Machado era així\nLa controvèrsia ‘cultural’ de l’estiu\nEls experts rebutgen qualificar el poeta d’“anticatalanista”\nActualizado a 17-08-2017 02:15\nEl poeta español Antonio Machado durante la entrevista realizada por el periodista Ángel Lázaro EFE/Archivo Díaz Casariego\nLa serp cultural de l’estiu és, de moment, la polèmica sobre Antonio Machado (1875-1939), arran que l’historiador Josep Abad, en un informe que li va encarregar l’Ajuntament de Sabadell, proposés de treure-li el carrer que té a la ciutat per “anticatalanista” i “espanyolista”.\nMalgrat que el mateix alcalde, Maties Serracant, s’ha desmarcat de l’assessor i ha assegurat amb contundència que “Machado es queda”, hi ha hagut una allau de declaracions de dirigents polítics. Diversos experts en el poeta opinen aquí sobre les qüestions de fons.\nQuines idees tenia Machado sobre Espanya? Jordi Domènech, editor del seu epistolari i els seus escrits dispersos, a l’editorial Octaedro, recorda que “Machado es va formar a la Institución Libre de Enseñanza.\nPer tant, el seu ideari es correspon amb el de l’ institucionisme, és a dir, el d’un nacionalisme espanyol republicà, laic i progressista, actualment desaparegut. Potser l’últim representant d’aquell nacionalisme espanyol va ser Manuel Azaña (amb Luis de Zulueta, Pablo de Azcárate...)”.. Per Domènech, “poc té a veure Machado, segons la meva modesta opinió, amb el nacionalisme feixista de l’ Espanya Una”, per la qual cosa “qualificar-lo d’anticatalanista equival a dir el mateix d’Azaña, etcètera... No crec que hi hagi gaire més a dir”.\nEn totes les dècades que l’hem estudiat a les universitats, amb noms com José María Valverde, Lluís Izquierdo o José Manuel Blecua, no es va plantejar mai això. És una barbaritat dir-li anticatalanista...\nEl catedràtic Adolfo Sotelo Vázquez explica que “per tradició familiar, pel seu mestre, Machado és un liberal republicà, que arriba a París, per exemple, per escoltar Bergson el 1901. La seva idea d’ Espanya va dir que era jacobina, però no és el jacobinisme en què podem pensar ara, ja que reconeixia la pluralitat, va escriure a Sòria, Segòvia, Baeza, València, Barcelona... Creia, fonamentalment, que l’educació era la manera de canviar la societat, per això crea el mestre Juan de Mairena.\nEn totes les dècades que l’hem estudiat a les universitats, amb noms com José María Valverde, Lluís Izquierdo o José Manuel Blecua, no es va plantejar mai això. És una barbaritat dir-li anticatalanista ... La seva principal preocupació era la social, no la territorial, no va consagrar cap text ni treball seriós al tema”.\nEsther Lázaro, filòloga especialitzada en l’exili republicà del Gexel de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), diu que “Machado no era anticatalanista, igual que tampoc no era procatalanista, ja que era un home a qui els regionalismes, en general, no li despertaven especial simpatia. Va ser crític en certs moments amb la política catalana, però no amb el poble català”.\nEls crítics amb Machado esgrimeixen una carta seva a Pilar de Valderrama, mentre s’està discutint l’Estatut a les Corts, el 1932: “La qüestió de Catalunya, sobretot, és molt desagradable. En això no em dono per sorprès, perquè el mateix dia que vaig saber el cop de mà dels catalans ho vaig dir: ‘Els catalans no ens han ajudat a portar la República, però ells seran els que se l’emportin’. I en efecte, contra aquesta República, on no falten homes de bona fe, milita Catalunya. Crec amb Miguel de Unamuno que l’ Estatut és, referent a Hisenda, un veritable atracament, i tocant a ensenyament, una cosa veritablement intolerable. Crec, però, que encara té cabuda una reacció a favor d’ Espanya, que no concedeixi a Catalunya sinó el just: una moderada autonomia, i res més”.\nDomènech li treu tot valor a la missiva, ja que “Pilar de Valderrama era l’amor platònic tardà de Machado, de família benestant i ideologia feixista. El que pensava Machado és millor buscar-ho en els seus escrits publicats, perquè en cartes personals, com és aquesta, es poden dir moltes coses, i de vegades simplement per acontentar la seva destinatària”.\nrecorda que els intel·lectuals catalanistes van reivindicar Machado. “Quan, el 1907, Machado publica Soledades, galerías y otros poemas , la millor ressenya d’aquell llibre la fa Josep Carner a La Cataluña. I després, a finals dels cinquanta, quan comença a obrir-se el món intel·lectual, viatgen a Cotlliure Gil de Biedma, José Agustín Goytisolo, Carlos Barral... Machado és un emblema, també, per a dos grans crítics, Antonio Vilanova i Josep Maria Castellet, o per al savi Joaquim Molas . Entre el catalanisme, era un poeta incontestable”. De fet, Miquel Martí i Pol el va homenatjar al poema Compliment a Antonio Machado.\nEsther Lázaro recorda que “va viure gairebé un any a Barcelona, des d’abril del 1938 fins que va partir a l’exili el gener del 1939, amb la seva mare, doña, el seu germà José i la dona d’aquest, Matea. Va escriure sobre la ciutat, sobre la seva gent, sobre la seva llengua i la seva literatura, que coneixia i havia llegit, des de Ramon Llull o Verdaguer fins a poetes contemporanis com Carner, Carles Riba o Joan Maragall. Hi ha especialistes que veuen empremtes de la poesia machadiana en poemaris de Maragall. Tot el seu periple fins a l’exili francès va ser per terres catalanes, i encara se’l recorda a les masies on van parar a descansar i passar-hi la nit. I, en fi, va morir i està enterrat a Cotlliure, a la Catalunya del Nord”.\nAntonio Machado fotografiat a Madrid el 1927 (EFE)\nMachado va ser dels últims a abandonar Barcelona, tan sols quatre dies abans que les tropes franquistes prenguessin la ciutat. Primer s’havia allotjat a l’hotel Majestic, al passeig de Gràcia, on va coincidir amb el poeta León Felipe i amb José Bergamín. Però, descontent amb el tràfec d’aquest lloc, ple de periodistes, va aconseguir que la Generalitat el traslladés a la més discreta Torre Castanyer, propietat de la duquessa de Moragues, al passeig de Sant Gervasi. Allà, patint el fred d’hivern, rebia les visites, entre d’altres, del filòsof Joaquim Xirau, el filòleg Tomás Navarro Tomás o del musicòleg Eduardo Martínez Torner. Des de Barcelona va prologar Los españoles en guerra de Manuel Azaña i La corte de los milagros de Valle-Inclán. I es va publicar una edició del seu La Tierra de Alvargonzález y canciones del Alto Duero que va ser distribuïda al front als combatents republicans, amb il·lustracions i un retrat del poeta fet pel seu germà José.\nDomènech explica que “la primera vegada que va venir Machado a Barcelona va ser amb motiu de l’estrena de la seva obra teatral Las adelfas, escrita juntament amb el seu germà Manuel, a la Sala Eldorado, el 13 d’abril del 1928. Hi ha una entrevista de Josep Maria Planas, publicada al diari La Noche, molt poc coneguda”, de la qual l’estudiós ens mostra aquest fragment: “ Terrassa de la Maison Dorée, en les hores altes de l’aperitiu barceloní (...)\n— Vaig intentar venir —ens diu— quan la Setmana Tràgica. Amb la meva esposa fèiem el viatge de nuvis, però ens van aturar el tren a Saragossa i no ens van deixar passar d’allà.\n— Li ha agradat Barcelona?\n— És una ciutat magnífica, la primera d’ Espanya, sense cap mena de dubte. He notat també una cosa curiosa: que Barcelona s’assembla molt més a París o Sevilla que a Madrid.\n— És que són dues coses molt diferents.\n— És cert. Pot dir-se que Madrid és una capital, i Barcelona és una ciutat de debò”.\nPer quins motius mereix ser recordat Machado? Per Lázaro, “no només com un gran poeta, que ho és, sinó sobretot per la seva dignitat humana i la coherència dels seus valors. Va ser un intel·lectual fidel a la República fins al seu últim alè, quan molts ja veien perduda la guerra”. Per Domènech, “representa la defensa dels valors de la democràcia, i especialment davant del feixisme. Si algun dia es proclama la Tercera República a Espanya, sens dubte caldrà fer-li un monument en un lloc destacat”.


Crònica d'una abstenció que no va ser Crònica d'una abstenció que no va ser\nCrònica d’una abstenció que no va ser\nTarragona / Catalunya Sí Que Es Pot\nDe totes les jornades parlamentàries que he seguit in situ al Parlament de Catalunya, en cap havia sentit una olor tan forta a ferum del Zoo de Barcelona com la d’ahir. No, no faré allò que tan encertadament exposava en Sergi Pàmies al ‘Versió RAC1’ gener passat quan recordava les seves cròniques parlamentàries a La Vanguardia: “hem d’acabar amb les referències al Zoo, els animals i tot el que l’envolta”. I té tota la raó, però no deixa de ser una metàfora molt il·lustrativa de les sensacions que alguns podien tenir a primera hora amb la proposta de “referèndum o referèndum” del president Puigdemont, amb la unitat institucional de l’Estat en hores baixes per les disputes entre el govern de l’Estat i el TC mentre el PSOE viu la guerra entre els qui volen ser un partit d’oposició a la dreta o una simple crossa de l’establisment.\nEn sessions com aquestes hom té la sensació que res de nou passarà i tot seguirà el guió previst, la mateixa sensació que vam tenir diumenge passat quan s’escrutava el vot gallec o quan el govern/Parlament aprova una llei social o sobirana; ja saps que el Partit Popular guanyarà en la primera i esperes una suspensió del Tribunal Constitucional en la segona. Tanmateix, només arribar, un comentari va canviar la sensació: “al partit ens hem jugat un dinar a què CSQP s’abstindrà, en l’esmorzar del Fòrum Europa Lluís Rabell ja va explicar que donaria suport a Puigdemont”. Una aposta arriscada, però venint de qui venia era difícil no donar-li un cert recorregut. L’abstenció faria bona la teoria post 27S del 2015 que ràpidament van oficialitzar Rabell, Coscubiela i Fachín: “no poden comptar el grup i els vots de CSQP amb els del ‘sí’ o el ‘no'”. Votar ‘sí’ a la qüestió de confiança seria un gest contundent i de reafirmació del referèndum, però com explicar això a un votant que li has dit que tots els mals socials i les retallades vénen de Convergència, de la dreta, de Junts pel Sí?\nCSQP no són només 11 diputats, són 469.364 vots que mouen la balança i reinterpreten els resultats del 27S. El famós 48% a favor de la independència creixeria un l’11,45%. El seu posicionament exploraria noves lectures, el ‘sí’ o l’abstenció obriria un debat massa calent a les portes de la fundació del nou partit que ha d’aglutinar el projecte de l’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ICV, EUiA i Podem entre altres. Motiu que ens ajuda a contextualitzar la intervenció de Lluís Rabell.\nEl cap de files de CSQP, una setmana després que el seu grup fes implosió per la batalla de protagonismes, posa sobre la taula les divisions del bloc independentista al Parlament. Atrevit i intel·ligent, fa ús de l’estratègia de fer visibles els problemes dels altres per no respondre dels seus. Anuncia de nou que el canvi ha d’arribar, des del passat 27S que arriba, però ni el 20D, ni el 26J i encara menys el 25S ha fet acte de presència. Si aquest fa un breu acte de presència, per veu i presència de Pedro Sánchez, és ràpidament bloquejat per les forces mediàtiques i polítiques immobilistes externes i internes.\n“Tenim un punt de trobada, si és la millor sortida, treballarem seriosament. No ha de ser només una demanda, ha d’implicar societat, sindicats col·legis, universitats… Celebrem recuperar el referèndum, però compte amb la data i les presses”. Això vol dir que CSQP donarà el seu ‘sí’? “Votarem ‘no’ per les incerteses, no signem xecs en blanc”. Vaja. Si el lector coneix el famós runrun del Camp Nou, sobretot el de l’etapa que Kluivert era davanter o Dani Alves feia una centrada que anava a tercera graderia, coneixerà de primera mà la reacció que es va reproduir a petita escala entre els diputats quan Rabell va dir ‘no’. Fora de l’hemicicle alguns dels diputats de CSQP admetien que eren coneixedors de la proposta del referèndum, no va ser cap sorpresa la modificació del full de ruta. Això no només fa visible que Puigdemont busca consens més enllà de la CUP, sinó que fa explícit que dins CSQP, si més no en el grup parlamentari, hi ha hagut un debat sobre el posicionament.\nLa correlació de forces que donen suport al president és la mateixa, 72 diputats. Avui, a diferència de fa un any, hi ha una fita, un objectiu, un capítol final amb data: setembre del 2017, referèndum d’independència. Són 12 mesos on potser repetim escenes del 2013, Lluís Rabell reclamava unitat social i política. Que no hi era en el Pacte Nacional pel Dret a Decidir, amb 1.653 entitats civils, cíviques, ciutadanes, culturals, econòmiques, sindicals i empresarials? No hi era en l’aprovació de la llei que havia de fer possible la consulta amb els vots de CDC, UDC, ERC, PSC, ICV-EUiA i CUP del 19 de setembre del 2014? No hi era quan Turull, Rovira i Herrera van demanar al Congrés dels diputats la transferència de competències per fer possible una consulta pactada i que fou rebutjada per 299 vots el 8 d’abril del 2014? Sí, hi era. Repetiran la mateixa jugada i marxaran a última hora com va fer Joan Herrera amb el 9N?\nUn article publicat a Directe.cat


