Foto: Arxiu Mala Rodríguez\nBarcelona. Dijous, 9 de juliol de 2020. 18:45\nActualitzat Divendres, 17 de juliol de 2020. 10:01\nFigura fonamental per entendre l'evolució del hip hop per aquestes latituds en clau femenina, després de set anys de silenci creatiu Mala Rodríguez ha retornat amb MALA (Universal, 2020), nova referència d'escolta obligatòria en el seu catàleg fonogràfic. La rimadora de Jerez de la Frontera actua demà al Parc del Fòrum de Barcelona dins del cicle Les nits del Primavera i diumenge 12 a l'Auditori de Girona com a part del cartell del Festival Strenes.\nCom ho portes? Com ho has portat? Com estàs?\nDoncs molt bé, molt entretinguda. Ha estat un període molt creatiu. He acabat un disc, he començat un nou projecte. He escrit, he produït. He passat moltes estones a l'estudi, però també moltes estones sola gaudint de mi mateix i també gaudint de la família. Això ha estat de les millors coses. A aquella vella normalitat m'era molt difícil passar estones llargues a casa. Sempre estava viatjant d'aquí cap allà. Poder estar tants dies a casa, en aquest sentit i que no se m'entengui malament, ha estat un regal.\nHa de ser una mica descoratjador publicar el teu primer disc després de set anys i que coincideixi amb una situació com l'actual.\nLa data de publicació del disc estava prevista des de feia temps i no la vam voler canviar. Sí que ens va entristir molt que tot just començàvem a assajar l'espectacle de la nova gira que ens van confinar. El disc havia de sortir, fos com fos, el que no veia clar és que el pogués presentar en directe, el disc. Però ja m'és que l'espectacle, ara el que m'interessava era que la gent pogués escoltar les noves cançons a casa seva. Si més no, jo durant aquest confinament he aprofitat per escoltar molta música.\nQuè has estat escoltant?\nDe tot una mica. He estat escoltant molta música africana, he descobert molts artistes del Senegal. També he estat escoltant aquell rock andalús de grups com Triana. He escoltat dancehall... He escoltat moltes coses!\nJustament el dancehall és un dels sons protagonistes en aquest nou disc.\nSempre ho ha estat per a mi, d'important. Tinc passió pel hip hop, evidentment, però també per sons i ritmes com el reggae o l'anomenada música llatina. Si em treus això, m'avorreixo. De la mateixa manera que em sembla súper important endinsar-se en la música africana.\nAllà es troben les arrels de tot.\nSon els pilars de la música contemporània. És important saber d'on vénen les coses. Sempre m'ha interessat i m'ha agradat estirar del fil per acabar descobrint quin és l'origen de tot plegat. A més, que s'ha de ser respectuós i honorar i donar crèdit a les fonts originals.\nTu et sents respectada com a dona pionera en el hip hop estatal?\nJo em sento molt estimada per molta gent. