Fragments personals: de gener 2006\nAquest matí anava en autobús. Per dues vegades s’ha tingut que aturar per la mala educació d’alguns conductors que aparquen el cotxe al lloc que els hi és més còmode sense pensar en els perjudicis que pot causar als altres.\nMalgrat que el conductor insistia amb el clàxon, ha estat necessari esperar una bona estona. En el primer dels dos casos, una dona venia sense cap pressa amb les seves bosses ben plenes de comprar en un comerç d’alimentació. Tan imprescindible era tenir el cotxe aturat davant de la tenda ?\nSi tots fessin el mateix, la circulació seria impossible. En casos com aquest m’entra un desig gairebé irrefrenable d’apartar el cotxe per la força. Sort que la meva veueta interior m’ho impedeix, però alguns no es mereixerien un altre cosa que quan sortissin de fer aquesta gestió tan urgent trobar-se el cotxe totalment aixafat; o potser desaparegut.\nSimplement és un problema d’educació, i segurament qui és mal educat en aquesta situació també ho deu ser en d’altres situacions de la vida. A la porta de les escoles està ple de pares i mares que porten als seus fills i filles amb cotxe i no respecten a ningú a l’hora d’aparcar el cotxe per deixar-hi al fill. Malgrat que des de l’escola s’avisa repetidament per tal d’evitar aquests fets, sempre hi ha un reduït sector de persones que continuen fent el que els hi sembla. Després ja podem inculcar normes d’educació vial a l’escola, si l’exemple més proper que viuen és aquest incivisme quotidià. I aquest és un simple exemple d’entre molts altres actes d’incivisme vial.\nLa veritat és que em fastigueja molt tenim que conviure amb aquest incívics que a més acostumen a creure que tenen la raó, però se’m fa molt difícil pensar què es pot fer, que sigui efectiu, per canviar aquestes situacions.\nPublicat per Ricard Masferrer a 7:22 Cap comentari:\nAprofitant les vacances\nMatinar per fer el que m'agrada està bé. Ja no ho està tant per anar a treballar.\nPerò aquest matí m'esperaven moltes coses de les que m'agraden. Córrer amb el fred pels boscos del rodal, quan encara els animalons dormen, o simplement estan despertant del seu son. Anar a la capital amb tren amb una immillorable companyia i dues activitats engrescadores que finalment han estat millor del que esperava.\nHa estat emocionant veure el lloc on havia estat mestre, un dels mestres de mestres, Ramon y Cajal. Una posada en escena excepcional i inesperada. A l’antic Hospital de Barcelona, a la seu de la Real Acadèmia de Medicina on antigament hi havia la Facultat de Medicina hi ha un amfiteatre anatòmic del segle XVIII en un estat de conservació impecable. Sí, sí un d’aquells llocs que es veuen a les pel·lícules on el catedràtic dissecciona un cadàver al mig d’un gran amfiteatre i els alumnes observen i aprenen del mestre. La visita és gratuïta, però només es pot visitar el primer dimecres de mes de 10 a 12.\nI després l'exposició Literatures de l’exili al Centre de Cultura Contemporània de Barcelona. Sempre que he anat a veure exposicions al CCCB aquestes m’han agradat i la d’avui no ha estat una excepció. L'entrada ja es sorprenent, un túnel llarg, potser el túnel del temps, el túnel de l'exili, el túnel dels camps de concentració ....\nDesprés les emocionants imatges de la gent fugint i les magnifiques paraules explicant sentiments i situacions. He recordat com el meu pare a vegades m’ha explicat com de petit va veure les fileres de carros, cotxes, camions del fugitius per la carretera que anava cap a Ripoll i els avions bombardejant. Què malament que ho van passar: primer la guerra civil espanyola, després de perdre la tristor de la fugida, la Segona Guerra Mundial i una segona fugida o un segon camp de concentració o d’extermini, segons els casos. I el que es veu a l’exposició són el testimonis dels que podríem anomenar els exiliats d'or, els que teníem diners, i capacitat intel·lectual per poder trobar una sortida d'aquella situació. Els altres segur que encara ho van passar molt pitjor, si això era possible. Quants anys i quants patiments i esforços perduts!\nA part de l’entrada a l’exposició, personalment hi hagut tres moments impactants:\n1.- Un fragment d’un text (“Nit i Boira”) de Mercè Rodoreda parlant dels camps d'extermini.\n2.- Un text de Francesc Trabal sobre la necessitat de trobar la clau per tornar al seu país i les claus de la seva casa de Barcelona que encara duia a la butxaca dos anys després d’haver-ne sortit.\n3.- I les imatges de Pere Quart recitant els seus poemes al Price i el crits de Llibertat i la el seu rostre encès. Era 1970 i encara faltaven 5 anys per la mort del dictador.\nEn resum un magnífic matí i una bona manera d’aprofitar aquests darrers dies de les vacances de Nadal\nPublicat per Ricard Masferrer a 23:49 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Fragments personals, reflexions\nLa hipocresia dels empresaris\nA voltes amb el tema del cava català i del tabac, escoltem en els mitjans de comunicació les lamentacions dels pobrets empresaris que hi perden molts de diners amb tot el que passa. Ells que són tan bons, i mira que dolents que som tots els altres.\nPerò només cal estar atent i observar que ens enganyen. Bé, per ser més exactes no diuen tota la veritat. Ens amaguen de manera deliberada la part que no els interessa ensenyar a la opinió pública i així aconseguir de fer pena.\nEns expliquen amb pèls i senyals que han perdut un 4% de les ventes de cava català a la resta d’Espanya, però no expliquen que han augmentat d’una manera considerable les ventes a l’estranger.\nBaixaran les ventes de les grans empreses de tabac degut a la pressió que reben els fumadors en els diferents països del primer món, tal i com, està passant al nostre país amb la nova llei, però no expliquen que això no serà un gran problema, ja que obriran mercat en els països en desenvolupament, on fins ara encara no hi havien entrat en fermesa. A la Xina, on hi ha 1 de cada 4 fumadors del món,no podran perquè no els deixen, però a la Índia, només per posar un exemple, tenen un mercat de 128 milions de fumadors.\nFinalment, quan aquestes empreses fan balanç a l’acabar l’any, tan sols consideren que han guanyat quan han obtingut més beneficis que l’any anterior. No en tenen prou amb guanyar milions i milions d’euros, sinó que n’han de guanyar més que l’any passat, i suposo que així fins a l’infinit. I suposo que això seguirà així fins que aparegui el Ieti.\nPublicat per Ricard Masferrer a 23:06 Cap comentari:


El centre | INS JOAQUÍN BAU\nEns ha deixat Manuel Pérez Bonfill\nEl darrer adéu d’un literat sol deixar una sensació d’enorme buidor i tristesa, car ens fa eixir tota la càrrega sentimental d’estima i d’admiració. Ens ha deixat Manuel Pérez Bonfill, un dels més grans escriptors que ha donat la terra de l’Ebre, les lletres d’arrel… Llegeix més»\nEl centre, Portada, Professorat 0\nSortida a Jesús – Alumnes de 1r d’ESO\nEducació Física, ESO 1, Portada, Sortides 0\n2018-06 Crèdit de síntesi 1r d’ESO – La Garrotxa\nVISITA AL PARC EÒLIC LES COLLADETES DEL PERELLÓ\nDimecres dia 23 de maig els alumnes de 2n ESO_F van visitar el Parc Eòlic Les Colladetes situat al municipi del Perelló. En el transcurs del 3r trimestre s’ha treballat el tema de l’Educació per a la Sostenibilitat i més concretament les energies renovables. L’objectiu… Llegeix més»\nTortosa dona el vistiplau al nom de Dertosa per a l’institut Joaquín Bau\nEl centre, General, Portada 0\nParticipació de l’alumne Oriol Ologaray al programa Plaça Major\nL’alumne Oriol Ologaray, de 4t ESO B, ha participat al programa Plaça Major de Canal Terres de l’Ebre per tal de parlar de la seua experiència a la 6a Edició del Tortosa English Festival. Va ser un dels guanyadors del Sènior Debate, conjuntament amb les alumnes Natàlia Pinyol i Laura Oráa. Hi va participar conjuntament amb els guanyadors de les proves Júnior Debate i English quiz, per a alumnes de primer cicle de secundària i per als de primària.\nPlaça Major. Dimarts 8 de maig: Avui farem una valoració del Tortosa Englis Festival amb alguns dels alumnes participants als debats i concursos organitzats a fi de practicar l’anglès. Al plató del Plaça Major tenim a Manu Zarza, estudiants de la URV i coordinador, Mireia Ruiz de l’escola Sagrada Família de Tortosa, Pau Monfort de la Consolació, Oriol Ologaray de l’Institut Dertosa i Maria Lleixà del campus URV TTE. A més us oferirem una càpsula de Mel Múria i un avançament del Connecticat de la setmana amb Jaume Borja.\nESO 4, Llengües estrangeres, Portada Emigdi Subirats, English Festival 0


La COSCE cerca secretari/a tècnic/a - Associació Catalana de Comunicació Científica\nby ACCC\t| Posted on 28 Gener, 2020 28 Gener, 2020\nLa Confederació de Societats Científiques d’Espanya (COSCE) cerca secretari/a tècnic/a, que treballarà en contacte directe amb la Presidència i donarà suport les seves funcions i les de la seva Junta de Govern.\nCOSCE és una entitat sense ànim de lucre que reuneix més de 80 societats científiques, que representen a més de 40 000 científics. Els seus objectius principals són contribuir a el desenvolupament científic i tecnològic d’Espanya, actuant com a interlocutor qualificat i unificat de les seves societats membre, davant la societat civil i els poders públics per promoure el paper de la ciència en la nostra societat. Per a això COSCE emprèn projectes i elabora anàlisis sobre la situació de l’R + D + I (https://www.cosce.org/).\nLes tasques a realitzar seran les de programació i coordinació de les activitats de la Presidència, Junta de Govern i la seva relació amb les societats membre. Això inclou tant les reunions de la Junta de Govern, les generals amb les Societats i algunes associades al desenvolupament dels projectes. Per a això es requereix una dedicació parcial (20 hores) en horari flexible, compatible amb altres activitats. Es busca un candidat/a amb formació en ciència i dots de comunicació, capaç de gestionar el treball d’equips, amb domini a nivell d’usuari avançat d’aplicacions ofimàtiques i experiència en maneig xarxes socials. Es valorarà l’experiència en gestió d’organitzacions científiques o de caràcter social. Incorporació immediata.\nEnvia el teu CV a cosce@cosce.net amb “Secretaria tècnica COSCE” en l’assumpte. El termini de presentació de recepció de candidatures venç el 30 de gener de 2020.\nLa Gerència de Serveis de Medi Ambient convoca dues beques de comunicació i educació ambiental\nOferta de feina – Informador/a ambiental a Lavola Cosustainability (Costa Daurada)


FCF | El Barça de futbol sala s’endú el primer partit de la final pel títol de lliga\nEl Barça de futbol sala s’endú el primer partit de la final pel títol de lliga\nFS Notícies | 22/06/2022\nEl Barça va guanyar 4 a 2 davant el Palma Futsal i aquest dissabte tindrà el primer match-ball per guanyar la lliga.\nVictor Salgado - FC Barcelona\nPrimer punt, al sac. El Barça de futbol sala va guanyar 4 a 2 davant el Palma Futsal i obté el primer punt de la final pel títol de lliga. Els blaugrana es van topar davant un molt bon rival que va competir a un gran nivell i que va obligar als blaugrana ha exigir-se al màxim per aconseguir la primera victòria de la final. Al descans,el Barça ja guanyava per la mínima tot i que el Palma va aconseguir empatar a la sortida de vestidors. La balança la va decantar Adolfo i Ferrao per acabar de certificar la primera victòria de la final.\nIgualtat i poques ocasions a la primera meitat. El primer temps va ser igualat entre el Barça i el Palma Futsal, en què el protagonista va ser Dyego. I és que el brasiler va inaugurar el marcador al minut 4 de partit amb un xut potent que es va colar per sota les cames de Fabio. Lluny de rendir-se, el Palma va aconseguir empatar a l’equador del primer temps per mitjà d’Higor. I altra vegada, el brasiler. Amb una jugada marca de la casa, Dyego va col·locar el 2 a 1 abans del descans. Fins i tot, el Palma va tenir l’empat a tocar, però Dídac va aturar un llançament dels deu metres.\nNomés sortir de vestidors, el Palma Futsal va aconseguir l’empat a dos i, en aquest moment, va sortir l’esperit del Palau Blaugrana. Amb gairebé 3.500 espectadors, els jugadors van ser acompanyats per l’afició i, gràcies a l’estratègia, Adolfo va marcar el 3 a 2. Amb aquest escenari, el Barça es va buidar en defensa i la sentència l’ha va fer Ferrao, marcant el seu 30è gol a la lliga. Al final, 4 a 2 i els blaugrana tindran el primer match-ball per guanyar la lliga el dissabte a Son Moix.\nEl director de la Lliga Catalana de Futbol Sala, José Miguel Calle, va assistir al primer partit de la final entre el Barça i el Palma Futsal.\nL’Industrias Santa Coloma, subcampió d’Espanya en categoria Aleví [...]\nEl Barça de futbol sala es proclama campió de lliga\nMartorell serà la seu de la fase final de la Copa Catalunya Sènior de futbol [...]


Casa Vacanza Chiara Bergamo Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nvia pitentino 2, Bergamo Centre, Bergamo, Itàlia, 24124 - Veure al mapa\nMés informació sobre Casa Vacanza Chiara\nBen posicionat a Bergamo Centre, Casa Vacanza Chiara és un lloc ideal d'inici d'excursions a Bergamo. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Casa Vacanza Chiara asseguren una estada plaentera als seus clients. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de llançadora, lloguer de bicicletes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, cuina americana, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Casa Vacanza Chiara és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Bergamo.\nTots els tipus de viatgers (17) Parelles (4) Famílies amb infants petits (7) Famílies amb infants grans (3) Grups (3)


Apartment Rasuri Constanta Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 1.162 allotjaments a Constanta.\nRasuri 57, Inel II, Constanta, Romania, 900219 - Veure al mapa\n"Easy acces to the city and beach, clean, excellent water pre..."\nMés informació sobre Apartment Rasuri\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Constanta, Apartment Rasuri és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Apartment Rasuri, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartment Rasuri.


Granges de patates de la República de Bielorússia - revista "Potato System"\nAlexander Rudnikov, cap de l’oficina de representació de GRIMME a la República de Bielorússia\nAl voltant d'1,1 milions de tones de patates es conreen anualment al sector industrial de la República de Bielorússia. Tant les grans empreses (públiques com privades) i les petites explotacions agrícoles, el nombre de les quals creix d’any en any, contribueixen a aquest resultat.\nRegió de Vitebsk, districte de Tolochinsky\nSuperfície de terres de cultiu: més de 8 mil hectàrees, aproximadament 900 hectàrees sota patates\nUna de les empreses més antigues de Bielorússia (construïda el 1906). Des del 2006 és membre del Centre Científic i Pràctic de l’Acadèmia Nacional de Ciències de la Patata i l’Horticultura.\nLa planta es dedica al cultiu de patates, grans i llavors oleaginoses, així com les seves llavors; realitza jardineria industrial; té punts de venda i restauració; és un important processador agrícola: produeix anualment unes 1 tones de midó de patata, 6 milions de litres de sucs i nèctars, 810 mil decalitradors de vins de fruites i baies.\nLa direcció de la "patata" ha estat durant molt de temps una de les claus per a l'empresa. Basant-se en la fàbrica de conserves Tolochin, s’estan provant noves varietats, creades per científics del Centre Científic i Pràctic de l’Acadèmia Nacional de Ciències del Cultiu de la Patata i la Fruita i la Verdura; es produeix i es ven un volum important de patates de llavor a les granges del país.\nEn general, es conreen aquí 45-48 mil tones de patates anualment amb un rendiment de 500 c / ha més.\nDes de 2015, la planta posa en funcionament un complex complet per emmagatzemar patates, equipat amb equips per al processament previ a la venda de productes. Una part important s’envia per a l’exportació a Rússia i des del 2019 a Ucraïna.\nEl primer trimestre del 2021, la fàbrica de conserves Tolochin té previst posar en funcionament una botiga de congelació ràpida. Aquí elaboraran patates fregides a partir de les seves pròpies matèries primeres, utilitzant la innovadora tecnologia domèstica d’aplanament i empanada de capa fina (empanada líquida i seca). La capacitat de la línia és de 3,6 mil tones anuals, si cal, es pot duplicar. La producció permetrà plenament les necessitats de la república en aquest tipus de productes i subministraments d’exportació.\nGranja de pagès "Diana"\nRegió de Mogilev, districte de Shklov\nLa superfície de les terres de conreu és de més de 3 mil hectàrees, de les quals unes 1000 hectàrees es troben sota patates\nCap de la granja - Vladimir Isakovich Malinovsky\nLa granja camperola "Diana" és una de les organitzacions agrícoles privades més grans i amb més èxit de Bielorússia.\nLa granja va ser fundada l'octubre de 1991 per Vladimir Isakovich i Svetlana Stefanovna Malinovsky, el nom de l'empresa es va donar en honor de la filla dels agricultors. Es van començar les obres de 50 hectàrees de terreny.\nDes de 1996, la granja Diana està inclosa al Registre estatal de productors, adquisidors de llavors de gra, llegums, oleaginoses i patates.\nAvui els principals cultius de l’empresa són les patates, el blat d’hivern i la colza d’hivern. La granja es dedica a la producció de llavors de cereals de colza d'hivern, d'hivern i de primavera; és una granja d’elit per a patates\nEl 2019, la granja Diana va ser reconeguda com el major productor de patates de la República de Bielorússia: es van obtenir unes 1000 mil tones de productes d’una superfície de 58 hectàrees.\nLa finca cultiva anualment de vuit a deu varietats diferents de patates, diferents grups de maduresa. Els assoliments de la selecció bielorussa i europea es presenten en la línia varietal. El rendiment mitjà és de 600 c / ha.\nLes patates de taula es venen a les cadenes minoristes bielorusses, així com a l'estranger (en els darrers dos anys, principalment a Ucraïna).\nLa granja pagesa "Diana" posseeix una potent flota moderna de màquines, que inclou, en particular, set recol·lectores de patates GRIMME. L'empresa presta molta atenció a la introducció de tecnologies de "cultiu de precisió".\nLa granja compta amb uns 70 empleats; durant la collita, el seu nombre puja a 150.\nRegió de Brest, districte de Luninets\nSuperfície sembrada - unes 500 hectàrees, de les quals 250 es destinen a patates, fins a 200 hectàrees - per a pastanagues, 50 hectàrees - per a remolatxa de taula\nCap de la granja - Grigory Alekseevich Bogdan\nLa granja va ser fundada el 2003 per Grigory Alekseevich Bogdan. Tot va començar amb 44 hectàrees. Gairebé des del dia que es va fundar l’empresa, tota la família del pagès va treballar al camp: la seva dona Olga Vasilievna Bogdan i tres fills: Alexey, Dmitry i Andrey. Havien de dominar totes les etapes de la producció agrícola "de l'A a la Z".\nActualment, la granja es dedica al cultiu de patates, pastanagues i remolatxa i també desenvolupa la producció de llavors: la producció de patates de llavors de varietats europees (Riviera, Colomba, Bernina, Madeira, Queen Anna), així com de bielorús (Vectar) . L'èmfasi es posa en la selecció europea, ja que, segons els propietaris de la granja, actualment les varietats alemanyes i holandeses tenen més demanda al mercat. Al voltant del 30% de la superfície es destina al cultiu de patates de llavor. Cada temporada, la granja aporta aproximadament 100-150 tones de material de llavors d’Europa, de les quals 40-60 tones de llavors de noves varietats. El 2021, l’empresa va comprar patates d’elit de les varietats Donata i Ricarda.\nEls productes es venen principalment a la Federació de Rússia (80%), a Ucraïna, a Moldàvia i al mercat nacional.\nL’empresa posseeix una línia completa d’equips per a patates dels principals fabricants europeus i està equipada amb modernes instal·lacions d’emmagatzematge de verdures (amb una capacitat total de 20 tones). A finals del 000, la granja va comprar equips per rentar i envasar patates i té previst posar-la en funcionament el juliol d’aquest any.\nPer al reg, principalment en parcel·les de sembra, s’utilitzen instal·lacions tipus tambor. Però l’empresa comprarà màquines circulars en un futur pròxim i proporcionarà reg fins a un 60-70% de la superfície.\nLa granja dóna feina a 15 persones de forma permanent i, durant la temporada de collita, el nombre d’empleats augmenta a 50.\nCom assenyala un dels caps de la granja, Aleksey Bogdan, les patates fregides no es poden anomenar cultius rendibles cada any. Ajuda que l’empresa també produeixi llavors de patates i verdures. La granja intenta invertir el benefici resultant en equips i tecnologies que ajudin a augmentar els rendiments i la comercialització.\n"Fa quinze anys, al començament del nostre treball, cultivàvem productes de qualitat mitjana", diu Aleksey Bogdan, "llavors no importava: el comprador no es fixava en el tipus de patates, el més important era aconseguir el volum. Però cada any el producte es feia més difícil de vendre, havíem de reconstruir i canviar els nostres plantejaments. Cada any vam millorar la nostra tecnologia, vam comprar equips nous i vam introduir innovacions. Ara els nostres productes compleixen els estrictes requisits del mercat, i aquesta és la condició principal per a l’èxit. Si no hi ha qualitat, el benefici ja no es pot obtenir a costa del volum, aquest camí només pot comportar pèrdues ".\nRegió de Minsk, districte de Logoisk\nDirectora: Daria Olegovna Nedroshlyanskaya\nSuperfície sembrada: 700 hectàrees, de les quals 130 hectàrees es troben sota patates\nL’empresa va ser fundada per una associació d’agricultors francesos. Anteriorment, subministraven els seus productes a Rússia, però amb la introducció de l’embargament es va haver d’aturar el comerç. Els empresaris van decidir no perdre el mercat de vendes i obrir la producció de patates de taula en un país amb un clima favorable i una zona duanera comuna amb la Federació Russa. La República de Bielorússia coincidia perfectament amb aquestes condicions.\nLa finca es va establir el 2015. El volum d’inversions va ascendir a més de 1 d’euros.\nEls fundadors van combinar el nom de l'empresa de tres parts: "bel" - significa bielorús; "Truf" s'associa amb un cultiu d'arrels, és a dir, una cosa que ha crescut a terra; i "gaudir" és, per descomptat, gust.\nAvui l’empresa es dedica a la producció de varietats de selecció europea (Bavaria-Saat, Solana, etc.), però les llavors es compren exclusivament a productors francesos. Com explica la directora de la granja Daria Nedroshlyanskaya, els fundadors insisteixen en això, ja que són molt conscients de com escrupulosos cultivadors de llavors francesos tracten la producció de llavors, des d’enfocaments fins a emmagatzemar productes, protegir-los de malalties i acabar amb subtileses com preparar llavors per a la venda (calibrant-les amb la mateixa mida), cosa que facilita molt el procés de plantació i el càlcul de la taxa de sembra.\nCada any, la importació de llavors està plena de noves dificultats. "Intentem complir totes les condicions", comenta el director de l'empresa sobre el problema, "prenem mostres, transferim els tubercles per analitzar-los i assumim tot tipus d'obligacions de no revendre el material de llavor o vendre'l només per a l'exportació, però encara ens sentim insegurs perquè no sabem què passarà. l'any que ve ".\nEn l'organització del treball, la granja també es guia per exemples europeus. “Els nostres fundadors són molt detallats en el seu treball, cada petit, cada detall és important per a ells, tracten les patates com un ou i ens ho exigeixen. Això és molt important si us centreu en la qualitat per sobre de la quantitat ", afegeix el cap de l'empresa.\nLa rotació de cultius utilitza grans, colza i blat de moro, cosa que permet a la granja utilitzar la terra correctament i tornar al camp amb patates cada quatre anys.\nDes del primer any de funcionament, la granja ha introduït equips de reg. "El reg ens afegeix unes 20 tones per hectàrea", assenyala Daria Nedroshlyanskaya, "i tenint en compte que la situació de precipitacions naturals no ha estat estable durant els darrers tres anys, el reg salva la situació".\nDurant el treball, l'equip de l'empresa ja ha rebut sis collites. Al principi, només es cultivaven tres varietats de patates, i després es va ampliar la línia a sis.\nL’elecció de les varietats es basa en les necessitats dels consumidors, a més, es té en compte el rendiment, la idoneïtat per al cultiu en una regió determinada (la particularitat de la granja són els sòls de torba) i la resistència a les malalties. Algunes varietats s’exclouen de la producció si l’experiència amb elles no va tenir èxit, s’introdueixen nous productes anualment per substituir-les.\n"Vam tenir experiments molt interessants", diu el director de la granja, "quan vam importar varietats no registrades a la República de Bielorússia amb un permís especial del Ministeri d'Agricultura: per exemple, Sheri, Sissi (amb l'obligació de vendre totes les patates cultivades per a l’exportació). Aleshores vam obtenir bons resultats ".\nLa major part de la producció de la granja s’exporta. Les principals direccions són la Federació de Rússia, Moldàvia, Ucraïna, Sèrbia i Geòrgia. Es reben sol·licituds d'altres països, però encara no he tingut cap experiència. Els volums de subministraments a cada país canvien anualment per raons objectives. L’any passat es va produir una bona collita a Rússia, i la granja només hi va enviar 10-15 cotxes, i aquest any el principal flux de cultius hi va.\nL’empresa està equipada amb equips per rentar i empaquetar patates (d’1 a 25 kg) i intenta vendre patates amb el valor afegit més alt.\nPodem dir que la granja ocupa amb seguretat el seu nínxol al mercat. "Al principi ens era força difícil", recorda Daria Nedroshlyanskaya, "però ara tenim clients" propis ". Per descomptat, hi ha competència, però això és més bo que dolent ".\nL’empresa està pensant en augmentar la producció, però no està preparada per passar a aquest pas fins que no es resolgui el problema de l’ampliació de l’espai d’emmagatzematge i això requereix inversions importants. "Ara sentim un augment de la demanda, el preu creix", diu el cap de l'empresa, "en aquests moments, només lamenta que no hi hagi cap magatzem on es puguin emmagatzemar més patates, perquè s'ha de vendre l'excedent a principi de temporada a baix cost ”.\nResumint els resultats d'aquesta petita revisió, es pot observar que els productors de patates bielorussos s'enfronten a les mateixes dificultats que els russos: hi ha temporades en què la indústria pateix desastres meteorològics i fracassos de cultius; però els anys de problemes de sobreproducció i venda es tornen més difícils. Tothom té una sortida: millorar la tecnologia de cultiu, treballar per obtenir un producte de la màxima qualitat que sempre es demana al mercat.\netiquetes: cultiu de la patataRepública de BielorússiaElectrodomèstics GRIMME\nEs crearan existències de patates de llavor a Uzbekistan\nPatates de llavors de Bielorússia per plantar-les al Tadjikistan