El Liceu viu un emotiu homenatge a Montserrat Caballé entre amics i òperes que van marcar la seva trajectòria\n'El somriure de Montserrat Caballé' s'ha fet coincidir amb el dia en què la soprano hauria fet 86 anys, i ha reunit figures com Josep Carreras, Jaume Aragall, Joan Pons, Saioa Hernández, Begoña Alberdi o Al Bano. Altres artistes de primera línia properes a l'artista, com Plácido Domingo, Ainhoa Arteta o Zubin Metha, han estat presents a l'homenatge a través de vídeos amb càlids missatges en record de l'artista. El concert ha estat dirigit i presentat pel director de teatre i amic de la família, Lluís Pasqual, i ha omplert les parets de la "casa de la Montserrat" amb el "record del seu somriure", ha dit el president de la Fundació del Liceu, Salvador Alemany.\n"No ho hem de fer amb tristor. És un moment pel record i per la celebració", ha avançat Alemany en començar el concert, que s'ha acompanyat amb fragments de vídeo de Caballé cantant, oferint entrevistes, assajant o ensenyant a joves cantants. Un recorregut per la seva trajectòria que ha dirigit musicalment Guillermo García Calvo amb l'Orquestra Simfònica del Liceu. "Gràcies per rebre'ns al teu teatre. Som a les teves mans", ha dit Pasqual, després d'explicar que va cantar amb la soprano en el quart bis d'un concert el 1988 al Teatre Fortuny de Reus.\nVells amics de l'artista i algunes veus emblemàtiques de la història de la lírica, com Josep Carreras, que ha inaugurat les actuacions, han ofert un concert d'aproximadament dues hores. Carreras, qui considerava Caballé "com una germana gran", ha entonat la cançó napolitana 'Digues-li tu per mi' de Rodolfo Falvo, que ha ressonat per les parets del Liceu com ho ha fet els aplaudiments del públic.\nEntre els espectadors, el ministre de Cultura i Esport del govern espanyol, José Guirao, així com la consellera de Cultura, Mariàngels Vilallonga. Personalitats del món de la cultura, com Isabel Coixet, Frederic Amat o cantants a qui Caballé va marcar en la seva trajectòria artística, com Mónica Naranjo o Ruth Lorenzo, han volgut estar presents en un homenatge que ha mostrat també la vessant més humana de la soprano. També ha permès als seus admiradors recordar-la i conèixer-la mitjançant les interpretacions dels seus companys de vida.\nTambé hi ha assistit l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, qui ha entregat abans del concert la Medalla d'Or de la ciutat de Barcelona a títol pòstum a la cantant. "Avui celebrem el somriure de la Montserrat", ha dit la filla de la soprano, Montserrat Martí, al Saló dels Miralls del Liceu.\nUn somriure que ha estat present en els vídeos que s'han projectat de la cantant, així com en els missatges que han enviat amics propers com Plácido Domingo, Ainhoa Arteta, Zubin Metha, Roberto Alagna, Juan Diego Flórez o Richard Bonynge. Domingo ha recordat "tantes nits" que van viure junts al Liceu, i ha reconegut que el que més admirava d'ella era el seu "fiato prodigiós". "No sabies quan anava a respirar. Se n'oblidava de respirar perquè no ho necessitava. Era una veu extraordinària", ha dit el cantant. D'altres, com el director Giancarlo del Monaco ha assegurat que "mai" l'havia vist "trista".\nL'homenatge ha comptat amb la complicitat, a més de la família i amics de Caballé, de grans teatres d'òpera del món que van tenir el plaer d'acollir la soprano sobre el seu escenari, com la Royal Opera House-Covent Garden, el Teatro alla Scala de Milà, l'Opera de París, la Wiener Staatsoper, el Metropolitan Opera House de Nova York o el Teatro Real de Madrid, entre d'altres.\nLa soprano catalana Begoña Alberdi ha pujat a l'escenari juntament amb el tenor barceloní Carlos Cosías per interpretar el duo del primer acte de 'La Traviata' de Giuseppe Verdi, una de les obres insígnies de la cantant. El baríton menorquí Joan Pons ha escollit un fragment de l'òpera 'Il tabarro' de Giacomo Puccini i el tenor Jaume Aragall ha interpretat 'Non ti scordar di me' d'Ernesto de Curtis. Aprenents i alhora companys d'escenari, com Jordi Galán, o l'últim deixeble, el jove cantant de 19 anys Anthony Harutian, que ha entonat notes de 'Rinaldo' de Händel.\nSaioa Hernández, amb 'Un ballo in maschera' de Verdi, el cantant italià Al Bano, o un duet de 'Faust' amb María Gallego i Josep Bros han teixit un repertori nostàlgic intercalat amb actuacions de Caballé. Agostina Smimmero i Pene Pati, guanyadors del Primer Premi del Concurs Internacional de Cant Montserrat Caballé, han tancat el concert amb fragments de 'La Gioconda' i de 'Roméo et Juliette', respectivament.\nHi ha hagut temps per rememorar un dels moments més recordats de la seva trajectòria, l'actuació amb Freddy Mercury de 'Barcelona', l'himne dels Jocs Olímpics del 92. Més de tres minuts d'aplaudiments han tancat la nit en què el Liceu ha celebrat la vida de Montserrat Caballé.


Un vial per a vianants i bicis unirà sa Font de sa Cala i Canyamel\nLa Sala aplica un conveni de 1987 amb els propietaris del golf\nLa construcció d'un nou vial que unirà sa Font de sa Cala amb Canyamel destinat només als vianants i ciclistes és un dels projectes que l'Ajuntament de Capdepera vol dur endavant ja que és una antiga reivindicació que data de l'any 1987. El delegat d'Urbanisme, Antoni Muntaner (Es Grup), ha manifestat que «es tracta d'una antiga reivindicació i que quasi segur que es podrà dur a terme amb el consens de tots els partits amb representació municipal, perquè gairebé quasi tots els dúiem al programa electoral».\nLa construcció d'aquest vial no suposaria cap inversió per part de l'Ajuntament, ja que «forma part d'un conveni que es va signar l'any 1987, en el qual, la propietat del Golf de Canyamel es va comprometre a sufragar les despeses d'aquest camí a canvi de ells poder fer la urbanització i el camp de golf. En aquell moment també va cedir uns terrenys d'alt valor paisatgístic que ara són propietat de l'Ajuntament».\nEl projecte ja està gairebé enllestit. «Ara només manca que tots els partits hi estiguin d'acord. Fa uns dies ho vaig mostrar als grups de l'oposició i tot i que no es varen manifestar respecte d'això, va semblar que els agradava», expressà Muntaner. La idea és que el camí parteixi des del golf de Canyamel limitant la propietat per no haver de recórrer a expropiacions dels veïns i passaria pels envoltants del talaiot es Claper des Gegant fins a la Font de sa Cala.\nEl vial tindrà una extensió d'uns 2.500 metres i serà d'ús exclusiu per a vianants i ciclistes, ja que els vehicles motoritzats no hi tindran accés. «Els vianants podran contemplar de prop un paisatge de gran valor ja que els seus envoltants tenen la protecció d'Àrea Natural d'Especial Interès (ANEI) i d'Àrea Rural d'Interès Paisatgístic (ARIP)», comenta el delegat d'Urbanisme.\nQuan es va signar el conveni amb la propietat s'estipulava que aquesta es faria càrrec del cost de l'obra «excepte la quantitat de 2,6 milions de les antigues pessetes, que ara s'haurà d'actualitzar», explicà Muntaner, que vol fer efectiu «un dels projectes més reivindicats i que fins ara no hi hagut voluntat política per posar-lo en funcionament».


✅ Letícia, en el punt de mira pel lloc on ha portat a Elionor i Sofia\nEl Rei tampoc ha faltat a la cita\nper María Merino 06/07/2020 21:42h\nEls Reis han anat avui amb les seves filles a una cita especial | Casa Reial\nDurant tota la crisi del coronavirus, la reina Letícia i el rei Felip VI han estat molt actius. I és que han realitzat una infinitat de trobades i videoconferències amb autoritats de diferents àmbits per conèixer la realitat de la situació. En aquests actes també han comptat en diverses ocasions amb el suport de les seves filles, la princesa Elionor i la infanta Sofia.\nUn exemple d'això és que els quatre van assistir al minut de silenci que es va produir el 27 de maig per les víctimes de la pandèmia. Un acte que va tenir lloc als jardins del Palau de la Zarzuela i en el qual la família va aparèixer vestida de rigorós dol.\nDoncs bé, avui els quatre han acudit a una altra cita relacionada amb la Covid-19. En concret, estava previst que aquesta tarda presidissin la missa funeral que ha organitzat la Conferència Episcopal Espanyola (CEE). Es tracta d'un ofici en homenatge a les persones que han mort fins al moment pel virus.\nA partir de les 20 hores i a la Catedral de l'Almudena ha tingut lloc aquest ofici, que ha estat dut a terme pel cardenal arquebisbe de Madrid, Carlos Osoro. En aquest sentit, han assistit tant autoritats polítiques com religioses, i també familiars de les víctimes.\nLa presència de la princesa Elionor i de la infanta Sofia ha sorprès. I és que hi ha qui considera que potser no calia que assistissin a una cita on el dolor i la tristesa havien de ser les notes dominants. D'aquí que s'hagi posat en el punt de mira la decisió dels seus pares.\nNo obstant això, sembla que tant la reina Letícia com el rei Felip VI no pensen així. En concret, tenen clar que ha arribat el moment que les seves filles comencin a contribuir a visibilitzar el treball de la Corona. I més ara que la monarquia es troba tant en dubte pels escàndols financers i amorosos del rei emèrit.\nReina Letícia Malaltia Infanta Sofia Rei Felip Princesa Elionor


Troben el cadàver d'un home al Saler i una dona ferida al coll – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nTroben el cadàver d'un home al Saler i una dona ferida al coll\nTroben el cadàver d'un home…\n(EFE) Un veí de la pedania valenciana del Saler va trobar ahir dimarts al matí a una dona amb una ferida al coll i el cadàver d’un home penjat d’un arbre, segons fonts de la investigació.\nSegons les primeres informacions, la dona presentava un tall al coll i l’home podria haver-se suïcidat.\nDesprés d’aquesta troballa, el veí ha alertat les forces de seguretat, que investiguen a hores d’ara el que ha passat. En saber més informació al respecte, oferirem més detalls.\nLa Guàrdia Civil investiga si les ferides patides per talls al coll per la dona de 45 anys i la mort, de l’home de 50 pot respondre, bé a un cas de violència masclista, bé a un intent de suïcidi pactat.


L'exbatle de Formentera mor després d'estar un mes en coma\n27 febrer 2021 20:54\nUna hemorràgia cerebral acabà ahir amb la vida de Ferrer Marí\nL'exbatle de Formentera, Bartomeu Ferrer Marí morí ahir al migdia després d'estar hospitalitzat un mes en estat de coma a conseqüència, presumptament, de les ferides causades durant una discussió per la seva exparella de fet.\nBartomeu Ferrer, de 60 anys, fou hospitalitzat el passat 10 de gener a la Policlínica Nostra Senyora del Rosari, des d'on ahir informaren que morí a causa de complicacions cerebrals.\nFerrer Marí patia edema i isquèmia cerebral que derivaren en una hemorràgia que li causà la mort.\nAhir, la família del difunt no volgué fer comentaris sobre si té intenció o no d'acusar d'homicidi l'excompanya de Ferrer Marí, una acusació que la Fiscalia podria formular d'ofici.\nLa presumpta agressora està imputada per un delicte de maltractaments en l'àmbit familiar i roman en llibertat a l'espera de judici per decisió del jutge de guàrdia.\nEls fets que dugueren Ferrer Marí a l'hospital es produïren el passat dia 8 de gener en un apartament deixat per un amic al barri de Can Misses d'Eivissa. L'exbatle no fou hospitalitzat fins 48 hores després, quan començà a trobar-se malament. L'imputada, M.R.P., de 48 anys, reconegué davant el jutge de guàrdia que colpejà Ferrer Marí amb la mà i un telèfon mòbil i afegí que l'exbatle també es colpejà al cap amb la tassa del vàter i el marc d'una porta. Està previst que l'amic de Ferrer Marí que deixà l'habitatge on es produí l'agressió declari com a testimoni el dia 22, ja que suposadament, l'exbatle li explicà alguns detalls dels fets ocorreguts i li digué que no tenia intenció de denunciar-los.\nPer la seva part, una filla de l'exbatle, anuncià que té intenció de presentar en el judici proves fotogràfiques en les quals es veu l'estat en el qual quedà després d'una discussió la casa de Formentera on convivien Ferrer Marí i la imputada.


Mar, muntanyes i més\nUna vegada feta la prereserva, rebreu en un termini màxim de 24 hores la nostra resposta, amb les instruccions que haureu de seguir. Per a garantir la reserva, caldrà fer un dipòsit del 50% del preu total.\nTan aviat estiga confirmada la reserva, vos enviarem l’avís i les indicacions per trobar-nos a la casa quan arribeu.\nEl 50% restant del pagament haureu de realitzar-lo en efectiu al moment de l’arribada.\nSense l’abonament d’aquesta quantitat no es podrà ocupar la casa.\nEl preu inclou el lloguer de la casa equipada, amb roba de llit i bany, així com també les despeses de gas, electricitat i aigua. També inclou la compra del desdejuni del primer dia.\nQuan ocupeu la casa haureu d’entregar una fiança de 80 € que vos serà reintegrada a l’eixida una vegada comprovat que l’estat de la casa és el mateix que quan la vàreu rebre.\nCANVI DE DATES I ANUL•LACIONS\nSi voleu modificar una reserva, per favor envieu un correu electrònic a ring@elrecer.com . Sols s’acceptaran canvis rebuts i confirmats per correu electrònic, mai per telèfon. Qualsevol canvi de dates dependrà de la disponibilitat de la casa.\nLa nostra política de cancel•lació és la següent:\n-\tSi anul•leu fins 20 dies abans de la data d’arribada: devolució del 100% (menys 10 euros en concepte de despeses de gestió).\n-\tSi anul•leu entre 20 i 10 dies abans de la data d’arribada: devolució del 50% (menys 10 euros en concepte de despeses de gestió).\n-\tSi anul•leu amb menys de 10 dies d’antelació a la data d’arribada: no es farà cap devolució.\nNecessitem saber l’hora de la vostra arribada almenys amb 2 dies d’antelació.\nNo hi ha una hora d’entrada o eixida fixes de la casa, tot i que generalment la casa estarà llesta a partir de les 14.00 hores i l’haureu de deixar abans de les 12.00 hores. Tanmateix, aquest horari pot variar per ajustar-se a les vostres necessitats, sempre i quan les previsions d’ocupació de la casa ho permeten.\nEn qualsevol cas, les arribades abans de les 9.00 hores o després de les 21.00 hores tindran un suplement de 20,00 euros i no s’admetran arribades més tard de les 2.00 hores de la matinada.\nHaureu de dur una fotocòpia del DNI o passaport de la persona a nom de la qual es realitze la reserva. Aquesta persona signarà un document a la seua arribada en el qual queden recollides les dades del lloguer i es fa responsable del mateix.\nLa casa s’entrega neta. En el cas d’estades superiors a 7 dies, el preu inclou un servei de neteja setmanal amb canvi de roba de llit i bany.\nA l’eixida haureu de deixar la casa en un estat de neteja raonable.\nNOMBRE I IDENTITAT DELS OCUPANTS\nEl nombre i identitat dels ocupants de la casa seran comunicats en el moment de la reserva i només eixes persones podran utilitzar la casa.\nÉs obligatòria la presència d’un adult de més de 18 anys per a l’ús de la casa.\nSols es permetran animals de companyia amb el consentiment previ i exprés dels propietaris de la casa.\nEn cas de no respectar qualsevol dels punts anteriors, així com les obligacions previstes a la normativa en vigor (llei, ordenances municipals, ...) els propietaris es reserven el dret de demanar a l’hoste que abandone la casa i aquest no podrà reclamar cap tipus d’indemnització ni compensació.\nEls ocupants no podran prestar o llogar la casa.\nEn el moment de l’entrada el titular de la reserva rebrà un joc de claus de casa (2 jocs, si hi ha més de 4 ocupants). La seua pèrdua comportarà la pèrdua de la fiança entregada.\nNORMES DE CONVIVÈNCIA I SEGURETAT\nLes condicions de la casa pel que fa a molèsties, música alta, festes i altres activitats que puguen perjudicar el descans dels veïns són clares: totes estan prohibides. En cas de produir-se aquestes situacions (molèsties als veïns), els ocupants podran ser expulsats de la casa a qualsevol hora del dia o de la nit, perdent el lloguer abonat i la fiança dipositada.\nTot i que la casa es troba equipada i en bon estat de conservació, sempre s’hauran de respectar les normes bàsiques de seguretat i vigilància, sobretot pel que fa als xiquets (hauran d’estar vigilats correctament, en particular quan es troben prop de les escales o les finestres).\nQuan reserveu la casa esteu acceptant les condicions del lloguer i, per tant, esperem que les compliu. A l’arribada, junt amb les dades del lloguer, haureu de signar l’acceptació formal d’aquestes normes.\nBenissa - Comunitat Valenciana - España ring@alrecer.com | 666 549 381\nDisseny: PC Todo


Som Comarca, Som Horta Sud - Andres Campos Casado\nInicio Som Comarca, Som Horta Sud\nReflexionar sobre la comarca de l’Horta Sud és, d’entrada, obrir un món de possibilitats i, al mateix temps, reconèixer l’existència d’un munt de problemes que este territori té i que haurem d’afrontar. Són estes raons les que m’han mogut a presentar la meua candidatura a les pròximes eleccions a la Secretaria General del PSPV-PSOE a la comarca de l’Horta Sud.\n¿Cóm fer-ho? Generant aliances amb institucions molt arrelades a la comarca. socials, cíviques, empresarials, econòmiques, educatives …, tinc molt present que les associacions a la comarca tenen més de 280.000 persones associades a les seues entitats, hem de tenir en compte la multiafiliació. Són més 21.854 persones les que assumeixen responsabilitats i tasques, com a voluntaris, a les seus entitas; gràcies a esta riquesa de civilitat no sols es manté sinó que vertebra cada vegada millor la consciència de comarca, malgrat l’individualisme i la uniformitat que alguns ens volen imposar. Però també, apel·laré a les institucions municipals de la comarca, com als organismes supracomarcals i més concretament a l’Ajuntament de València i a la Generalitat Valenciana, a la necessitat de pensar i actuar metropolitànament , sumant sinèrgies i no malbaratant-les. El futur de la comarca i València, serà metropolità, o no serà. No podem perdre més temps.\nNo pretenc descobrir la Mediterrània. Tenim la sort de viure a un territori on la reflexió sobre cóm i què volem de la comarca ha estat molt present. Bé és cert que els responsables polítics, de vegades preocupats pioritariament pel nostre àmbit territorial, no els hem fet cas. Hem de rellegir algunes d’aquestes propostes fetes des de ‘IDECO, des de la Fundació Horta Sud, com per exemple l’estudi que esta entitat encomanà a la UPV i que es publicà l’any 1998, sota el títol de “L’Horta Sud en el Horizonte del 2015”, o el llibre “Mirades de ‘l’Horta (2005), del que és autor F. Martínez, entre molts altres. Hi ha molt pensat i molt escrit sobre la comarca; no comencem de zero. Ho sé, i prenc bona nota.\nIgualment, faig meu, tan el Manifest que, fa uns pocs mesos, encapçalat per la Mancomunitat, la Fundació Horta Sud, l’IDECO i Guaix, instava “a les Corts Valencianes a reconsiderar la distribució comarcal de l’Horta Sud que fa la Proposició de Llei presentada pel Grup de Compromís i que es mantiga l’actual divisió de la nostra comarca recollida en els Estatus de la Mancomunitat de l’Horta Sud, Institut d’Esudis Comarcals i Fundació Horta Sud”; així com al manifest “ Per la recuperació econòmica, industrial i comercial de l’Horta Sud”, que, signats per les Associacions d’Empresaris –comerços i empreses, s’adreçà, després de les últimes eleccions municipals i autonòmiques s’adreçà “als nous dirigents de la Generalitat valenciana i dels Ajuntaments de l’Horta Sud”.\nLa ciutadania, des de fa temps, ja major d’edat, ens demana als polítics que els resolguem, junt amb ells, els problemes (urbanístics, socials, de mobilitat, educatius, sanitaris, dependència, gère…..) i no ens entretinguem en qüestions “partiditzades”, amb la qual cosa sols aconseguim allunyar-nos.\nEl meu compromís en la comarca és el prioritari, som comarca, som Horta Sud.\nenero 19, 2018 / Tags: Comarca Horta Sud, Secretario General del PSPV-PSOE Horta Sud


