, imatges i muntatges fotogràfics que descriuen el moviment des d'una vessant artística que meravella qualsevol espectador. No de bades, Norbert Schäfer és un dels fotògrafs de més prestigi a Alemanya. A l'altra costat de la sala les escultures de Winfried Fach són d'aquella senzillesa que t'omple. Que amb poques línees presenta un ample i agradable ventall de suggerències. I, paral·lelament, les seves pintures val d'allò més simple a la complexitat gestual dels rostres.\nUna meravella cuidada fins al més petit detall que es complementarà amb l'exposició de Massimo Zonari a l'altra sala.\nSi a tot això li afegim una gran ambient amb notable presència de públic (amb la cònsol alemanya a Mallorca), la cessió del 30% de la recaptació de les vendes per l'Associació d'amics de l'escola de música, una interpretació musical representativa de l'escola de música i la projecció exterior de fotografies de Norber Schäfer sobre la façana del Centre Cap Vermell ens atrevim a qualivicar la vesprada de divendres com la nostra particular NIT DE L'ART (a Palma, aquest event es fa dia 20 de setembre i suposa la presentació de la nova temporada artística a galeries i centres d'art). Tot i que no sabem si és un inici o tancament de temporada ja que, figurant al programa de les Arts al Carrer, tabé podia suposar el colofó i darrera exposició de l'estiu.\nEl batle, Norbert Schafer i Regina Lochner, cònsol alemanya a Mallorca.\nUn agradable i distés ambient, amenitzat en ocasions pels alumnes de l 'Escola de música, regnà en una llarga inauguració que comença a les 18h i que, ja de nit, continuà amb la projecció de fotos fins les 22,30h.\nA banda del 30% sobre les vendes que ofereixen els artistes des del lema L'ART PER LA CULTURA, el sr Schäfer volgué oferir unes imatges sense enmarcar, signades com a proves d'artista, a un preu molt reduït (entre 40 i 120€)\nLa presentació fou extensa i s'allargá una mica més pel fet de traduir els parlaments dels artistes, cònsol i batle. I és que els agraïments i les anècdotes eren llargues i extenses. Especialment emocionats es mostraren els artistes per l'acollida rebuda i mostraren el sentiment de poder contribuir a les dinàmiques culturals d'un municipi que els ha acollit en les seves vacances durant tants d'anys.\nAl llarg de l'horabaixa poguérem captar diverses imatges curioses com n'Elionor amb les violinistes.\nO Levon comprovant les fotos que feia a una fotògraf.\nCom ja hem comentat, la projecció de fotos sobre la façana de l'edifici fou el punt i final d'una tarda memorable.\nL'exposició es pot visitar fins dia 14 d'octubre de 18 a 20h i també sol.licitant visita.


Agility - Gosllucanes\nI no pas menys important, és una manera no gens menyspreable de fer salut i desconnectar de l’estrès del dia a dia. I en el cas del Club d’Agility Lluçanès, que està situat al camp, és una manera també de desconnectar de les contaminacions de ciutats i pobles grans.\n[highlight4]Túnel cec Club Agility Lluçanès[/highlight4]\nNormalment els gossos s’agrupen en diferents categories basades en la mida, les principals són la “Mini” (gossos tipus Schnauzer miniatura o els gossos rater valencià), la “Mitjana” o “Midi” (gossos tipus Cocker spaniel anglès, alguns gossos d’atura català que siguin menuts) i la “Estàndard” o “Gran” (amb gossos tipus Gos d’Atura Català, Ca de Bestiar…), els gossos d’edat avançada (amb problemes a les articulacions) sovint participen en la categoria Mini sense importar la mida del gos. Tots fan el mateix recorregut, amb els mateixos obstacles, però es modifica l’alçada dels obstacles de salt per a cada mida. També és habitual trobar la categoria “júnior”, on participen guies de menys de 18 anys.\nHistoria de l'agility\nL’agility va ser creat per l’ensinistrador caní Peter Meanwell a la primera meitat dels anys 1970. La popularitat i reconeixement d’aquest esport es deu a la seva presentació durant el Xou caní de Crufts el 1977, com una forma d’entretenir als visitants d’aquesta famosíssima exposició canina. El 1978, es va fer la primera presentació formal consistent en dos equips. L’acceptació del públic va ser total al grau que immediatament es va planejar organitzar una presentació a l’any següent. Aquesta vegada es van incloure tres equips. Ràpidament, aquesta disciplina en potència, va adquirir tants seguidors i admiradors que es va convertir en una activitat esportiva. El 1980, l’Agility va ser reconegut de forma oficial com a esport caní pel Kennel Club del Regne Unit.\nL’Agility a Catalunya:\nL’any 1992, la Secretaria General de l’Esport de la Generalitat de Catalunya va accedir a inscriure el Club Caní Catalunya de Vilassar de Mar com el primer club esportiu d’Agility a Catalunya, deixant la porta oberta a que els demés clubs poguessin constituir-se com a clubs esportius. Ja a principis del 2002 eren catorze els clubs esportius inscrits al Registre d’Entitats Esportives de Catalunya, amb la qual cosa es va promoure la constitució de la Unió Catalana Esportiva de Clubs d’Agility (UCECA).\nReconeguts oficialment, la UCECA en col·laboració amb la Secretaria General de l’Esport va organitzar el Primer Campionat Oficial de Catalunya, iniciant-se la competició el dia 20 d’octubre 2002 a la ciutat de Mataró.\nVa prendre el relleu la Federació Catalana d’Agility (FCAG), inscrita i reconeguda oficialment el dia 26 de novembre de 2009. La FCAG es la primera Federació esportiva d’Agility de tota Espanya i Europa. El dia 9 de setembre de 2010 va començar el IX Campionat d’Agility de Catalunya, aquesta vegada ja com a Federació Catalana d’Agility.\nSatisfacció de les necessitats d’exploració i activitat\n… I sobretot obediència.\nI sobretot obediència.\nI és que l’agility és divertidíssim i té moltes repercussions positives en el benestar i comportament del gos, reforça moltíssim el vincle entre gos i persona, i perquè no dir-ho, també és salut i esport per la persona.\nLa base de l’agility és l’obediència i equilibri del gos. I al Club d’Agility Lluçanès treballem l’ensinistrament, la tolerància a la frustració, l’equilibri emocional, la satisfacció de superar els obstacles, i la motivació per fer-ho bé.\nQualsevol gos i persona que gaudeixin de bona salut.\nEn el cas de cadells en fase de creixement es pot començar a fent un suau “pre-agility”, treballant salts de molt baixa alçada, obediència, etc.\nAgility per lleure: plantegem les classes i l’entorn per gaudir-ne. Som conscients que pel gos és una estona de joc, per passar-s’ho bé. I per la persona un moment d’esbargir-se dels problemes i gaudir del gos tot fent salut. A més a més animem a que els socis es relacionin entre ells i així, els socis que vulguin, poden fer pinya.\nAgility com a eina de canoteràpia: L’agility requereix una bona comunicació verbal i gestual amb el gos, i la capacitat de fer front a diversos elements de concentració (amb l’actitud del gos, amb l’obstacle a superar, amb les indicacions donades, amb la gestualitat…).Pel gos suposa un esforç d’aprenentatge, concentració i superació de pors i inseguretats, però obté la recompensa dels elogis i premis del seu guia, i el poder practicar un “joc” molt divertit per ells.I per la persona suposa un esforç de paciència (tolerància a la frustració de no veure’s acomplerts els objectius immediatament), d’aprendre eines de comunicació eficaç amb el gos, i obté la recompensa dels seus esforços quan el gos comença a superar els obstacles d’agility\nTot plegat, suposa importants repercussions positives en el comportament, benestar i obediència del ca. I en la salut de gos i persona: com ara equilibri emocional i físic, alliberació d’elements endògens associats amb el benestar, autoestima, realització personal. etc.