Es compleixen 160 anys del primer tren entre València i Madrid - À Punt\nEs compleixen 160 anys del primer tren entre València i Madrid\nEl ministre Ábalos inaugura l'exposició commemorativa del 160 aniversari de la connexió ferroviària.\nEl ministre Ábalos en una imatge d'arxiu / Europa Press.\n11 de gener 2020 - 09:00\nEl ministre de Foment, José Luis Ábalos, inaugura aquest dissabte l'exposició commemorativa del 160 aniversari de la connexió ferroviària directa València-Madrid. És el primer acte públic des que ha sigut ratificada la seua continuïtat en el govern de Pedro Sánchez. Encapçalarà la cartera de Transport, Mobilitat i Agenda Urbana.\nLa mostra de fotografia històrica de l'exposició es divideix en dues parts. Una s'ha instal·lat al vestíbul de l'Estació del Nord de València, i l'altra en un tren d'alta velocitat de la línia entre València i Madrid. L'objectiu és divulgar el coneixement i la importància que ha tingut i té aquesta línia ferroviària per al desenvolupament econòmic i social del territori.


El barret de copa | BellaterraDiari\nby Ignasi Roda | gen. 20, 2019 | Opinió\nEl prestidigitador Jordi Macarulla, en el seu recent article a Bellaterra Diari, puntualitza més que reflexiona sobre l'última atzagaiada de GpB que, de nou i per conveniència electoralista, es treu del barret el desig de segregació de Bellaterra amb Cerdanyola. Però les seves “Reflexions polítiques a l'annexió a Sant Cugat” les barreja amb consideracions de caràcter administratiu que, crec, no justifiquen un canvi tan radical.\nNo es pot justificar una desvinculació territorial pel fet que no s'assoleixin els objectius desitjats. La Política, amb majúscula, és l'art de la negociació, de l'estira-i-arronsa, del pacte i, posats a dir, no sempre s'aconsegueixen bons resultats, però se segueix funcionant i se segueix treballant per arribar a bons acords. El malestar de la ciutadania amb els seus ajuntaments és notori a arreu del país i nosaltres no som pas una illa en mig del maremàgnum.\nEl Jordi té raó quan diu que “Socialment Bellaterra està més integrada amb Sant Cugat que amb Cerdanyola”, però ofèn als cerdanyolencs, i jo en sóc un, quan reble el clau en dir que “Sant Cugat és una ciutat modèlica en aspectes urbanístics, socials, culturals, tecnològics, de gestió i d'altres”. Si es considera un polític ha d'anar més amb compte i, abans de dir res, informar-se de com gestiona Cerdanyola tots aquests aspectes que per ell són modèlics a Sant Cugat.\nQuan fa referència al fet que “Bellaterra té una comunicació amb Sant Cugat molt més fluida que amb Cerdanyola“, he de suposar que es refereix a les comunicacions viàries, i això no és del tot cert. Si s'entreté a mesurar les distàncies i els accessos veurà que anar en cotxe (o moto, o bicicleta, o patinet, o monopatí) a un lloc o altre és, si fa no fa, el mateix. Amb tren és tota una altra cosa, però suposo que no responsabilitzarà el consistori pel fet de no tenir un ramal de tren, que bé el podria tenir si s'ho proposés la Generalitat. D'això hauria de fer responsable a l'enginyer Carles Emili Montañés (1877-1974) que va ser l'artífex de la línia de ferrocarril.\nBellaterra ha de ser capaç de resoldre els seus problemes i crear ponts de diàleg amb l'Ajuntament. El tarannà de GpB, instal·lat en l'enfrontament sistemàtic, els ve de mena i no canviarà si pertanyem a Sant Cugat. Que tremolin els regidors de Sant Cugat!\nNo hi ha un sol estudi mínimament seriós que avali que un canvi de municipi ens afavoriria, perquè, vulgueu o no, els ajuntaments s'assemblen, com s'assemblen els seus polítics, els seus problemes i els seus litigis amb llurs barris. Ara per ara, la proposta és una entelèquia.\nEl Jordi Macarulla s'ha posat a somiar amb Sant Cugat perquè és un feu on governen els de la seva corda i això li fa pensar que tot aniria molt millor, però ha de reflexionar com un polític i anar més enllà de la seva reflexió.\nLes solucions no surten del barret de copa d'un mag, però el cas és que una bona colla dels nostres EMDistes es creuen ser mags i Sant Cugat no és una panacea, no és un conillet blanc ni un miler de cintes multicolors. Reflexionem, si Jordi, tots plegats i debatem si cal abans d'entrar en una nova espirar d'enfrontament social.


Agressió feixista a Barcelona a un company de CGT al barri del Guinardó – CGTCatalunya\nInici > General > Comunicats > Agressió feixista a Barcelona a un company de CGT al barri del Guinardó\nDurant la passada matinada el Roger, company de la CGT, ha estat violentament agredit a traició per 2 feixistes, donant-li un fort cop a la cara amb un casc de moto, trencant-li el nas. Com a conseqüència d'aquesta agressió haurà de ser operat.\nEl Roger estava realitzant pintades antiracistes i en contra dels CIE's quan ha estat increpat pels feixistes. I a traició, quan semblava que marxaven ha estat agredit.\nL'augment del feixisme ja fa temps que ens ve preocupant, i és un fenomen que hem d'aturar com sigui. Totes sabem a través de la història el que comporta el feixisme i les seves conseqüències.\nAntifeixisme, Barcelonès, Comunicats