Propostes de resolució que recullen reivindicacions històriques de Menorca - PSM Més per Menorca\ndv. 21 de gener - 20:11\nDe totes les esmenes presentades el diputat Nel Martí destaca les tres que afecten directament a Menorca. Són la 6, 10 i 16, que recullen tres reivindicacions històriques: la tarifa plana universal entre illes, la residència per a familiars i malalts i la promoció turística. Tres reivindicacions amb un ampli consens a l’illa, que van ser promeses electorals del PP i que en canvi no s’hauran executat.\nDes del PSM Més per Menorca esperam que el PP -almenys els diputats del PP de Menorca- els hi donin suport. Tant la tarifa plana com la residència per a malalts ja les va presentar MÉS en anteriors debats al Parlament i el PP les va rebutjar.\nQuant a la promoció turística els menorquinstes volen que el Parlament insti al Govern a dotar de forma adequada el traspàs de la competència, i en aquest sentit esperen obtenir el suport de la cambra i del PP de Menorca. Seria lamentable que els diputats de Menorca, i amb ells Tadeo, votéssin en contra de la proposta.\nPropostes per millorar l’economia, per regenerar la democràcia i per al Pacte Educatiu\n2) El Parlament de les Illes Balears declara que qualsevol reforma de la llei electoral ha de tenir com a objectiu millorar la democràcia i, per tant, augmentar la representativitat, la pluralitat i la proporcionalitat de les normes electorals, de la manera més eficaç i eficient possible. En qualsevol cas, una eventual modificació de la llei electoral promourà la supressió del topall del 5% dels vots per accedir al Parlament i substituirà el mètode d’Hondt d’assignació d’escons per un altre de més proporcional (com ara el mètode de Sainte Laguë). Precisament en aquest sentit d’eficàcia i l’eficiència dels processos electorals, els enviaments de correu massius sufragats amb recursos públics es limitaran a un per llar, en el qual s’inclourà la informació de totes les candidatures que s’hi presenten.\n3) El Parlament de les Illes Balears es compromet a dur a terme modificacions legislatives que promoguin la participació directa dels ciutadans en la presa de decisions, una llei de consultes populars que garanteixi el dret a decidir de les Illes Balears en totes les matèries d’interès, inclosa la seva sobirania i insta el Govern a afavorir la participació de la societat.\n4) El Parlament de les Illes Balears promourà la reforma del Reglament de la Cambra per a fer incompatible l’acumulació de sous en situació de dedicació exclusiva o plena, de forma equiparable al règim que ja s’aplica als funcionaris de l’administració autonòmica.\n5) El Parlament de les Illes Balears es pronuncia totalment en contra de l’actual procés de privatització d’AENA, i insta el Govern de les Illes Balears a posar en marxa tots els instruments a l’abast, inclosa la via judicial, per aturar aquesta privatització que clarament perjudica els interessos dels ciutadans d’aquestes illes, i a treballar, conjuntament amb el Ministeri de Foment, per paralitzar aquest procés i obrir una via de diàleg i negociació amb la Comunitat Autònoma de les Illes Balears, agents socials i resta de grups parlamentaris perquè qualsevol canvi tengui el màxim consens possible i reclamar la cogestió aeroportuària.\n6) El Parlament de les Illes Balears insta el Govern de les Illes Balears a impulsar davant l’Estat, amb caràcter urgent, la modificació de l’OSP entre Illes per tal d’implantar la tarifa única i universal d’uns 30 euros per trajecte, tal com han proposat plataformes i consells insulars.\n10) El Parlament de les Illes Balears insta el Govern de les Illes Balears a complir amb el mandat estatutari en promoció turística, segons el qual aquesta és una competència pròpia dels consells insulars, a través d’una dotació econòmica i de recursos de la CAIB suficients perquè la gestió des dels governs de cada una de les illes sigui factible, i esdevengui un autèntic motor de la promoció de cada un dels destins turístics de Mallorca, Menorca, Eivissa i Formentera.\n11) El Parlament de les Illes Balears insta al Govern a reconduir i estimular el sector de la construcció lligat a la rehabilitació, eficiència energètica i al subsector del moble. En aquest sentit s’evitarà caure en l’hipertrofia de la construcció que ens dugué al desastre del 2007.\n12) El Parlament de les Illes Balears constata les conseqüències socials de l’actual situació de crisi i que cada vegada hi ha més dificultats de poder cobrir les necessitats bàsiques per viure, per tant és compromet a avançar cap a la renda bàsica garantida, tal com esta recollit a l’actual llei de Serveis Socials i al decret de Cartera de Serveis socials.\n13) El Parlament de les Illes Balears constata que a la Comunitat Autònoma hi ha més de 16 mil persones que no tenen dret a la targeta sanitària en aplicació Reial Decret Llei 16/2012 de 20 d’abril, de mesures urgents per a garantir la sostenibilitat del Sistema Nacional de Salut i millorar la qualitat i seguretat de les seves prestacions, i insta el Govern de les Illes Balears a retornar el dret de poder sol·licitar la targeta sanitària a totes les persones residents a les Illes Balears i empadronades a qualsevol municipi de la Comunitat Autònoma independentment de la seva situació de residència administrativa i alhora que es suprimeixi dels pressuposts per al 2015 la taxa de la targeta sanitària.\n14) El Parlament de les Illes Balears rebutja l’aplicació del copagament que han d’efectuar els pensionistes per accedir a medicaments receptats des del sistema de la sanitat pública i, per tant, insta el Govern de les Illes Balears que, amb l’objectiu que els pensionistes no hagin de desemborsar uns doblers que no els correspon pagar per l’adquisició de medicaments a la recepta electrònica s’incorporin mecanismes de lectura informàtica que permetin reconèixer quan el pensionista ja ha arribat a la quantia màxima que estableix el Real Decret llei i deixi de pagar uns doblers que han de ser retornats pel propi Govern a través de la Conselleria de Salut.\n15) El Parlament de les Illes Balears insta el Govern de les Illes Balears que en la seva gestió es prioritzi la cobertura de les baixes del personal sanitari, que promogui l’obertura de llits i quiròfans a la sanitat pública per fer front a les actuals llistes d’espera, i, si és necessari, la contractació de personal sanitari.\n16) El Parlament de les Illes Balears insta el Govern de les Illes Balears a impulsar, d’acord amb les associacions de malalts de les Illes Balears, una residència vinculada a l’hospital de Son Espases per atendre les necessitats d’hostatge dels malalts de curta i llarga durada i els seus familiars.\n17) El Parlament de les Illes Balears expressa el seu respecte al procés d’elaboració d’un Pacte per l’Educació de les Illes Balears (materialitzat en la Declaració de Ses Salines, dia 27 d’agost del 2014) que duen a terme les plataformes ciutadanes de Mallorca, Menorca, Eivissa i Formentera, i alhora manifesta la voluntat de participar-hi quan aquestes així ho sol·licitin per tal d’implicar a la cambra legislativa, on resideix la sobirania popular, i als diputats i partits que l’integren, en aquest ambiciós i necessari projecte col·lectiu.\n18) El Parlament de les Illes Balears insta el Govern de les Illes Balears a retirar tots els recursos contra les sentencies del TSJIB que anul·len el Decret 15/2013, de 19 d’abril, pel qual es regula el tractament integrat de les llengües als centres docents no universitaris de les Illes Balears, i suspenen les ordres i instruccions del seu desenvolupament, per tal d’aportar seguretat jurídica i estabilitat pedagògica a les escoles de les Illes Balears.\n19) El Parlament insta el Govern i particularment les conselleries de Turisme i d’Economia a desenvolupar mesures polítiques que evitin les pràctiques de financerització i especulació entorn a l’economia turística, per prevenir situacions com el recent tancament de l’hotel Delta (Llucmajor).\n20) El Parlament de les Illes Balears insta el Govern de les Illes Balears a garantir la recepció dels actuals canals de la Corporació Catalana, TV3, 3/34 i Súper 3/33, i alhora reclamar de l’Estat central la consideració específica de comunitat amb llengua pròpia, per a mantenir els actuals dos múltiplex.\n← “El fantasma del TIL s’esfuma”\nPlenari del mes d’octubre al Consell Insular de Menorca: propostes d’acord, interpel·lació i preguntes →


Susana Díaz renuncia a presentar-se a la investidura i liderarà l'oposició\nLa decisió dels socialistes era previsible després que el PP pactés amb Cs governar Andalusia amb el suport de Vox\nLa presidenta en funcions d'Andalusia, Susana Díaz. EFE\nSevillaTal com es preveia després que ahir el PP pactés amb Ciutadans i Vox per governar Andalusia, el grup socialista andalús ha renunciat oficialment a presentar la candidatura a la investidura de Susana Díaz, que liderarà l'oposició en la nova legislatura.\nEl PP i Cs governaran a Andalusia amb el suport dels ultres de Vox\n"Hi ha un acord signat de la dreta i la ultradreta i, evidentment, a nosaltres ens toca encapçalar l'oposició", ha dit el portaveu parlamentari del PSOE andalús, Mario Jiménez, després de reunir-se amb la presidenta de la cambra, Marta Bosquet, que ha obert la ronda de consultes amb els socialistes.\nEl portaveu ha recordat que el candidat del PP a Andalusia, Juanma Moreno, compta amb el suport de la majoria absoluta perquè sumarà els vots de Ciutadans i de Vox als del seu partit. En cas que no fos així, els socialistes no renunciarien a presentar la candidatura de Susana Díaz, ha dit Jiménez.\nAndalusia Susana Díaz


El València Basket no aguanta el ritme i perd de nou (79-66) - À Punt\nEl València Basket no aguanta el ritme i perd de nou (79-66)\nEls de Ponsarnau han lluitat però no han pogut superar el Reial Madrid. L’eliminatòria viatja ara a València.\nCampazzo intenta anotar davant de l’oposició de Sastre | Ballesteros (Efe)\n09 de juny 2019 - 00:55\nEl València Basket, ja des del començament, ha volgut canviar la imatge que van donar en el primer partit. Amb un bon treball en la defensa, ajustant al màxim les línies de passada, el club taronja li ha endossat un parcial de 0 a 11 al Madrid per a posar-se per davant en el primer quart (14-22).\nLa màxima diferència per als de Ponsarnau ha arribat a l’inici del segon quart. 13 punts de renda que feien somiar i, a la pista, la millor versió del València Basket (minut 13, 14-27). Fins que Sergio Llull ha decidit revolucionar el partit. Amb les seues assistències i el seus tirs impossibles, Llull ha fet caure el sistema defensiu del València i ha posat per davant el seu equip. Només en aquest quart, el jugador ha aconseguit 13 punts i 3 de 4 en triples. El Reial Madrid se n’ha anat al descans amb un avantatge de 6 punts, amb un marcador de 42 a 36.\nEl Madrid s’escapa\nEn el tercer quart, el Madrid ha fet funcionar la maquinària a ple rendiment. Amb Ayllón des de la pintura i Campazzo en la dirección de joc, els de Pablo Laso han augmentat la diferència fins als 16 punts (minut 26, 57-41). El València no trobava solucions ni en defensa ni en atac, on erraven tirs còmodes. Però hui el club taronja ha lluitat fins al final i ha intentat que els madrilenys no s’escaparen més en el marcador.\nL’últim quart, el guió del partit ha continuat igual. Els de Ponsarnau intentaven acostar-se en el marcador però el Madrid era millor en totes les vessants del joc. A més, els de Ponsarnau no han aconseguit encistellar cap triple en tota la segona part, cosa que posava més difícil retallar la diferència. El resultat final ha sigut de 79 a 66 i ara la semifinal es trasllada a València, amb un 2 a 0 a favor dels madrilenys.


PopRiu Team Muntbikes: VIII Gran premi ajuntament de Torelló 2012 categoria Xallenge de Veterans\nVIII Gran premi ajuntament de Torelló 2012 categoria Xallenge de Veterans\nAprop les vacances i sense competir fins el 15 d'Agost a Malgrat de Mar(ja toca un bon descans).Avui ens desplacem amb el company d'equip Francesc Catalan fins a Torelló seu del VIII premi edició 2012.Durada del trajecte 1 hora.\nLa parada d'inscripcions no ha estat com sempre dintre d'un bar, jeje sinó a la plaça del ajuntament. En unes taules si han assegut tot el personal u organització del event Xallenge veterans.\nCares conegudes i salutacions al companys Rcb Motor Begues.\nAlguna baba se li queia al Cuervo al veure els pastissos i sortiments de croissants farcits de xocolata negra i blanca. Uf el colesterol ha pujat en el meu cos :)\nDimarts vaig al metge a fer-me la meva analítica anual de com estic.Colesterol al límit i demés martingales com Hematocrit i Hemoglobina.\nHi havia doble suscripció per la prova d'avui . S'afegeix la gent que vol fer el campeonat d'Espanya master de Veterans a Cantanbria(Santander).En Narvaez ens ha bloquejat un hotel Miera(***) pels catalans que volem anar-hi. Es la typica Spanish offtopic i sinó tinc la mostra:\nCuervo i Faricle que demostren la qualitat del toreoooooooooooooooooooo.OOOOOOleeeee\nEl companys que ens fa l'assitència(no sé el té nom) ens ha portat el mateix model sworks però en calçat normal de carrer que no s'havia que estava en el mercat. Per si algú li interesa ,jeje.Salutacions i que guapes!\nAvui en la reunió d'equip o " corralito " tenim que fer 1º si o si. Por " cojones ". Ens ha marcat la línea a seguir en Madrigal amb el seu pal a l' última volta. Quina classe, xapó i em trec el barret.\nEl lloc d'entrada a Torelló tan jo com en Francesc no teniem ni idea. Em aparcat al costat d'en Sr. Bruguera. Cada any ho fa al mateix lloc(dit per la Sra Bruguera).Es al costat del pont.Aquí també tinc en Pere Riu,Jose Luis,i Enrique Bozas.\nJo també estiro com ells.\n(c)Fotos Fetes per Mar & ona Goeree\nEn Chistian també ens ha vingut a veure després d'un mes sense competir en Veterans. No ha deixat la bici sinó que s'ha entretingut en fer marxas cicloturístiques.\nEn francesc s'ha deixat les seves ulleres a casa. Sort que avui jo portava un parell.\nComença l'espectacle en les 12 v. que consta el circuit de 6,5 km pels master 40. I de 10v pels master 50 i 60 que sortien en el punt més d'alt del circuit(al fer nosaltres 2 voltes se'ns afegien al grup del pilot). Lloc en el premi muntanya.Que es disputava en la volta 7 i premi meta volant en línea de meta volta 6.\nLes primeres voltes s'ha tensat el pilot.Crec que la gent aguanta molt més.Està més entrenada. Que ningú entrena, oi?.Atacs que deseguida es posa a roda els ciclistes.El primer escull era la meta volant en la volta 6 i em pensava que després es trencava el pilot.Doncs no, es possible que s'anés un petit escamot. Però les ganes de la gent i l'empenta ha posat la resta.\nAmb aquest panorama l'arribada podria ser perillosa tan de companys en tan pocs metres d'amplada del carrer. L'arribada es en corba a l'esquerra i tancada en la pujada.\nGuanyador meta volant:Estanga\nGuanyador premi muntanya:J.Olives\nLa classe ha sortit a falta d'una volta. En Jose Madrigal ha obert gas i ha fotut un pal en el lloc d'inici a la sortida d'aquesta corba. Va a tope per l'expressió de la seva cara.\nL'any passat el mateix circuit era Campeonat de Catalunya amb unes caigudes amb rascades i un trencament de clavicula en la baixada(lloc els pilons). Aquest any ha passat la desgràcia a l'arribada a meta. Tots volien estar allà davant i la col.locació s'inicia en la última rotonda a 300 mts. L'esprint ha estat caòtic amb companys que s'hi posen el colzes i les rodes a poc cms del costat de l'altra. Seny es la paraula que em ve al cap. Respecte es la segona paraula degut a que farà un en aquesta situació o aglomeració per mts ^ quadrat al company que tens al teu costat tot esprintant ajupit o movent l'esquelet a banda i banda. La línea o trajectoria es l'inercia que porta la bici.Si guanyar o perdre o caure forma part de la teva experiència, doncs fes cas de la teva veueta del teu cap. No te la juguis company. Tan fa fer p.10 com p.30 si et va la salut. El company que ens caigut en Juan de Dios de l'equip C.C.ELECTROIZAS.\nUn gran suport moral per la seva recuperació. Un tormell inflamat o trencament de la cama.Possible causa. I una sortida d'una roda sola pel carrer en direcció a no sé on i una valla que ha volat per l'aire i un quadre trencat. Impacte brutal simptomes d'aquestes caiguda.\nArribo sa i llevat d'aquest carrera.Amb alguna petita ajuda perquè puntués en Francesc Catalan en la meta volant que ha entrat en 3 lloc. A la resta li poso el ganxo. Es el que hi ha. La paraula confiança té cabuda en el meu cap i l'entrenament que toca fer és poc ritme i molt ritme. Em falta la connexió per quan es trenca el pilot i enganxar-ho. La solució es sprint curt e intensos i canvi de ritme per la construcció de massa muscular. Falta treure grassa,jeje.\nLa calor ha fet acte de presència. Tothom demana beguda i com no encara tenim els croissant petits i grans. Quin " festin ".A i les galetes de nata que son bones a mataaaaaaaaaaaà. Santi Sala i Xavi Perez fen un mos de degustació. Salutacions\nL'Atenció del personal(voluntaris) ha estat un 10. Molt amables tots. Felicitats. Fins i tot quan es fan l'entrega de premis una noia encara repartia croissant. En què altra carrera s'ha vist això?. aquí ningú es queda res, Xapó!!!\nUna xerrada després de la carrera on es barreja en un corralito totes les opinions.\nEn josep Olivés ha atacat la Vaca.Guanyat el premi muntanya escapat com a ell li agrada i que ningú li xupi la roda.Xuparrodes!!!\nEn Juan Aguero ha fet 5 posició\nEn Estanga ha fet 4 posició\nEn Xavi Perez ha fet 3 posició\nEn Mirco ha fet 2 posició\nEn Jose madrigal ha fet 1 posició. Avui els 5 primer classificat tenen copa!!\nEls master 50 en el podium.\nEn femines ha esta la Rosie amb un final feliç.\nUna pose i no una caiguda ha estat l'imatge del dia.Un acte romàntic fet pel Madrigal i Sra.Rosie en l'entrega del mallot campeonat de Catalunya. Felicitats a tots dos.\nCampions com a primer equip Rcb Motor Begues a Torelló.\nEn segon lloc Galvesport\nEl premi volant i premi Muntanya\nDesprés del esforç toca fer la cerveseta al bar del costat.\nEn Juanito Hernandez tapies (esquip escola pratenca)es ven la bici Orbea amb components i rodes dura ace.Només 2000 euros tot el conjunt.\nLes classificacions aquí\n18 dias de competició\nPublicado por jordi Riu en 10:50 p. m.\nEtiquetas: Equip Rcb Motor Begues\nDj Manel 23 de juliol de 2012 a les 15:53\nRenoiiiiiiiiiiii quin reportatge mes macuuuuuuuuuuuuuuuu.\nJordi Riu 23 de juliol de 2012 a les 21:26