El desallotjament de tres pisos ocupats a Castellbell acaba amb tres detinguts - Regió7\nEl desallotjament de tres pisos ocupats a Castellbell acaba amb tres detinguts\nEls ocupes protagonitzaven problemes d'incivisme a la zona des del mes de febrer\nRedacció | Castellbell\n08·05·20 | 15:12\nEl desallotjament de tres pisos ocupats a Castellbell acaba amb tres detinguts Arxiu Particular\nEls Mossos d’Esquadra han detingut aquest divendres al matí a Castellbell i el Vilar tres persones que ocupaven un edifici situat al número 47 de la carretera de la Bauma i que han estat denunciats per amenaces i un presumpte delicte d'atemptat contra un agent de l’autoritat.\nEls tres individus arrestats van ser desallotjats aquest dimecres de la casa que ocupaven i mentre es realitzava el desallotjament van proferir insults i amenaces a les autoritats del municipi i a la policia. Segons ha explicat a Regió7 l’alcaldessa del municipi, Montse Badia, la situació «ve de lluny» i «s’havia tornat insostenible».\nDes de mitjans de febrer, abans de l’inici de l’estat d’alarma, diverses persones van ocupar els números 47, 49 i 51 de la carretera de la Bauma i van protagonitzar diferents problemes d’incivisme i incidències a la via púbica que van provocar queixes entre als veïns de la zona. Montse Badia exposa que amb l’esclat de la pandèmia i el confinament la situació va empitjorar ja que «cada vegada hi havia més personatges, tenien la gent atemorida, el cap de setmana baixaven al carrer i incomplien el confinament. La detenció que s’ha produït és la suma de tot ja que portem setmanes treballant-hi. Això ha estat l’últim, ja que havien amenaçat als veïns, a la gent que passava, aturaven els cotxes...».\nPer acabar amb la situació i fer fora a aquestes persones que ocupaven els tres habitatges, l’Ajuntament de Castellbell va localitzar el propietari de l’immoble perquè prengues mesures. Després de realitzar els tràmits corresponents, aquest dimecres es va procedir a fer fora els ocupes dels pisos 49 i 51. Mentre s’estaven tapiant els immobles, els ocupants del número 47 van amenaçar al regidor de Governació, Fèlix Enrich, a l’alcaldessa del municipi i a la policia. Badia explica que «érem allà diverses persones controlant l’operatiu de desallotjament i les tres persones es van encara amb la policia. Van realitzar amenaces crits i amenaces contra la nostra integritat i per aquest motiu es van denunciar els fets».\nAquest divendres es va procedir a finalitzar amb la ocupació i tapiar el número 47 de la carretera de la Bauma. Els ocupes dels altres dos habitatges ja havien abandonat la zona i només quedaven les tres persones que finalment han estat detingudes per amenaces i un delicte contra els agents de l’autoritat.\nL’alcaldessa exposa que «estem fent un seguiment exhaustiu de les ocupacions al municipi i hem donat suport als diferents cossos de seguretat. Entre els ocupants del número 47, un cop han estat identificats, s’ha comprovat que hi havia gent amb situació irregular i antecedents». Els tres habitatges han quedat tapiats i els ocupes han abandonat la zona. L’alcaldessa assegura que «a Castellbell davant la inseguretat actuarem i demanarem la intervenció de qui calgui, la seguretat dels veïns es una prioritat».


L'expert en tecnologia educativa Pere Marquès, emprenedors i escoles protagonistes, al SIMO Educació 2018\nInici > Actualitat > L'expert en tecnologia educativa Pere Marquès, emprenedors i escoles protagonistes, al SIMO Educació 2018\nEls dies 13, 14 i 15 de novembre es va celebrar a Madrid el Saló de Tecnologia per a l'Ensenyament, el SIMO Educación, i, com no podia ser d’una altra manera, Clickedu va ser-hi present.\nLa plataforma educativa Clickedu, juntament amb Amazon Web Services, Amco, EIM Learning i Faronics, representat per Qualiteasy, van presentar un nou projecte comú: l’Ed-Innovation Ecosystem. Aquest ecosistema està format per empreses líders en el sector TIC d’Innovació i Educació, totes elles amb el compromís de donar suport als verdaders motors del canvi del sistema: els emprenedors, els experts i els centres educatius.\nÉs per això que a l’estand hi van participar escoles, empreses i experts en tecnologia educativa, com el Dr. Pere Marquès, que va presentar el seu decàleg de 18 actuacions clau per combatre el fracàs escolar.\nL’Ed-Innovation Ecosystem va presentar projectes d’escoles que tractaven de nous mètodes d’avaluació, sistemes de gestió de l’aprenentatge, treball col·laboratiu, desenvolupament de la creativitat o l’ús de tècniques pròpies dels jocs amb l’objectiu de millorar l’ensenyament, més conegudes com a "gamificació".\nTambé va cedir el seu espai a empreses com Bioo Education, que ha aconseguit generar electricitat a través de les plantes, i SAMEBullying, que ajuda a prevenir casos de ciberassetjament.\nAquestes transgressores conferències i moltes d’altres van fer de l’Ed-Innovation Ecosystem un dels estands amb més èxit i participació del Saló.\nVolem agrair a totes les escoles que hi van assistir i que van aportar el seu granet de sorra l’esforç que fan cada dia per seguir innovant en el sector educatiu!