Calders a Llançà - Empordà\nCalders a Llançà\n«Un home com ell, que tan dolorosament hagué de canviar d'un país a un altre a causa de la Guerra Civil, trobà a la fi entre nosaltres la seva pàtria definitiva»\n19·03·22 | 08:00\nDes del 21 d'abril del 1995, les cendres de Pere Calders, i posteriorment les de la seva muller, descansen a l'extrem nord de la nostra platja del Port, en dues urnes dins un monument de Domènec Fita, l'artista gironí. Es tracta d'una espècie de monòlit en forma de prisma de base triangular, de ciment armat, amb gravats i coronat per una cúpula de vidre il·luminada per dins. Allà hi ha aquesta reflexió, procedent d'un dels contes de l'escriptor: «Aleshores jo, sense el pes de la carn, em sentiré deslliurat de mans. I, si resulta que n'hi ha, aniré al cel, on passaré una llarga temporada». Un far a la nit, això és, una guia encesa vora la mar. L'escriptor havia expressat diverses vegades el seu desig de restar per sempre a Llançà, i així va ser. Un home com ell, que tan dolorosament hagué de canviar d'un país a un altre a causa de la Guerra Civil, trobà a la fi entre nosaltres la seva pàtria definitiva. La senyora Claudiane Fabre-Martin, escriptora de Le Grau du Roi, a la Camarga, ens deia que els seus amics francesos anaven a passejar, en fer-se fosc, a l'altre costat de la platja. Creien que el monument era una llanterna dels morts, com les que hi ha en certs llocs de França.\nPere Calders i Rossinyol morí el 21 de juliol de 1994, a Barcelona. Fou reconegut en vida amb el Premi Sant Jordi, el Premi d'Honor de les Lletres Catalanes i la Creu de Sant Jordi. Recordo encara com cada estiu, a primers de juliol, es presentava a l'Ajuntament, on jo era llavors l'alcalde. Durant vint-i-nou anys vingué a Llançà, el que feia trenta ja no pogué, malauradament. Xerràvem sempre una bona estona, de vegades més d'una hora. Era un home atent, educat, bon conversador, molt cordial...\nTornà de Mèxic quan veié que els fills ja se li feien grans. Una bona colla dels seus contes i novel·les són ambientats allà. El seu estil irònic, sorprenent a voltes, senzill en la forma, ha estat únic. Dels seus escrits, sempre recordaré el començament del conte Mig d'amagat: «Nataniel es va morir un dia a mitja tarda i, de moment, no va voler dir res a ningú. La seva dona patia del cor i un disgust li hauria estat dolent. De manera que Nataniel va fer un esforç i es quedà quiet al llit, prement la flassada amb les mans i procurant que no se li envidriés la mirada»...\nPere Calders va escriure obres que han restat per sempre als annals de la literatura catalana, tant novel·les com contes. Posats a triar, jo en destacaria alguns d'aquests. És una opinió molt personal, ja ho sé. En qüestió de gustos no hi ha res escrit. En tot cas, vegem-ne tres de molt curts, com a exemples:\n«Entre anar al cel o quedar-se a casa, va preferir això darrer, a desgrat del poder de la propaganda contrària, i del fet que a casa seva hi havia goteres i moltes i molt variades privacions».\nUn altre: «Van dir al reu que tenia el dret d'una última voluntat, però ell respongué que passava, perquè no s'entendrien pas»...\nFinalment: «–Vinc a cobrar el gas –digué el cobrador.\n–No tenim gas –respongué la dona.\n–Doncs que sigui l'electricitat –insistí el funcionari.\n–No tenim electricitat.\n–I què me'n diu de l'aigua?\n–No tenim aigua.\n–En aquest cas, si em fa el favor, la violaré, que és una cosa que sempre ve de gust»...


El PSC vol que el Parlament avali que Fiscalia investigui presumptes delictes del Rei emèrit\nPublicat 7/8/2020 20:09:00 +02:00CET\nMarc Brugat - Europa Press\nBARCELONA, 7 ago. (EUROPA PRESS) -\nEl PSC ha presentat aquest divendres una proposta de resolució al Parlament que demana que la Cambra catalana consideri que les presumptes irregularitats del Rei emèrit "han de ser investigades per la Fiscalia i l'agència tributària, i atribuir i sancionar les responsabilitats que siguin oportunes arribat el cas".\nLa iniciativa, recollida per Europa Press, es votarà aquest mateix divendres a la nit al ple extraordinari sobre la monarquia, i també reclama que el Parlament consideri que "el compromís contra la corrupció ha de guiar el comportament de les institucions al capdavant de l'administració pública".\nAixí mateix, insta el Govern a personar-se com a acusació particular en els casos de la família Pujol i el del 3% "per garantir, en cas que hi hagués desaprofitament de recursos públics, el rescabalament a favor de la Generalitat".\nEn una altra proposta, els socialistes busquen que el Parlament declari que la Generalitat "no té cap competència sobre la monarquia", i per això plantegen una iniciativa que no té a veure amb el ple extraordinari sobre la marxa del Rei emèrit.\nEn aquesta resolució, el PSC demana al Govern complir diverses mesures que ha aprovat la Cambra sobre el coronavirus, i que cada mes doni compte de les "gestions, treballs i estudis realitzats" en la comissió de reconstrucció.


Cascades i salts d’aigua per anar amb nens i en família al Pirineu\nSeguim refrescant-nos amb l’aigua, anant en família a veure les cascades i salts d’aigua que trobem per la Cerdanya i els seus voltants\nMolí del Salt. Vall de la Llosa.\nLa ruta fins al Molí del Salt ens permet endinsar-nos a la vall de la Llosa. Aquesta llarga vall té la seva capçalera al nord, ja a tocar d’Andorra, i està envoltada de magnífiques muntanyes com la Tossa Plana de Lles o la Carbassa, que podrem admirar al llarg de tot l’itinerari. El principal atractiu de la ruta és el salt d’aigua del Molí del Salt, que veurem des dels seus peus i que és força espectacular. Durant la ruta també anirem trobant vaques i cavalls que pasturen i d’altres animals i plantes propis de la zona. A la tornada, la natura ens regala les vistes de les parets del Cadí, al sud.\nFonts de Llobregat. A Castellar de N’Hug.\nA Castellar de N’Hug podem veure les espectaculars Fonts del Llobregat, naixement d’un dels rius més importants de Catalunya, a 1.300 metres d’altitud. Tot i que s’hi pot arribar amb automòbil, és recomanable anar-hi a peu pel camí marcat que surt del poble, on trobem indicacions de la vegetació i la fauna de la zona.\nConèixer el naixement del riu Llobregat, passejar per les gorges del Segre o veure cascades i salts d’aigua de ben a prop, són excursions ideals per fer en família\nMoli del Salt @Cerdanya Resort\nEl Toll Bullidor. Canillo, Andorra.\nA 1,5 km del poble de Canillo, en direcció a Andorra la Vella, a mà dreta, es troba el pont de Molleres, on hi ha un aparcament habilitat i un rètol de fusta que indica la sortida del camí del Toll Bullidor. Aquest recorregut té un paisatge espectacular i acaba amb una passarel·la aèria des de la qual es veu una cascada impressionant. A banda de l’atractiu que suposa observar el gran salt d’aigua, la vegetació és molt frondosa. És un camí ideal per fer en família, amb una durada d’uns 30 minuts.\nGorges de Llo o Gorges del Segre.\nEl punt de partida d’aquesta excursió és l’aparcament dels Banys de Llo. Des d’aquest punt, podem recórrer les belles gorges que forma el riu Segre en el seu inici. Si es vol arribar fins al naixement del riu cal continuar la caminada en direcció al coll de Finestrelles i, abans d’arribar-hi, anar cap a les Fonts del Segre.\nConèixer el naixement del riu Llobregat, passejar per les gorges del Segre o veure cascades i salts d’aigua de ben a prop, són excursions ideals per fer en família i que es transformen en experiències inoblidables.\nDes del Cerdanya Resort oferim excursions guiades o roadbooks per poder trobar aquests llocs tan meravelloses!\nandorra, cascada, cerdagne, cerdanya, salt d'aigua


Santa Coloma torna a lluir tot el seu esplendor romànic - Altaveu\nUna projecció de sis minuts de durada permet tornar les parets del temple colomenc al segle XII després d’haver fet petits canvis en la disposició d’alguns elements com la verge del Roser\nPer veure com eren els pintures romàniques al segle XII s’han hagut de reconstruir part de les pintures, com algunes figures del tetramorf, fragments de cel o vestits. Ho han fet a partir de l ́estudi minuciós de la tècnica de l’escola del Mestre de Santa Coloma i del seu cercle d’artífex per poder recrear-ne el traç. A través del ‘mapping’i de la interpretació comparativa amb altres conjunts pictòrics coetanis a Santa Coloma, es reconstrueixen virtualment les pintures en el seu hipotètic estat original, inclosos els buits que han comportat els vuit segles transcorreguts, i el resultat es projecta als murs del suport primigeni; en aquest cas, l’absis i el frontal de Santa Coloma. Aquí és on veurem projectats la Maiestas Domini i el Col·legi Apostòlic. Per recrear com deurien ser els frescos romànics al segle XII, els tècnics han hagut de reconstruir part de les pintures, com algunes figures del tetramorf, fragments de cel o vestits. Ho han fet a partir de l ́estudi minuciós de la tècnica de l’escola del Mestre de Santa Coloma i del seu cercle d’artífex per poder recrear-ne el traç.\nJa podeu veure el videomapatge de les pintures murals de Santa Coloma. Portes obertes a les Jornades Europees del Patrimoni 15-16 de setembre #PatrimoniCultural@MuseusAndorra@AndorraCapitalpic.twitter.com/OCk4esGqJB


El número dos no formarà part de la pròxima direcció i el secretari de comunicació deixa la política\n3 min. Madrid / Barcelona 21/11/2019 14:33\nOT SERRA / ANNA MASCARÓ\n651x366 El fins ara secretari general del partit, José Manuel Villegas, en un acte de campanya amb Rivera / ANDREU DALMAU/ EFE El fins ara secretari general del partit, José Manuel Villegas, en un acte de campanya amb Rivera / ANDREU DALMAU/ EFE\nEl desastre electoral de Cs i la dimissió d'Albert Rivera porten cua, amb noves baixes a la cúpula del partit. Després que Juan Carlos Girauta –que no va obtenir escó per Toledo– seguís els passos de l'expresident de la formació immediatament, aquest dijous han sigut el secretari general, José Manuel Villegas, i el secretari de comunicació, Fernando de Páramo, els que han decidit apartar-se. El primer ha anunciat en una entrevista a Telemadrid que no integrarà cap llista per entrar a la nova direcció que s'esculli al març en una assemblea extraordinària, i el número dos per Barcelona va més enllà i abandona la política. Així, no recollirà l'acta de diputat i deixa pas a l'exmembre de la mesa del Parlament José María Espejo Saavedra. Segons fonts del partit, la marxa d'Espejo no està prevista i, per tant, hauria d'agafar l'escó. No obstant, des del seu entorn es mantenen en l'ambigüitat sobre la qüestió. Aquest migdia la líder de Cs a Catalunya, Lorena Roldán, també ho ha deixat en l'aire: "Són decisions personals".\nEls dirigents que pilotaven la sala de màquines de Cs es retiren i deixen pas a la nova etapa que s'obre a la formació. De Páramo, en la seva carta de comiat, ja explicita el seu suport a Inés Arrimadas perquè agafi les regnes del partit, després que ella mateixa es postulés aquest dilluns en una entrevista televisiva. Aquest dijous l'excap de l'oposició a Catalunya ja ha avisat en una entrevista a Telecinco que aquest canvi és "necessari", tot i que no ha concretat en què es pot traduir. Ha parlat de modificacions estructurals, moltes de les quals derivades de les baixes que s'estan produint, però ha advertit que ni cal aixecar un partit nou ni cal canviar la línia ideològica.\nArrimadas, que compta amb el suport de representants de tots els sectors de Cs, haurà de fer malabars per consolidar aquests suports a l'executiva. Fonts de Cs apunten que podria comptar amb representants catalans, com Marina Bravo, David Mejía o Roldán. En roda de premsa, Roldán ha defensat la candidatura d'Arrimadas i ha expressat que és un "plaer" treballar amb ella, però no ha aclarit si es postularà per formar part de l'executiva: "M'agradaria respectar els temps". Sigui com sigui, Arrimadas ha insistit que per conformar el seu equip escoltarà els afiliats i els companys de formació.\nLa transició, en què la candidata "oficialista" sembla que ho té tot de cara per guanyar, serà més o menys controlada. Arrimadas ha assenyalat que Villegas estarà a la gestora que comandarà el partit fins a l'assemblea del mes de març, però que renuncia a formar part de la nova executiva. Els dos dirigents que han anunciat el pas al costat formaven part del pinyol de Rivera i eren els principals artífexs de les últimes campanyes electorals de Cs. De l'èxit del 28 d'abril (57 diputats) han passat a la debacle del 10 de novembre (10 diputats) i ara assumeixen responsabilitats. "Cal reconèixer la tasca i l'esforç però és veritat que és una nova etapa. De les crisis se'n surt reforçat", ha indicat Arrimadas.\n"Dos mons que no coincideixen": l'actualitat en 9 tuits


