Onda reactiva el turisme local amb l'obertura del Castell de les 300 Torres, Museus i exposicions - Diari Millars, informació local en valencià.\nEls informadors oferiran visites guiades per l’interior del Castell amb una novetat, l’entrada a la Torre del Moro.\nBalla ha posat l’accent que “Onda és un diamant en brut posat a punt per a donar a conéixer al turisme. Ofereix activitats culturals, esport i gastronomia”.\nL’Oficina Municipal de Turisme oferirà a partir d’este cap de setmana visites guiades per l’interior del castell.\n“El Castell d’Onda no deixa de sorprendre turistes i autòctons. A partir d’ara, es donarà a conéixer esta torre, una de les més mítiques de la nostra ciutat de la qual hi ha moltes coses que comptar”, ha explicat l’edil.\nCoincidint amb les visites pel nucli urbà amb més història de la ciutat, els turistes trobaran obertes dues esglésies molt conegudes: l’Església de la Sang amb horari d’obertura: dissabtes, diumenges i festius d’11.30 a 13.30 hores.\nCal recordar, que els usuaris hauran de portar la màscara higiènica i mantindre una distància de seguretat de dos metres.\nPost més nousNules treballa en un pla de promoció del comerç local\nPost més vellsVila-real reactiva l’oci nocturn de la ciutat amb la campanya ‘Queda’t de festa al poble’


Kanggye - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nKanggye (en coreà: 강계시) és la capital provincial de Chagang, Corea del Nord i té una població de 209.000 habitants. A causa de la seva importància estratègica, derivada de la seva topografia, ha estat un indret d'interès militar des de l'època de la Dinastia Joseon (1392-1910). Kanggye es troba en el punt de trobada de quatre rius, incloent entre ells el Riu Changja. Altres indrets d'interès turístic inclouen el Pavelló Inphung i la muntanya Ryonhwa.\n40° 58′ N, 126° 36′ E / 40.97°N,126.6°E / 40.97; 126.6Coord.: 40° 58′ N, 126° 36′ E / 40.97°N,126.6°E / 40.97; 126.6\n3 Indústria minera\n4 Indústria fustera\nKanggye és un centre de transport, i està connectada amb altres ciutats per carretera, transport ferroviari i aeri. Es troba en l'encreuament de les vies de Kanggye i Manp'o. A més, hi ha les carreteres que connecten a Pyongyang i altres municipis. La ciutat està situada prop d'una base aèria militar i civil de doble propòsit.\nLa Universitat d'Educació de Kangyye, la Universitat Tecnològica de Kangyye i la Universitat de Medicina de Kanggye es troben en la ciutat.\nDes de l'any 1945, la indústria minera es va desenvolupar ràpidament. Kanggye té una indústria minera que produeix coure, zinc, mineral de carbó i grafit.\nKanggye disposa d'una de les principals fàbriques de processament de la fusta de la província de Chagang i de Corea del Nord. La fàbrica de transformació de la fusta de Kangyye, és una serradora estatal que es troba en la ciutat de Kanggye. A l'inici de les operacions, es van produir només dos tipus de mobles (taules de menjador i escuradents esterilitzats) a través del treball manual. Amb el temps s'ha convertit en un productor de mobles gràcies a una modernització integral, produint fusta amb centenars i desenes d'instal·lacions modernes de producció. Entre la maquinària en ús hi ha polidores de tot ús, màquines i serres. Mentrestant, la fàbrica ha dirigit un esforç en el programa de modernització del treball d'assecatge, que és una part important del procés de la fusta. En fer innovacions tècniques (com ara la substitució d'una caldera de processament induït per l'assecatge i els forns d'assecatge utilitzant combustibles diferents del carbó), la fàbrica va augmentar la producció i va reduir la mà d'obra.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Kanggye&oldid=24523820»\nDarrera modificació: 16 ago 2020 a les 23:03


L'IVC presenta el nou circuit de concerts Sonora que passarà per la Vall d'Albaida - VilaWeb\nL’IVC presenta el nou circuit de concerts Sonora que passarà per la Vall d’Albaida\nPrograma 16 actuacions que duran els guanyadors i finalistes dels Premis Carles Santos arreu del País Valencià\nEl cantautor de Montaverner Carles Padtor serà un dels músics que actuarà en el circuiit · Fotografia: Sílvia Pérez\nL’Institut Valencià de Cultura (IVC) ha ampliat l’oferta musical amb el nou circuit de la música valenciana, Sonora, que permetrà als guanyadors i finalistes dels Premis Carles Santos recórrer el País Valencià amb 16 concerts que tindran ‘qualitat garantida’.\nAquest nou circuit passarà per la Vall d’Albaida, en una localitat encara no confirmada, i entre els músics que hi participaran hi ha el cantautor de Montaverner Carles Pastor.\nEl projecte, que es desenvoluparà entre novembre de 2019 i febrer de 2020, l’han presentat aquest divendres el director general de l’IVC, Abel Guarinos, i la directora adjunta de Música i Cultura Popular de l’entitat, Marga Landete.\nL’objectiu principal d’aquesta nova iniciativa és la creació d’una plataforma ‘estable i regular’ perquè els intèrprets valencians puguen mostrar els seus treballs en sales públiques i privades. Els concerts seran ‘fora de la temporada forta’, ja que després dels ‘punts àlgids’ dels concerts estiuencs arriben els ‘buits d’actuacions’, ha apuntat Guarinos.\n‘Sonora suposa un pas avant en el nostre propòsit de portar la cultura i, en aquest cas, la música valenciana a tots els punts del nostre país, amb una programació variada i de qualitat que atraga nous públics i consolide la projecció dels nostres artistes’, ha comentat.\nEl concert de presentació del circuit Sonora tindrà lloc el 10 de maig a Vilafranca, coincidint amb la Capitalitat Cultural Valenciana que aquesta població comparteix enguany amb Altea. El concert el protagonitzaran Els Jóvens, grans guanyadors de l’edició 2018 dels Premis Carles Santos amb tres guardons: Millor Disc, Grup Revelació i Millor Cançó.\nA més, els grups i solistes que participaran en el circuit Sonora són, a banda de Carles Pastor, Frida, Prozak Soup, Jazzwoman, Santero y los Muchachos, Júnior Mackenzie, Júlia, Clara Andrés, Vera Green, Carles Dénia, Jonathan Penalba, Rascanya, Pep Gimeno “Botifarra”, Canta Canalla, Trobadorets, June’s Kaleidoscope, Johnny B. Zero, Novembre Elèctric, Fru Katinka, Pau Alabajos, Òscar Briz, Dani Miquel i Borriana Big Band.\nQuant a la distribució geogràfica dels concerts, les propostes arribaran a Sagunt, Pedreguer, Silla, Alacant, Morella, la Pobla de Vallbona, Peníscola, Castelló i Altea. També n’hi haurà en localitats encara no confirmades de la Ribera, la Foia de Bunyol, la Vall d’Albaida, la Safor i el Vinalopó.


Més del 60% dels titulats en FP a l'institut Lacetània el curs passat ja ha trobat feina - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMés del 60% dels titulats en FP a l'institut Lacetània el curs passat ja ha trobat feina\nEls índexs d'inserció del centre manresà superen\nmés de quinze punts\nla mitjana catalana\nEl 62% dels estudiants que el curs passat van acabar els seus estudis de formació professional a l'institut Lacetània de Manresa ja ha trobat feina, segons dades del centre. D'aquesta manera, l'índex d'inserció laboral del centre manresà se situa més de quinze punts per sobre de la mitjana de Catalunya, que és del 46%, segons posa de manifest l'estudi Inserció Laboral dels Ensenyaments Professionals 2015 que elabora el departament d'Ensenyament de la Generalitat.\nRespecte al curs anterior, el Lacetània ha augmentat els nivells d'inserció laboral dels alumnes, ha passat del 50% del 2013-2014 al 62% del curs 2014-2015. Per nivell d'estudis, els cicles forma-tius de grau superior són els que tenen un índex d'inserció laboral més elevat, que se situa en el 73% en el cas de l'institut Lacetània i en el 53% en el conjunt de Catalunya. En aquest àmbit, destaca el cicle de programació de la producció en fabricació mecànica, amb un percentatge d'inserció laboral del 100%. Dos cicles més se situen per sobre del 80%: administració i finances (81%) i desenvolupament d'aplicacions web (80%), mentre que el d'administració de sistemes informàtics en xarxa registra un índex d'inserció laboral del 71%.\nEn tota la resta de cicles de grau superior troben feina més de la meitat dels titulats, mentre que només el 19% continua estudiant.\nEn el cas dels cicles formatius de grau mitjà, el nombre d'alumnes que decideix continuar els estudis és més gran. Per aquest motiu, dels titulats a l'institut Lacetània el curs passat el 41% continua estudiant davant del 52% que treballa.


Organitzar els arxius en piles al Mac - Assistència d'Apple\nOrganitzar els arxius en piles al Mac\nPots utilitzar les piles a l’escriptori perquè els arxius estiguin ben organitzats en grups. Sempre que desis un arxiu a l’escriptori, s’afegirà de manera automàtica a la pila adient, de manera que tindràs l’escriptori net. El Dock inclou una pila anomenada Descàrregues per agrupar els arxius que descarregues d’Internet.\nUtilitzar piles a l’escriptori\nPots agrupar les piles per tipus (per exemple, imatges o PDF), per data (per exemple, “Data de creació” o “Data de la darrera obertura”) o per etiquetes del Finder. Per exemple, tots els documents de l’escriptori es poden agrupar en una pila i les captures de pantalla, en una altra.\nActivar les piles: fes clic a l’escriptori i selecciona Veure > “Utilitzar piles” o prem Control + Ordre + 0. També pots prémer la tecla Control, fer clic a l’escriptori i, després, seleccionar “Utilitzar piles”.\nExplorar els arxius en una pila: llisca cap a l’esquerra o cap a la dreta per la pila amb dos dits al trackpad o bé utilitza un dit en un ratolí Magic Mouse. Pots obrir el primer arxiu d’una pila fent-hi doble clic.\nObrir o tancar una pila: fes clic a la pila. Pots fer doble clic a un arxiu per obrir-lo.\nCanviar la manera com s’agrupen les piles: fes clic a l’escriptori, selecciona Veure > “Agrupar piles per” i, després, selecciona una opció, com ara “Data d’addició”. També pots prémer la tecla Control, fer clic a l’escriptori, seleccionar “Agrupar piles per” i, després, seleccionar una opció.\nCanviar l’aspecte de les piles: fes clic a l’escriptori, selecciona Veure > “Mostrar les opcions de visualització” i, després, canvia les opcions. També pots fer clic a l’escriptori mantenint premuda la tecla Control i seleccionar “Mostrar les opcions de visualització”. Pots engrandir les icones, canviar l’espaiat que hi ha entre les icones, traslladar les etiquetes de les icones a un lateral o mostrar més informació (com ara els arxius que hi ha en una pila).\nUtilitzar piles al Dock\nEl Dock conté una pila anomenada Descàrregues on pots accedir fàcilment als ítems que descarreguis d’Internet, que rebis com a adjunts o que acceptis amb l’AirDrop.\nPots afegir arxius i carpetes al Dock per accedir-hi ràpidament, així com visualitzar-los en forma de pila. El Mac crea un àlies de l’arxiu o carpeta.\nAfegir arxius i carpetes: arrossega i deixa anar una carpeta a la dreta de la línia separadora (després de les apps utilitzades fa poc, si n’hi ha cap).\nObrir o tancar un arxiu o una carpeta: fes-hi clic. Amb una carpeta oberta, fes doble clic a qualsevol ítem per obrir-lo. Per veure una carpeta al Finder, fes clic a “Obrir al Finder”.\nCanviar l’aspecte de les carpetes: amb la tecla Control premuda, fes clic a la carpeta, selecciona com s’ordenaran els ítems, si s’ha de mostrar al Dock com a carpeta o com a pila i com se’n mostrarà el contingut (per exemple, en una retícula o com a ventall).\nVeure tambéUtilitzar el Dock al MacVeure i organitzar els arxius al Finder del MacUtilitzar l’AirDrop del Mac per enviar arxius a dispositius propersDescarregar arxius d’Internet amb el Safari


Nord-est Llibertari: MEMÒRIA PROLETÀRIA DEL NORD-EST: El 29 de juliol de 1993 mor als 88 anys en un accident a Aubièth l'anarcosindicalista Isidor Oro\nMEMÒRIA PROLETÀRIA DEL NORD-EST: El 29 de juliol de 1993 mor als 88 anys en un accident a Aubièth l'anarcosindicalista Isidor Oro\nIsidor Oro Ricart:\nEl 29 de juliol de 1993 mor als 88 anys en un accident a Aubièth (Gers, Gascunya, Occitània) l'anarcosindicalista Isidor Oro Ricart --el seu nom a vegades citat erròniament Isidro--. Havia nascut cap el 1905 a Alcanó (Segrià).\nA partir dels anys vint milità en el moviment llibertari de Barcelona. En 1923 va ser detingut i empresonat arran de l'assalt a la Caixa d'Estalvis de Terrassa (Vallès Occidental) del 20 de setembre d'aquell any.\nDurant la Guerra Civil lluità com a milicià en una unitat de la Confederació Nacional del Treball (CNT-AIT) i en el decurs de la Retirada, a primers de febrer de 1939, passà la frontera del Pirineu i fou reclòs al camp de concentració d'Argelers de la Marenda (Rosselló, comtat del Rosselló).\nDesprés de la Segona Guerra Mundial interimperialista visqué a L'Isla de Baish (Gascunya, Occitània) i Aubièth i milità en el Sindicat d'Oficis Diversos de la CNT-AIT d'Aush (Gers, Gascunya, Occitània).\nEn 1953 col·laborà econòmicament en la creació de la Casa de Repòs de la Regió Parisenca promoguda per Solidaritat Internacional Antifeixista (SIA).\nEl seu germà Pere Oro Ricart també fou militant anarcosindicalista.