Reinventant el cànon (Jordi Nopca)\nReinventant el cànon\nPer què es parla tan poc de l'aportació de les dones a la història de la literatura? Clara Janés i M. Àngels Cabré dediquen els seus últims llibres a reivindicar autores que no ho han tingut fàcil per desenvolupar la seva obra\nEncara ara, l’inici de la novel·la moderna se situa a principis del segle XVII, quan Miguel de Cervantes va publicar la primera part de Don Quixot. Amb sort, com a precursors il·lustres s’esmenta l’aportació picaresca del Lazarillo de Tormes (1554), l’alè èpic -acompanyat de generoses dosis d’erotisme- que Joanot Martorell va desenvolupar al seu Tirant lo Blanc (1490) i l’aportació trepidant de Chrétien de Troyes a finals del segle XII amb els romans que exploraven el cicle artúric, com ara El cavaller de la carreta.\nAlmenys a Europa es menciona encara amb poca freqüència La novel·la de Genji, que la japonesa Murasaki Shikibu va escriure a principis del segle XI i que va ser traduïda al català -parcialment- l’any 2006, al mateix temps que Atalanta i Destino publicaven, per separat, dues versions completes de la primera novel·la “psicològica” de la història. El llibre, que suma 1.500 pàgines, és una de les obres que Clara Janés reivindica a l’assaig Guardar la casa y cerrar la boca (Siruela, 2015), un recorregut ple de sorpreses per algunes de les autores que el cànon occidental ha passat per alt durant massa temps. El llibre de Janés destaca perquè supera la visió eurocèntrica i pel llarg recorregut històric que planteja. “El Maniyoshu, de principis del segle VIII, és la compilació més antiga d’escrits japonesos, i allà un terç dels autors són dones -explica Janés, poeta, traductora i assagista que ha publicat una cinquantena de títols des de principis de la dècada dels 60-. Tres segles després, juntament amb poetes com Izumi Shikibu tenim la gran prosista Murasaki Shikibu, que explica la història de Genji, el príncep resplendent, i la de Rokujo, el fantasma vampir de la seva amant, que es dedica a torturar la seva dona Aoi fins que la mata”. De l’extensa novel·la de Murasaki Shikibu, Janés en remarca “la importància del fantasma, és a dir, els desitjos reprimits”, que potser no s’haurien tractat amb tanta meticulositat si els hagués escrit un home.\nNova traducció d'Emily Dickinson\nHaver d’acceptar l’anonimat\nUn dels motius que Murasaki Shikibu s’hagi omès de les grans fites de la literatura universal té a veure amb el fet que nasqués dona en un entorn que valorava molt més -i potser encara ho fa- la producció artística masculina. El títol del llibre de Clara Janés remet a unes paraules de Fray Luis de León: “Porque así como la naturaleza (...) hizo a las mujeres para que, encerradas, guardasen la casa, así las obligó a que cerrasen la boca ”. L’autora diu: “Aquesta noció estava tan estesa que les artistes, en la majoria de casos, acceptaven l’anonimat”. Janés recorda la rigidesa de l’entramat social, que en el context espanyol s’estenia a tots els estaments des de la falta absoluta de privacitat de la reina. Era als convents on “les dones gaudien d’un cert aixopluc i tenien possibilitats de desenvolupar les seves aptituds intel·lectuals”. A més de Santa Teresa de Jesús -de qui aquest 2015 es commemora el cinquè centenari del naixement-, trobem Sor Marcela de San Félix i Sor Juana Inés de la Cruz, totes dues al segle XVII. “Sor Juana Inés de la Cruz va portar una vida intel·lectual brillant i dominava gran varietat de gèneres, registres i temes -afirma-. Fins que va estar involucrada en una disputa teològica que va fer que se la considerés poc devota. Primero sueño és un poema fascinant, on explica el viatge celestial cap al coneixement, que és Déu. Per arribar-hi estudia els minerals, els vegetals, els animals, l’ésser humà i les matemàtiques, entre d’altres”.\nJanés també cita el cas de María de Zayas y Sotomayor (1590-1661), autora de Novelas amorosas y ejemplares, publicitades a l’època com el “ Decameró espanyol”. Eren obres esquitxades de violència, erotisme, sàtira i esperit carnavalesc, en la línia del capgirament proposat per Rabelais a Gargantua i Pantagruel, però aportant una visió des de la perspectiva de la dona. “María de Zayas era tan fantàstica que havia de ser un home, per això no en sabem res, de la seva vida”, diu Janés. Així i tot, les novel·les de María de Zayas van ser molt populars: se’n van fer catorze reedicions al llarg del segle XVII, i al segle XVIII haurien continuat guanyant adeptes si la Inquisició no les hagués prohibit. Cátedra va reeditar Novelas amorosas y ejemplares al 2000.\nUna imatge de Hildegarda de Bingen / VIQUIPEDIA\nA Guardar la casa y cerrar la boca, Janés dóna una altra dada reveladora: la primera veu poètica coneguda és femenina. Cal anar fins al segle XXIII abans de Crist, durant l’Imperi Accadi, per trobar-hi la sacerdotessa Enheduanna. Va tenir la mala sort de caure en desgràcia als altres sacerdots, que van destruir el disc d’alabastre on hi havia inscrits els himnes. Dels poemes en queden només alguns fragments trobats per Sir Leonard Woolley el 1926, i no es van començar a estudiar fins a la dècada dels 60. Per alguns dels versos que Janés adapta al castellà al llibre intuïm que Enheduanna no defugia la polèmica: “ Como él no besó el suelo ante mí, / ni barrió el polvo ante mí con su barba, / alzaré mi mano sobre su pueblo instigador / y le enseñaré a temerme ”. Altres de les desaparicions que l’autora explica a l’assaig són els poemes de les cortesanes coreanes, que havien d’escriure en el seu propi alfabet -menys considerat que el dels homes-; la supervivència escassíssima d’engrunes de la literatura escrita per dones durant l’Imperi Romà, i la destrucció del llegat d’Hipàtia d’Alexandria, lapidada per un grup de fanàtics cristians al segle IV.\nHan canviat gaire, les coses?\nL’any 2013, M. Àngels Cabré va publicar l’assaig Leer y escribir en femenino (Aresta), on repassava unes quantes autores fonamentals al llarg de la història de la literatura, des de la poeta grega Safo a l’escriptora i mística alemanya del segle XI Hildegarda de Bingen, i algunes de les novel·listes més destacades del segle XIX, de Jane Austen a George Eliot. Ara acaba d’arribar a llibreries A contracorriente (Elba), on es fixa en vuit autores del segle passat que van tenir-ho difícil per obrir-se camí. “Totes estaven destinades a ser noies normaletes i van excel·lir -diu Cabré-. ¿Se les valora com cal o han quedat com a singularitats? Hi ha una falsa idea sobre la literatura escrita per dones, i és que només interessa a les dones”. L’autora defensa el valor de les aportacions de Virginia Woolf, Mercè Rodoreda i Carson McCullers -totes elles molt consolidades actualment-; redescobreix Elsa Morante, “autora del gran llibre de la postguerra, La historia, publicat el 1974”; recorda el passat dissortat d’Irène Némirovsky, morta al camp de concentració d’Auschwitz; es pregunta per què hi ha tan poc assaig escrit per dones, recordant Hannah Arendt, i finalment fa referència a la poeta Alejandra Pizarnik i a la narradora Isak Dinesen. “Les vuit autores han patit el segle XX -diu-. Algunes d’elles van haver de canviar de llengua, com Arendt i Némirovsky. D’altres van escriure bona part de l’obra des de l’exili, com Rodoreda, que em sembla la novel·lista més important d’Espanya, més que Carmen Martín Gaite i Carmen Laforet. D’altres van patir malalties severes, com Carson McCullers i Isak Dinesen. Woolf i Pizarnik es van suïcidar”.\nLa poeta argentina Alejandra Pizarnik / VIQUIPEDIA\nCabré considera que autores com les del seu llibre han donat “la veu de la dissidència, de la frontera i de l’excepció”. Les dones encara “no estan ben representades” ni en els catàlegs editorials, ni en els premis institucionals ni en la recepció crítica. “Estem en un moment que pot semblar que comencem a ser el que volem”, apunta. Tot seguit recorda que seria un bon moment per “reubicar el cànon literari”. Recorda l’assaig de Harold Bloom que va marcar tendència a la dècada dels 90. Entre els 26 autors que escollia només hi havia quatre dones: George Eliot, Jane Austen, Emily Dickinson i Virginia Woolf. “Tots els escriptors que comenta Bloom són bons, però hi ha moltes absències: no podem quedar-nos amb un cànon heteropatriarcal, masclista i blanc”, adverteix. Assajos com els de Clara Janés i M. Àngels Cabré haurien de contribuir a obrir els ulls dels lectors. “No deixem que les feministes es quedin amb el llegat de l’escriptura de les dones”, conclou l’assagista.