Rotecna participa, una vegada més, en un dels esdeveniments més importants del sector porcí a Colòmbia i tota Amèrica Llatina, Porciamèricas. Es tracta d’un congrés bianual que reuneix tota la indústria en un mateix escenari, amb l’objectiu de potenciar les fortaleses i posicionar el gremi porcí en un mercat cada vegada més competitiu.\nEl congrés, que es celebra entre el 13 i el 15 de juliol, té lloc al Estelar Santmar Hotel y Centro de Convenciones, a la ciutat de Santa Marta. En la seva cinquena edició, compta ja amb la presència de més de mil persones, en la seva majoria productors de carn, tècnics, estudiants, i altres professionals relacionats amb el sector porcí.\nPorciaméricas ofereix cada edició resultats econòmics, socials i publicitaris, i és que l’esdeveniment no compta sols amb una agenda acadèmica que aborda temes especialitzats en porcí, sinó que també proporciona una excel·lent plataforma per a què les empreses del sector ofereixen els seus productes i serveis en una mostra comercial que roman oberta durant els tres dies.\nRotecna, per la seva part, és present a l'esdeveniment a través del seu distribuïdor colombià, Oscar Arboleda.


Natura ésCultura 2015 al Museu Comarcal - Bonart\nbonart manresa - 08/10/15\nNatura ésCultura és un projecte ideat per la Fundació Setba amb format de taller artístic a l’entorn natural, organitzat per primera vegada l’any 2012. L’objectiu d’aquest projecte és utilitzar l’art com a teràpia per a persones que conviuen amb malalties mentals; així s’acompleix una funció sanadora, d'integració social i de conscienciació de la importacia de preservar del medi ambient.\nAquest any, hem ampliat el nombre d'usuaris incorporant un grup nou, provinent de l'entitat de Mataró Alterarte. Els tallers s’han realitzat durant tres setmanes, el mes de setembre, una per a cada grup: Susoespai, Ràdio Nikosia i Alterarte; i han estat conduits per les artistes Roser Oduber i Marina Berdalet.\nRoser Oduber Marina Berdalet Susoespai Ràdio Nikosia Alterarte\n3 PUNTS DE BARCELONA OBRE UNA NOVA GALERIA A BERLÍN\nLA GALERIA ROSA SANTOS PRESENTA "BLANC NOCTURN" DE CHEMA LÓPEZ\nLA GALERIA JOAN PRATS DEIXA LA RAMBLA CATALUNYA I S'INSTAL·LA A BALMES I AL POBLE NOU


El Ministeri de Sanitat i les autonomies pacten prohibir fumar al carrer si no es manté la distància i tancar discoteques - Canal 21\nUn home encèn una cigarreta al costat del mercat de Tortosa, durant la pandèmia del coronavirus. // JOAQUIM DOMINGO.\nEl Ministeri de Sanitat i les autonomies han pactat prohibir fumar al carrer si no es manté la distància de dos metres. És una de les onze mesures que han acordat per unanimitat a la reunió extraordinària d’este divendres del Consell Interterritorial de Salut i que s’aplicaran a tot Espanya. El ministre de Sanitat, Salvador Illa, ha explicat en roda de premsa que també decretaran el tancament de discoteques, sales de ball i bars de copes així com l’obligació de tancar els locals de restauració abans de la 1:00 h de la matinada, amb la impossibilitat d’acceptar clients abans de la mitjanit. També es limitaran les visites a les residències de gent gran a una persona per resident un màxim d’una hora al dia.\nLes mesures acordades es transposaran a les normatives autonòmiques “en els pròxims dies”. Illa ha explicat que no s’ha establert un termini de temps perquè les CCAA ho apliquen i ha dit que “ho faran al més aviat possible”. “No és optatiu, com ho hem acordat entre totes, tots ho haurem de posar en pràctica” i no cal ratificació judicial de les mesures, ha dit Illa. “Són d’automàtic compliment”, ha afirmat.\nIlla ha defensat que les mesures que s’han pactat són les “correctes en aquests moments” i ha afirmat que Espanya no es pot permetre un increment de casos. A més, a la reunió s’han pactat tres recomanacions: Limitar “al màxim” el contacte amb grups que no siguen els de convivència estable, limitar les trobades socials a un màxim de 10 persones i fer cribratges amb PCR a les residències “de forma periòdica”. // ACN\nTags: CatalunyaCoronavirusDestaquemEspanyaSalutSalvador IllaSocietat\nJunts demana un ajut directe de 400 euros per als comerços de Roquetes


Màrtir Muriel - Diari de Girona\nalbert soler · albertsoler1@hotmail.com 02.02.2016 | 00:00\nPotser ara que un ciclista ha atemptat contra el procés i contra la cultura catalana en la persona de Muriel Casals, es prenen mesures contra aquesta murga. La dels ciclistes, vull dir, no la del procés. Sempre calen màrtirs, i si a més de simbolitzar les ànsies d'independència del 48% dels catalans, la víctima és dona i d'edat venerable, millor, així feministes i jubilats se sumaran a la causa. No és que m'alegri que una bicicleta hagi envestit la diputada i expresidenta d'Òmnium, però posats a trobar qui perdi la integritat física a rodes d'aquests estris invasors de ciutats, millor ella que jo, que de mi no en parlarien els diaris i m'hauria immolat per a res.\nLa Muriel, de qui desitjo la recuperació a la vegada que elogio el seu esperit de sacrifici, es va arriscar sense necessitat. No calia demostrar valor travessant la calçada, n'hauria fet prou de passejar distretament per la vorera i tard o d'hora hauria acabat igualment a l'hospital. Les voreres són una jungla, si no t'empeny una noia que va teclejant el mòbil, et fa saltar pels aires un ciclista dels que procuren invertir la piràmide de població eliminant avis. Deu ser bo per al planeta, que tot el que fan els ciclistes té motivacions ecològiques.\nTambé hi ha ciclistes sensats, ho sé. En conec un parell als quals solc trobar duent la bicicleta a passeig, és a dir caminant i portant-la agafada del manillar com una nòvia, amb una cervesa a la mà lliure. Aquesta és l'actitud dels ciclistes civilitzats, dels que estimen la seva bicicleta. Oi que qui té un gos no el cabalca pel carrer tot esquivant vianants? Doncs una bicicleta, igual.\nA Catalunya és més probable caure abatut per una bicicleta que per un atemptat islamista, però les mesures de seguretat no són proporcionals a una i altra amenaça. Fins ara. Calia el màrtir de pes, ni el cristianisme hauria arribat a res sense un Jesús a la creu. La Muriel, crisma i pelvis trencades, és la icona que els vianants esperàvem, una enviada no diré de Déu, però sí del destí. Igual com va caure el poderós imperi romà, caurà el de les bicicletes i a la Muriel elevarem pregàries d'agraïment.


Catalan » Museu del Disseny de Barcelona\nTitularitat: Ajuntament de Barcelona\n93 256 68 30\nEl museu té la seu a l’edifici Disseny Hub Barcelona, a la plaça de les Glòries de Barcelona, obra de l’equip d’arquitectes MBM (Martorell, Bohigas, Mackay, Capdevila i Gual), que el dissenyà expressament per conservar-hi, exposar-hi i difondre-hi les seves col•leccions.\nMetro: línia 1, parada Glòries (la sortida «Av. Meridiana» des de l’andana central connecta amb l’ascensor)\nAutobús: línies 7, 60, 92, 192 i H12\nTramvia: parada Glòries T4, T5 i T6\nExposicions permanents: Visites comentades en LSC i lectura labial, full de sala amb caracters grans en tinta i braille\nPersones amb diversitat funcional visual: encaminaments als taulells d’informació i atenció al públic.\nA la planta B, entrada pel carrer d’Àvila, l’encaminament guia cap a la maqueta tàctil que reprodueix l’edifici i el seu entorn, i un directori a la paret en Braille i macrocaràcters amb informació de les plantes del museu on són les exposicions permanents.\nPrograma de mà en Braille: taulells d’informació i atenció al públic als vestíbuls de les entrades per la plaça de les Glòries i el carrer d’Àvila.\nEls dos taulells d’informació i atenció al públic disposen d’anell magnètic per atendre les persones que el necessitin.\nZona adaptada per a l’aproximació de persones usuàries de cadira de rodes.\nLa mobilitat horitzontal i vertical està garantida en tot l’edifici.\nEl Museu del Disseny posa al servei dels visitants dues cadires de rodes en préstec per a qui les sol•liciti.


L'artista Josep Pérez exposa un recull dels seus gravats a la sala dels Trinitaris | RTVVilafranca\nL’artista Josep Pérez exposa un recull dels seus gravats a la sala dels Trinitaris\nEl dibuixant, pintor i gravador de Sant Joan de Mediona, Josep Pérez, exposa fins el proper 28 de febrer a la sala dels Trinitaris de Vilafranca un ampli recull dels gravats que ha creat durant els darrers tres anys.\nEs tracta de la primera exposició de la programació d’art visual contemporani 2021 que enguany es podrà veure a la sala. L’exposició es titula «A-Llum» i és un compendi detallat d’aquesta branca artística en la qual el medionenc Josep Pérez s’ha fet un nom de primer nivell.\nPérez treballa habitualment al voltant de la temàtica de la natura i, en aquest cas, ho ha fet centrant-se en la llum com a factor artístic. El recull aplega 43 gravats en els que destaquen els paisatges a contraclaror i les formes translúcides. A més hi ha un muntatge de llums cilíndriques que completen l’escenari. A la sala dels trinitaris, les persones que visitin l’exposició tindran l’oportunitat també de veure un video en el que el mateix Josep Pérez explica el seu procés creatiu.