La batlle convoca com a inculpats els germans Cierco\nLa batlle convoca a declarar com a inculpats Ramon i Higini Cierco\nHigini i Ramon Cierco hauran de declarar com a inculpats davant la batlle del 'cas BPA'.\nLa batlle Canòlic Mingorance ha citat a declarar els germans Ramon i Higini Cierco en qualitat d’inculpats dins del sumari per un delicte major de blanqueig de diners o valors, comès amb habitualitat, en el marc d’un establiment bancari i en grup organitzat. Aquesta és la causa general contra Banca Privada d’Andorra per la qual l’exdirector general del banc, Joan Pau Miquel, és a la presó i que també inclou altres exgestors i exdirectius de l’entitat. Canòlic Mingorance ha convocat Ramon Cierco perquè declari el 27 de juliol a les tres de la tarda. El seu germà Higini està citat a la mateixa hora però l’endemà, el 28.\nLa batlle ha posat en coneixement de les parts aquesta convocatòria en cas que tant el ministeri fiscal com el representant del Govern puguin estar presents en la declaració si ho consideren oportú. Els representants legals de l’executiu podran estar a la declaració perquè ja en formen part activa penalment. L’executiu estava personat en la causa com a actor civil, però des de dimecres ja ho està també penalment. Mingorance ha admès a tràmit la querella que Govern havia presentat dimarts passat dins del cas BPA. L’executiu s’ha querellat contra Joan Pau Miquel, Luis Pablo Laplana Moraes, Cristina Lozano Bonet, Xavier Mayol González, Mauricio Escribano Sánchez, Di Lin Lim, Sergi Fernández Genés, Santiago de Roselló Piera, Francisco Javier Campos Tomàs, Isabel Camino Sarmiento Fuertes, Luis César Jayme García i Amaya de Santiago Bullich.\nProcessament si s’escau\nPrecisament l’executiu havia inclòs en la querella la petició que haguessin de declarar els germans Cierco en el marc d’aquesta causa. En la petició de l’executiu no s’especificava si havien de fer-ho com a testimonis o com a inculpats. Finalment la batlle ha optat per la segona opció. L’executiu demanava també en el text que es processi els dotze exgestors o exdirectius del banc contra els quals va la querella i “si s’escau dels declarants Higini i Ramon Cierco”. Entre les peticions de l’executiu també s’incloïa que tingui lloc un “embargament preventiu dels béns dels querellats sobre els quals encara no s’hagi aplicat cap mesura cautelar i, si s’escau, dels declarants Higini i Ramon Cierco Noguer”. I per últim també s’hi afegia que la batlle hauria de determinar quina és “la situació processal dels querellats, i en son cas, dels declarants Higini i Ramon Cierco Noguer”.\nL’admissió a tràmit de la querella ha derivat en la convocatòria immediata dels dos accionistes majoritaris, que no havien estat citats en una instrucció que va començar el març del 2015. Els germans Cierco sí que van declarar en un procediment espanyol sobre Banco Madrid presentat per clients de l’entitat espanyola.\nLa decisió d’admetre a tràmit la querella presentada pel Govern pot ser recorreguda. Concretament hi ha un termini de 5 dies per recórrer al Tribunal de Corts.\nMARTÍ DEIXA EL CAS PER A LA JUSTÍCIA\nEl cap de Govern, Toni Martí, va exposar ahir que ara és la justícia qui ha de prendre una decisió sobre la querella. “Nosaltres hem fet el que enteníem que havíem de fer, no faré més polèmica, la justícia dirà el que hagi de dir”, va afirmar Martí, que hi va agregar: “Hi ha un tema de la reputació d’Andorra i no vaig fer cap acusació sobre ningú.” També va expressar que “qui vulgui polèmiques no les tindrà amb el cap de Govern”. Finalment, va assegurar que és l’hora de mirar cap endavant. “Tot el que ha passat aquest any és molt malaurat, anem a mirar cap al futur”, va concloure.\nNOU DELS DOTZE QUERELLATS DENUNCIEN QUE GOVERN S'ESTÀ "ACARNISSANT"\nNou dels dotze exdirectius de BPA contra els quals va dirigida la querella que Govern ha presentat a la Batllia van emetre ahir a la tarda un comunicat en el qual denuncien que l’executiu “s’està acarnissant” contra ells, ja que consideren que no se’ls “ha respectat la presumpció d’innocència”, i “molts cops sobre la base de decisions arbitràries o molt poc fonamentades en dret”. També anuncien que impugnaran la decisió judicial d’admetre la querella a tràmit. El text, però, rebutgen signar-lo “ateses les circumstàncies processals i les possibles conseqüències jurídiques que puguin tenir” els firmants.\nEls exdirectius asseguren sentir-se perseguits “enmig d’un conflicte que va molt més enllà de les responsabilitats professionals que vam ostentar”. També consideren que el procés judicial “cada vegada més agafa una espiral política de grans dimensions i una lluita de poder de la qual ni ara ni mai no hem volgut ni volem ser partícips”.\nEl motiu de la nota és respondre no tan sols a l’acció judicial de l’executiu, sinó també a les explicacions efectuades pel seu advocat, Manuel Pujadas. Entre elles, les revelacions del lletrat que alguns bancs de prestigi havien deixat d’operar amb BPA perquè “les seves pràctiques eren sospitoses”. Aquests arguments són rebatuts amb l’exposició de casos concrets, que culminen assegurant que “en el moment de la intervenció de BPA hi ha múltiples bancs corresponsals operatius” i citen Crédit Suisse, HSBC, Deutsche Bank, Citibank, Bank of America o Société Générale, entre altres. A més, també incideixen que “en tot moment es va ser extremadament transparent”, i hi afegeixen que “la querella treu de context aquestes incidències, perquè només esmenta l’anomalia i, en canvi, no es fa ressò del seguiment de la incidència i la seva solució posterior”.\nFinalment mostren el seu “absolut convenciment” que van actuar sempre correctament i troben discriminatòria la selecció de les persones contra les quals es dirigeix la querella.\n#13 ja era hora\n#12 Poy I el valent\nM'alegra veure que el senyor Poy continua com a defensor de la justícia aunque aguanta insults i menos precís\nBravo per als valents que defenen els interessos de tots. Justicia!\nDoncs que aprofiti i li demani sobre la fàbrica de tabac Y matamos dos pajaros de un tiro\nJa tocava!!! El que era incomprensible era que no els haguessim citat abans.\nNo entiendo que todos los días en los medios de comunicación se destape alguna trama de blanqueo y este el dinero depositado en los bancos andorranos y el departamento de BLANQUEO no se entere\nJa era hora. S'han acabat els inexplicables privilegis. Que responguin pels.seus actes. Bravo govern. Bravo pujadas. Si es pensaven que tenir a sou tots aquests corifeus venuts els hi serviria per estar per sobre de la justícia. Doncs estaven equivocats. Bravo senyor Poy per un nou article valent. Segueixi així i no s'arrugui davant els.dolents.\nfinalment..., els intocables.\nI els minoritaris? No s'inculpa als minoritaris? A tots els comités hi havia un representant dels minoritaris. Perquè no sels cita com a inculpats? Que potser son afins i/o familars de l'onada taronja?


Carril bici Els Monjos a La Ràpita\nPublicat per Joan Calvera Porta el Juny 20, 2017 Juny 20, 2017\nMapa de la ruta en bici de Els Monjos a la Ràpita aprofitant el carril bici de la 340a\nDe vegades la carretera principal, que havia estat robada a la bicicleta, es recupera degut a la construcció d’una carretera millor per als automòbils. No sempre son trams llargs, ni carrils bici ideals, però sens dubte poden ser útils com aquest entre Els Monjos i La Ràpita.\nEtiqueta informativa de la ruta en bici entre Els Monjos i La Ràpita passant pel carril bici de la 340a.\nEl tram comença a l’encreuament prop de la fàbrica de ciment:\nUn cop al poble de Els Monjos, trobarem la antiga N-340 que ara s’anomenta N-340a ja que la variant pren el nom principal. Val a dir que és força segur transitar per aquesta travessia i que poder avançar 2km en línea recta sense interrupcions ni canvis de direcció s’agraeix.


Notícies des de Barcelona | Airbnb Citizen\nNotícies des de Barcelona\nFa dues setmanes, l’Ajuntament de Barcelona va organitzar una audiència pública sobre el futur del turisme a Barcelona. Van assistir a l’acte al voltant de 100 membres de la comunitat d’Airbnb, barcelonins i barcelonines que comparteixen la seva llar amb hostes respectuosos de tot el món i guanyen així uns diners extra.\nAllà van compartir històries personals sobre què significa per a ells compartir la seva llar i sobre com els diners que guanyen els ajuden a afrontar el cost de vida de la ciutat. També van explicar com ofereixen experiències de viatge úniques als hostes, tot ajudant-los a evitar les típiques trampes turístiques i a descobrir la Barcelona de debò, a viure com un barceloní més a casa dels qui millor coneixen la ciutat, a comprar a les botigues de barri i a menjar al bar de la cantonada.\nEls representants de l’ajuntament van escoltar aquestes explicacions i van demanar al Govern el reconeixement del home sharing. Felip Puig, conseller d’Empresa i Ocupació, també va dir recentment que li agradaria que es regularitzés la situació d’aquestes pràctiques a Barcelona; actualment, una comissió d’estudi del Parlament de Catalunya ja està parlant amb membres de l’economia col·laborativa abans de fer recomanacions sobre les normes que han de regir el home sharing en el futur.\nTot això són bones notícies per als amfitrions d’Airbnb que resideixen a Barcelona, persones que s’estimen la seva ciutat i que ja fa temps que participen per formar part del seu futur. Persones que estan encantades de tenir l’oportunitat d’ajudar a donar forma a la regulació que reconeixerà la pràctica de compartir casa i que de ben segur convertira la seva ciutat en líder mundial en termes d’innovació.\nAgraïm a les autoritats de Barcelona i també a les de Catalunya que hagin dedicat el seu temps a la nostra comunitat i que hagin escoltat amb tanta atenció les seves històries particulars. Sabem que la nostra comunitat vol fer de Barcelona una ciutat millor per viure-hi i per visitar-la, i que ningú millor que ells defensarà els interessos d’aquesta gran ciutat.\nCada cop més ciutats del món estan donant la benvinguda al home sharing i estem molt contents que Barcelona vulgui esdevenir-ne una. Esperem poder seguir treballant amb tots els actors implicats per desenvolupar unes normes justes que ajudin els veïns de Barcelona i donin a la ciutat l’oportunitat d’estar a l’avantguarda de les formes de turisme més innovadores.