OMNIA MVTANTVR: XVII Simposi d’estudis clàssics | Sociedad Española de Estudios Clásicos\nInicio » Conferencias, Seminarios, Cursos y Congresos » OMNIA MVTANTVR: XVII Simposi d’estudis clàssics\nOMNIA MVTANTVR: XVII Simposi d’estudis clàssics\nLa Secció Catalana de la SEEC té previst de celebrar els dies 3, 4 i 5 del mes de juliol d’enguany, a Barcelona, el seu XVII Simposi, el qual tindrà per titol OMNIA MVTANTVR: Canvi, transformació i pervivència en la cultura clàssica, en les seves llengües i en el seu llegat.\nCom en Simposis precedents, es procurarà que els treballs es desenvolupin per blocs temàtics en sessions organitzades al voltant de ponències a càrrec d’especialistes en la matèria.\nEls interessats a participar-hi amb una comunicació, l’exposició de la qual no excedirà en cap cas els quinze minuts, hauran de lliurar, abans del 30 d’abril, el títol i un resum de 250 paraules mitjançant l’adreça electrònica:\n. Entre el 10 i el 15 de juny, l’organització del Simposi informarà als autors si la seva comunicaciò ha estat acceptada.\nA banda de la difusiò que, amb caràcter general, se’n farà a l’espai web de la Societat (http://www.seec.cat), els inscrits rebran tota la informació relativa al simposi per correu electrònic.\nPoster Primera circular\nConvocatoria del Seminari en la web de la SEEC Cataluña


Cd'I Liberals treu pit amb la millora dels entorns de l'església de Santa Coloma - Altaveu el diari digital d'Andorra\nCd'I Liberals treu pit amb la millora dels entorns de l'església de Santa Coloma\n07/12/2015 (09:15 CET)\nCd\_'I Liberals treu pit amb la millora dels entorns de l\_'església de Santa Coloma\nLa millora de l'entorn de l'església romànica de Santa Coloma o el condicionament del carrer Mossèn Lluís Pujol i de l'aparcament de les escoles són algunes de les accions que ha destacat l'actual cònsol major d'Andorra la Vella i candidat de Coalició d'Independents (Cd'I) Liberals. Jordi Minguillón i altres membres de la candidatura han visitat aquest dilluns Santa Coloma per presentar les propostes que porten al programa i que són continuistes quant a la política de treballar per millorar l’urbanisme i les infraestructures a tota l’extensió de la parròquia. “Andorra la Vella, Santa Coloma i la Margineda és molt més que l’avinguda Meritxell, amb la qual s’omplen la boca els candidats d’altres formacions polítiques, i semblen oblidar que cal treballar por tots els ciutadans i per totes les zones i carrers “, ha dit el cap de llista.\nMinguillón, que ha escollit un espai emblemàtic per a fer aquesta presentació – la zona condicionada d’aparcament sota l’església de Santa Coloma- ha destacat que Cd’I Liberals d’Andorra duran a terme una planificació urbanística harmoniosa i participativa, que permeti conduir la parròquia a una transformació progressiva i equilibrada en el sentit més ampli. Ha presentat com a grans projectes de futur, pel que fa a Santa Coloma , el seguir invertint per disminuir els riscos d’inundacions seguint el projecte hidrològic. Ha recordat però que hi ha unes obres que correspon al Govern d’afrontar i que sense elles no es pot seguir actuant a nivell de Comú. També ha dit que continuaran invertint en la millora de les xarxes separatives. Per reforçar la voluntat de seguir invertint en Santa Coloma, el cap de llista de Cd’I Liberals d’Andorra ha anunciat que hi ha el compromís de dedicar 750.000 en els propers 4 anys per a actuacions que han de millorar diverses zones.\nJordi Minguillón ha repartit un fulletó desplegable en el que es mostren algunes de les actuacions que contribueixen a donar una bona imatge de Santa Coloma: els ponts, i que ha servit per a crear un itinerari dels ponts de diversa tipologia estructural i històrica. Ha recordat que aquests darrers anys s’ha treballat en el Pont de Santa Coloma – amb la construcció d’una voravia i la col·locació d’una barana -, el Pont de la Margineda – adequant els accessos d’entrada i sortida del pas inferior de vianants -, i s’ha construït també un pont al camí de la Margineda sobre el riu d’Enclar. Un altre dels projectes, que ha dit Minguillón ha aportat més valor a la zona i més seguretat, és la millora del carrer Mossèn Lluís Pujol i de l’aparcament de les escoles. I finalment, s’ha sentit especialment orgullós de la millora de l’entorn de l’església de Santa Coloma, amb la construcció d’un aparcament, una zona verda i la cessió per a ús públic del Parc d’Enclar.


Cultura Clàssica: EL PALAU DE CNOSSOS\nEl palau de Cnossos a Creta, va ser excavat al començament del segle XX per l'arqueòleg anglès Arthur Evans.Era un palau immens, amb les parets decorades amb frescos de colors preciosos.\nLes nombroses estances, distribuïdes al voltant d'un gran pati, s'agrupaven en tres àrees ben diferenciades: una zona de sales oficials, una altra amb habitacions de caire residencial, i la darrera destinada a magatzems.\nA Cnossos s'han trobat unes tauletes d'argila, amb dues classes d'escriptura diferents: unes tauletes escrites en lineal A (escriptura més antiga, que encara no s'ha desxifrat) i unes altres en lineal B (escriptura derivada de l'anterior, que ja era grec). Aquesta darrera escriptura també va ser adoptada pels micènics.\nLa mitologia diu que en els passadisos subterranis que vivia un minotaure.\nAquest palau fou destruït per un incendi, conseqüència de la invasió dels aqueus, segons uns autors, i d'una catàstrofe o un terratrèmol, segons uns altres. Però els aqueus continuaren vivint-hi, fins que a principi del s XI aC els doris envaïren l'illa i la sotmeteren. Cnossos perdurà com a ciutat fins a l'època bizantina, però sense l'esclat que havia tingut en la seva primera època. L'estat actual de les ruïnes és degut a les discutides restauracions que el mateix Arthur Evans dirigí.\nTribuna d'accés al pati central al palau de Cnossos. Són característiques de l'arquitectura cretenca les columnes vermelloses, sobre les quals descansen amplis entaulaments, i els relleus o frescos de les parets.\nDetall de les columnes vermelloses.\nVídeo sobre el palau de Cnossos:\nPublicat per Natalia a 2:44


El Govern vol reconèixer la titulació de l'Escola de Treballadors Familiars\n08 març 2021 22:51\nCaro i Úbeda volen transparència i claredat en les relacions Executiu-Bisbat\nPilar Ripoll | 14 octubre 1999\nEl Govern balear, a proposta de la Conselleria de Benestar Social, reconeixerà al llarg d'aquesta legislatura la titulació dels tècnics que surtin de l'Escola de Treballadors Familiars, una demanda històrica del Bisbat de Mallorca, segons anuncià ahir la consellera Fernanda Caro després d'haver-se entrevistat amb el bisbe de Mallorca, Teodor Úbeda.\nDurant l'encontre es tractaren temes relacionats amb les diferents actuacions en benestar social, on coincideixen tant departaments del Govern com de l'Església; camps relatius a menors, drogues, joventut, immigració o serveis socials en general.\nLa consellera de Benestar Social i el bisbe varen coincidir en la necessitat de desenvolupar línies de col·laboració mútues «per tal de treballar en benefici de la població de Balears». Per a Fernanda Caro, l'objectiu és donar claredat i transparència a les relacions entre ambdues institucions.\nPer la seva part, Teodor Úbeda subscriví aquestes declaracions de Caro i assenyalà que qualsevol acord s'havia de basar en el respecte a la identitat de cadascuna de les institucions implicades, a més de la lleialtat i la claredat.\nAquesta reunió, la primera que celebra Fernanda Caro amb l'Església de Mallorca, serví per repassar els temes comuns i, també, per establir un marc ampli de col·laboració que aglutini totes les actuacions. Caro destacà «la dificultat que aixó suposa per la quantitat de les màteries on es treballa conjuntament».


05/17/2022 04:27:51 PM\nInscripcions casals d'estiu municipals - 2022\nInscripció dels infants/adolescents admesos als Casals d’Estiu 2022 distribuïts per grups, casals, mesos i quinzenes.\nSi la inscripció i el pagament les feu electrònicament, també podeu presentar la documentació:\n- Full d'inscripció i autorització, signat per la persona progenitora (en cas de declarar que no es té actualitzat el carnet de vacunes, s'haurà d'aportar certificat mèdic).\n- Fotocòpia delDNI o document oficial acreditatiu de lapersona progenitora que signa el full d'inscripció i autorització.- En cas que sigui un infant amb discapacitat: fotocòpia de la resolució que indica el grau de discapacitat i necessitats específiques i/o l'informe psicopedagògic del centre d'educació.\n- En cas que sigui un infant amb discapacitat: fotocòpia de la resolució que indica el grau de discapacitat i necessitats específiques i/o l'informe psicopedagògic del centre d'educació.\nNomés si les autoritats sanitàries ho demanessin:\n- Declaració responsable sobre la covid-19, signada per la persona progenitora.\nEn cas de no haver aportat la documentació a l'hora de fer la inscripció, podeu presentar-la mitjançant aquest tràmit:\nPresentació de documentació inscripció casals d'estiu\nEn cas que no lliureu la documentació electrònicament, l'haureu de portar a la reunió de famílies.\n(veure els models de documentació que hi ha al peu de la fitxa de tràmit)\nLa totalitat dels infants/adolescents preinscrits que no hagin obtingut plaça en el sorteig passen automàticament a formar part de la llista d’espera. Una vegada finalitzat el termini d'inscripció es procedirà a gestionar la llista d’espera d’acord amb l’existència de possibles vacants.\nDates de les reunions informatives per a les famílies i per casal:\nCasal d'infants Escola Antoni Gaudí, Parellada i Amat Verdú: 15 de juny a les 18h a Can Massallera (c. Mallorca 30)\nCasal d'adolescents Arts Escèniques: 7 de juny a les 18h a Can Massallera (c. Mallorca 30)\nCasal Ludoteca: 16 de juny a les 17.30h a la Ludoteca de l'Olivera\nCasal d'infants Escola Amat Verdú: 14 de juliol a les 18h a Can Massallera (c. Mallorca 30)\nLes persones progenitores que hagin obtingut plaça pels infants/adolescents als Casals d’Estiu.\nSi la persona que realitza la inscripció no és la persona progenitora, es necessitarà el full d'autorització signat per fer la inscripció, adjuntant la fotocòpia del document identificatiu de la persona que autoritzi i document identificatiu original de la persona autoritzada per fer la comprovació.\n- Acreditar les pensions percebudes del Institut Nacional de la Seguretat Social (INSS), ja siguin prestacions contributives com no contributives.\n- Acreditar les prestacions percebudes, o que no es rep cap prestació del Servei d'Ocupació de Catalunya (SOC) i del Servei Públic d'Ocupació Estatal (SEPE).\nEl termini per fer la inscripció serà des del 6 de maig (10h) fins al 12 de maig.\nA partir del dimarts 13 de maig.\nIngressos de la unitat familiar dividits pel nombre de membres iguals o inferiors a 2/3 de l'IPREM (386,01 €/mensuals): 68,50 € per quinzena\nIngressos de la unitat familiar dividits pel nombre de membres iguals o inferiors a 1/3 de l'IPREM (193 €/mensuals): 36 € per quinzena\nIngressos de la unitat familiar dividits pel nombre de membres iguals o inferiors a 2/3 de l'IPREM (386,01 €/mensuals): 41,40 € per quinzena\nIngressos de la unitat familiar dividits pel nombre de membres iguals o inferiors a 1/3 de l'IPREM (193 €/mensuals): 21,70 € per quinzena\nINSCRIPCIÓ PER INTERNET a través de la pàgina web municipal de l'Ajuntament:\nEs pot fer la inscripció i el pagament dels Casals d'Estiu a través del formulari, excepte els següents casos: els infants de quota reduïda per ingressos de la unitat familiar segons l'IPREM (Indicador Públic de Renda d'Efectes Múltiples) altres situacions no definides/especials.\n1. Accedir al Formulari d'Inscripció Casals d'Estiu 2022 de juliol o agost.\nInscripció de JULIOL, accedint al formulari on-line:\nEn cas de necessitat, es pot imprimir els duplicats dels següents documents:\nDuplicat del número de sorteig\nDuplicat del número de fitxa d'inscripció\nDuplicat del rebut\nInscripció d'AGOST, accedint al formulari on-line:\n- DNI de la persona progenitora (aquest ha de coincidir amb el que es va posar en el formulari de preinscripció).\n7. Pagament mitjançant passarel·la de pagament, transferència bancària o ingrés en efectiu en qualsevol oficina de "Banc Sabadell" del municipi de Sant Boi de Llobregat.\nINSCRIPCIÓ PRESENCIAL a l'OMAP de manera excepcional, en els casos d'infants de quota reduïda per ingressos de la unitat familiar o altres situacions no definides/especia\nfull inscripcio i autoritzacio JULIOL 2022.pdf ( 56 Kb)\nfull inscripcio i autoritzacio D'AGOST 2022.pdf ( 56 Kb)\nfull autoritzacio 2022.pdf ( 48 Kb)\nDeclaracio-responsable families.pdf ( 65 Kb)\nVàlid des de: 05/05/2022


Lleida restaura el seu passat\nMEMÒRIA HISTÒRICA INICIATIVESPLAQUES D?HABITATGERELLEUS, GRAVATS I INSCRIPCIONSRETOLACIÓ DE GRUP D?HABITATGESFORJAGRAFITS I RÈTOLS PINTATSMONUMENTSALTRES PLAQUES I RÈTOLS\nM. CABELLO / A. SISCART\nLa Paeria i Memòria Democràtica impulsaran una ruta pels monuments en record a les víctimes dels dos bàndols de la Guerra Civil\n© Un moment de la visita dels representants de Paeria i Memòria Democràtica al cementiri de Lleida.\nLa Paeria impulsarà una nova ruta pels monuments que dignifiquen les fosses comunes localitzades al cementiri municipal i que, des de fa nou anys, homenatgen les víctimes dels dos bàndols de la Guerra Civil. Així ho va assegurar la regidora Sandra Castro durant una visita al cementiri al costat de representants de Memòria Democràtica, que ahir van revisar el recorregut per millorar la senyalització i eliminar alguns desperfectes.\n“Recuperar la memòria històrica de la ciutat ha de ser una prioritat”, va destacar Castro, al mateix temps que va explicar que una de les assignatures pendents del nou govern és eliminar els catorze símbols franquistes que encara queden en edificis de la ciutat. “Malgrat que en els últims mesos s’han anat retirant rètols de carrers franquistes, encara queda molta feina per fer”. Segons l’últim cens dut a terme per l’ajuntament, la majoria d’aquests elements són inscripcions, rètols pintats i plaques d’habitatges. Entre aquests es troba el gran escut amb l’àguila franquista de l’edifici de l’antiga capitania d’Infanteria del parc de Gardeny. El següent pas, “fer un estudi a nivell tècnic per aprofundir sobre les actuacions que cal dur a terme per retirar-los i el que això suposaria en termes econòmics”, va explicar la regidora d’Educació, Drets Civils i Feminisme, al mateix temps que va destacar que “només volem conservar els símbols que hi ha al cementiri com a part del memorial”.\nPer la seua part, la directora de Memòria Democràtica, Gemma Domènech, va apuntar que “volem treballar amb l’ajuntament de Lleida per estudiar quins projectes comuns podem portar a terme tant en aquest espai, que necessita una millora, com en altres”. El cementiri de Lleida forma part de la Xarxa d’Espais de Memòria de Catalunya, que gestiona Memòria Democràtica.\nDels noms que apareixen als monuments, la meitat corresponen a víctimes de la repressió franquista i els seus noms es poden llegir en un mur a la fossa en la qual hi ha enterrats els cossos i en què també figura la localitat d’origen. La resta de noms fan referència a víctimes de la violència revolucionària i són gravats en unes plaques al mausoleu dels caiguts del bàndol nacional. A aquestes dos actuacions se suma també un monument que s’erigeix en una altra fossa amb centenars de víctimes del tràgic bombardeig del novembre del 1937.


El nostre objectiu a l’hora de crear una estratègia SEO Albuixech és aconseguir els millors resultats en la generació de trànsit potencial i sa des dels cercadors, sobretot el posicionament Google Albuixech, cap a la pàgina web del client. La conversió d’aquest trànsit nou potencial en client nou aconseguit, és l’estratègia On-page que també cal abordar per assegurar-nos l’èxit i tancar el procés consolidant l’estratègia dissenyada.\nA l’igual que el Manteniment informàtic Albuixech és vital per a qualsevol empresa avui dia, la seva estratègia SEO de posicionament web Albuixech també forma part de quelcom vital i necessari per a la seva supervivència o en cas contrari, òbviament pot tenir els dies comptats.\nAixí doncs, el posicionament web Albuixech és una forma de fer les coses, una metodologia constant i una filosofia que cal desenvolupar en cada disseny web Albuixech, optimització web i projecte en aquest sentit. Aquesta metodologia i filosofia de treball és el resultat de tants anys d’experiència en el servei de posicionament web Albuixech, i només es pot assolir entenent i transpirant durant tant de temps els paràmetres, motius i estratègies de posicionament web Albuixech òptimes i exitoses que Google contempla en el seu posicionament natural, en evolució constant.


Roses celebra el VIII Aplec de Falconera el 20 de maig - Empordà\nTindrà lloc al Paratge Natural de Punta Falconera\nEMPORDÀ.INFO 14.05.2018 | 12:40\nPunta Falconera EMPORDÀ.INFO\nLa celebració de l'Aplec de Falconera commemora la recuperació a favor del municipi de Roses d'aquests terrenys de gran valor paisatgístic i mediambiental, després que l'Ajuntament els adquirís l'any 2006, un cop el Ministeri de Defensa va abandonar les instal·lacions militars i s'iniciés la desafectació. Amb l'Aplec se celebra aquesta recuperació de l'espai natural per al gaudi públic general.\nEn aquesta edició, la jornada transcorrerà com una diada lúdica i familiar, on petits i grans podran divertir-se i disfrutar de l'espai amb l'activitat "Jugantots", consistent en jocs gegants familiars. Al migdia, els participants podran reposar forces i gaudir d'un bon àpat amb unes vistes privilegiades. L'arrossada popular (gratuïta), tindrà lloc a partir de les 13.30 h, i els comensals han de portar plat, got, coberts i beguda.\nPer desplaçar-se fins al paratge, s'ofereix també un servei de transport amb el Tren Roses Exprés. Les sortides tindran lloc des de la taquilla del tren a les 11 i a les 12 h, mentre que els recorreguts de tornada es realitzaran a les 17.30 i a les 18.30 h. Cal reservar plaça anticipadament a la taquilla del Tren Roses Exprés, situada a la plaça de les Botxes.


Quina 'mapaternitat' es plantegen les noves generacions?\nUna gran majoria tenen clar que volen ser pares i mares, bé de manera natural, bé per reproducció assistida o bé via adopció. El que també tenen clar és que, abans, volen tenir certa estabilitat econòmica i emocional i això, a curt termini, ho veuen força difícil\nEls joves d'avui aposten per la paternitat conscient i no entomada de manera automàtica. Manolo Garcia\nUna paternitat conscient i no entomada de manera automàtica, com passava abans, quan l’equació parella estable i feina fixa donava com a següent pas, sí o sí, tenir fills. Això és al que aspiren les noves generacions. Així ho posen de manifest el Lluís i la Caterina, de 25 i 20 anys, respectivament. Ell apunta que sí que s’ho ha plantejat i, fins i tot, ha reflexionat sobre “com seria com a pare”. “En èpoques que he tingut parella fins i tot m’he visualitzat exercint com a tal”, afegeix. Ella apunta que té clar que vol ser mare, tot i que ho veu "encara com una cosa llunyana”. “De petita –recorda– ja m’imaginava tenint fills, però també he de dir que vaig passar una època més negacionista en la qual creia que no els voldria tenir mai”.\nAl debat intervé una tercera jove, la Mamen, de 21 anys, que reconeix “sentir vertigen” quan hi pensa. “M’ho he plantejat com una possibilitat, però molt llunyana i diferent del meu jo actual. Suposo que en algun moment sí que m'hi llançaré, però el que tinc clar és que no vull fer-ho en automàtic”, assenyala.\nEstabilitat sobretot emocional\nEl maig del 2020 Merck presentava l’estudi Generació Z i mil·lennials: entra la maternitat en els seus plans?, en què van participar 1.200 joves espanyoles d’entre 18 i 35 anys. Els resultats revelaven com el 72% de les participants tenien clar que volien experimentar la maternitat en primera persona i volien fer-ho idealment entre els 28 i els 30 anys, una mica abans del que s’estila actualment, quan les dones espanyoles tenen el seu fill de mitjana als 31.\nEls joves d’ara són més egoistes?\n“Hi ha persones del meu entorn que pensen que la nostra generació és molt egoista i no vol tenir fills perquè ens interessa més viatjar i tenir una vida còmoda, sense sacrificis ni complicacions”, exclama la Mamen, que apunta que ella no ho veu així. “Jo sí que em sacrificaria pels meus fills, però no els tindria per pur egoisme i per tenir qui em cuidi quan jo sigui gran”. Una de les coses que aquesta jove té més clares és que quan tingui fills vol tenir el cap molt ben moblat, “la qual cosa no significa poder donar-li només tots aquells recursos econòmics, sinó també els emocionals, els que calen per anar per la vida, cosa que les generacions passades ni es plantejaven”. “Nosaltres ho ajornem més perquè també ens ho replantegem més, potser també per la inestabilitat que pateix la joventut avui en dia, i potser no fer el pas de manera automàtica ens fa semblar egoistes”, assenyala. Per al Lluís, cal ser conscient també que, a l'esdevenir pares, “l’oci i l’estil de vida de la dona/parella canviarà” i apunta: “Així com al nostre entorn hi ha molta gent que afirma voler tenir fills, no hi ha tanta gent disposada a renunciar a l’estil de vida que té”. La Caterina, al seu torn, apunta que “no és tan simple com parlar del cicle vital, sinó que en la decisió hi intervenen molts factors”. “És complicat”, conclou la jove.\nLa Mamen puntualitza: “Més que l’edat, la decisió depèn de la situació de cadascú; de tenir parella estable... o no, perquè si es donés el cas, si em veiés capaç, jo seria mare soltera”. Al seu parer, el que és innegociable és disposar de “certa estabilitat econòmica, laboral i emocional”, i tot això, vaticina, “actualment abans dels 30 és impossible”. “I més com estan les coses actualment!”, afegeix ràpidament el Lluís. Tot i així, el jove afirma que vol ser pare abans dels 35. “Jo crec que com a mínim passaran 10 anys abans de ser mare”, remata, al seu torn, la Caterina. En el que coincideixen aquests tres amics és que el fet de ser mares i pares no ha de ser incompatible amb assolir els seus altres objectius vitals. “Vull ser mare sense que això signifiqui haver de renunciar als meus objectius personals i professionals”, exclama la Caterina.\nTot i tractar-se en termes generals de les generacions més ben preparades i formades, una part del jovent creu erròniament que podrà posar-se a l’obra vora els 40, la qual cosa, per als doctors Marta Devesa i Iñaki González, directors adjunts del servei de reproducció de Dexeus Dona, respon “a la gran quantitat de desinformació que hi ha sobre la salut reproductiva, on el més important és formular-se les preguntes correctes i buscar bé les fonts per obtenir les respostes”. Per a Sandra García, psicòloga del servei, “el fet de veure embarassades i mares de més de 40 anys al nostre entorn potencia la creença que és fàcil quedar-se embarassada a aquesta edat”, quan per exemple la reserva i la qualitat ovàrica de les dones comença a davallar a partir dels 35.\nEl Lluís, la Caterina i la Mamen reflexionen sobre com es plantegen l'opció de ser pares Manolo García\nUn fet que il·lustra clarament que falta més informació veraç a l’entorn d’aquesta salut reproductiva és que, segons l’estudi de Merck, el 70% de les dones no saben què és la reserva ovàrica. De fet, un 60% d’elles creuen que es tracta d’un tractament de reproducció assistida per extreure òvuls. Devesa i González apunten que “efectivament, un nombre considerable de pacients acudeixen a la consulta dient que volen fer-se la «reserva ovàrica», quan en realitat el que volen és fer una criopreservació d'ovòcits", una opció, apunta també l’enquesta, a la qual recorrerien sense cap problema el 48% de les dones en cas d’haver d’ajornar la seva maternitat.\nJoves cada cop més oberts\nLa reproducció assistida és un altre dels capítols que aborda l’enquesta de Merck. En el cas de trobar dificultats per quedar-se embarassades, la meitat de dones enquestades escollirien com a primera opció la reproducció assistida. Així mateix, el 53% d’homes i dones reconeixen que si calgués recorrerien a donant o bé d’òvuls o bé d’espermatozous. Per a Devesa i González, “és molt positiu que a les generacions actuals s'hagi perdut el tabú que suposava fins ara el fet d'haver de recórrer a una tècnica de reproducció assistida, i no diguem ja a òvuls o semen de donant”. A parer seu, aquests canvis “es deuen, d'una banda, al fet que la societat en general és més tolerant en tots els àmbits i, de l’altra, a l'increment de l'ús d’aquest tipus de tècniques, cosa que ajudarà a normalitzar-les cada vegada més”.\nI és que, tal com apunta Sandra García: “La genètica és important, però cada vegada més cobra importància l'educació i transmissió de valors, i hem comprovat que el vincle es genera amb l'amor i l'acompanyament”. Aquest pensament és probablement el que s’amaga rere el fet que, segons l’enquesta, l’adopció també sigui una alternativa a la qual recorrerien el 31% de les dones de fins a 26 anys i el 19% de les d’entre 27 i 35. És igualment una opció d’allò més viable per a la Mamen, que afirma: “Més enllà de plantejar-me-la com a opció si en el futur la meva fertilitat no fos idònia, sempre me la plantejaria si tingués l’energia suficient”.\nL’educació sexual i reproductiva. Responsabilitat compartida\nAl marge de les ja citades al llarg de l’article, els doctors Marta Devesa i Iñaki González citen altres idees errònies esteses entre la ciutadania, com ara que “mentre es manté la funció menstrual s’és fèrtil, quan això no és així, ja que la dona entra en període de subfertilitat uns deu anys abans de tenir la menopausa; que els tractaments de reproducció assistida poden compensar-ho tot; que la reserva ovàrica és sinònim de fertilitat, quan depèn de molts altres factors, i a la inversa, que una baixa reserva ovàrica comportarà sempre problemes per embarassar-se”. Tots dos ginecòlegs coincideixen en dir que a nivell educatiu caldria fer més divulgació perquè tant elles com ells siguin conscients que com més edat, més envelliment cel·lular, també pel que fa a la reproducció. “I els ginecòlegs som una part responsable que aquests missatges arribin a la societat”, destaquen.\nA l’hora de trobar quines són les raons que com a societat ens frenen a l’hora de parlar obertament o d’informar-nos sobre salut sexual i reproductiva, Devesa i González apunten que “tot i que des de l’àmbit sanitari fa anys que els esforços es dirigeixen sobretot a la prevenció d'embarassos no desitjats i la prevenció d'infeccions de transmissió sexual, avui, sense deixar de banda aquests dos aspectes, ens hem de centrar també en la salut reproductiva de la dona, ja que el retard de l'edat de la maternitat és una realitat”. En la seva opinió, cal fer-ne més divulgació des d’edats molt primerenques: “És fonamental abordar els temes de salut sexual i reproductiva amb naturalitat i informació veraç a casa, a les escoles, i per descomptat, en l'àmbit sanitari”. I tal com assenyala la psicòloga Sandra García: “No hem d'esperar el fet que tinguin una edat determinada per donar la informació i ja està; és un procés i ens anirem adaptant a les necessitats de cada infant”. García és conscient, igualment, que “per a moltes mares i pares no és fàcil, també perquè han tingut una educació limitada al respecte i per això cada vegada més hi ha professionals que els poden orientar sobre com parlar amb els fills i filles, facilitant-los material escrit i visual i, sobretot, recomanant temps i espais de confiança”.