Skoda Enyaq iV, SUV elèctric amb vocació pionera\nActualitzada 14/09/2020 a les 08:51\n© El primer Skoda construït sobre la plataforma MEB arribarà a la primavera.\nAmb el llançament del nou Enyaq iV, Skoda fa un pas endavant en la seua estratègia de mobilitat elèctrica. Aquest SUV totalment elèctric és el primer model de sèrie del fabricant txec que es basa en la plataforma modular de propulsió elèctrica (MEB) del grup Volkswagen.\nL’Skoda Enyaq iV està adaptat als viatges de llarga distància, ja que disposa d’una autonomia de fins a 510 quilòmetres en cicle WLTP i càrrega ràpida. Ofereix tracció posterior o a les quatre rodes, així com l’amplitud típica dels vehicles de la marca. Per això, el nou SUV presenta un concepte completament nou per a l’interior, de tal manera que ocupants i equipatge gaudeixen d’un espai més gran, malgrat les dimensions compactes. Els clàssics acabats d’altres models Skoda són reemplaçats per nous dissenys, de materials reciclats, sostenibles i naturals.\nA més, l’Enyaq iV ofereix connectivitat d’avantguarda, així com solucions d’infoentreteniment. En aquest sentit, tota la informació es mostra al conductor a través d’una pantalla central de tretze polzades i, si es desitja, d’un head-up display amb realitat augmentada. La recàrrega de la bateria i el climatitzador es poden gestionar a través de l’smartphone mitjançant l’aplicació Skoda Connect.\nInicialment estarà disponible al mercat espanyol en dos versions: Enyaq 60 iV i Enyaq 80 iV. La primera, de 132 kW, compta amb una autonomia de 390 km. Per la seua part, el 80, de 150 kWh, guanya autonomia fins als 510 km. La bateria, de 82 kWh també s’utilitza en les dos versions, equipades amb un segon motor elèctric, que arribaran al mercat més endavant. Per una altra banda, totes les versions que es comercialitzin a Espanya arriben amb el Pack Cromo, que inclou barres de sostre i marcs en acabament cromat.\nEl nou Enyaq iV arribarà als concessionaris espanyols la primavera del 2021, si bé les primeres comandes ja es poden fer abans de finals d’any.


ERP per carpinteria d'alumini - Obliku\nSector fabricació – Alumini\nMés de 15 anys d’experiència millorant els processos de gestió en empreses especialitzades en la fabricació d’alumini\nSolucions ERP Alumini per unificar la gestió financera i de fabricació en una única plataforma.\nSolucions intel·ligents per empreses que fabriquen alumini\nSom experts en solucions de software ERP Alumini. Coneixem les especificacions d’aquesta indústria i implantem solucions intel·ligents per millorar els processos de gestió financera, comptabilitat, compres i vendes i els circuits específics de fabricació com la gestió de llistes de materials, els recursos MRP, els processos de fundició, extrusió, refredament, magatzems i molt més.\nEls reptes tecnològics del sector\nA nivell de negoci, els reptes de la industria productora tenen molt a veure amb l’ ajustament dels marges, que s’aconsegueixen gràcies al control exhaustiu de costos, l’optimització de la cadena de producció i subministrament i una metodologia d’anàlisi de dades que permeti millorar cada dia.\nLa transformació d’aquestes empreses passa per digitalitzar i monitoritzar les plantes de producció, explotar la informació per una presa de decisions intel·ligents i automatitzar tasques com el manteniment preventiu de màquines o els processos de reaprovisionament, subcontractacció de recursos i centres de treball.\nPrincipals funcionalitats ERP Alumini\nApostem per la solució Dynamics 365 Business Central per unificar la gestió de forma global i optimitzar els processos específics de lafabricació d’alumini.\nDynamics 365 Business Central inclou funcionalitats per a la gestió financera, de comptabilitat, compres i vendes, magatzems, estoc, inventari i específicament dels processos de fabricació. Ho compartim a continuació,\nReferències per proveïdor\nDirectiva de reaprovisionament\nGestió de minvaments i caducitats\nTermes de lliurament per proveïdor i producte\nTarifes per proveïdor\nPlanificació de materials MPR\nControl de l’estat dels materials\nMultinivell fins 30 nivells\nDiferents dimensions d’unitats de mesura dels productes\n(sèries, colors, longitud, codi productes acabats, etc.)\nIdentificació de minvament per components\nConnexions de ruta per component i fase\nPercentatge de rebuig dels minvaments\nControl del temps de preparació, execució i espera entre màquines i fases\nConnexió amb llistes de materials\nControl de centres de màquines i treball\nControl de personal, recursos i temps\nPercentatges de rebuig\nEstàndards i controls de qualitat\nFuncionalitats específiques de control dels processos de fosa, extrusió i refredament\nGestió dinàmica de components\nSimulació i planificació en ferm i llançades\nPrevisions automàtiques d’execució de les ordres de producció\nReserves segons estoc\nGestió dinàmics de rutes (canvis en operacions, recursos i temps)\nManteniment preventiu de màquines\nLes nostres solucions i serveis per al sector de l’alumini\nConeixem el negoci de la indústria de l’alumini. Sumem anys d’experiència resolent problemàtiques específiques d’aquesta indústria, la qual cosa ens permet ajudar les empreses d’aquest sector a dur a terme els projectes de millora dels seus processos empresarials d’una forma eficient i rendible.\nDigitalitzar i automatitzar els processos és un dels passos fonamentals per a l’augment de la competitivitat de les empreses d’aquest sector. A continuació, compartim algunes de les solucions que ja hem implantat en empreses dedicades a la fabricació d’alumini.\nSi vols saber més sobre Dynamics 365 Business Central o altres solucions amb les quals treballem , no dubtis a posar-te en contacte amb nosaltres i realitzarem una primera consultoria gratuïta i sense compromís.\nOptimitza i automatitza els processos específiso de fabricació d’alumini i integralos amb la gestió financera, de comptabilitat, facturació i analítica intel·ligent en una única plataforma global.\nUnifica totes les dades de la teva empresa en un única solució. Transforma’ls en informació útil i pren decisions encertades de manera àgil.\nDissenyem Apps mòbils, en només algunes setmanes, per tal de solucionar problemes específics com la captació de temps de les màquines, el reaprovisionament o el control de magatzems. Imagina una solució i nosaltres la desenvolupem.


PEDIATRIA (RIUDOMS) - COMT\nFUNDACIÓ SAGESSA SALUT (ABS DE RIUDOMS)\n• Títol de metge/essa especialista en Pediatria en procés de homologació pel Ministeri competent.\n• Experiència en Atenció Primària de Salut.\n• Formació addicional especifica per al lloc de treball\n• Realització d’activitat docent i investigadora .\n• Coneixements d’ informàtica i de programes assistencials (eCAP, Hnet, …)\n• Disponibilitat de fer guàrdies hospitalàries en l’Àrea Pediàtrica.\n• Llicenciatura en Medicina i Cirurgia i Especialitat en Pediatria i les seves àrees específiques, via MIR.\n• Ambdós títols expedits per una universitat espanyola o en el seu defecte, degudament homologats pel Ministeri competent.\n•\tContracte laboral temporal a jornada completa (possibilitat de realitzar atenció continuada).\nABS RIU PED 12 21\nTermini de presentació de sol•licituds: 9 de gener de 2022


Septembre temps de raïm i de figues\nEl raïm és una fruita que ens arriba cap al final de l’estiu típica de la mediterrània. Aquesta fruita conté moltes propietats: és rica en minerals com el potassi i manganès, vitamina C i B i flavonoids antioxidants com el resveratrol (raïm negre). Destacant el seu poder desintoxicant i depuratiu de l’organisme degut al ser ric en potassi i contenir vitamina B. La millor opció és menjar-se’l cru ben rentat i amb pell. El vi o el raïm fermentat té múltiples propietats com millorar la circulació sanguínia però el seu consum ha de ser moderat ja que si es supera una copa al dia els efectes negatius de l’alcohol superaran els beneficis.\nAl final de l’estiu, cap a mitjans d’agost arriba la figa: aquesta fruita típicament mediterrània, molt dolça, aromàtica i de textura carnosa que se li atribueixen propietats afrodisíaques. La figa és una fruita rica en sucres, d’aquí la seva dolçor, que ens aporta energia, es rica en vitamines com la C i la B i en minerals com el potassi, el calci i el ferro, elevat contingut en fibra, antioxidants i polifenols. Un cop seca concentra més sucres i minerals com el calci o el potassi. Ens ajuda a reduir l’estrenyiment, redueix l’absorció del colesterol i es recomanable en cas d’osteoporosi o anèmia.


Fred, tranquil·litat i la novetat de Pineda, ahir diumenge a Son Bibiloni\nDavid J.Nadal | 01 febrer 1999\nPineda, en el centre, s'entrenà ahir per primera vegada amb el Mallorca.\nSembla que la plantilla del Mallorca respirà dissabte passat després de guanyar el Salamanca per 1-0 en el Lluís Sitjar. Un triomf que ha permès els jugadors i tècnics vermellencs fer una bufada de tranquil·litat després d'aconseguir tres punts més a la Lliga.\nI és que la victòria de dissabte era una qüestió quasi obligatòria després de les dues darreres derrotes consecutives encaixades davant el Celta de Vigo i el València. Tot això es desprèn després de les declaracions d'uns i altres acabat el partit. Ahir, ja amb més tranquil·litat, Héctor Cúper tornà a parlar dels tres punts aconseguits i de la importància que tenia sortir de la mala ratxa de dues derrotes seguides. I és que la plantilla mallorquinista no va gaudir de descans i entrenà pel matí, amb un intens fred, a Son Bibiloni per preparar ja el partit de dimecres contra el Betis corresponent a la tornada dels vuitens de final de la Copa del Rei.\n«L'únic que compta és que vàrem aconseguir els tres punts. Una victòria que ens permet sortir de dues derrotes consecutives i continuar en el gran grup que encapçala la classificació. Tornam a estar tots molt juntents. El que més ens preocupava era oblidar les dues derrotes anteriors i ho hem aconseguit. És clar que no hi va haver gaire futbol sobre el terreny de joc, però s'ha de dir que el Salamanca és un equip molt dur i que ho posarà molt difícil a qualsevol equip que tengui davant», va dir l'entrenador del Reial Mallorca.


El 'Ciutadà novell' ens descobreix 9 llocs de Barcelona | betevé\nQueco Novell visita en una jornada espais emblemàtics de Barcelona per sentint-se un 'Ciutadà novell'\nGabriela Grífol | Redacció programes | Dimecres, 1 de Jul del 2020, a les 17.08\nQuan arribes a un lloc hi ha dues maneres d’entrar-hi, fingir que en saps molt o sentir-se un ‘Ciutadà novell’. És la filosofia d’aquesta sèrie de nou reportatges que el periodista i humorista Queco Novell protagonitza amb una premisa: passar un dia a diferents espais de Barcelona desconeguts per la resta de ciutadans.\nUna ciutat sanitària dins la ciutat\n▷Ciutadà novell a l’Hospital de la Vall d’Hebrón\nUn milió de persones passen cada any per l’Hospital de la Vall d’Hebron, el més gran de Barcelona amb 22 edificis i 9.000 professionals. El ‘Ciutadà novell’ assistirà a una cesàrea d’uns bessons, coneixerà el protocol de les donacions i visitarà la farmàcia de l’hospital per descobrir que el producte estrella és el sèrum fisiològic. Queco Novell aprofita la vistita per conversar amb una infermera molt coral, Marina Rossell.\nEl subsol més habitat de la ciutat\n▷Ciutadà novell al Metro de Barcelona\nEl ‘Ciutadà novell’ s’endinsa en el subsòl per conéixer com funciona el gran Centre de Control de Metro de la Sagrera. Aprèn a gestionar el trànsit, per un dia i sense que serveixi de precedent es converteix en la veu del metro, i es posa als comandaments d’un comboi de l’L4. Tot, en un viatge pel subsol de la ciutat que culmina amb una revisió completa d’un tren al taller de les Roquetes.\nEls oficis que s’amaguen al Port\n▷Ciutadà novell al Port de Barcelona\nTan bon punt entra dins del port de Barcelona, El ‘Ciutadà novell’ salpa a la mar per acompanyar un pràctic en una maniobra difícil: amarrar un vaixell ple de contenidors. Aquest només és el punt de partida del dia que passarà en un espai immens i desconegut pels ciutadans de Barcelona.\nUn dia a la comissaria de l’Eixample\n▷Ciutadà novell amb la Guàrdia Urbana de Barcelona\nEl ‘Ciutadà novell’ no ha volgut ser mai policia, però les seves ganes d’aprendre el porten a convertir-se, per un dia, en un dels 240 agents de la Guàrdia Urbana que donen servei al districte de l’Eixample. A la reunió matinal a la comissaria, li encarreguen una missió: patrullar per la ciutat.\nEl rebost de Catalunya\n▷Ciutadà novell a Mercabarna\nÉs una autèntica ciutat alimentària, el motor econòmic de Barcelona i el rebost de Catalunya. Aquí, el ‘Ciutadà novell’ hi aprèn a negociar el preu del peix, a preparar una vedella per a la venda i a entendre la feina diària d’un majorista de la fruita. Però també dirigeix el trànsit d’un espai per on circulen més de 13.000 camions diaris i reflexiona al voltant de l’alimentació amb la cuinera Carme Ruscalleda.\nL’ofici de la mort\n▷Ciutadà novell al Cementiri de Montjuïc\nEl ‘Ciutadà novell’l té un dia per descobrir el cementiri de Montjuïc, el més gran dels nou que hi ha a la ciutat. Una conversa amb l’enterramorts, la visita al taller de làpides, el fet d’anar a triar una urna o de dissenyar un epitafi per a la posteritat obligaran Queco Novell a enfrontar-se amb les seves pors més terrenals. L’humorista i locutor de ràdio Juan Carlos Ortega serà el convidat especial d’un programa en què la mort deixarà de ser tabú.\nEl gran temple de l’òpera\n▷Ciutadà novell al Gran Teatre del Liceu\nEl ‘Ciutadà novell’ posa a prova la seva veu davant del cor del Liceu, aprèn a moure la batuta al costat del mestre Pons, coneix la persona que fa que l’escenari estigui més net que una patena o descobreix quin dels 329 treballadors té l’’L’ de Liceu tatuada al pit.\nLes rutines d’un centre esportiu d’alt rendiment\n▷Ciutadà novell al C.A.R.\nEl ‘Ciutadà novell’ es posa vambes i roba còmoda per descobrir si dins seu -molt endins- hi ha un esportista frustrat que encara és a temps de posar-se a laltura dels atletes que entrenen i viuen al Centre dAlt Rendiment de Sant Cugat.\nLes entranyes del Zoo de Barcelona\n▷Ciutadà novell al Zoo de Barcelona\nEl ‘Ciutadà novell’ té un dia per saber com és per dins el Zoo i qui el fa funcionar, i tot en un moment en què aquesta institució pública està en una fase intensa de transformació.\n— Gran Teatre del Liceu — Guàrdia Urbana — Hospital Vall d'Hebron — Mercabarna — metro


Font proposa als altres candidats unir forces mentre no es puguin celebrar les eleccions\nVíctor Font, candidat a les eleccions del Barça | 'Sí al Futur'\n“No podem tenir un 20% de participació en els comicis més importants de la història del club”, considera el líder de ‘Sí al Futur’\nHores després de convertir-se formalment en candidat a les eleccions del Barça, Víctor Font ha comparegut aquest dijous per oferir el seu posicionament en relació amb la celebració dels comicis. El líder de Sí al Futur ha manifestat que “volem votar com més aviat millor”, però ha considerat “inviable” que els socis puguin acudir a les urnes el pròxim 24 gener. “Estem davant de les eleccions més importants de la història del club i no ens podem permetre que la junta directiva sigui escollida amb un 20% de participació. El nou president estaria molt poc legitimat”, ha justificat.\n“El confinament municipal es mantindrà, com a mínim, fins al dia 24. Així no es pot garantir la màxima participació, ja que els socis de fora de Barcelona que no tinguin seu electoral al seu municipi no podrien votar sense infringir les restriccions”, ha afegit. Font, d’aquesta forma, s’ha mostrat partidari d’ajornar les eleccions amb l’objectiu “de garantir el dret a vot a tots els socis i sòcies” i paral·lelament, d’unir forces amb els altres dos candidats –Joan Laporta i Toni Freixa– i la comissió gestora presidida per Carles Tusquets per treballar conjuntament en dues qüestions, “en quan i en quines condicions es poden tenir garanties perquè el dret a vot s’exerceixi, amb la proposta de qualsevol model de vot, també l’electrònic, que ho faciliti” i “en les dues grans decisions que ha de prendre el club en el curt termini: si fitxem o no Eric Garcia i com solucionem els problemes immediats de liquiditat de l’entitat”.\n“Que el Tots units fem força prengui sentit. Els interessos de cada candidat són diversos, i no amaguem que a nosaltres ens aniria bé tenir més temps per explicar el nostre projecte i donar-nos a conèixer, però cal pensar, almenys per una vegada, en el que li convé al Barça”, ha expressat. El candidat, a més, ha valorat que l’ajornament de les eleccions permetria fer més debats i, per tant, que “la decisió final dels socis i sòcies estigui fonamentada més enllà de la notorietat i l’experiència dels tres aspirants”. Segons el seu parer, l’opinió de Laporta, que creu que no hi ha cap raó objectiva per posposar la jornada democràtica, “no és rellevant com tampoc ho és la meva i la del senyor Freixa”. “M’importa el que diuen els experts, que insisteixen que hem d’interactuar menys, que hem de teletreballar…”, ha apuntat.\nFont ha remarcat que “som una candidatura poc sospitosa” i que “volem impulsar que el Barça canviï i que tots els processos democràtics es modernitzin”. “Els últims mesos ho hem demostrat amb fets. Ara bé: estem en una situació d’incertesa màxima per la situació sanitària que pateix el país i tenim 40.000 socis i sòcies que formen part de la població de risc. No podem deixar-los de banda. No és que sigui partidari d’ajornar les eleccions i crec que el Barça necessita un nou president tan aviat com sigui possible. Però també considero que els comicis més importants de la història del club han de tenir una participació elevada”, ha insistit abans de sentenciar que no tem que la campanya electoral se li pugui fer llarga, ja que “estic convençut que si tots els socis ens escolten, guanyarem”.


3 min. Barcelona 18/02/2019 21:26\n651x366 Grande-Marlaska i Buch al setembre / M.PÉREZ / EFE Grande-Marlaska i Buch al setembre / M.PÉREZ / EFE\nEl govern espanyol ha impedit els últims dies que el servei d’escorta dels Mossos d’Esquadra pugui acompanyar el president de la Generalitat i els consellers fora d’Espanya, com havia fet fins ara. Segons el conseller d’Interior, Miquel Buch, el canvi s’ha produït des de dijous: des d’aleshores els Mossos han de demanar permís a la secretaria d’estat de Seguretat perquè els escortes es puguin desplaçar fora de Catalunya. Fins a aquell moment els Mossos comunicaven els viatges a la sala de coordinació policial –integrada per agents dels Mossos, la Policia Nacional i la Guàrdia Civil– sense necessitat de rebre una autorització (que només calia, des del ministeri d’Exteriors, quan portaven armes).\nPerò dijous el ministeri de l’Interior va enviar una carta al director de la policia catalana per avisar-lo que, a partir d’ara, l’autorització la concediria la secretaria d’estat de Seguretat. Amb el nou funcionament, Buch ha alertat aquesta tarda que el ministeri ha denegat totes les peticions dels escortes per sortir de l’estat espanyol (els viatges dins d’Espanya els ha acceptat). De fet, des del ministeri de l’Interior han reconegut que, amb Fernando Grande-Marlaska al càrrec, mai s’ha autoritzat que el servei d’escorta dels Mossos acompanyi el president i els consellers en els viatges internacionals.\nFonts del ministeri han assegurat, en canvi, que el criteri no ha canviat, perquè continuen aplicant una instrucció del 2012, aprovada un cop va disminuir la capacitat operativa d’ETA. Des del departament d’Interior de la Generalitat han admès que, a les denegacions, s’esmenta aquesta instrucció i també l’article 42 de la llei dels cossos de seguretat del 1986, però Buch ha retret a l’executiu estatal que hagi aprofitat el canvi de les comunicacions per aplicar un nou criteri. La situació s'ha destapat perquè el president Quim Torra ha viatjat a Brussel·les sense escorta. El ministeri ha defensat que ho autoritza sempre que valora que hi ha un risc, i que fins i tot els ministres –amb excepcions– no han portat escorta quan s’han desplaçat a la capital belga.\nBuch reclama una moratòria\nBuch ha demanat al ministeri que deixi de denegar les peticions dels escortes –s’han vetat per a tots els viatges internacionals previstos per aquesta setmana i la vinent–, i que la qüestió es tracti en la pròxima reunió de la comissió mixta de Seguretat entre la Generalitat i l’Estat, prevista per al 4 de març. Recentment, el Govern ha creat una nova àrea de seguretat per protegir el president i els expresidents, però Buch creu que no hi ha relació entre aquest fet i el nou criteri del ministeri de l’Interior.


Els fogons del pare: 2018\nQuan presentem un bistec tàrtar sempre pot sortir algú dient, és que a mi la carn crua..., i de fet no és crua del tot, és marinada, segurament no l'han tastat mai. Altres maneres en què mengem habitualment la carn sense coure-la són els pernils i també el fuet.\nAixí dons preparem un entrant gustós, gens complicat i que, amb la incorporació d'un trompe-l'oeil, és sorprenent i divertit.\nPer a quatre persones necessitarem un fuet ( aproximadament 200 grams), un tomàquet d'amanir gran, dues escalunyes, quatre tomàquets cirereta de color groc, julivert, oli, sal i pebre.\nComencem escaldant el tomàquet d'amanir per pelar-lo fàcilment i finalment treure-li les llavors. Tallem la carn a talls ben petits i la deixem damunt d'un escorredor perquè perdi l'aigua.\nRemullem el fuet i esperem un parell de minuts, el pelarem molt fàcilment. Una vegada pelat el tallem a trossos.\nPelem les escalunyes. Si no agradés el picant de la ceba, una vegada pelades les escaldem durant un minut.\nEmprant una picadora trinxem la carn del fuet i la ceba.\nPosem el tomàquet, el fuet i la ceba en un bol, salpebrem lleugerament i hi afegim un petit raig d'oli extra verge d'oliva. Ho remenem bé.\nTallem els tomàquets grocs per la meitat. Per a aquest plat només aprofitarem la mitja esfera de cadascun d'ells.\nAmb l'ajuda d'un cèrcol de cuina muntem el plat afegint-hi el tomàquet groc que fa l'efecte d'un rovell d'ou de guatlla. Ho decorem amb julivert trinxat.\nPublicat per El pare a 11:11 8 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: entrants, fuet\nALBERGÍNIA MARINADA AMB CARPACCIO DE VEDELLA I TOMÀQUET SEC\nPer a quatre persones harem de menester una albergínia, dotze tomàquets secs, 150 grams de carpaccio de vedella, formatge parmesà, herbes provençals, julivert, pebre negre, dos grans d'all, sal i oli extra verge d'oliva.\nEsbandim l'albergínia, li traiem la cua i la tallem a llesques de mig centímetre de gruix. Les salem i deixem reposar durant mitja hora per tal de que suïn i perdin l'amargor. Les esbandim i assequem bé amb paper de cuina.\nUntem l'albergínia amb oli i la fem a la planxa ben calenta, uns tres minuts per cada costat.\nLes dipositem en una platera amb els tomàquets secs, els alls xafats, les herbes, sal, pebre acabat de moldre i finalment ho cobrim amb oli extra verge d'oliva. Cobrim la platera amb paper film i deixem marinar durant un mínim de tres hores; ben bé ho podríem tenir d'un dia per l'altre.\nSi les hem tingut a la nevera caldrà treure-les mitja hora abans de servir. Les posem en un colador perquè escorrin l'oli.\nTrinxem el julivert i fem uns encenalls de parmesà.\nMuntem el plat amb una base de carpaccio de vedella, les albergínies i els tomàquets, el formatge i el julivert trinxat.\nPublicat per El pare a 11:05 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: albergínies, carpaccio, parmesà, tomàquet sec, vedella\nA mesura que la tardor avança les nits són més fredes i les sopes, les cremes i les emulsions venen més de gust.\nAixí doncs anem a preparar una emulsió emprant productes de temporada, amb el ben entès de que tan la podríem servir calenta com tèbia o fins i tot freda.\nPer a quatre persones ens caldran tres moniatos, un porro, una magrana, canyella en pols, oli i sal.\nNetegem el porro i pelem els moniatos, en fem una bresa -a talls regulars-.\nEn una cassola amb un petit raig d'oli, a foc moderat, comencem a sofregir el porro. Un parell de minuts després hi incorporem el moniato, una mica de canyella en pols i salem. Remenem sovint i deixem sofregir fins que el moniato comenci a estovar. Ara ho cobrim d'aigua i amb la cassola tapada deixem coure durant uns vint minuts.\nMentre desgranem la magrana.\nPassem les verdures al got de la batedora i ho triturem. Finalment hi anem incorporant de mica en mica oli extra verga d'oliva fent-ne una emulsió.\nNomés ens queda incorporar-hi la magrana abans de servir.\nPublicat per El pare a 19:08 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: emulsió, moniato, porros\nFa uns mesos proposava uns canelons d'albergínia farcits de carn picada, amb la mateixa idea avui parlo de farcir les albergínies amb una barreja de formatges i alfàbrega. Som-hi.\nPer a una dotzena de canelons necessitem dues albergínies, 150 grams de recuit, 75 grams de cheddar, 75 grams de parmesà, un ou, alfàbrega, salsa de tomàquet, julivert, sal i pebre.\nEsbandim les albergínies i els tallem tant el cap com la cua. Les tallem longitudinalment en llesques de mig centímetre de gruix, no aprofitem els dos extrems.\nSalem l'albergínia pels dos costats i deixem reposar durat mitja hora perquè suïn i perdin l'amargor. L'assequem, hi posem pebre negre acabat de moldre i enfornem a 175º durant 20 minuts.\nMentre ratllem els formatges. En un bol posem el recuit, el cheddar i la meitat del parmesà, una cullerada d'alfàbrega trinxada i ho remenem amb una cullera.\nQuan tinguem l'albergínia cuita posem damunt de cada llesca una cullerada del preparat de formatges i l'enrotllem.\nPosem una base de salsa de tomàquet a la safata d'anar al forn i hi anem col·locant els canelons d'albergínia, cobrim amb més salsa de tomàquet, el parmesà reservat i julivert trinxat.\nNomés ens caldrà enfornar-ho, ara a 200º, durant 25 minuts.\nPodríem tenir-ho preparat amb antelació i fer aquest darrer pas just abans de servir.\nPublicat per El pare a 20:00 8 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: albergínies, cheddar, formatge, parmesà, recuit\nPer a quatre persones necessitarem 700-800 grams de llom de porc, una ceba de Figueres, 140 grams de formatge blau (jo he emprat gorgonzola), 200 ml. de crema de llet, vi blanc sec, mantega, oli, sal, pebre i julivert.\nPolim si cal el llom i el tallem a medallons. Pelem i trinxem la ceba finament.\nQuan tinguem una paella ben calenta hi posem un petit raig d'oli i un tall de mantega. Així que aquesta hagi fos marquem els medallons fins que estiguin daurats per tots els costats. Reservem.\nA la mateixa paella, ara a foc moderat, sofregim la ceba fins que comenci a transparentar. Ara hi incorporem mitja tassa de vi blanc i remenem tot desglaçant la paella mentre redueix. Salpebrem i hi posem la crema de llet i el formatge esmicolat. Ho cuinem fins a obtenir una salsa consistent.\nTornem a posar la carn a la paella i la cuinem durant un parell de minuts més per cada costat.\nServim immediatament amb un toc de julivert trinxat.\nPublicat per El pare a 21:14 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: formatge blau, porc\nPer a quatre persones ens caldrà un pollastre tallat a octaus, una cervesa petita, dues cebes de Figueres, mostassa, cama-secs, farina, oli, sal i pebre.\nCobrim els cama-secs amb aigua per rehidratar-los.\nPelem les cebes i les tallem a juliana fina.\nPolim el pollastre de possibles restes de plomes, el salpebrem i en una cassola ampla el fregim en oli calent fins que agafi color per tots els costats. Reservem.\nRetirem l'excés de grassa que haurà deixat el pollastre i a foc més suau sofregim la ceba fins a tenir-la daurada.\nAra és el moment d'incorporar-hi un parell de cullerades rases de farina, deixem coure durant un parell de minuts tot remenant-la. Hi incorporem la ceba i l'aigua de remullar els cama-secs. Continuem remenant per començar a lligar la salsa abans de tornar-hi a posar el pollastre. Tapem la cassola i deixem coure a foc suau durant mitja hora llarga.\nEn aquest punt hi afegim una cullerada de mostassa i els bolets. Remenem, corregim si cal de sal i deixem coure tot plegat durant deu minuts més, ara amb la cassola destapada.\nPodem servir immediatament o bé, com passa amb la majoria de rostits, deixar reposar, fins i tot d'un dia per l'altre i escalfar-ho abans de servir, el plat hi sortirà guanyant.\nPublicat per El pare a 17:12 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: cama-secs, cervesa, mostassa, pollastre\nPublicat per El pare a 18:54 6 comentaris:\nAmb dàtils i formatges farem ràpidament un aperitiu, una tapa, un entrant, deliciós que segur que el tornarem a fer sovint.\nEl mostraré en dues versions, la primera més densa i la segona més cremosa, el gust és pràcticament el mateix, la textura en boca no.\nEls ingredients que necessitem són dàtils, formatge blau, crema de formatge per untar i crema de llet.\nEn la primera versió per a 100 grams de dàtils, hi hem posat 50 grams de formatge blau (si agrada el gust intens n'hi posarem més), 50 grams de crema de llet de 18% de matèria grassa i 100 grams de crema de formatge per a untar.\nTraiem els pinyols dels dàtil i posem tots els ingredients dins del got de la batedora, ho triturem durant mig minut i ja el tenim, més ràpid i fàcil no pot ser.\nObservem que queda un paté dens on es noten els trossos de dàtil, gairebé com si parléssim d'una terrina.\nPer a la segona versió hi posem el doble de crema de llet i ho triturem tot plegat durant un minut.\nEl resultat és molt més cremós.\nUntem torradetes amb els patés i ho podem guarnir amb mig dàtil al damunt.\nPublicat per El pare a 19:55 8 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: dàtils, formatge, formatge blau, formatge cremós, paté, tapes\nPOLLASTRE EN SALSA CARBONARA\nAquest és un plat saborós i consistent que es prepara fàcilment.\nTot i que actualment la salsa carbonara es fa sovint amb crema de llet cal saber que l'autèntica, la tradicional no, es fa amb rovells d'ou. Tanmateix aquesta recepta sí que la preparem amb crema de llet per tal de que amoroseixi millor la carn de pit de pollastre més eixuta.\nPer a quatre persones ens caldran dos pits de pollastre, una ceba petita, 100 grams de cansalada viada, 200 ml de crema de llet, 100 grams de xampinyons, formatge parmesà, vi blanc, oli, sal i pebre.\nTraiem la pell i polim els pits de pollastre. Els tallem a daus o a tires fines.\nEsbandim els xampinyons i els tallem. Pelem la ceba i la trinxem. Tallem la cansalada a tires fines.\nEn una paella amb una mica d'oli sofregim el pollastre i la cansalada tot remenant sovint durant cinc o sis minuts. Els reservem.\nA la mateixa paella sofregim la ceba, quan comenci a transparentar hi incorporem els xampinyons. Així que s'hagi evaporat l'aigua que deixen anar els bolets hi tornem a posar la carn reservada i mig got de vi blanc. Deixem reduir abans d'afegir-hi la crema de llet. Quan comenci a espessir hi afegim parmesà ratllat, remenem bé i deixem coure un parell de minuts més.\nPublicat per El pare a 19:07 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: parmesà, pollastre, salsa carbonara, xampinyons\nALBERGÍNIA MARINADA AMB CARPACCIO DE VEDELLA I TOM...