La Senyera de la falla Azcàrraga - Cultura Valenciana\nPer Òscar Rueda\nPresident del Casal Bernat i Baldoví. Autor dels llibres Senyera Valenciana, símbol de llibertat (Ed. L’Oronella, 2013) i La Senyera Valenciana: historia y simbolismo (Ed. Sargantana, 2017).\nDes de ben antic, les manifestacions festives valencianes han anat lligades a un evident sentiment identitari. En este sentit, l’abundant presència de la Senyera tant en les celebracions d’orige més antic ‒Corpus, provessó del 9 d’octubre…‒ com en les d’aparició posterior ‒les Falles, els Moros i Cristians, la Fira de Juliol…‒ ne són bona mostra, com a símbol arraïlat en la cultura popular.\nDe fet, si no haguera segut per eixes festivitats, tal volta la Senyera seria hui poca cosa més que un recort nostàlgic, matèria d’historiadors i erudits. Rendit el Regne de Valéncia als felipistes i abolits en juny de 1707 els seus Furs, una de les primeres decisions de les noves autoritats borbòniques fon desmontar i amagar en un arcó de tres panys la Real Senyera oficial: la bandera del Rat Penat de 1596 que encara hui se conserva en una vitrina de l’Archiu Històric Municipal de la Ciutat:\n“Ordenó el sr. Corregidor que fuera desarmado el Real pendón y, ejecutada esta providencia, introdujéronse todas las piezas del mismo, incluso las armas del Reyno y Ciudad, en una preciosa arca. Guarnecida de terciopelo carmesí y galoneada de plata, con tres cerrajas y sus pestillos dorados, la cual fue debidamente cerrada…”.\nLa Senyera era una bandera de guerra que no podia inclinar-se davant de ningú, que encapçalava les tropes de la Ciutat i del Regne quan la seua seguritat ho reclamava, i que en temps de pau presidia les provessons que anualment, per Sant Donís i per Sant Jordi, recorrien els carrers de la Ciutat de Valéncia. Una bandera, per tant, símbol de les antigues llibertats perdudes, l’exhibició de la qual podia fer reviscolar la rebelió dels valencians contra l’imposició de les lleis i els usos castellans.\nAfortunadament, eixa no era l’única Senyera que existia en Valéncia. Per eixemple, en la provessó del Corpus de la ciutat de Valéncia va continuar desfilant una conegudíssima representació: la dels tres Reis d’Armes, que ha pervixcut fins a l’actualitat. En esta representació, el rei d’armes del centre porta una reproducció de la Real Senyera i els dos dels costats, sengles banderoles en semblant simbologia pero colocada en vertical. Una costum que perpetuà la simbologia vexilològica valenciana en les festes més tradicionals, a pesar d’haver desaparegut fea temps de les instàncies governatives.\nPer fi, en 1838, en les celebracions del VI centenari de la conquista, la Real Senyera tornaria a ser treta de l’arca per les autoritats municipals, per a no tornar, per fi, a ser tancada mai més. Poc més tart, en plena Renaixença, en els estudis de Vicent Boix com a principal referent historiogràfic, i en el renovat interés per les glòries valencianes, la Senyera passaria a representar, de manera definitiva, la bandera que la societat valenciana entenia com a representativa de Valéncia-regne o –en terminologia que ya escomençava a despuntar– regió, tancant d’esta forma un perillós paréntesis de més de cent anys en els que la flama de la simbologia valenciana només s’havia mantingut encesa gràcies a determinades festes populars i el treball d’alguns historiadors patriòtics.\nEn el cas de les falles, la presència de la Senyera és evident des dels primers testimonis gràfics que es conserven: com a simple ornament dels carrers i els balcons, en el disseny dels propis cadafals, i en el grafisme –i en ocasions, temàtica– de llibrets i revistes falleres. Adornar els carrers i els balcons en Senyeres era i és, junt a la música, la pólvora i els bunyols, el signe extern més manifest de que la festa fallera escomença.\nLa popularitat creixent de la Senyera en les primeres décades del XX estigué també fonamentada en un fet curiós: era l’única bandera que tant monàrquics com republicans podien enarborar sense reproches ideològics, en moments de creixent polarisació social i política. Aixina, en abril de 1907, celebrades unes eleccions en les que havien vençut les candidatures republicanes, i després que el Governador Civil obligara a retirar la bandera tricolor republicana de tots els cassinos republicans, estos, com a resposta, hissaren la Senyera en els balcons: com a símbol reivindicatiu de la valencianitat… i com a ensenya compartida per qualsevol ideologia i que, per tant, el Govern Civil no podia prohibir o sancionar.\nLes falles fea temps que havien deixat de ser una festa exclusiva del Cap i Casal. Especialment a partir de la proclamació de la República, la Senyera va escomençar a onejar en els ajuntaments de les principals localitats valencianes, i estava ben present en les festes com a símbol de tots els valencians. Per eixemple, en Gandia se celebrà el 17 de març de 1935, a les 10 del matí, un “homenatje a la Senyera en la plaça de la República, ahon als acorts del Himne Regional, intepretat per totes les bandes de música i al esclafit de les traques, será isada en los balcons de la Casa Ajuntament”.\nJustament per això, en acabar la guerra civil la Senyera no era ben vista per les noves autoritats franquistes. En 1939 no es va autorisar que la Real Senyera municipal desfilara en la provessó del 9 d’octubre, tal com era costum, i es manà substituir pel Penó de la Conquista de la ciutat de Valéncia, que tenia un simbolisme més difús i, sobretot, manco relacionat en el republicanisme i l’autonomisme que el que posseïa la Senyera. Esta situació durà fins a 1943, en que la Senyera fon finalment autorisada a tornar a la provessó, a solicitut de la societat Lo Rat Penat.\nDe fet, les primeres falles de l’etapa franquista, les de 1940, vixqueren una doble polèmica relacionada en la bandera valenciana. El governador civil, Planas de Tovar, pretenia que la ciutat s’omplira de banderes “rojigualda”, pero eren cares i la majoria dels valentins no en tenien, puix la bandera espanyola que havia segut oficial durant pràcticament una década era la republicana: roja, groga i morada. En canvi, la majoria de la població tenia banderes valencianes, aixina que aplegà el més de març i la ciutat de Valéncia s’omplí, un any més, de senyeres. La visió d’una ciutat plena de banderes “separatistes” fon considerada una ofensa per al governador, que cridà a consultes als responsables fallers. El fet el relatava Emili Camps, llavors secretari de Junta Central Fallera, d’una manera ben expressiva:\n“Planas de Tovar, que mos tractava com a gent d’un país conquistat, me cridà aquella nit i me digué que érem uns separatistes. “¡Excelencia!”, exclamí yo tot assustat. “Nada, nada, mañana a las siete daré una vuelta por la ciudad, y por cada bandera que encuentre les caerá a ustedes un año de cárcel”. Se passàrem tota la nit recorrent els carrers i avisant que les llevaren. Retiràrem fins la que hi havia al balcó de l’Ajuntament… Varen ser uns anys de molta repressió en les falles, que eren considerades perilloses per l’autoritat”.\nL’ofensa simbòlica a les noves autoritats s’arrematà en un cartell oficial de les Falles de 1940 en el que la Senyera apareixia tapant la bandera espanyola, lo que també causà una enorme controvèrsia en els capitosts del régimen. Només a força d’afalacs i gestions intenses se va conseguir que, paulatinament, tant l’us de la Senyera com el de la pròpia llengua valenciana fora tolerat dins de l’àmbit festiu.\nCom ha senyalat Antoni Atienza, “fon a través de les falles com la Senyera tornà a aparéixer en el carrer”. L’immensa majoria de comissions falleres conten en hui una Senyera en el casal, pero només algunes, molt poques, han usat la Senyera com a base per a l’estandart de la comissió: en est aspecte foren pioneres falles com Borrull-Túria, Na Jordana, Quart-Túria i… Azcàrraga-Ferran el Catòlic.\nLa Senyera de la falla Azcàrraga fon un regal que el faller Miquel Ramon i Quiles ‒llavors un chiquet, com podem imaginar tots els que el coneixem i l’apreciem‒ va fer a la comissió en 1954. La Senyera, que porta brodat, sobre les barres, el que en aquell moment era l’escut de la comissió, fon batejada i beneïda en l’Iglésia de Sant Josep de la Montanya el dia 24 de giner d’aquell any, com podem llegir en un “reportage gràfic-lliterari” de l’acte, realisat per José Esteve, també faller de la comissió, i dedicat a Na Dolores Izquierdo, yaya paterna de Miquel.\nDe fet foren Na Dolores i son fill Miquel Ramon Izquierdo ‒pare de Miquel Ramon i Quiles, i que anys més tart fon alcalde de la Ciutat, entre 1973 i 1979‒ els que apadrinaren conjuntament aquell bateig. A les 11 del matí seria l’abanderat, el també faller d’Azcàrraga Vicent Gil, el que trauria de casa de la padrina aquella Senyera-estandart que encara hui dona la benvinguda en la vitrina del Casal de Les Flames.\nNo podem deixar de recordar ací la situació personal de Vicent Gil. Republicà represaliat pel franquisme ‒una condició, com cap esperar, coneguda de tot el veïnat‒, solicità l’honor de ser l’abanderat de la Senyera de la falla Azcàrraga. Un honor que ningú discutí, i un gest, el de l’u i els dels atres, que hem d’interpretar en tot el calat i el simbolisme que, en aquella situació i en aquell moment històric, devia representar. Un comés que Vicent Gil ostentà en l’orgull de ser i sentir-se profundament valencià; i un eixemple, el de tots els implicats en aquella singular circumstància, que deuria remoure la consciència i els absurts prejuïns d’algun que atre valencià de 2018.\nLa comitiva recorregué els carrers de la demarcació encapçalada per la guàrdia municipal de gala a cavall, aixina com una representació de la falla veïna Borrull – Túria, presidida per la seua Senyera-estandart. Darrere, la comissió femenina de la Falla Azcàrraga, vestida de valenciana i, per fi, un landó descobert, en el que s’encontraven, assentats, els padrins, i dret, subjectant la Senyera, l’abanderat Vicent Gil. Darrere del carruage desfilava la presidència d’honor, composta pels regidors de l’Ajuntament de la Ciutat i membres de la Junta Central Fallera Clemente Cerdà i Montagud, aixina com el Secretari General de JCF, Eduardo Camps, i el Vicepresident primer, Salvador Cerveró, junt al president de la Falla Azcàrraga, En Luis Garcia, i membres de la comissió, encapçalats pel president de Festejos, Manuel Esteve (germà de José, a qui devem el reportage de l’acte).\nI d’eixa manera, en “una esplèndida demostració valenciana de carinyo per a la nostra Senyera”, segons anotà José Esteve en el seu reportage, s’iniciava la vida de la Senyera-estandart d’Azcàrraga, que encara hui presidix els actes principals de la comissió.\nUna Senyera-estandart que ademés tingué un honor adicional prou inusual: el mateix any, el regidor de festes de Xixona, Lluís Cremades, que era també faller de la comissió, organisà un viage a la seua població natal, en el que la Senyera d’Azcàrraga presidí un passacarrer per “la Plaça” –el lloc a on se fan les desfilades de Moros i Cristians, hui avinguda de la Constitució– fins a l’Ajuntament. La Senyera pujà al balcó consistorial i tornà a baixar, sense inclinar-se i als sons de l’Himne Valencià, tal com manen els cànons. Deu dir-se que el viage causà alguna reticència perque la Senyera no podia ser transportada en posició vertical, i la solució fon dur-la desmontada i embolicada, per a tornar-la a montar en “la Plaça”.\nA pesar dels esforços dels fallers, al franquisme li costà acceptar en normalitat la Senyera. Encara en 1953, les autoritats varen decidir que l’estandart oficial de la Junta Central Fallera s’elaborara sobre les barres d’Aragó, sense la corona i la franja blava que distinguix a la Senyera; pero les falles, com els valencians d’aquell temps, tenien molt clar el simbolisme heretat per la tradició i l’història.\nPot entendre’s, puix, que en ocasions les banderes ‒especialment en disposició de banda allargada com a ornament, o “reboster”‒ cariren de la franja blava “identificativa” que tanta polèmica suscitaria posteriorment. Ha de dir-se, per un costat, que les barres, com a símbol de l’antic casal d’Aragó, no es veen com a estranyes i s’usaven com a ornament en contexts que no requerien d’una excessiva rigorositat simbòlica. Ademés, com confirmaran els fallers més veterans, ocorria també que les banderes eren de tela, i a sovint les barres i “el blau” se servien per separat. Açò provocava que a voltes, si no hi havia temps o mans que pogueren cosir una i atra tela ‒o disponibilitat econòmica per a adquirir totes les parts de la bandera completa…‒, implicava que l’ornament se colocava sense ”el blau”… Temps en els que, en qualsevol cas, la Senyera no es trobava amenaçada ni discutida com a bandera de tots els valencians, com ocorregué alguna década més tart.\nAfortunadament, després de fondes controvèrsies socials, s’impongué la raó del sentiment i de l’història ‒que, com a mínim en esta qüestió, van de la mà‒ i la Senyera fon declarada en 1982 bandera oficial de la naixent Comunitat Autònoma Valenciana, en un procés d’autoafirmació identitària en el que el colectiu faller tingué molt que dir. A poc a poc i a pesar de l’oposició de certs sectors socials desinformats, la Senyera ha recuperat la presència social que mai degué perdre, i les falles són hui viu reflex d’eixe fet.\nEn definitiva, com en tant atres aspectes de la cultura tradicional valenciana, és innegable el paper que les falles i els fallers han jugat i continuen jugant com a depositaris de l’essència simbòlica del poble valencià. Una essència que cristalisa en una bandera que hui, com sempre, continua sent símbol de llibertat, d’autoafirmació i d’unió de tot un poble, per damunt d’ideologies i procedències geogràfiques. I, en el cas de la Falla Azcàrraga, el símbol màxim darrere del qual s’unixen tots els seus fallers i falleres, en un sol sentiment que tampoc entén d’ideologies; com no siga la de ser i senti-se fallers d’Azcàrraga i valencians.\n VIVES LIERN, V. : Lo Rat Penat en el escudo de armas de Valencia, Valéncia C., 1900,pàg. 26, resumint de AMV, Llibre capitular ordinari de Valéncia, any 1724, núm. 35, sgn. D.\n ATIENZA, A.: La Real Senyera, bandera nacional dels valencians. L’Oronella, Valéncia C., 2001, pàg. 366, fent-se resò de la notícia apareguda en La Correspondencia de Valencia, 22-4-1907, “Las banderas republicanas”.\n Pregó de festa, pàg. 4. Gandia, 1935.\n PÉREZ PUCHE, F. i LLADRÓ, V.: Fallas en su tinta, 1939-1975. Ed. Prometeo, Valéncia C., 1978, pàgs. 326-327.\n ATIENZA, op. cit., pàg. 456.


L'home tranquil: El Rostre de Déu\nNo apte per ateus, agnòstics i cristians descafeïnats amb llet descremada i sacarina\nAquest vespre he anat a llençar les escombraries.\nCarregat amb tres bosses i una capsa amb cartró i paper (podeu deduir que intentem separar residus) m'he dirigit als contenidors de darrera de casa. Hi havia una moto aparcada al cantó.\nQuan m'acostava he distingit algú que furgava dins un dels contenidors, segurament el conductor. M'he acostat, he saludat amb un "Bona nit" a mitja veu, i em dirigeixo primer al més allunyat, el del cartró, després el de vidre, a continuació el d'envasos. Quan m'acosto al genèric l'home -és un home jove entre vint i trenta anys- manté oberta la tapa amb amabilitat. El miro i mentre llenço la bossa li dic:\n- En aquesta no trobaràs gaire més que bolquers bruts de nen petit.\n- Sols busco metall... D'aquí sols he tret això- Em respon i m'ensenya un cable d'electrodomèstic que algú ha llençat.\n- I aquest altre?- Li assenyalo un cordill verd.\n- No, això és per penjar roba.\n- Que tinguis molta sort.- Li desitjo iniciant el meu camí a casa.\nI aleshores, mentre m'allunyo no puc deixar de pensar que qualsevol de nosaltres podria estar en el lloc d'aquell noi, havent de furgar als residus per trobar alguna cosa amb la que revendre per quatre xavos i viure un dia més.\nI... De cop recordo que fa uns dies vam portar uns talls de cable en desús, ja retirats d'una obra que havíem fet, que els volia portar a la deixalleria i... No li faran més servei a aquell noi?\nEntro directe al garatge, engrapo els cables, torno a sortir fora... I Aquell Noi ja no hi és. Ni rastre de per on ha marxat. He trigat dos-tres minuts?\nEm quedo desassossegat: li hauria pogut donar el cable, i potser baixar-li un got de la crema de verdures que havíem sopat... Potser ja fantasejo, però el cert és que Aquell Home patia, encara que volgués semblar natural. ¿Quants hi ha com ell, que esperen trobar alguna cosa a les nostres escombraries i tirar endavant una mica més?\nÉs una obscenitat que aplaudim futbolistes que guanyen 46.000 € al dia -siguin de l'equip que siguin- i ignorem que als nostres carrers hi ha gent que podria viure al dia amb una mil·lèsima o deumil·lèsima part d'això. Tan insensibles ens hem tornat?\nAlgú, cínic, es pregunta: Si Déu existeix... Com és que permet això?\nJo us diré on és Déu: amb els que pateixen, perquè plora amb ells, camina al seu cantó, tremola de fred i dejuna, per força, com ells.\nEn Aquell Home veia el Rostre de Déu.\nEls gargots són de L'Home Tranquil a 1:14\nEtiquetes de comentaris: El meu país, Moralines, Religió, Societat\nExcel·lent article! La meva mare sempre fa les mateixes reflexions sobre els futbolistes, i la veritat és que hauria de ser pecat.\ndimarts, 01 d’octubre, 2013\nSense precedents (1): Irlanda


La medicina tradicional xinesa també funciona per nens i joves! | Psigma bloc\nAgulles i nens, una mala combinació oi? Tots sabem que els nens odien que els punxin, llavors com és possible que l’acupuntura sigui una bona opció per mantenir sans els nostres fills?\nLes diverses tècniques de la medicina tradicional xinesa, incloent l’acupuntura, poden ser increïblement eficaç en el tractament d’una àmplia varietat de trastorns infantils i juvenils.\n– Dolors d’oïda,\n– Infecciones respiratòries\n– Problemes digestius\n– Orinar-se al llit\n– TDAH (trastorns de dèficit d’atenció i hiperactivitat)\ni d’altres es poden resoldre amb tècniques pediàtriques de medicina tradicional xinesa com l’acupuntura i el massatge tuina.\nSovint ens pregunten:\nQuina edat ha de tenir el nen per a rebre acupuntura? Una pauta general és a partir de 8 anys.\nEls tractaments d’acupuntura en els nens difereixen dels tractaments d’acupuntura d’adults? Depèn del nen i el professional; sovint quan es realitza l’acupuntura en un nen, l’acupuntor pot retenir les agulles durant menys temps. Altres professionals insereixen i extreuen les agulles al moment.\nEn medicina tradicional xinesa, es creu que els nens tenen l’energia o qi molt activa. És per aquesta raó que responen als tractaments d’acupuntura o altres tècniques molt ràpidament, i per tant no cal mantenir les agulles el mateix temps que en una persona adulta.\nPerò no sempre treballem amb agulles!\nA banda de fer servir agulles, en moltes ocasions el tractament es fa amb massatge tuina.\nEl massatge tuina es considera una de les branques de la medicina tradicional xinesa. A diferència de les tècniques de massatge occidentals, el massatge tuina es centra en treballar els punts d’acupuntura i els meridians per encaminar els trastorns.\nEl massatge tuina s’utilitza tant per a problemes de salut crònics com aguts, de manera preventiva i com a reforç de la salut en general.\nSi sou uns pares que busqueu una manera segura i natural de prevenir i tractar els trastorns en els vostres fills, desitgem que considereu l’acupuntura i el massatge tuina. Funcionen!\nJordi Pou Palau, Medicina tradicional xina / Membre de la Societat d’Acupuntors de Catalunya\nTags acupuntura, aguja, agujas, agulla, agulles, masaje tuina, massatge tuina, medicina tradicional china, medicina tradicional xinesa, trastorn, trastornos\tPost navigation


RodaMots - de gorra\nde gorra loc adv\nDivendres, 3 de març del 2017 / 3985\nA despeses d’altri, especialment abusant-ne.\nNomés ve a casa per poder menjar de gorra.\nSempre procura viatjar de gorra en el cotxe d’algun amic.\n—Però encara tens uns quants mesos —ha dit la Sònia aquest matí.\n—Uns quants mesos per a què? —ha preguntat ella.\n—Doncs per viure de gorra.\n—Com de gorra?\n—Ai, doncs està clar, nena. No està tot a nom d’aquell cabró? El lloguer, l’aigua, la llum… doncs no paguis res. T’enviaran notificacions i avisos i al final t’ho tallaran tot i et fotran al carrer, però fins llavors… que vagi contraient deutes.\nLlavors, l’oncle, per a mi, encara era un gran desconegut, una ombra benvolent que vivia a la casa, una mica de gorra, sense voler fer-se notar, regnant a la biblioteca i davant del piano, omplint-ne la tapa d’un zoo vivíssim fet de papers arreplegats per tota la casa, rosegant xocolata a deshora, sempre absent a l’hora de les grans decisions i molt amable amb les criatures.\nSuggeriments dels subscriptors. La locució d’avui ens l’ha proposada Maribel Rojas, de Sant Vicenç de Torelló (Osona).\nEn Sísif proposa viure de gorra\nL’ombra de l’eunuc, de Jaume Cabré, per Maria Roser Trilla\n3 comentaris a “de gorra”\nRoger Vilaplana Hortensi — Cardedeu Divendres, 3 de març del 2017 a les 08:26\nEn una visita teatralitzada al Museu del Tèxtil de Terrassa van donar una explicació diferent a la frase “viure de gorra”: se’ns va dir que els treballadors a l’entrar a la fàbrica es posaven una gorra. Que aquesta gorra, amb una camisa llarga, era el seu uniforme de treball. I que quan algú estava malalt la gorra es quedava al penjador. En aquells temps no hi havia cobertura ni sanitària ni prestació en cas de baixa per malaltia, i els companys/es deixaven alguna moneda a la gorra per ajudar a la família del treballador i que no les passés tan magres, era com un “fons de solidaritat” o d’ajut.\nD’aquí venia, diuen, per extensió, l’expressió “viure de gorra”.\nTenint en compte que moltes de les expressions que tenim vénen del ram del tèxtil, és ben probable que pugui venir d’aquí.\nI, com se sol dir, “se non è vero, è ben trovato”. 😉\nJosep Bataller Vila — Fornells de la Selva Divendres, 3 de març del 2017 a les 09:47\nAbans, quan els senyors viatjaven, no solien conduir el cotxe. Ho feia un xofer al qual obligaven a portar una gorra. Quan a mig camí dinaven en un restaurant el xofer ho feia en un menjador més modest i un menú també més humil. A l’hora de pagar, la factura especificava: “Dos senyors i un que va de gorra” (que no ha pagat ell). Avui dia anomenem gorrer aquell que se n’aprofita dels altres. Qui no en coneix cap? Quan estudiava sempre hi havia aquell company que sempre fumava de gorra, demanant una cigarreta a l’un i a l’altre.\nVicent Loscos — Fornells de la Selva Divendres, 3 de març del 2017 a les 14:34\nBé, hi haurà versions a gust de tothom. Jo havia sentit que el fet d’anar “de gorra” s’atribuïa a la gent d’armes, policia, etc., que pel fet d’anar uniformats entraven de franc a tot arreu, a més d’aprofitar-se del que vingués al cas.\nsinglottenir una mala salut de ferro


Campanya de prevenció de les agressions masclistes en les festes 'Ventem el maslisme. Fem Tractes amb els Bons Tractes'\nDimarts, 7 maig 2019\nEl compromís municipal per a treballar cap a una societat igualitària, en el qual es respecten els drets de totes les persones, ha de tenir el seu reflex també a festes. Ni l'alcohol, la nit o la festa en si mateixa, són excusa perquè les relacions entre dones i homes (i per motius de identitat u orientació sexual) no siguen igualitàries i respectuoses.\nL'Ajuntament d'Almassora continua desenvolupant la campanya de prevenció i sensibilització de les violències de gènere titulada ''Fem tractes amb els bons tractes'', caracteritzada pel rebuig total a aquestes violències. Alhora, l'objectiu consisteix en promoure missatges positius per vincular-nos des del respecte, la responsabilitat, l'escolta, la igualtat i l'autonomia, es a dir, des dels bons tractes.\nCodi QR amb la Playlist youtube 'Fem tractes amb els bons tractes' cançons de diferents estils per a ballar i gaudir sense masclisme https://www.youtube.com/watch?v=OsAcF2APchM&list=PLlTm92V8eFvRiEUZj51f3CLG2QiKvySlo\nAquesta campanya s'ha finançat amb càrrec dels crèdits rebuts del 'Ministerio de la Presidència, Relaciones con las Cortes e Igualdad, a través de la Secretaría de Estado de Igualdad' amb motiu del 'Pacto de Estado contra la violència de género'.


Veranda Plus Guest House Adler Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nTroitskaya Ulitsa, 2 Bldg 1, Adler Centre, Adler, Rússia, 354395 - Veure al mapa\nMés informació sobre Veranda Plus Guest House\nDissenyat tant per oci com per negoci, Veranda Plus Guest House està situat idealment a Adler; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nVeranda Plus Guest House ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Adler, faci de Veranda Plus Guest House la vostra llar.