Cayo Petronio Masilio\nCayo Petronio Masilio, nascut a Massilia(Marsella), famos per ser arbitre de la\nelegancia en la cort de NERO i també, un gran escritor cásic conegut especialment\nper el sei llibre EL SATIRICO, obra de costums qie ironitzaba sobre la epoca en\nque vivia i posan en evidencia el llibertinatge de Neró. Les orgies orgies queden\nreflectides en el sopar de TRIMALCION, obra mestra descriptiva. La vida de\nPETRONIO esta novelada i pasada el cinema amb el titol de QUO VADIS.\nPublicado por antoni en 2:41 No hay comentarios:\nEn les ciutats romanes, els acueductes eren els portadors de l'aigua provinent de fonts llunyanes.\nEren construcciones consistents en una serie d'arcs que en la part superior i havia una canalitza-\nDesde l'inici els aqueductes tenien una certa inclinació perque l'aigua pugues circular, aixó feia\nque el liquit agafes una gran velocitat, amb el consequent perill.\nEls romans van solucionar aquest problema a base de col-locar fonts que aturaben el aigua;\nper aixó Roma te tantes fonts.\nAQUA VIVA es l'antic nom de la FONTANA DE TREVI.\nPublicado por antoni en 1:59 No hay comentarios:\nSens dubte, el primer empertador roma va ser en JULI CESAR, si be oficialment no ho está reconegut, el considerat com el primer oficial va ser OCTAVI AUGUST, seguit de TIBERI , CLAUDI, NERÓ, en un periodo mol curt s'hen van succeir tres (galva, Viteli,etc.) fins arribar a VESPASIÁ que va posar ordre al desgavell a la falta dún govern fort. El va succeir el seu fill TITUS fin arrivar al gran emperador que va conseguir la gloria mes gran de ROMA, TRAJANO.\nPublicado por antoni en 1:23 No hay comentarios:\nEtiquetas: Primers emperadors


El consell d'administració de RTVE tindrà accés directe al sistema de producció de notícies\nEl PP i CiU hi han votat a favor i el PSOE, ERC i CCOO s'han abstingut. Només hi han votat en contra els consellers proposats per IU i la UGT. El consell professional d'informatius ho considera "un atac a la llibertat i la independència dels professionals"\nEFE Madrid Actualitzada el 21/09/2011 23:43\nEls consellers de RTVE podran accedir directament al programa informàtic que gestiona la preparació dels informatius de les cadenes de televisió i ràdio públiques estatals. Ho ha decidit aquest dimecres el consell d'administració de l'ens, amb els vots a favor dels quatre consellers proposats pel PP i el proposat per CiU. Els dos representants del PSOE i els consellers proposats pel sindicat Comissions Obreres (CCOO) i per ERC s'han abstingut. Només els proposats per IU i la UGT hi han votat en contra.\nSegons fonts pròximes al consell, la consellera que representa el PP Rosario López Miralles ha plantejat la qüestió, hi han votat a favor els quatre consellers proposats pel PP i el de CiU.\nLes mateixes fonts al·leguen que el sistema al qual tindran accés els consellers, anomenat iNews, és una eina d'ús molt estès al qual ja tenen accés "des dels muntadors i els editors, fins als documentalistes, passant pels becaris", de manera que es considera que no hi ha material especialment sensible. L'iNews permet veure en temps real la feina dels periodistes i el contingut de la informació que preparen.\nAquesta iniciativa ja es va intentar posar en marxa durant els mandats de Luis Fernández i Alberto Oliart, tots dos s'hi van oposar i va quedar aturada.\nLa decisió ha provocat la reacció immediata del Consell d'Informatius de TVE, que considera que és "un atac directe a la llibertat i la independència dels professionals de la informació ".\n"Una mesura com aquesta deixa els treballadors exposats al control polític o a qualsevol tipus de pressió i vulnera de manera flagrant el dret constitucional a la llibertat d'expressió i informació".\nSegons el, Consell d'Informatius, "el Consell d'Administració és el màxim òrgan de gestió de la corporació i assumeix la responsabilitat de servei públic de les seves informacions però no sobre la manera com aquesta informació és seleccionada, captada, corregida i elaborada per els propis professionals ".\n"Aquesta funció depèn de la direcció dels serveis informatius, les direccions d'àrea, els editors i tots els professionals que formen part de la cadena d'elaboració de la informació. Aquest procés d'elaboració és un exercici que els professionals han de realitzar en un espai de treball de forma lliure i independent ", afegeix el comunicat.


El fiduciari de Zaplana: "Durant els 9 anys, mai em vaig escriure un mail o whatsapp perquè era extremadament cautelós" | Valencia Extra\n“Mai va subscriure cap document, sinó el que es va fer va ser un acord verbal de gestió d’actius financers”, assegura el testimoni\nFernando Belhot, assessor financer o fiduciari a l’Uruguai de l’expresident de la Generalitat i exministre de Treball amb el PP Eduardo Zaplana, va declarar el gener de 2019 com a testimoni a través de videoconferència des del seu país, dins de la investigació pel cas Erm, i va admetre haver administrat uns huit milions d’euros ingressats en diferents etapes i haver entregat a l’excap del Consell uns 2,3 milions al llarg dels anys de “col·laboració” mantinguda amb ell, la majoria d’ells entre 2016 i 2017.\nPart de la seua declaració es coneixia ja i, ara, amb l’aixecament del secretari del sumari, se sap que Belhot va explicar a la jutgessa del Jutjat d’Instrucció número 8 de València i al fiscal que l’expresident de la Generalitat mai va deixar res per escrit d’aqueixa col·laboració.\n“Vull fer un aclariment que em sembla important perquè és un fet que és clau. Amb el senyor Zaplana, encara que li semble mentida, durant els nou anys mai em vaig escriure un mail, mai em vaig escriure un Whatsapp perquè ell era extremadament cautelós i solament parlava amb ell a un número de cel·lular propi (…) o a la seua secretària”, assenyala el testimoni, que proporciona el mòbil tant de l’excap del Consell com de la seua secretària, Mitsouko Henríquez, tots dos investigats en la causa. Així mateix, ofereix el correu de la treballadora de l’exministre, perquè d’ell tampoc va tindre.\nUn escrit de Fiscalia Anticorrupció que consta en el sumari sobre aquesta declaració revela que Belhot va mostrar el seu interés a col·laborar per a esclarir els fets i va signar un document en el qual va manifestar que va gestionar com a advocat parteix del patrimoni de Zaplana a l’estranger a través dels investigats Joaquín Miguel Barceló (considerat el seu presumpte testaferro) i Francisco Grau (assessor).\nEl fiduciari, que atribueix un paper “protagonista” a Zaplana, es va mostrar disposat a posar a la disposició de les autoritats espanyoles 6,7 milions d’euros ocults a l’estranger i assenyalar els 3,3 milions distribuïts en diferents propietats. La magistrada instructora del cas Erm va deixar en llibertat a Zaplana i a les seues dos presumptes testaferros una vegada va assegurar aqueixa quantitat de diners que tenien a l’estranger.\nEl testimoni va explicar que va començar a administrar fiduciàriament prop de 8 milions d’euros, 7.950.000 a través de societats uruguaianes, que ingressen en diferents etapes a l’empresa Disfey. En 2013 van començar a arribar des de diferents societats estructurals que manejava el despatx, que es comencen a administrar fent inversions i ell donava notícies a Zaplana “no en forma quotidiana ni molt menys”.\n“Ell tenia una confiança en la nostra administració personal i professional però sí que li donava per exemple en forma tres o quatre vegades per any, fins inclusivament pel fet que nosaltres havíem pactat com tot gestor de fons un honorari que consistia en el següent: era un 0,75% sobre la suma de l’administrat com a mínim i un percentatge…”, descriu.\nAqueixa rendició de comptes li la comunicava igualment de manera verbal, mostrant-li-les i explicant-li-les perquè “mai va voler tindre-la amb si”, diu i afig que era “bastant intel·ligent o ràpid com per a entendre quins eren els guanys i les pèrdues i a ell el que li interessava sempre és que es mantinguera el valor del capital”, detalla.\nI preguntat per si li sol·licitava retirs i com feia arribar aqueixes quantitats, descriu un sistema “de canvis” molt comú a l’Uruguai, consistent en agents de canvi, amb contactes a tot el món, que s’encarreguen de rebre els diners i entregar-lo de manera personal en la jurisdicció on se li demane. Zaplana mai va anar a rebre els diners, que en un 90 o 95% de les ocasions rebia la seua secretària a Madrid.\n“Era la receptora”, afirma, i afig que sap que li ho entregava efectivament a Zaplana perquè més tard li cridava per a dir: “Tot correcte”. En tot cas, insisteix que l’exministre mai va signar un document sinó que “el que es va fer va ser un enteniment verbal de gestió d’actius financers i d’actius societaris sobre la base de la tinença de les accions de la societat o de les societats titulars del compte” i de la part de l’immoble de la Vila Joiosa.\nEl fiduciari calcula que en set anys va entregar a Zaplana 2,3 milions d’euros (770.000 euros d’un compte; 615.000 d’una altra i 1.040.000 dòlars d’una altra dòlars). La retirada de fons es va fer des de la societat uruguaiana Disfey (s’havia creat una estructura societària a Espanya i Luxemburg anomenada Imison Internacional, de la qual va haver-hi posteriorment un traspàs a aquesta i una altra signatura anomenada Misfey) i més tard ell es va obrir un compte corrent al seu nom per a fer més àgil el maneig dels fons.\nBelhot va explicar que la major quantitat de les retirades es va fer entre els anys 2016 i 2017. Durant la seua declaració, l’advocat deixa constància que Zaplana “sempre va ser poc inclinat a fer qualsevol tipus d’inversió tant en immobles com en qualsevol altra cosa perquè sempre deia que ell volia tindre la disponibilitat immediata dels diners”, perquè volia “tindre liquiditat”.\nZaplana va ser gravat el 18 d’abril de 2018 en les dependències d’un hotel de Madrid pels agents de la Unitat Central Operativa (UCO), en una conversa mantinguda amb Belhot, admetent aqueixa necessitat de “liquiditat”.\nEn aqueixa conversa, transcrita en el sumari, encara que part d’ella és inintel·ligible, Zaplana diu: “Ara necessitaria… Però a curt termini. A mi em passa el mateix, jo tinc el meu sou, és un bon sou… Jo puc traure (inintel·ligible) que no passa res, però no puc traure cinc milions de… Primer perquè no els tinc ara perquè m’he ficat en un problema, però segon que és que encara que els tinguera”. L’expresident afig que a Espanya li anaven a dir “‘Vosté a on va?'”.\nPreguntat per aquesta conversa, el fiduciari explica que Zaplana havia canviat la seua manera de pensar per la malaltia que patia i pateix i es plantejava la manera de tindre aqueixa liquiditat “més prop d’ell”. “De fet m’havia plantejat que havia de fer-se una cirurgia per un valor molt important, que tal vegada li l’anara a fer a Nova York, en la clínica Andersen, que al final crec que li la va acabar fent a València mateix (…), diu.