TAC12 TV - El derbi CB Salou - CBT, en directe a TAC12\nLa revelació rep el pas del sostre de la temporada. L'únic precedent del curs, la victòria del CBT al Serrallo davant el Salou per 22 punts, no serveix. Berni destaca l'evolució d'un rival capaç de guanyar davant algun dels equips més potents. I Jesús Muñiz valora l'esperit de superació dels blaus tot i la baixa de Pape Mbaye. Serà el primer derbi territorial a EBA que acull al Pavelló Municipal de Salou\nEl CBT obre la taula amb 12 victòries en 14 jornades. Per la seva banda, els salouencs freguen la salvació amb set triomfs. Dani Tugores arribarà just de forces per part del CBT, mentre que el Salou no preveu comptar amb Everett, que ja no va jugar a Castellbisbal per motius disciplinaris.\nEl CBT encadena 7 partits guanyant. Durant aquest temps el Salou tan sols n'ha perdut dos. S'espera un pavelló ple per viure el derbi, que narrarem en directe a TAC12 diumenge a les 8 del vespre.\nMés en aquesta secció: « Castellbisbal - CB Salou (58-67) CB Salou - CBT, el derbi dels presidents »


Cada 8 de març, els partits socialdemòcrates i una part del moviment feminista\nes congratulen pels “grans” avenços aconseguits les darreres dècades en matèria\nd'igualtat. És d'esperar que el proper Dia de la dona treballadora, el discurs de\ncomplaença i conformisme es tradueixi en una mobilització massiva davant\nl'espectacular ofensiva patriarcal que viurem aquest any.\nPer si no en teníem prou amb ser el gènere més afectat per la crisi i la precarietat\nlaboral, per l'atur i l'augment de l'economia submergida, pel recruïment de la violència\nde gènere i l'augment de les morts a mans d'homes, ara haurem de patir el retorn a les\npolítiques socials franquistes. Hem de ser conscients que la suma de les retallades i la\nvictòria electoral de la dreta ultracatòlica més rància ens planteja el pitjor escenari per\nals drets de les dones treballadores catalanes des de la transició.\nPer una banda, les polítiques econòmiques i laborals que els governs espanyol i francès\nimplementen per satisfer la banca i la patronal, així com les mesures adoptades per\n-en teoria- pal·liar els efectes de la crisi, comporten un augment claríssim de les\ndesigualtats entre gèneres. Les dones, especialment aquelles que desenvolupen feines\nde cura, són la part majoritària del milió i mig de treballadores catalanes afectades\nper la retallada (revestida de congelació) del salari mínim interprofessional, un\ndels més baixos d'Europa. La reforma laboral -impulsada pel govern del PSOE- que\ndesprotegia els contractes parcials i abaratia l'acomiadament, es veurà continuada\ni empitjorada per la reforma que cuina el PP. Les retallades a l'educació i la sanitat\naplicades pels governs autonòmics de Catalunya i del País Valencià també formen part\nd'aquesta ofensiva neoliberal contra els nostres drets. L'àmbit públic i, especialment,\nla sanitat i l'educació són àmbits molt feminitzats i -dins d'aquests- les dones ocupem\nmajoritàriament els llocs de feina eventuals i a jornada parcial, més afectats pels ERO\ni les reduccions de plantilla. A aquesta situació s'hi afegeix -per suposat- la càrrega\nde les tasques domèstiques i de cura, la doble jornada laboral, i les retallades sobre\nles polítiques socials dirigides a alleujar-la. Es retarda fins l'any 2013 el permís de\npaternitat de 4 setmanes, que pretenia augmentar la responsabilitat compartida de\nla criança dels fills, s'aplica una moratòria sobre la llei de dependència i es retallen\no eliminen les institucions de suport legal i jurídic a les qui pateixen la violència de\ngènere més visible, malgrat que la xifra de dones mortes als Països Catalans des de\nl'inici del 2012 és esfereïdora.\nPerò, sens dubte, la mesura més greu, un autèntic atemptat contra la llibertat i el dret\na decidir de les dones, és la nova legislació sobre l'avortament que prepara el ministre\nespanyol de “justícia”. Gallardon, cedint absolutament a les demandes feixistes de\ngrupuscles com Hazte Oír i Derecho a la Vida, pretén imposar una normativa encara\nmés restrictiva que la llei de supòsits de 1985, que permetia avortar únicament en cas\nde violació (amb denúncia prèvia), de malformació del fetus o de risc físic i psicològic\nper a la mare. Si la pretensió de Gallardón es materialitza, ja no podrem acollir-nos a la\ndarrera clàusula, que emparava el 97% dels avortaments que es practicaven, per tant\nes pot considerar que la nova legislació serà una prohibició maldestrament encoberta\ndel dret al propi cos. La principal victòria del moviment feminista als anys 70 queda,\nLa guerra contra el Patriarcat, la batalla pels nostres cossos, es fa més dura i més crua.\nEl mínim empar que ens oferien les polítiques socials i l'educació, impregnada ara del\nmasclisme inherent a les idees i polítiques del Partit Popular i de Convergència i Unió,\ndesapareixen. L'única sortida que ens queda és l'autodefensa, l'autoorganització de\nles dones i els homes feministes, de les opcions i identitats sexuals dissidents en la\nlluita contra el Patriarcat. Ja n'hi ha prou de patir la crisi, les misèries del capitalisme\ni el genocidi cultural del nostre poble. Ja n'hi ha prou de carregar sobre les nostres\nespatlles els efectes de les retallades dels Drets Socials. Organitzem-nos i lluitem!\na les 19.00 a Plaça universitat Manifestació\nPublicat per ARRAN Montcada a 3/05/2012 08:19:00 p. m. Cap comentari:\n29 de febrer, jornada per l'ensenyament públic\nMontcada, estem en lluita!\nQue no us tornin a mentir ni reprimir a els instituts, la vaga està aquí i tenim tot el dret a exercir-la.\nPer tant, imprimiu-vos el següent comunicat i un full d'autoritzacions que han de firmar els vostres famílies i entregar-lo com a molt tard divendres o dilluns. ( sinó sabeu com fer-ho envieu-nos un mail i us passarem un adjunt).\nPublicat per ARRAN Montcada a 2/23/2012 10:34:00 a. m. Cap comentari:\nSOPAR-TERTÚLIA: Parlem del DECREIXEMENT\nEl proper Divendres 10 de Febrer a les 20.30h farem un sopar-tertúlia a l'ABI. Parlarem del decreixement tot sopant, després de passar dos documentals (curts) per entrar en context.\nA continuació teniu dos videos interesants que tracten el tema:\n-The story of stuff (La història de les coses):\n-"Decrecimiento", Carlos Taibo:\nPublicat per ARRAN Montcada a 2/01/2012 10:21:00 p. m. Cap comentari:


Mentes Ii Fertod Hongria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 10 allotjaments a Fertod.\n-, Fertod, Fertod, Hongria, 9431 - Veure al mapa\nMés informació sobre Mentes Ii\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Fertod, Mentes Ii és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Mentes Ii és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior, parc infantil, jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Mentes Ii.


MUSEU ARQUEOLÒGIC – AURIGASC\nHome / MUSEU ARQUEOLÒGIC\nEL MUSEU EN 3D\nPodeu explorar la col·lecció del Museu en 3D. Veure tota la galeria\nArmored statue, emperor, Tarraco, Tarragona\nEl Museu Nacional Arqueològic de Tarragona ofereix l’audiovisual Tarraco, ciuitas ubi uer aeternum est (Tàrraco, la ciutat on la primavera és eterna).\nA partir dels records de l’emperador Adrià, que va residir a Tàrraco durant l’hivern del 121-122 dC, l’audiovisual fa un recorregut per la ciutat, la seva estructura i les seves funcions. Serveix d’introducció a la visita general a la ciutat de Tàrraco i al Museu Nacional Arqueològic de Tarragona.\nEn el portal Museus en línia de la Generalitat de Catalunya podreu trobar moltes de les peces exposades en el Museu Nacional Arqeuològic de Tarragona amb la seva descripció i dades principals.


Publicat el primer número del volum 10 de "REIRE" | Centre de Recursos per a l'Aprenentatge i la Investigació - CRAI UB\nInici >> Noticies Butlleti >> Publicat el primer número del volum 10 de "REIRE"\nPublicat el primer número del volum 10 de "REIRE"\ndimarts, gener 17, 2017\nREIRE Revista d’Innovació i Recerca en Educació, de l’ICE de la Universitat de Barcelona, ha publicat un nou número, el primer del Vol. 10, coincidint amb l’inici d’any. En aquest número s'inclou un estudi sobre la tendència en el disseny metodològic de recerca sobre l’avaluació de competències a l’educació superior; tres articles de recerca –sobre experiències en Educació Física a la Universitat Nacional de Luján (Argentina), les xarxes socials dels estudiants de magisteri i l’avaluació de competències professionalitzadores en els estudis de grau de comunicació audiovisual–; dos articles d’innovació –sobre l’aplicació de l’aprenentatge basat en el joc en una assignatura dels graus d’Administració i Direcció d’Empreses i Empresa Internacional–; i una simulació del procés electoral per aprendre a votar dissenyada per a l’alumnat d’ESO.\nTambé s’inclou un article en l’apartat de “Fitxes i articles metodològics” sobre l’anàlisi de conglomerats bietàpic amb SPSS –tots els articles publicats en aquesta secció de la revista es poden consultar directament a l’apartat “Índex d’articles metodològics” que hi ha al menú principal de la revista.\nDurant el 2016 es van fer més de 24.000 consultes registrades a la mateixa plataforma de la revista, dada que correspon a un increment del 32 % respecte a l’any anterior. Aquest fet reforça l’esperit de REIRE com a mitjà de consulta i difusió de la recerca i la innovació educativa en els diferents nivells i àmbits educatius.\nPodeu consultar la publicació REIRE des del Web del CRAI > Revistes Científiques de la Universitat (RCUB) > REIRE .