"T'ho dic a mi", de Marcel i Júlia, cançó de l'estiu d'iCat - iCat - Catalunya Ràdio\n"T'ho dic a mi", de Marcel i Júlia, cançó de l'estiu d'iCat\nRitmes tropicals, relacions de parella i les finestres ben obertes per retrobar les coses essencials de la vida\n28/06/2021 - 07.00\nLa cúmbia electrònica "T'ho dic a mi" posarà banda sonora a la temporada d'estiu d'iCat, que comença el dilluns 12 de juliol i que aquest any aposta pels ritmes tropicals amb missatge per encarar uns mesos que ens retornen a poc a poc la tranquil·litat perduda durant l'últim any i mig.\nLa cançó, inclosa a l'últim treball de Marcel i Júlia, "En òrbita", publicat aquest mateix any, dibuixa un joc de miralls per parlar de camins compartits, encerts i errors, i de l'alegria de superar obstacles i mirar enrere amb el cor en calma. "Hem trencat les muralles del nostre castell / i jo encara em pixo de riure. / Hem brindat pel present i hem parat el temps, / quan la puta mandra no ens deixa viure."\n"En òrbita", el segon disc de la parella formada per l'excantant i compositor de Txarango i la seva companya de vida i viatges, és una proposta formal de retrobar les coses essencials (i perdudes) de la vida. L'amor, la família i la crisi climàtica esquitxen una desena de cançons produïdes per Roger Bosch i orquestrades al costat de membres de Gertrudis, Los Manolos i Les Granades, i amb les veus convidades de Kelly Isaiah de Koers i Guillem Solé de Buhos.\nMarcel i Júlia ens presenten la cançó de l'estiu d'iCat


juny 1, 2017 jordi_i3oqaa99\nL’alcalde de Lleida, Àngel Ros, ha estat l’encarregat d’obrir les primeres jornades Centre Geriàtric Lleida amb el títol “Demències: què fem?”, sobre les noves necessitats i els nous reptes en aquest àmbit. Ros ha felicitat el gerent del Geriàtric, Jaume Mitjana, per l’aposta que el centre ha fet per Lleida iniciant una nova etapa en la que havia estat la residència de les Germanetes dels Pobres. Ros ha destaca l’emprenedoria d’entitats o empreses com aquesta per tirar endavant amb projectes centrats en l’atenció a les persones, mostrat la vocació de servei la professionalitat. Ros ha afirmat que des del punt de vista social a la ciutat, ha estat una satisfacció que l’edifici, catalogat arquitectònicament, s’hagi convertit en un centre geriàtric, amb experiència en el sector, amb l’oferta de places i atenció professionalitzada.\nLa jornada interdisciplinària ha explorat formes d’especialitzar els serveis i els professionals de l’àmbit social i ha abordat el tema de les demències, com detectar-les, com afrontar-les i com actuar davant aquestes malalties. El Dr. Ramon Mitjana i la treballadora social Meritxell Rafel han fet una ponències sobre les malalties mentals i les demències. El gerontòleg i director d’Inforesidencias, Josep De Martí, ha intervingut per parlar dels 10 anys de Llei de dependència.\nLa residència va ser fundada l’any 1968 com l’antiga casa de les Germanetes dels Pobres, congregació que va arribar a la ciutat el 1864, acollint persones grans sense recursos. El Centre Geriàtric Lleida (residència i centre de dia) va obrir les portes en aquesta mateixa seu el passat 1 de juny, oferint un servei assistit d’acollida residencial i d’assistència integral per a persones grans amb dependència. La família Mitjana Isarn gestiona el centre, tenint també al seu càrrec la residència Centre Geriàtric del Pirineu, a la Pobla de Segur, la Residència Municipal d’Artesa de Segre i un altre centre a Badalona.\nEntrada següent VISITA AL CENTRE GERIÀTRIC LLEIDA PER DESITJAR UNA BONA FESTA MAJOR ALS SEUS USUARIS


Carod-Rovira demana "una nova arquitectura"\nEn la primera entrada en el seu bloc després de les eleccions, el vicepresident del govern publica el poema "La ciutat lunyana" de Màrius Torres\nEl vicepresident en funcions del govern de la Generalitat, Josep Lluís Carod Rovira, que no havia fet cap entrada al seu bloc des d'abans de les eleccions, ha fet una nova incorporació en la qual demana "una nova arquitectura" a través d'un poema de Màrius Torres.\nL'home que no ha dit res durant la campanya, però que va prometre anunciar just després dels comicis quin seria el seu futur polític – no es descarta que pugui crear una nova formació política-, fa ús dels seus extens coneixements literaris i només publica un escrit del poeta lleidatà. Però pròpia d'ell, ni una paraula.\nCarod, després de la desfeta electoral d'ERC i de Joan Puigcercós, qui el va separar de la presidència del partit, escull "La ciutat llunyana", un poema escrit unes setmanes abans de les entrades de Franco a Catalunya i que reflecteix el dolor per la derrota i l'enyorança pel passat, un missatge metafòric vers els militants republicans anunciant que cal "una nova arquitectura".\nDiu el poema: "Ja no ens queda cap més consol que creure i esperar la nova arquitectura amb què braços més lliures puguin ratllar el teu sol". Però hi ha esperança per tornar a aixecar "la ciutat dels ideals": "Qui pogués oblidar la ciutat que s"enfonsa! Més llunyana, més lliure, una altra n"hi ha potser, que ens envia, per sobre d"aquest temps presoner, batecs d"aire i de fe". I un desig: "Pàtria, gaurda'ns: la terra no sabrà mai mentir".


RSS: cada dia un cop d'ull ràpid i efectiu a la Xarxa - El blog de Fesomia\nPublished 11 d'abril de 2008 By Bernadette\nCategorized as Tres minuts Tagged blogs, internet i jo, navegació web, petites eines, simplicitat\n11 d'abril de 2008 a les 17:35\nEts un crack. Sempre trobes coses noves i interessants.\nJoan Roigé ha dit:\n17 d'abril de 2008 a les 8:47\nMolt interessant, però això de la sindicació no afavoreix massa a que es comentin els posts al blog no? o també es pot fer desde el reader?\n17 d'abril de 2008 a les 20:11\nEls post no es poden comentar des de Reader, almenys de moment (estaria bé).\nEn el meu cas Reader m’ajuda a triar aquells blocs que més t’interessen, a posar-los en “quarentena” i a mesura que vaig madurant la meva activitat Blocaire, m’acosto als blocs on em sento convidada a col·laborar per afegir-hi comentaris.\n17 d'abril de 2008 a les 20:13\nNomés intentem participar en la Xarxa, hem marcat la nostra parcel·la on vigilem què es fa de nou.\nAltres vigileu altres àmbits i gràcies a això tots acabem aprenent de coses que d’altra manera se’ns escaparien. És un treball d’equip. Ara t’agraïm el teu “sobreafalagament” Miquel, i sobretot els teus comentaris, ens fan sentir acompanyats.\nUn convertidor d’unitats gairebé universal\nNo és un blog, ni un butlletí: és un Ecballium


Avui toca la degustació de blocs a l'hora del vermohut.\n24 d’agost de 2008, a les 12:52\nvax a fer l'amarató dels blogs degustació a veure que em pareixen jeje\n24 d’agost de 2008, a les 13:32\nHe seguit el rastre del teu menú, i algun d'ells ha sigut realment interessant. He descobrit també un bloc al que tornaré habitualment.\nCom t'ho fas per coneixer aquestes meravelles de la pantalla?\n24 d’agost de 2008, a les 16:35\nT'estic agrait per haver merescut la teva atenció.\nHe fet un cop d'ull al teu bloc i m'ha semblat molt interessant, dinàmic i literari, i un bon punt de partida per perdres a la immensitat de la xarxa.\n25 d’agost de 2008, a les 0:30\nDe menut, el meu barber, l'Eugenio, em trobava tants "remolins" que em deixava el cap redonet, redonet. Gràcies, Jesús, per la teua lletra àgil.\nGràcies per posar-me a la llista de degustacions de la setmana!\n27 d’agost de 2008, a les 8:18


Rajoy recorda que Espanya "no és una tertúlia monumental" - Diari de Girona\nRajoy recorda que Espanya "no és una tertúlia monumental"\nEl presidentl del Govern en funcions avisa que cal conèixer i prioritzar el que li interessa a la gent, i afegeix que "aquí està el PP per fer-ho"\n16.06.2016 | 10:34\nRajoy revisa una carxofa durant la seva visita a Navarra. Jesús Diges/efe\nEl líder del PP, Mariano Rajoy, va destacar que Espanya "no és una tertúlia monumental" ni una "tertúlia massiva" i cal conèixer i prioritzar el que li interessa a la gent, i els seus desitjos, i "aquí està el PP per fer-ho". A més, va carregar contra els líders dels nous partits en assenyalar que "alguns no han deixat de trepitjar moqueta en la seva vida i no s'han assabentat dels problemes dels ciutadans". "No és el nostre cas", va postil·lar.\nRajoy va participar a Saragossa en un míting en què va insistir a demanar als altres partits que si després del 26 de juny no hi ha un acord per formar govern "es respecti la voluntat de la gent" i que sigui per tant "el partit que tingui més vots i guanyi les eleccions" el que formi govern, perquè no s'hagin de repetir els comicis.\nEn aquest acte -el més multitudinari de la campanya del PP fins ara, amb 2.500 assistents, segons el partit- el cap de l'Executiu en funcions va assegurar que no pensa en aquesta campanya treure "cap conill del barret de copa" perquè l'"únic" que prometrà és "seguir fent" el que ha fet fins ara i mantenir les mateixes polítiques.\nSí que va recordar en qualsevol cas de forma implícita una de les promeses del seu programa, la baixada de l'IRPF i altres tributs, quan va considerar que apujar impostos és "un enorme error" que "no ajuda en absolut a consolidar la recuperació i seguir creant ocupació".\nRajoy va clausurar un acte en el qual la presidenta del PP aragonès, Luisa Fernanda Rudi, va començar la seva intervenció destacant que si alguna cosa ha definit el líder del PP en aquests últims mesos ha estat la seva "coherència" en oferir la gran coalició. Va demanar a tots els "populars" que s'adrecin a aquest trenta per cent d'indecisos de què parlen les enquestes explicant-los que davant de la coherència del PP i de Rajoy només hi ha la "intransigència" del PSOE i de Pedro Sánchez, "la demagògia i la disfressa d'ideologia" de Podem i Pablo Iglesias i la "incoherència i la bel·ligerància amb el PP" de Ciutadans i Albert Rivera. Rudi va destacar en el seu discurs la seva "preocupació per Espanya".\nPer part seva, el vicesecretari general del Partit Popular, Javier Maroto, va assenyalar a Ceuta que votar el proper dia 26 de juny al PSOE que lidera Pedro Sánchez és el mateix que votar "incertesa".\nMaroto va efectuar aquesta consideració durant un acte celebrat a la seu del PP de Ceuta amb motiu d'una visita oficial a la ciutat que es va iniciar amb un recorregut per la planta dessaladora i que va finalitzar amb un dinar amb simpatitzants i militants.\nMaroto va traslladar als militants de Ceuta que votar per Pedro Sánchez "és votar incertesa, ja que no se sap si donarà suport a Podem per fer president del Govern Pablo Iglesias o apostarà per la moderació del PP".\nEn la seva intervenció va elogiar el president de la ciutat autònoma, Juan Jesús Vives, del qual va afirmar que "quan se surt amb ell al carrer cal fer-ho amb molt de temps perquè són moltes les persones que s'aturen per comentar-te les seves impressions".\nMaroto va estar precedit en la seva intervenció pel president de Ceuta, qui va destacar la vital importància de crear ocupació, ja que "són molts els espanyols que necessiten treballar i amb l'ocupació s'aconsegueix el manteniment de les pensions, l'educació o la sanitat".


Eusebio Sacristán surt de l'UCI després de 21 dies per un traumatisme cranioencefàlic - Diari de Girona\nEusebio Sacristán surt de l'UCI després de 21 dies per un traumatisme cranioencefàlic\nL'exentrenador del Girona començarà ara la segona fase de recuperació arran d'una operació d'urgència que va deixar-lo en coma induït\nredacció 20.01.2021 | 12:23\nEusebio en una foto d'arxiu. MARC MARTÍ\nEusebio en una foto d'arxiu.\nL'exfutbolista i exentrenador del Girona FC Eusebio Sacristán ha sortit de l'UCI aquest matí després d'ingressar-hi d'urgència per un traumatisme cranioencefàlic que va deixar-lo en coma induït. Així ho ha fet saber la Fundació Eusebio Sacristán, encarregada de donar a conèixer les notícies del tècnic.\n"Després de 21 dies Eusebio Sacritán abandona avui la Unitat de Cures Intensives (UCI) de l'Hospital Clínic de Valladolid, en la qual ha estat ingressat després d'una caiguda fortuïta que va patir el passat 30 de desembre i que li va provocar un traumatisme cranioencefàlic sever pel qual va ser intervingut el dia 31", explica el comunicat.\nA partir d'aquí, Eusebio començarà "la segona part de la seva recuperació" per aconseguir "en la mesura del possible" tornar "a la seva vida anterior". A més, serà ell mateix qui "respongui sobre el seu estat de salut quan ho consideri oportú".\nMés del 83% dels llits d'UCI estan ocupats a Catalunya.


Un rètol sobre Elionor no hauria de fer sacsejar RTVE\nCrítica TV 14/02/2021\nEra un programa informatiu i no el Cachitos de hierro y cromo, de manera que el rètol a La 1 que ironitzava sobre els estudis a Gal·les de la princesa Elionor estava fora de lloc, per molt que el seu enunciat –"Elionor marxa d'Espanya, com el seu avi"– fos tècnicament correcte. Ara bé, fulminar un treballador per aquesta falta és una resposta excessiva, encara que ell s'ho hagi pres amb prou humor per tuitejar "M'han acomiadat, com a l'avi". Estic convençut que un dard similar, aplicat a un polític, s'hauria saldat només amb una disculpa i una amonestació. Però tocar la Corona, a Televisió Espanyola, és encara tabú.\nEl rètol polèmic de TVE\nDe fet, el comunicat "d'urgència" que va enviar l'administradora provisional –des de fa dos anys i mig– de l'ens, Rosa María Mateo, supurava un vassallatge que feia angúnia. I un detall que permet intuir fins a quin punt incomodava és que, en castellà, recordava "el compromiso inquebrantable de RTVE con la defensa de los valores constitucionales y de las instituciones del Estado y sobre todas ellas, la Corona". En canvi, per a la versió catalana algú –amb bon criteri i un sentit menys dramàtic de la vida– ho va rebaixar al "compromís de RTVE amb la defensa dels valors constitucionals i de les institucions de l'Estat i de la Corona".\nUns quants factors han provocat que aquesta anècdota s'hagi convertit en qüestió d'Estat, fins al punt que dos diaris obrien portada l'endemà amb l'assumpte. El primer és l'explotació de les tensions existents entre Podem i el PSOE a l'entorn de la monarquia. Des de la caverna, s'acusa el partit lila de controlar TVE, quan la realitat és que els dos partits tenen influència sobre l'ens estatal i també hi ha divisió entre el personal, tal com s'evidencia amb les baralles constants, ben agres, entre les seccions sindicals de la UGT i Comissions Obreres.\nUna altra part del soroll té a veure amb tensions laborals. Al personal de RTVE no li agrada que el programa La hora de La 1 estigui parcialment externalitzat. Això va fer que no hi hagués coordinador de guionistes, de manera que els treballadors tenen raó quan argumenten que subcontractar programes amb elevat contingut informatiu comporta aquests riscos. I, finalment, vivim en una època que –ves a saber si per influència de Twitter– els rètols diguem-ne creatius s'han posat de moda. Però s'han de saber administrar bé, perquè són més delicats del que sembla.\nEn tot cas, la màxima gestora de RTVE hauria de reflexionar sobre si la seva resposta institucionalista era proporcionada. Jo la veig una sobregesticulació apressada que deixa al carrer dos professionals per tal d'esquivar una polèmica, al capdavall, de foc d'encenalls. Sembla que hagi buscat més protegir-se ella que el mitjà que dirigeix.\nMonarquia RTVE periodisme


Fotografia de Maria Tiscar\n"Mirar és una cosa. Veure el que s'està mirant és una altra. Entendre el que es veu, és encara una altra. Arribar a aprendre del que s'entén, és una mica més. Però arribar a actuar sobre la base del que s'ha après, és tot el que realment importa ".\nEn aquest sentit he de subratllar que no hi ha llocs de treball sense risc, sinó que tots tenen uns riscos que cal identificar i controlar.\nTornem a tenir una data que cal recordar, no tant pel dia del calendari sinò per les reflexions que podem fer entorn a aquesta, i l'oportunitat per treballar dins de les aules i/o tallers. Avui és el Dia Mundial de la Seguretat i la Salut en el Treball, que aquest any l'OIT l'ha centrat en la promoció de la seguretat i la salut laboral en una economia verda.\nEl món està evolucionant cap a una economia més verda i sostenible. Encara que certs treballs siguin considerats com 'verds', les tecnologies utilitzades poden protegir el medi ambient però no resultar en absolut segures. Manuela Tomei, Directora del Departament de la Protecció dels Treballadors de l'OIT (PROTRAV), en una entrevista recent analitzava la dimensió menys visible de les ocupacions verdes i de la ecologització dels sectors tradicionals.\nEl Programa Safework de l'OIT ha elaborat un informe Promoure la seguretat i la salut en una economia verde que examina diferents indústries verdes des de la perspectiva de la seguretat i la salut en el treball. L'informe destaca que, encara que els treballs verds ajudin a millorar el medi ambient, a revitalitzar l'economia i a crear noves oportunitats d'ocupació, aquests treballs també presenten riscos coneguts i desconeguts que amenacen la salut i el benestar dels treballadors i treballadores.\nPer l'OIT, les ocupacions verdes són treballs que contribueixen directament a reduir l'impacte de les activitats econòmiques en el medi ambient i compleixen un o tots els següents objectius: redueixen el consum d'energia i de matèries primeres, limiten les emissions de gas d'efecte hivernacle, minimitzen les deixalles i la contaminació, i protegeixen i restableixen els ecosistemes.\nHi ha diversos matisos de "verd" en els llocs de treball verds, diferents nivells que defineixen el grau segons el quals un treball protegeix o millora l'ambient. Originalment, només es consideraven verdes les ocupacions amb una missió específica per a protegir de manera directa la biodiversitat i l'ambient. En l'actualitat, aquest terme s'aplica a diverses ocupacions que intenten utilitzar els recursos de manera eficaç en el marc de l'ecologització de tots els sectors de l'economia.\nEls principals sectors de creixement verd es troben en les energies renovables, els edificis d'eficiència energètica o l'administració sostenible dels boscos. Els llocs de treball verds també poden sorgir en "l'ecologització" dels sectors tradicionals. Això pot consistir en garantir que les emissions industrials de gas d'efecte hivernacle no superin els límits establerts o en seleccionar béns i serveis sobre la base de criteris de sostenibilitat ambiental.\nPensem per exemple en la indústria del reciclatge, que és considerada essencial en l'"ecologització" de la gestió del rebuig. No hi ha dubte que el reciclatge és positiu pel medi ambient. És necessari per recuperar materials valuosos i cada vegada més rars, i per estalviar l'energia utilitzada per produir objectes en totes les etapes de producció. No obstant això, en els països en vies de desenvolupament, aquesta tasca la realitzen sobretot treballadors i treballadores de l'economia informal. Aquesta és una activitat que pot exposar els/les treballadors a substàncies perilloses, vidres trencats, agents patògens i altres perills. Alhora, el volum de residus electrònics creix amb rapidesa, i només una part d'aquests està sent reciclat, majoritàriament en empreses informals per treballadors i treballadores que no tenen la qualificació necessària. El resultat és una contaminació estesa de l'ambient i l'exposició de treballadors, les seves famílies i comunitats a agents perillosos.\nUna bona disposició dels llocs de treball, o petites modificacions organitzatives aconsegueixen importants millores en les condicions i l’ambient de treball, amb efectes beneficiosos tant pels treballadors/es com per les empreses. On és el problema? En molts casos, ni la dificultat ni el cost, sinó simplement, la manca de conscienciació: no pensar-hi, o pensar-hi només des de l’òptica d’una mera obligació legal a complir.\nCal sensibilitzar al nostre alumnat i l'equip educatiu que tot i ser formació, els diferents programes d'escola treball estem obligats a complir amb tota la normativa legal en relació a la seguretat i salut, i per tant, a l'avaluació de riscos i a la prevenció.\nEn un dels centres on vaig estar treballant van elaborar un protocol d'ús d'eines al taller, amb l'objectiu de formar l'alumnat en aquesta matèria i prevenir qualsevol tipus d'accident dins del treball que desenvolupaven amb nosaltres.Una feina molt important a l'àmbit de la formació amb joves és la de la sensibilització en seguretat i salut.\nSi voleu treballar a les aules aquest tema un material molt dinàmic el tenim a les pel.lícules d'en Napo que tenen la missió d’oferir una introducció atractiva al món de la seguretat i la salut en el treball, gràcies a uns personatges simpàtics i unes històries divertides, sempre amb una perspectiva humorística i desimbolta/informal. “La Seguretat amb un somriure” és la contribució d’en Napo per aconseguir que els llocs de treball siguin més segurs, més saludables i millors.\nLes històries d’en Napo tenen un valor educatiu, perquè provoquen preguntes i estimulen el debat sobre aspectes específics de la seguretat i la salut en el treball. De vegades també ofereixen solucions pràctiques o ajuden a trobar-les. La barreja d’educació, neutralitat cultural i bon humor és el tret distintiu de la sèrie Napo. Essent en Napo un personatge de dibuixos animats, s’utilitza per abordar qüestions inaccessibles mitjançant altres formats com les obres de teatre o els documentals. A diferència dels treballadors que intentem protegir, en Napo és indestructible i etern.\nUn altre recurs que podem utitlizar amb primària és el joc No badis!!! material didàctic per a fomentar la cultura preventiva a l'educació primària i infantil. Va ser elaborat pel Departament de Treball i Indústria i el Departament d'Educació, guanyador del Primer Premi INNOVA any 2004.\nEl treball en l'art és un recurs per secundària de joc virtual en català i castellà que té per objectiu introduir els conceptes bàsics de seguretat i salut laboral relacionant les condiciones de vida i treball a través dels diferents periodes històrics i utilitzant com a referència obres artístiques representatives.\nSi pel contrari el que esteu cercant és documentació: poster, fitxes tècniques i guies per fer difusió, recordeu que el web del "Instituto Nacional de Seguridad e Higiene en el Trabajo" ens pots facilitar material pedagògic i de difusió.\nA l'àmbit de la Construcció\nRecordeu que qualsevol persona (des d'un administratiu a un manobre) que treballi a una empresa del sector de la construcció està obligada a tenir la Tarjeta Professional de la Construcció (TPC), d'acord amb el que preveu tant el IV Conveni Col · lectiu General del Sector de la Construcció 2007-2011, com la Llei reguladora de la subcontractació al Sector de la Construcció i el reglament de desenvolupament de la mateixa.\nAixí mateix, la Fundació Laboral va posar en marxa el portal web www.trabajoenconstruccion.com, que és el lloc oficial de la TPC des del qual els i les treballadors del sector poden obtenir informació i tramitar les seves sol · licituds. També disposa del telèfon gratuït d'informació 900 11 21 21.\nLa TPC és un document mitjançant el qual s'acrediten, entre altres dades, la formació rebuda pel treballador/a del sector en matèria de prevenció de riscos laborals, d'acord amb el que indica el citat Conveni Col · lectiu General, i la seva experiència laboral i té una validessa de 5 anys.\nManual para la utilización de maquinas y herramientas per cristina pérez\nView more PowerPoint from cristinaperezsvh\nREAL DECRETO 486/1997, de 14 de abril, por el que se establecen las disposiciones mínimas de seguridad y salud en los lugares de trabajo. BOE nº 97, de 23 de abril.\nCriteris per a la construcció de nous edificis per a centres educatius públics\nPla d'emergència del centre educatiu'\nLa farmaciola. Descripció i contingut de la farmaciola escolar. Departament de Salut i Col·legi de Farmacèutics de Barcelona\nSeguridad en el trabajo (115)\nAparatos a presión (61)\nAtmósferas explosivas (3)\nEquipos de trabajo (22)\nAparatos de elevación y manutención (15)\nIncendios, emergencias y evacuación (16)\nAccidentes graves (5)\nGuía técnica para la evaluación y prevención de los riesgos sobre señalización de seguridad y salud\nEstrategia española de seguridad y salud en el trabajo (2007-2012) (Pdf, 765.4 KB)\nGuía de buenas prácticas sobre la prevención de riesgos para jóvenes (Pdf, 57.7 KB)\nE-Learning Prevención: CD-Rom sobre Prevención de Riesgos en la Construcción para Inmigrantes (Pdf, 59.7 KB)\nGaiker-Ik4, investigación e innovación en seguridad (Pdf, 201.5 KB)\nLa prevención al alcance de todos: Grupo Cárnicas Magnus (Pdf, 403.3 KB)\nArtículo técnico sobre prevención en construcción: sistema de redes de seguridad "sistema V Etosa" (Pdf, 154.2 KB)\nLa seguridad es sinónimo de calidad (Pdf, 175.9 KB)\nLa prevención en Duro Felguera (Pdf, 154.9 KB)\nE-Learning Prevención: Primeros Auxilios (Pdf, 165.9 KB)\nEl Club del Prevencionista (Pdf, 127.8 KB)\nLa Formación en Prevención (Pdf, 88 KB)\nSelección de equipos de protección respiratoria (Pdf, 286 KB)\nEstudio de riesgo asociado a la carga física en el puesto de conductor de grúa portuaria (Pdf, 352.6 KB)\nLa prevención en el grupo industrial Duro Felguera (Pdf, 234.1 KB)\nLa investigación de accidentes como acción preventiva (Pdf, 202.1 KB)\nEstudio comparativo de la relación existente entre la satisfacción laboral, la turnicidad y el estrés laboral (Pdf, 225.8 KB)\nEstudio de seguridad en máquinas: Cilindros mezcladores de caucho (Pdf, 186.6 KB)\nEl modelo de prevención de Riesgos Laborales ante las mutaciones del mercado de trabajo (Pdf, 706.3 KB)\nLas auditorías del sistema de Prevención de Riesgos Laborales en la empresa (Pdf, 314.6 KB)\nMedidas de emergencia (Pdf, 370.7 KB)\nRiesgos en el empleo de Resinas epoxi (Pdf, 218.6 KB)\nRiesgos asociados a las condiciones de seguridad en las oficinas (Pdf, 318.7 KB)\nMáster de Prevención por Internet (Pdf, 143.3 KB)\nE-Learning Prevención: CD-Rom informativo sobre Enfermedades Profesionales (Pdf, 64.6 KB)\nPreguntas y respuestas sobre la alergia al látex (II) (Pdf, 146.7 KB)\nPreguntas y respuestas sobre la alergia al látex (Pdf, 144.9 KB)\nLos productos químicos peligrosos en los lugares de trabajo (Pdf, 575.8 KB)\nControl de la exposición a isocianurato de triglicidilo (TGIC) a pinturas en polvo (Pdf, 86.1 KB)\nRiesgos por exposición a Isocianatos (Pdf, 234.6 KB)\nValoración de la exposición a ruido en puestos de trabajo con niveles sonoros muy variables (Pdf, 298.9 KB)\nRiesgos laborales y procedimientos de actuación en las operaciones de limpieza de los depósitos subterráneos de vino (Pdf, 208 KB)\nPresencia de contaminantes químicos en diferentes procesos industriales (Pdf, 199.9 KB)\nEl trabajo en terminales de visualización de datos (Pdf, 167 KB)\nE-Learning en Prevención: Pantallas de Visualización de Datos (Pdf, 353.3 KB)\nEstudio ergonómico de las condiciones de trabajo de una cabina de pintura (Pdf, 215.6 KB)\nMetodología de evaluación del riesgo de lesiones musculoesqueléticas para tareas que integran una elevada variabilidad en las condiciones de manipulación manual de cargas (Pdf, 248.6 KB)\nEl trabajo a turnos (Pdf, 47.1 KB)\nMedicina al Treball\nLa hemofilia desde la perspectiva de la Medicina del Trabajo (Pdf, 146.9 KB)\nE-Learning en prevención: factores psicosociales (Pdf, 139 KB)\nVacunación frente al tétanos en el adulto (Pdf, 81.6 KB)\nEmbarazo y radiación: radiodiagnóstico (Pdf, 157.3 KB)\nLa somnolencia diurna excesiva: factor de riesgo en el ámbito laboral (Pdf, 129.3 KB)\nHistoria Clínica Laboral (Pdf, 110.3 KB)\nEquipos de protección individual en seguridad (Pdf, 158 KB)\nFactores de Riesgo Vascular (FRV) (Pdf, 134.3 KB)\nLas 10 cuestiones claves sobre Medicina del Trabajo y Vigilancia de la Salud (Pdf, 148.1 KB)\nCardiología y medicina del trabajo: un enfoque sobre factores condicionantes en el desarrollo de ciertas cardiopatías (Pdf, 323.2 KB)\nPatologías de Origen Laboral (Pdf, 651.8 KB)\nAdherencia y cumplimiento de un programa de vacunación frente a la Hepatitis B en personal sanitario. Comparación de dos estrategias de vacunación (Pdf, 160.5 KB)\nLuxaciones de los dedos de la mano (Pdf, 144.3 KB)\nVigilancia de la Salud de los Trabajadores (Pdf, 41.1 KB)\nLa coordinación de actividades empresariales, R.D. 171/2007 de 30 de enero (Pdf, 245.5 KB)\n80 años de prevención en Castilla y León (Pdf, 214.7 KB)\nTrípticos de prevención de riesgos laborales para inmigrantes (Pdf, 234.9 KB)\nPrograma de calidad en un servicio de prevención (Pdf, 60.6 KB)\nE-Learning: prevencion de incendios y planes de emergencia (Pdf, 47.7 KB)\nVídeos sobre riesgos específicos en el sector de la construcción (Pdf, 56.9 KB)\nGuía para la prevención de riesgos laborales con enfoque de género (Pdf, 83.9 KB)\nPrevención de Riesgos Laborales en albergues juveniles (Pdf, 117 KB)\nCoeficientes reductores de la edad de jubilación en minería (Pdf, 96.7 KB)\nPrevención: campaña de seguridad infantil (Pdf, 40.3 KB)\nCd Rom de prevención de riesgos laborales en el sector sociosanitario para personas dependientes y sus riesgos asociados (Pdf, 103 KB)\nLa prevención en Gaviota Simbac (Pdf, 101.9 KB)\nCalidad, un camino recorrido (Pdf, 182.9 KB)\nAnálisis del Real Decreto 171/2004 de 30 de enero (Pdf, 67.6 KB)\nNueva Ley de Prevención de Riesgos Laborales: integración de la prevención en las empresas (Pdf, 83.4 KB)\nEl proceso de validación como herramienta para el control de los riesgos laborales (Pdf, 162.3 KB)\nE-Learning Prevención: Seguridad Vial (Pdf, 135.3 KB)\nLos daños invisibles (Pdf, 167.5 KB)\nNuevos modelos para la notificación de los accidentes de trabajo (Pdf, 225.5 KB)\nPlan: objetivo accidentes cero (Pdf, 169.8 KB)\nConstrucció - Obra Civil\nInvestigación de accidentes en trabajos de perforación para captación de aguas subterráneas (Pdf, 296.8 KB)\nNormas básicas de prevención de riesgos laborales (Pdf, 248.9 KB)\nNormas básicas de Seguridad Laboral e Higiene Industrial (Pdf, 518.3 KB)\nNormas básicas de prevención de riesgos laborales en la construcción (Pdf, 246.8 KB)\nPrevenció de Riscos al sector de la construcció\nReal Decreto 1627/1997 (Pdf, 51.5 KB)\nEquipos de trabajo (Pdf, 187.4 KB)\nCaídas de personas a distinto nivel (Pdf, 274 KB)\nInstalaciones provisionales (Pdf, 203.6 KB)\nAndamios (Pdf, 271.3 KB)\nInstalaciones eléctricas provisionales de obra (Pdf, 198 KB)\nExcavaciones (Pdf, 519 KB)\nEquipos de protección individual (Pdf, 196.2 KB)\nQué hacer en caso de accidente y urgencia médica (Pdf, 499.5 KB)\nEtiquetado de recipientes que contengan productos peligrosos (Pdf, 227.5 KB)\nInstrucciones básicas para el personal que utiliza fotocopiadoras y máquinas de reprografía (Pdf, 176.3 KB)\n"Frases de riesgos" y "Consejos de prudencia" en productos químicos (Pdf, 228.8 KB)\nCampaña: Trabajar sin alcohol, vivir sin alcohol (Pdf, 83.1 KB)\nCampaña: ¿Te imaginas dejar de fumar? (Pdf, 194.9 KB)\nSeguridad laboral en manipulación de máquinas (Pdf, 57.4 KB)\nErgonomía: buena postura en el trabajo (Pdf, 56.7 KB)\nEtiquetas: Curtmetratge, Dia Internacional de la Seguretat i Salut en el Treball, Economia Verde, Educació, Recursos pedagògics, Seguretat i Salut, Seguretat i Salut a centres educatius


Tertúlies – Àrea Cultural Oriol\nTenen com a objectiu valorar i apropar el món de la poesia i de la literatura com un valor positiu que ajudi a trobar l’harmonia de l’individu.\nHabitualment les tertúlies s’organitzen en dues parts: d’antuvi es fa una roda de poetes, normalment amateurs, els quals presenten les seves poesies o bé reciten poemes d’autors consagrats. En una segona part el convidat especial presenta la seva obra d’acord al tema proposat.\nA causa de la covid-19 s’està proposant un nou estil de tertúlia que possibiliti la trobada virtual.\n“El cafè del divendres”\n“El cafè del divendres” es realitza a primera hora de la tarda, on es fan les tertúlies per a la gent d’edat avançada. En aquestes trobades, tot prenent un cafè o una infusió, es tracten temes adients a la tercera edat i al moment actual que es viu, tant a la ciutat com en el món..\nEls monitors presenten un tema i s’obre un diàleg entre tots els assistents. La seva finalitat és potenciar la trobada amical entre persones grans que moltes vegades es veuen mancades de llocs on poder reunir-se.\nLa crisi sanitària que es viu actualment provoca que estem cercant un nou projecte que doni vida a aquesta activitat.


Visa eTA Canadà per a ciutadans de Nova Zelanda\nEls ciutadans de Nova Zelanda poden sol·liciteu l'eTA de Canadà\nNova Zelanda va ser membre de llançament del programa Canadà eTA\nEls ciutadans de Nova Zelanda gaudeixen d’una entrada ràpida mitjançant el programa eTA de Canadà\nEls ciutadans de Nova Zelanda poden sol·licitar eTA en línia\nCanadà eTA de Nova Zelanda\nEls ciutadans de Nova Zelanda estan obligats a sol·licitar un visat eTA al Canadà per entrar al Canadà per a visites de fins a 90 dies amb finalitats turístiques, comercials, de trànsit o mèdiques. Canada eTA de Nova Zelanda no és opcional, però sí requisit obligatori per a tots els ciutadans de Nova Zelanda viatjar al país per a estades curtes. Abans de viatjar al Canadà, el viatger ha d’assegurar-se que la validesa del passaport sigui almenys tres mesos superior a la data prevista de sortida.\nCom puc sol·licitar Canadà eTA des de Nova Zelanda?\nEl Visa de Canadà per a ciutadans de Nova Zelanda comprèn un formulari de sol·licitud en línia que es pot completar en tan sols cinc (5) minuts. Cal que els sol·licitants introdueixin informació a la pàgina del passaport, dades personals, dades de contacte, com ara correu electrònic i adreça, i dades de feina. El sol·licitant ha de tenir bona salut i no ha de tenir antecedents penals.\nRequisits de l'Autoritat electrònica de viatges del Canadà per als ciutadans de Nova Zelanda\nPer entrar al Canadà, els ciutadans de Nova Zelanda necessitaran un document de viatge o passaport vàlid per sol·licitar l’eTA canadenca. Els ciutadans de Nova Zelanda que tinguin un passaport d’una nacionalitat addicional han d’assegurar-se que sol·liciten el mateix passaport amb què viatjaran, ja que l’eTA del Canadà s’associarà amb el passaport esmentat en el moment de la sol·licitud. No cal imprimir ni presentar cap document a l’aeroport, ja que l’eTA s’emmagatzema electrònicament contra el passaport al sistema d’immigració del Canadà.\nEls sol·licitants també ho faran requereixen una targeta de crèdit o dèbit vàlida o un compte de PayPal per pagar l'eTA de Canadà. Els ciutadans de Nova Zelanda també estan obligats a proporcionar un Adreça de correu vàlida, per rebre l'eTA de Canadà a la safata d'entrada. Serà vostra responsabilitat comprovar detingudament totes les dades introduïdes de manera que no hi hagi cap problema amb l'Autoritat electrònica de viatges del Canadà (eTA), en cas contrari és possible que hagueu de sol·licitar una altra eTA del Canadà.\nQuant de temps pot romandre un ciutadà de Nova Zelanda a l'eTA de Canadà?\nLa data de sortida del ciutadà de Nova Zelanda ha de ser dins dels 90 dies posteriors a l’arribada. Els titulars de passaport de Nova Zelanda han d’obtenir una autoritat de viatges electrònica del Canadà (Canada eTA), fins i tot per una curta durada d’1 dia fins a 90 dies. Si els ciutadans de Nova Zelanda tenen la intenció de romandre durant més temps, haurien de sol·licitar un Visa rellevant en funció de les seves circumstàncies. Canada eTA és vàlid durant 5 anys. Els ciutadans de Nova Zelanda poden entrar diverses vegades durant els cinc (5) anys de vigència de l’eTA de Canadà.\nCoses a fer i llocs d'interès per als ciutadans de Nova Zelanda\nConduïu per la Icefields Parkway, els parcs nacionals de Jasper\nTeniu unes vacances d’esquí a Mont Tremblant, Quebec\nSea North Tours, riu Churchill\nMuntanya Thor, territori àrtic de Nunavut\nEls murals al bulevard Saint Laurent, Montreal, Quebec\nNova Comissió de Nova Zelanda, Canadà\n99 Bank Street, Suite 727, K1P 6G3, Ottawa, Canadà


Pàgina d'inici\tAgenda\tSalve populus!\n21 d'abril de 2019 - Empúries (Alt Empordà)\nUn dels punts de la visita teatralitzada - MAC Empúries\nDe la mà de curiosos personatges, fareu un recorregut pels principals espais de la ciutat grecoromana per descobrir la historia i els secrets d’Empúries. Al segle I dC, durant el regnat del primer emperador Octavi August, Emporiae es va convertir en un pròsper centre exportador de vi. Un important comerciant de la zona, interessat per aquest auge comercial ve a fer negocis i coneix Cornèlia Procula, una patrícia romana. Aquests dos seran els protagonistes de la visita teatralitzada 'Salve populus!', que repassaran la història de la ciutat, que també és la història de Grècia i Roma. Una visita on els rituals de la vida quotidiana i l’accés a espais subterranis ocults, mostraran al públic els secrets dels nostres avantpassats.\nEn acabar la visita s’oferirà una degustació de mulsum (vi romà aromatitzat). Tindrà lloc el diumenge 21 d’abril, a les 11.30 h en català, i té un preu de 10 €, que inclou l'entrada al jaciment. La durada aproximada és d'una hora i es recomana reserva prèvia trucant al telèfon 972 77 59 76 o enviant un e-mail a reservesempuries@gencat.cat.\nDel 13 al 22 d’abril, obert cada dia, de 10 a 19 h.\nPreu: 10 € (menors de 8 anys, entrada gratuïta)


Inaugurat el Poblet de Nadal d'Andorra la Vella - FÒRUM.ad\nDos castells de focs artificials llançats simultàniament per inaugurar el Poblet de Nadal d’Andorra la Vella del 2020. Foto: Comú d’Andorra la Vella/Tony Lara\nPoc abans del castell de focs, els cònsols major i menor, Conxita Marsol i David Astrié, amb el conseller de Cultura i de Promoció Turística, Miquel Canturri, han encès l’emblemàtic sostre de llums del Mercat de Nadal de la plaça del Poble per donar oficialment per obert un dels principals punts neuràlgics del Poblet. La resta de l’enllumenat nadalenc de la parròquia s’ha posat en funcionament a les 18 h, en un acte conjunt amb Escaldes-Engordany amb els cònsols major i menor, Rosa Gili i Joaquim Dolsa, al carrer de la Unió.\nMarsol ha assenyalat que aquesta obertura de l’enllumenat conjunta és un gest de suport a tota l’avinguda comercial en un moment en què cal estar units. També, ha recordat que des del Comú d’Andorra la Vella s’ha volgut fer enguany una aposta ferma pel Poblet de Nadal per transmetre un missatge d’esperança i il·lusió a la ciutadania en un any marcat per la pandèmia, a l’espera de l’arribada dels turistes un cop s’aixequin les restriccions de mobilitat als territoris veïns.\nEl Mercat de Nadal de la Plaça del Poble està obert les tardes de dijous i divendres, i durant tot el dia els caps de setmana i festiu. Tot i mantenir les prop de quaranta parades dels anys anteriors, s’ha ampliat en superfície fins a la zona de la plaça situada sobre l’aparcament Vinyes amb l’objectiu d’oferir més espai als visitants. Les parades ofereixen productes nadalencs i diverses propostes gastronòmiques de menjar per emportar.\nDemà a la tarda (18 h, a la glorieta de la plaça del Poble) el grup Barroc Duo donarà el tret de sortida de la 5a mostra de música de Nadal, una proposta amb grups i formacions del país per potenciar el talent nacional i que té lloc els divendres, dissabtes i diumenges.\nTambé demà dissabte tindrà lloc el primer dels cinc espectacles itinerants d’animació de gran format que transcorreran durant el Poblet entre l’avinguda Meritxell i la plaça Príncep Benlloch. Serà a les 18.30 h i anirà a càrrec de la companyia Remue Ménage amb el muntatge Jouets, durant el qual un seguit de personatges divertits duran música i color a l’eix comercial.\nNotícia Anterior: Espanya aposta per obrir les estacions d’esquí\nSegüent Notícia: Precipitacions més abundants a l’est


Adobe Photoshop CS3 executat a GNU/Linux amb wine – GNULinux||||CAT\ncabrerenc on 19 de març de 2008 at 00:12\nEstic d’acord amb tu de que l’AutoCAD és la clau per a moltes empresses, però sota Windows ja dona problemes! No vull ni imaginar arrossegar motxilles i la manera com desconfigura les impressores a l’únic lloc on tot funciona com s’espera.\nPau on 19 de març de 2008 at 16:01\nDoncs sí que és cert. Supose que en cas que tinguérem AutoCAD a GNU/Linux caldria mirar bé el tema de les impressions. Tot i així, mentre hi haguera la possibilitat de portar els plànols a qualsevol centre d’impressió… no crec que hi haguera problema.\nRespon a cabrerenc Cancel·la les respostes


Naturalesa archivos - Nautilus\n8 curiositats sobre el mar i els oceans\n29 abril, 2021 Entorn, NotíciesFlora i fauna, Món, Naturalesa, Oceans, Planetasiteadmin\nSabies que el 70% de la superfície de la Terra està coberta d’aigua (entre mars, oceans, etc.)? I la seva importància és molt rellevant per la supervivència humana i de la resta de les espècies. Amb motiu doncs, és també coneguda com el Planeta Blau.\nEls oceans regulen la temperatura del planeta, absorbeixen gran quantitat del diòxid de carboni de l’atmosfera, proporcionen gran part de l’oxigen que respirem i dels aliments que consumim.\nAra el canvi climàtic, l’acidificació i els microplàstics estan amenaçant la seva salut a un ritme mai abans vist. Per això és necessari prendre consciència sobre la importància que tenen els oceans per la nostra supervivència com a espècie.\nTot i la seva gran importància, aquestes enormes masses d’aigua encara amaguen grans incògnites: tenim pocs coneixements sobre les seves profunditats, més d’un terç de les espècies que viuen en aquest medi encara ens són desconegudes… En aquest article et revelarem unes quantes curiositats del mar, dels oceans i de les masses d’aigua del planeta en què vivim que potser no coneixes:\nQuin volum d’aigua té la Terra?\nAl voltant del 71% de la superfície de la terra està coberta per aigua i els oceans en representen el 96,5% de tot aquest volum. Però hem de tenir en compte que aquest element també es troba a l’aire, als rius, als llacs, als casquets polars i dins del nostre propi cos.\nQuanta aigua es troba en estat sòlid, és a dir, gel?\nTal com hem comentat al punt anterior, no tota l’aigua de la terra es troba en estat líquid. En total, si sumem l’aigua congelada dels casquets polars, de les glaceres i de la neu, es calcula que 24.364.000 quilòmetres cúbics d’aigua del planeta es troba en estat sòlid.\nQuin percentatge d’oceans són zones marines protegides?\nLes zones marines protegides són essencials per a la salut ambiental: asseguren que els pescadors tinguin reserves viables i així evitar l’esgotament dels recursos; protegeixen les espècies en perill d’extinció; fan que els ecosistemes siguin més resistents al canvi climàtic i mantenen la biodiversitat. Però tot i això és difícil calcular quin percentatge del planeta gaudeix d’aquest tipus de protecció. A Europa les dades oficials apunten que corresponen al 10% de les aigües del continent, tot i que d’altres diuen que és el 5%. A Espanya el percentatge és al voltant del 12%.\nQuantes espècies viuen als oceans?\nHi ha una gran quantitat d’espècies que encara estan per catalogar, i és per això que avui en dia encara resulta molt complicat poder dir un nombre exacte d’espècies viuen als oceans. Però el que sí que es pot assegurar és que van en retrocés. No hem de perdre de vista que el 95% del volum dels oceans encara està per explorar.\nPer què existeixen les marees?\nLes marees són els canvis periòdics en el nivell del mar provocats per l’acció gravitatòria de la lluna i el sol sobre la Terra. En funció de la seva proximitat, actuarà d’una manera o d’una altra sobre la massa d’aigua.\nCom es formen les onades?\nLes onades es formen a causa de la fricció del vent amb les aigües superficials de l’oceà, tot i que també es pot veure alterada per pertorbacions submarines com ara terratrèmols, grans esllavissades de terra o erupcions volcàniques (culpables dels tsunamis).\nLa lluna i el sol en aquest cas també tenen un paper molt important. Quan la força gravitatòria actua amb força és quan es produeixen les onades de marea (que no tenen res a veure amb els tsunamis).\nPer què els microplàstics preocupen tant?\nEs calcula que cada any, al voltant d’uns 8 milions de tones de residus plàstics acaben als oceans. I també se sap que entre un 15% i un 30% de totes aquestes restes plàstiques tenen una mida inferior a 5mm, que és el que coneixem com a microplàstics. Els quals s’han trobat presents en diferents espècies aquàtiques, en diferents aliments que ingerim i fins i tot en restes d’orina humana.\nCom afecte el canvi climàtic a les espècies, com ara el corall?\nL’augment del nivell del mar provocat pel canvi climàtic sumat als canvis de freqüència i intensitat de les tempestes i fenòmens meteorològics extrems estan afectant molt seriosament aquestes espècies marines, entre d’altres.\n7 octubre, 2020 EntornDescobreix Catalunya, Illes Medes, Naturalesa, Paisatge, parc naturalsiteadmin\nCatalunya és una terra rica en varietat de territoris. Trobem paisatges de mar, de muntanya, de riu, de plana… tots ells amb molt d’encant i repartits per tota la seva superfície.\nSi agafes un mapa i vas resseguint tot el territori català, segurament aniràs marcant molts llocs on t’agradaria anar, visitar i descobrir. Passant pels Pirineus i arribant a la costa. De nord a sud i d’est a oest.\nI d’entre tots aquests indrets, trobem els anomenats Parcs Naturals de Catalunya. Segurament n’hem sentit a parlar moltes vegades, sense aturar-nos a pensar què és el que fa que un territori sigui considerat un Parc Natural, com es formalitza, en quin moment un territori es passa de denominar Parc Natural, etc. En aquest article explicarem tot el que necessitem saber sobre els Parcs Naturals de Catalunya i n’anomenarem uns quants que ens queden ben a prop, com ara el del Montgrí, les Illes Medes i el Baix Ter o els Aiguamolls de l’Empordà.\nQuè és un Parc Natural?\nEls Parcs Naturals són espais naturals marítims i terrestres que gaudeixen d’una especial protecció legal davant l’acció humana. A diferència d’altres espais naturals protegits, com ara podrien ser els parcs nacionals, les reserves naturals, etc. els territoris declarats com a parcs naturals, tot i conservar uns valors naturals molt rellevants, presenten un alt nivell d’humanització. Així, en el cas de Catalunya, els parcs naturals es defineixen com espais amb valors naturals qualificats que s’han de protegir i conservar envers l’alta activitat humana i explotació dels seus recursos i fer que siguin compatibles.\nDunes, penya-segats, planes, aiguamolls, estanys, rius, boscos i muntanyes… El 30% del territori català està protegit per llei per tal de garantir-ne la conservació dels valors naturals i paisatgístics. De fet, estem parlant de 20 parcs naturals i 1 parc nacional (Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici).\nEl Parc Natural del Montgrí, les Illes Medes i el Baix Ter es va crear l’any 2010 amb l’objectiu d’unificar les normatives que regeixen aquests tres espais per separat.\nAquest Parc Natural inclou el Massís del Montgrí, l’arxipèlag de les Illes Medes amb el seu fons marí i la desembocadura del riu Ter.\nEl Massís del Montgrí fa de frontera entre el Baix i l’Alt Empordà. Té una extensió de 2.300 hectàrees i està format per tres muntanyes (la muntanya d’Ullà, el Montgrí i el Montplà) i diferents altiplans menors que es troben a l’Estartit: el Roca Maura i la Torre Moratxa.\nL’arxipèlag de les Illes Medes, és l’única reserva marina del país i està formada per set illes: La Meda Gran, la Meda Xica, el Carall Bernat, els Tascons Grossos, els Tascons Petits, el Medallot i les Ferrenelles.\nEs troben ubicats a la plana empordanesa, entre les desembocadures del riu Fluvià i la Muga.\nEl Parc Natural dels Aiguamolls de l’Empordà va ser creat el 28 d’octubre del 1983 i és un dels espais naturals de Catalunya en què s’observa una major varietat d’espècies animals (més de 300 espècies), moltes d’elles protegides i de gran bellesa.\nQuins són els Parcs Naturals de Catalunya?\nAigüestortes i Estany de Sant Maurici.\nDelta de l’Ebre.\nEl Montgrí, les Illes Medes i Baix Ter.\nMas de Melons i Secans de Lleida.\nSi vols continuar descobrint cada un dels Parcs Naturals que tenim arreu del territori et recomanem que continuïs llegint aquest article.