Àcars, com evitar-los en el canvi d’armari - www.farmaciagemmahernandez.net\nAmb el canvi d’estació inevitablement estan baixant les temperatures, i és possible que ja algú s’estigui preguntant si treure la roba d’hivern i fer el canvi d’armari.\nSegons on i com hagis guardat la roba, és possible que tingui àcars.\nCom pots prevenir l’al·lèrgia als àcars de la pols?\nEncara que eliminar per complet els àcars de la pols de la llar és impossible, sí que es poden extremar les mesures d’higiene i neteja perquè la seva població sigui la menor possible:\n1.\tLa casa, lliure de pols. Has de netejar amb freqüència totes les superfícies on pugui dipositar-se pols, especialment el dormitori. Aspira, a més, els sofàs, catifes i cortines de tota la casa.\n2.\tUtilitza una baieta humida i aspirador per netejar. Atès que has d’eliminar la pols i evitar que passin a l’aire, és preferible que usis una baieta humida a un drap normal o un plomall.\nPer al terra, opta per l’aspirador abans que per l’escombra i, si és possible, per un model que incorpori filtres HEPA o d’aigua, que retenen al màxim les partícules que desprenen els àcars.\nTambé és convenient que utilitzis màscara quan netegis o que deleguis aquesta tasca a algú que no sigui al·lèrgic.\n3.\tVentila bé la teva habitació. Aireja adequadament el dormitori als matins i, si és possible, tria per dormir una estada assolellada i lliure d’humitats. Assegura’t també de ventilar bé el llit abans de fer-la al matí.\n4.\tOpta per materials antial·lèrgics al teu llit. Evita els matalassos de llana o materials similars, així com els de molls. En el seu lloc, utilitza matalassos massissos, de làtex, de goma-escuma, viscoelàstics o d’aigua.\nTambé és convenient que el coixí sigui de fibres sintètiques i que evitis els edredons i nòrdics de plomes.\n5.\tProtegeix el teu matalàs i coixí amb fundes antiàcars. Aquestes no permeten que les partícules dels àcars arribin a l’exterior.\nÉs necessari que els aspiris amb regularitat i, els exposis al sol de tant en tant.\n6.\tRenta la roba del llit almenys a seixanta graus. Solament a partir d’aquesta temperatura aconseguiràs un cert control dels àcars.\nI recorda que llençols, mantes i cortines, han de rentar-se amb freqüència i no tornar a col·locar-se fins que estiguin completament seques.\n7.\tControla la humitat a la teva casa. Sobretot en el teu dormitori, revisa amb regularitat possibles problemes d’humitat. A més, per reduir la humitat relativa per sota del 50% pots utilitzar deshumidificadors.\nTambé pots recórrer a la calefacció o a l’aire condicionat (segons l’estació), però has de netejar els seus filtres amb freqüència.\n8.\tOpta per una decoració senzilla:\nEn la mesura del possible, has de prescindir de moquetes, cortines i catifes, així com, dels objectes i mobles que puguin acumular pols o siguin difícils de netejar: prestatgeries amb llibres, flors artificials o un excés d’objectes decoratius.\nTambé les parets han de ser llises i fàcils de netejar, per la qual cosa no són convenients els papers pintats.\n9.\tRetira els peluixos i ninots de tela. Aquests acumulen pols, per la qual cosa és millor prescindir d’ells o evitar que el nen al·lèrgic dormi amb ells. Es poden conservar si són rentables, però sempre són preferibles els de plàstic o fusta.\n10.\tMillor sense mascotes. Atès que els àcars s’alimenten de les restes orgàniques que desprenen les persones i animals, és millor no tenir mascotes de pèl o ploma a casa, ja que en aquests casos, la població d’àcars dins de l’habitatge augmenta.\nCom ja heu pogut comprovar, s’han de tenir en compte molts aspectes per tenir a ratlla els àcars. No dubteu en apropar-vos a la farmàcia si necessiteu més consells o si seguiu tenint símptomes propis de l’al·lèrgia.\nHola a tots, Els que tenim la pell seca sabem que a la tardor hem…\nnext post: La importància de les revisions visuals


L'Spar Citylift Girona posa la directa - Diari de Girona\nL'Uni venç el primer partit de la sèrie de semifinals contra el Mann Filter a Fontajau i dijous a Saragossa pot certificar el seu pas a la final de la Lliga Femenina\nalfons arcas 15.04.2018 | 22:04\nL'Spar Citylift Girona no ha trobat rival aquesta tarda en el primer partit de la sèrie de semifinals, i molt aviat s'ha vist que el Mann Filter Saragossa no podria seguir el ritme de les gironines. És cert que no ha estat fins a la represa quan les d'Èric Surís s'han pogut desfer definitivament de les aragoneses, que han vist com el desgast físic acumulat aquests darrers dies, i el fet de tenir una rotació molt més curta, els acabava passant factura.\nEl primer quart ha arrencat amb el Saragossa fent saltar les primeres alarmes (8-9), però això només ha quedat en un ensurt, i és que a partir d'aquí, l'Uni sempre ha anat per davant. Tot i arribar a la fi del primer temps amb un ajustat 24-18, i a la mitja part guanyant de vuit (43-35), a la represa, el partit no ha tingut color.\nDesprés de passar per vestidors, el partit ha canviat radicalment de guió. L'Uni s'ha trobat més a gust a la pista i això s'ha traduït amb una millora notable en tots els sentits. Evidentment, això ha permès enllestir la feina per la via ràpida i lligar el primer triomf de la sèrie. L'Spar Citylift Girona ha arribat a la conclusió del tercer quart amb tota la feina enllestida (64-47), tot i que les diferències ja havien arribat a ser de vint punts (62-42).\nA l'últim quart, l'Uni ha sentenciat per acabar guanyant 87-64. Dijous (21 h), les de Fontajau tindran la primera oportunitat per segellar el seu pas a la final que molt probablement serà contra el Perfumerías Avenida de Salamanca que ahir també va superar el seu rival, l'Uni Ferrol, sense cap dificultat (95-56).


Ràdio Tordera – La plaça acollirà divendres la cloenda del projecte lletra a lletra fem municipi\nLa plaça acollirà divendres la cloenda del projecte lletra a lletra fem municipi\nmaig 29, 2019App, Educació\nUn any més les escoles del municipi s’han adherit al projecte Lletra a Lletra, fem municipi.\nEn aquesta edició del curs 2018-2019 s’han sumat a la iniciativa l’escola Serra de Miralles i l’Escola Vedruna i es compta amb la continuïtat de l’Escola La Roureda i l’Escola Brianxa. Enguany hi participaven els alumnes de 3r de primària, excepte a l’escola La Roureda que eren de 2n de primària.\nEl projecte Lletra a lletra fem municipi, subvencionat per a la Diputació de Barcelona, sorgeix amb l’objectiu de treballar totes les dimensions de les competències lingüístiques millorant l’èxit escolar i el rendiment educatiu.\nL’ajuntament, la biblioteca i els centres educatius treballen junts per assolir el repte d’aquest any que es presenta sota el títol Emparaulem-nos. Per aquest motiu, els nens i nenes han treballat entorn el concepte de la paraula i crearan projectes diversos inspirats a l’entorn del llenguatge. Aquest divendres, 31 de Maig es farà l’acte de cloenda a les 18:00h a la plaça de l’Església. La tècnica d’ensenyament, Anna Martin ens avança que les escoles faran una mostra final dels projectes.\ncloenda lletra a lletra\nLletra a lletra és un projecte de territori en què les escoles reben el suport de la Diputació de Barcelona. Concretament dos professionals de la Diputació fan l’acompanyament als mestres i alumnes en aquest procés d’apropar-se a un tema treballant la comunicació oral, comprensió lectora, expressió escrita, literària i plurilingüe i intercultural.\nTordera s'afegeix al projecte "Benvinguts a Pagès" i el dissabte 1 de juny arriba la primera fira de productes de proximitat i Km.0 Mostres de final de curs 2018/19 del Centre de Formació Artística


Pàgina principal >> Societat >> L’Ajuntament de Martorell millora els ajuts a les empreses que contractin per...\nL’Ajuntament de Martorell subvenciona, des de fa quatre anys, les empreses locals que fomenten la contractació de persones en situació d’atur. El Ple Municipal d’aquest dilluns ha aprovat, per unanimitat de tots els grups polítics municipals, millorar els imports i els requisits d’aquest pla d’ajuts. L’objectiu és doble: ajudar les empreses subvencionant part del cost de la contractació i reactivar l’economia local.\nUna altra novetat és “la concessió de fins a 4.000 euros a l’empresa de nova creació que contracti un treballador en atur durant un any a jornada complerta i 100 euros per mes addicional sencer, sense que l’import total superi els 5.000 euros. Si la jornada és inferior al 100%, la subvenció serà proporcional”, ha avançat el regidor.\nLluís Amat ha explicat que “en aquests quatre anys, s’han rebut al Molí Empresa 83 sol·licituds d’ajuda, 37 de les quals han estat refusades pels tècnics en no complir el requisits. Un total de 36 s’han ajustat a les bases, però d’aquestes, 16 s’han tirat enrere per diferents motius. Nou sol·licituds no han acabat el procés i una està pendent de lliurar la documentació. En total, s’han destinat més de 41.000 euros a aquests ajuts”.\nEls interessats a beneficiar-se d’aquestes subvencions poden contactar directament amb el Centre de Promoció Econòmica de Martorell, a través del correu electrònic moliempresa@martorell.cat o al telèfon 93 775 31 01.


Emocionant inici de temporada del juvenil White - Cent Patins\nEmocionant inici de temporada del juvenil White\nCent Patins White 6 – Igualada 5\nPartit molt emocionant el que ens van oferir els juvenils del Cent Patins White i l’Igualada, en el debut de lliga catalana d’aquesta temporada, en un enfrontament que va acabar semblant el Dragon Khan, ja que el resultat va anar canviant de guanyador a mida que passaven els minuts.\nDurant els instants inicials, cap dels dos equips va ser capaç de foradar la portería contrària malgrat que les jugades de perill rondaven les dues àrees. Tot i així, a l’equador de la primera part, l’equip d’en Nacho va inaugurar el marcador gràcies a un gol d’en Joel. Al cap d’un parell de minuts, el Cent Patins eixamplava l’avantatge, aquesta vegada el gol el feia el Bryan. L’alegria local però, va durar ben poc, i és que no van passar ni cinc minuts, que l’Igualada ja havia donat la volta al marcador al fer tres gols gairebé consecutius. Un minut després, el Joel (amb assistència del Víctor) tornava a marcar i empatava novament l’enfrontament. Quan semblava que arribariem al descans en taules, l’Igualada tornava a marcar i agafava avantatge novament. Amb el 3 a 4 acabava la primera part.\nEl segon temps va començar una mica embolicat ja que durant els primers minuts hi va haver diverses exclusions que van fer perdre lluïdesa al joc, tot i així, un cop passats cinc minuts, el marcador va tornar a moure’s. Primer, l’Igualada feia el seu cinquè gol, el qual podia tenir indicis de victòria visitant, però va ser llavors quan els de Rubí van apretar de valent i van fer dos gols gairebé seguits. Primer el Joel (amb assitència del Gerard) i després el Bastian (amb assistència del David González) empataven novament el partit. Els locals estaven decidits a aprofitar els seus minuts de dinàmica guanyadora i van aconseguir marcar el seu sisè gol (David Coronas) que els tornava a posar davant en el marcador. Malgrat encara quedaven molts minuts de joc, el resultat ja no es va moure. Els jugadors del Cent Patins es van dedicar a controlar el partit a base tenir molta possessió del puck per no patir cap més disgust i els seus atacs ja van ser més selectius.\nAl final doncs, victòria d’un equip que té molt bona pinta, però que com a conjunt encara està una mica verd. Tot i així, els felictem per la seva primera victòria.\nBon inici de temporada del Juvenil Black


Hotel Maria Benita Zacatecas Mèxic - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRamon Lopez Velarde 319 Centro Historico, Centre, Zacatecas, Mèxic - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Maria Benita\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Maria Benita és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Zacatecas. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Museo Francisco Goitia, Ex-Templo de San Agustín, Museo Zacatecano.\nMaria Benita ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, telèfon, ventilador, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Maria Benita.


comunicació visual | un bloc per treballar les imatges i la comunicació visual a l'aula\nPublicat el 25 agost 2014 per Josep Morral Inglès\nSi busquem informació sobre el logotip del mundial de futbol del Brasil trobarem valoracions com les següents: “...el logo quedarà gravat a les ments dels amants del futbol” i “evocarà moments de glòria” O bé: “…és una obra mestra de simplicitat, profunditat i bellesa. La senzillesa es conjuga amb el simbolisme estètic, molt proper a la perfecció”. Més enllà d’aquests comentaris massa complaents, excessius i ostentosos, voldria fer la meva aportació a l’anàlisi d’aquest logotip que hem estat veient ja fa uns dies.\nLa finalitat de qualsevol logotip és representar una empresa, una institució o un esdeveniment, així com visualitzar la seva activitat o propòsits a través de la seva forma i dels seus colors. Per anar bé ho ha de fer d’una manera original, que es pugui memoritzar bé i que tingui una forma fàcil de reproduir en diferents superfícies i ben visible a diferents distàncies i en diferents mides.\nEl logo, que es va presentar durant l’anterior mundial del 2010, va ser el producte d’un concurs per al qual es van invitar a 25 agències del Brasil. Entre els membres del jurat hi havia l’arquitecte Oscar Niemeyer, el dissenyador Hans Donner, la model Gisele Bundchen i l’escriptor Paulo Coelho. El logo guanyador, anomenat Inspiração, el va fer l’agència brasilera Africa. Una agència de publicitat de grans marques per a la seva distribució al Brasil, com ara Gillette, Budweiser, Mitsubishi, Head & Shoulders. Sembla ser que l’elecció dels dissenyadors va crear controvèrsia. L’Associació de Dissenyadors Gràfics del Brasil es va queixar perquè se’ls havia exclòs i Alexandre Wollner, important dissenyador del país, se’n va lamentar.\nPerò, podem dir que aquest logotip respon de manera adequada a aquestes qüestions?\nRepresenta bé l’esdeveniment esportiu?\nVisualitza correctament l’activitat de la competició?\nÉs prou original per cridar la nostra atenció?\nEs pot memoritzar bé?\nEs pot reproduir bé en diferents suports i mides?\nPer respondre-les correctament analitzarem per separat els diferents aspectes visuals.\nLa seva forma està inspirada en la copa del mundial, on unes figures estilitzades sostenen amb els braços estirats una bola del món. En el cas del logotip les figures desapareixen i només en queden tres mans engrandides que configuren elles mateixes una esfera que tan pot entendre’s com una representació del món o d’una pilota. Es tracta de tres mans d’aspecte tou, flexible, com de goma, amb una expressivitat que es relaciona amb la calidesa, la suavitat, la naturalesa, la humanitat. Però que també li donen un aire massa infantil, amb uns dits massa deformats, com de goma.\nEl contorn general de la copa s’exagera, sobretot en la base i en el cercle superior, que augmenten la seva mida. Els comentaris positius sobre les mans esmenten el seu simbolisme d’humanitat, de benvinguda, de victòria i d’unitat. Com a crítica es comenta el fet que les mans no són precisament la part del cos que intervé en l’esport de futbol, haurien de ser més aviat uns peus que no pas unes mans. Si mirem logotips més antics, com ara el del mateix Brasil del 1950, a part de la pilota hi vèiem sovint un peu. Altres comentaris crítics busquen, amb ironia, semblances entre el logotip i un cap d’home que es tapa la cara amb les mans, avergonyit o espantat pel resultat d’un partit.\nLes mans també s’utilitzaven, molt ampliades, en les animacions de les retransmissions televisives. En aquesta ampliació podem veure-hi perfectament com no són formes planes sinó que tenen un lleuger volum o gruix suggerit amb un lleuger ombrejat.\nSi considerem el daurat com un color equivalent al groc, veiem que els colors utilitzats al logotip, el groc i el verd, són presents a la mateixa copa oficial del mundial. Els dos colors també els trobem a la bandera del Brasil, i a la seva samarreta, encara que al logo hi ha un predomini més gran del verd, com en la bandera.\nPel que fa a possibles simbolismes, el groc pot fer referència al sol i a les platges. El verd s’identifica amb les selves tropicals del país i vol ser, d’una manera conscient, una referència a l’interès per la preservació del medi ambient. Interès que sobretot s’ha posat de manifestat a través de la poc coneguda mascota oficial dels jocs. Es tracta d’una espècie d’armadillo en perill d’extinció, que per protegir-se pren una forma esfèrica que recorda la pilota de futbol. El seu nom, Fuleco, vol ser una barreja entre FUTbol i ECOlogia\nEl verd també ens pot remetre a la gespa dels camps de futbol.\nAl marge d’aquest dos colors predominants hi veiem un tercer que complementa els anteriors. Es tracta d’un vermell, un color passional i càlid, encara que se’ns presenta amb un tonalitat una mica fosca. Els colors estan treballats amb degradats que volen donar volum i ajuden a dinamitzar o conferir una mica de moviment al conjunt.\nLa composició de tot el conjunt és força simètrica, que d’entrada ens donaria una impressió massa estàtica, si no fos per l’any 2014 situat més a la dreta i per les corbes de les mans que suggereixen un cert moviment en hèlice que sembla fer recargolar les mans de baix cap a dalt.\nS’ha dissenyat una tipografia específica per als textos de l’esdeveniment esportiu, com ara els noms dels països participants. La podem veure en el nom del Brasil, però el més estrany del cas és no s’ha utilitzat per escriure l’any 2014 del logotip.\nEs tracta d’una tipografia de caire manuscrit, més aviat irregular i volgudament maldestre. És ampla i gruixuda, per tant expressa generositat. És divertida i simpàtica, però crec que és una tipografia sense força, massa infantil per representar un esdeveniment de caire internacional. Al pòster de la tipografia, es veu molt bé que la imatge que ens dóna seria sobretot adequada per anunciar un parc d’atraccions, un joc, una festa infantil, uns caramels o uns xiclets.\nComparació amb logotips anteriors\nSi el comparem amb els dos últims mundials realment podem dir que el del Brasil funciona millor com a logotip i que té una millor qualitat gràfica. Els dos últims eren massa carregats i redundants pel que fa a la informació visual, barrocs pel que fa la repetició de formes i força arbitraris en relació a la tria dels colors. El logo d’alemanya podria anar bé per una marca de caramels, de joguines, o per il·lustrar uns dibuixos animats, però no pas per una competició esportiva. El de Corea tenia un aspecte més sintètic, menys carregat. Fixem-nos que va ser tan ben acceptat que el tornem a trobar, encara que de forma reduïda, als logos d’Alemanya i de Sud-àfrica. El del Brasil copia força aspectes del de Corea. Ambdós s’inspiren en la copa, utilitzen la forma circular com a síntesi de la pilota i de l’esfera terrestre; i fan servir formes amb corbes suaus i colors primaris.\nEls logos anteriors al 2002 eren força diferents, molt més sintètics, i insistien amb la forma de la pilota de futbol tradicional. De tots ells, el menys treballat és el d’Espanya. Destaquen el d’Argentina, el d’Itàlia i el dels Estats Units, per la seva originalitat i per la unitat visual de la pilota amb els colors del país amfitrió.\nResumint les preguntes que ens fèiem al principi, podem dir que el logotip comunica bé l’esdeveniment pel que fa a la representació del seu país. Sobretot per la tria dels colors així com per les idees d’unitat, calidesa i humanitat. Però no visualitza prou bé l’activitat de la competició. Sí que ens recorda la copa del mundial, però no ens ajuda a visualitzar el dinamisme de l’esport del futbol. Tampoc s’entén massa el recurs de les mans i el seu aspecte massa tou, enganxós i infantil. No té una forma massa original, tot i que millora els anteriors. Podem valorar positivament el seu aspecte festiu, però li manca força i contundència visual. És més sintètic que els dos anteriors, però continua sent massa detallat, sobretot pels degradats i el relleu de les mans. La qual cosa el fa més complicat de reproduir en segons quins suports i mitjans, i en dificulta la seva percepció a distància o a petita escala.\nPer acabar us deixo una versió millorada del logotip, realitzada pel dissenyador nord-americà Felix Sockwell, que creu que el logo del Brasil partia d’una bona idea però té un mal disseny.\nPublicat dins de General\t| Etiquetat com a Disseny gràfic, Logotips, Publicitat\t| Deixa un comentari\nPublicat el 23 maig 2014 per Josep Morral Inglès\nCartells de propaganda electoral de les eleccions al Parlament Europeu del 25 de maig de 2014.\nEl color és un dels primers elements visuals que ens arriba d’un cartell, sobretot quan el mirem de lluny, abans de veure’n les cares, o llegir-ne els textos. En general podem dir que cada partit es manté més o menys fidel als seu cromatisme tradicional. El vermell del PSC i del PSOE, el blau cel del PP, el verd d’ICV, el blau i el taronja de CiU… Però tot i així notem algunes diferències si els comparem amb cartells anteriors.\nEls socialistes del PSC recuperen el vermell d’altres eleccions. També copien el blanc i negre de la imatge del candidat d’ICV de les últimes eleccions catalanes. Amb tot això, segurament volen potenciar la seva imatge d’esquerres per diferenciar-se més del PP i recuperar votants d’esquerres perduts. El cas del PSOE és diferent, el vermell és més discret i es converteix en una combinació de diferents tons vermellosos, que més aviat semblen els colors de l’estampat d’un mocador. La resta de colors són poc saturats i força freds. Aquest to gris blavós que hi predomina dóna un contrapunt més conservador al vermell de les esquerres.\nEl cartell del PP és el que millor il·lustra una tendència extrema a potenciar el valor comunicatiu del color. Volen deixar molt clara la seva posició conservadora fent que el blau ompli tot l’espai fins a tenyir tot el candidat! Talment com si fos un barrufet!\nEl cartell de CiU recupera el blau de cartells anteriors, encara que s’aclareix i s’acosta en alguns llocs al blau gairebé cian del PP. De tota manera no es tracta d’un blau ideal o purament simbòlic, sinó d’un blau del cel i del mar, per remarcar la seva mediterraneïtat . Es tracta del fons del candidat, del seu context, que podem associar a algunes metàfores marineres que ha fet servir l’Artur Mas. Però no és un mar obert. Un tros d’espigó ens fa tocar de peus a terra i una barca llunyana acaba d’humanitzar el paisatge. El blau del cel i la seva vinculació al territori semblen copiar els cartells anteriors d’ERC.\nEl cartell d’ERC ens mostra uns colors nous. Desapareixen el blau cel i el groc ataronjat. Aquest segon s’ha reconvertit en un vermell saturat –que sembla copiat de l’antic cartell de SI- i que evidentment vol reforçar la seva imatge d’esquerres. El color del fons, un to càlid però molt poc saturat amb un lleuger toc de violeta, coincideix amb algunes zones ombrejades de la cara. Ajuda a donar seriositat sense fugir de la gamma vermella, buscant un lleuger equilibri cap el blau però sense arribar-hi.\nFinalment el cartell d’ICV, a part de continuar amb el verd vegetal de cartells anteriors, reforça o guanya terreny el to negre que ja havíem vist anteriorment. El candidat deixa de ser en blanc i negre però es situa sobre un fons gairebé negre, amb el qual es confon en alguns punts. Un fons que ens pot recordar un quadre tenebrista barroc i que té un aire força intimista, realista i elegant, però també amb unes connotacions de misteri, de novel·la negra i d’una certa preocupació.\nLa majoria d’enquadraments dels candidats s’acosten més al plans mitjans que als primers plans, excepte en el cas dels socialistes. El candidat menys visible, més allunyat, o amb un rostre més petit, és el del PP, la qual cosa fa que es distanciï molt de l’espectador i de la seva realitat. Crec que es tracta d’un dibuix, o al menys o sembla, la qual cosa seria una estranya novetat, que no faria més que donar un aire molt tradicional i sobretot antiquat.\nLa candidata socialista i el candidat d’ERC són els que més se’ns acosten i busquen implicar-se amb els nostres problemes. Els candidats de tots els partits miren directament a la cara de l’espectador, amb connotacions de sinceritat, excepte el candidat d’ICV que mira cap a la dreta. Sembla voler encarar-se cap el futur, cap endavant, cap allò que encara ha de venir. La seva expressió facial és la més seriosa i preocupada. La resta de candidats comparteixen una expressió menys seriosa, amb un lleuger somriure, que ens dóna una imatge més positiva i optimista.\nEls tres candidats partidaris al dret a decidir ens mostren les seves mans. Es veuen relativament més actius i expressius. El candidat d’ICV es mostra reflexiu. El de CiU ens ensenya el seu eslògan, com si volgués votar amb les seves mans. El candidat d’ERC té un gest més casual, com de posar-se les ulleres, o de treure-se-les. Un gest que l’humanitza, i que converteix el cartell en una imatge més quotidiana i propera. Un gest que el podem relacionar amb el fet de voler veure les coses més clares. Podríem dir que és un posat sorprenent i original, que mai fins ara havíem vist. Però que ha estat criticat en comparar-lo amb l’anunci d’una òptica.\nSi ens fixem en les composicions veurem que els partits més tradicionals o conservadors (PP, CiU, fins i tot el PSOE) prefereixen composicions simètriques, menys arriscades i més estàtiques. El seu equilibri és passiu, monòton i ens vol transmetre més seguretat, menys canvis o riscos. La composició visualment més interessant i dinàmica és la del candidat d’ICV que equilibra tot el conjunt amb una clara asimetria, que dóna més modernitat i vivesa a la imatge. Les composicions del PSC i d’ERC busquen un equilibri entre la simetria i l’asimetria, sense ser visualment tan radicals. La totalitat del cartell del PSC és clarament asimètrica sense que cadascuna de les dues imatges de què es composa (l’eslògan i la foto del candidat) tinguin un clar equilibri asimètric. La distribució del cartell d’ERC és força simètrica, però la postura del seu candidat sembla voler trencar aquest equilibri tan estàtic que ens donen els textos, i donar-li més moviment.\nPublicat dins de General\t| Etiquetat com a Disseny gràfic, Fotografia, Política, Publicitat\t| Deixa un comentari\nPublicat el 24 gener 2012 per Josep Morral Inglès\nLa nostra capacitat visual, sumada a la nostra cultura, fa que siguin necessaris pocs elements per activar un missatge visual amb sentit. A les nostres aules hem de donar eines a l’alumnat que l’ajudin a ser obert i crític a l’hora d’interpretar els nombrosos missatges visuals que li arriben diàriament. També hem d’animar-los a utilitzar els elements del llenguatge visual per tal de formular missatges amb sentit, entenedors i funcionals.\nBenvinguts al món de la comunicació visual. En aquest bloc hi podreu trobar propostes d’activitats per a l’àrea d’educació visual i plàstica, algunes dels quals han estat pensades i realitzades durant el curs telemàtic: Educació visual i plàstica a secundària. Competència digital i comunicativa audiovisual (2011-2012).\nChartered4 en Funció de les imatges


Rooms Carmen Rovinj Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCademia 3, Rovinj Casc Antic, Rovinj, Croàcia, 52210 - Veure al mapa\nOferint allotjaments de qualitat al la cultura, els paisatges, les platges districte de Rovinj, Rooms Carmen és una selecció popular tant per oci com per negoci. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com Pharmacy, Aquari de Rovinj, Monestir Francisca.\nRooms Carmen ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport.\nL'ambient de Rooms Carmen es reflexa en cada habitació. balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Rooms Carmen.\nTots els tipus de viatgers (30) Parelles (23) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (1) Famílies amb infants grans (1) Grups (4)


Projecte Simbiots - Promaut\nEl projecte SIMBIOTS té com a objectius desenvolupar tecnologies que permetin la interacció entre robots i persones per afavorir la competitivitat de les empreses. A nivell mundial, la introducció de la robòtica en els processos productius és clau per millorar la productivitat i flexibilitat de les empreses, però en els països avançats ha una estricta normativa de seguretat per protegir l'operari que limita les capacitats dels robots actuals. El projecte SIMBIOTS pretén dotar els robots de les capacitats necessàries per poder treballar juntament amb una persona col·laborant i interactuant de forma segura per l'operari o les persones que estiguin al voltant de l'robot. Per a això s'està treballant en desenvolupar tecnologies per dotar el robot de percepció, per poder identificar el seu entorn de treball, les persones que l'envolten i identificar les intencions de l'operari per poder reaccionar d'acord a elles.\nPROMAUT, com a soci industrial de el consorci, és l'encarregada d'industrialitzar les tecnologies desenvolupades en el projecte, entenent industrialitzar com preparar aquestes tecnologies per al seu ús en un entorn industrial. Per a això s'està realitzant un estudi rigorós de les diferents normatives pel que fa a seguretat de les màquines i equips industrials.\nPer a la validació de les tecnologies es realitzarà un pilot a la planta de producció de ZANINI, on s'instal·larà un robot manipulador d'fabricant PAL Robotics modificat per adaptar-lo als requisits de la indústria. Tiago, nom comercial de l'robot, és un robot manipulador concebut per a entorns no industrials com hotels, fires, universitats, però que té una sèrie de característiques que el fan adequat per a l'objectiu de el projecte. Algunes d'aquestes qualitats són:\nÉs cert aspecte humanoide, que facilita l'acceptació dels operaris per treballar al seu costat.\nRobot col·laboratiu, està dissenyat per treballar al costat d'una persona si causar-li danys.\nAutònom i mòbil, no necessita estar connectat a la xarxa elèctrica gràcies a les seves bateries i té una base mòbil que li permet desplaçar-se amb seguretat.\nPercepció bàsica, disposa d'un parell de càmeres simulant els ulls d'una persona que li permeten reconèixer objectes i persones, cares.\nL'objectiu de l'robot Tiago en el pilot instal·lat a la fàbrica de ZANINI serà treballar en el procés de neteja d'emblemes de fabricants de vehicles en estreta col·laboració amb l'operari. Abans de l'procés d'envernissat d'emblemes, tractament final de el procés de fabricació d'emblemes, cal netejar cada un dels emblemes per evitar restes de brutícia o greix abans de l'envernissat. Per a això es dotarà el robot de noves capacitats de percepció, es modificarà el robot perquè compleixi amb les normatives de seguretat industrial, i es modificarà perquè pugui treballar en un entorn industrial complint les exigències de robustesa a més de que compleixi amb altres normes per equips industrials.\nAnterioranteriorTRANSBOX. logística Automoció


Lluís Segura: Diari de Balears: Les absències de Jaume Jaume i del PSM marquen el futur govern de la localitat\nDiari de Balears: Les absències de Jaume Jaume i del PSM marquen el futur govern de la localitat\nDissabte, 14 d'abril del 2007. Edició N. 3131\nLes absències de Jaume Jaume i del PSM marquen el futur govern de la localitat\nEl nou candidat socialista lluita per mantenir el poder davant l'aposta del PP per Rosa Puig\nLes properes eleccions municipals a Algaida estaran marcades, sens dubte, per tres factors: la retirada del que ha estat batle pel PSOE durant 10 anys, Jaume Jaume; l'absència de la candidatura del PSM i l'aposta forta del PP per la consellera de Presidència i Esports, Rosa Puig, com a candidata per segon cop, ja que ja ho fou l'any 1999. Aquestes novetats i canvis i tenint en compte els resultats de les eleccions de 2003 -PSOE (5), PP (4), PSM (1) i UM (1)- fan que el futur govern d'Algaida sigui incert. Cal saber si hi haurà l'efecte Puig que tant desitja el PP i especialment Jaume Matas. L'absència del PSM és significativa. Els nacionalistes no s'hi presenten després d'anys de tenir representació a la Sala i d'haver format part de l'equip de govern amb pacte amb el PSOE durant aquest mandat. Fou un acord que el seu regidor, Pere Sales, va rompre més o menys a l'equador de la legislatura. Malgrat tot, aquesta situació no afectà el govern del PSOE i el pacte amb el regidor d'UM, Pere Fullana. Ara manca veure cap on anirà el vot de Pere Sales, si els votants nacionalistes opten per romandre a casa seva -situació que beneficiaria molt probablement els populars-, aposten per Xesc Miralles o donen la seva confiança a Unió Mallorquina.\nMirant els partits un per un veiem que, en teoria, el PSOE té a darrere la feina de molts anys de govern, i renovar la llista amb cares noves segurament l'ajudarà. A més, si un coneix la idiosincràsia del poble, s'adona que Algaida és un poble d'esquerres. Una altra cosa diferent és Pina, on hi ha una part important del vot Popular d'Algaida. Miralles recull l'herència d'Antich i de Jaume, però haurà de saber captar el vot dels que puguin veure en la seva joventut un problema, com passà a Puig el primer cop que s'hi presentà, tenia 26 anys. Per la seva banda, el PP pot jugar la carta de la consellera Puig, però sobretot la feina que han fet els seus números dos i tres, Ramis i Mestre. Una de les seves apostes serà a Pina, on avui vespre el PP presenta el batle pedani i hi rau una part important del vot popular. A Unió Mallorquina, el cas de Pere Fullana Falconer ha estat singular. Fullana torna a ser l'aposta nacionalista per a Algaida, vol rompre el bipartidisme entre els dos grans, i també captivar el votant nacionalista del PSM, i aquesta serà la seva força amb vista als propers comicis.\nL'absència del PSM d'aquestes eleccions és molt significativa. Sembla que els nacionalistes algaidins no han tingut la cohesió interna per trobar un candidat i una llista que segurament els tornava a assegurar un regidor. D'aquesta manera, les eleccions a Algaida tornen a ser com fa quatre o vuit anys, amb el gran afany del PP per desbancar els socialistes de l'únic poble del Pla de Mallorca on tenen el govern municipal. Així mateix, també trobam la força del PSOE de saber que ho han fet bé aquests anys, i la voluntat d'UM de seguir amb un pacte amb els socialistes i acabar la feina feta.\nAutor: Lluís Segura el 4/14/2007 11:20:00 a. m.\nENTREVISTA. MATEU CRESPÍ\nRosa Puig assenyala que no ha de justificar les in...\nDiari de Balears: Les absències de Jaume Jaume i d...\nLa identitat insular avança\nQui ha canviat?\nCrisi del Tercer Espai\nNou 'blog' personal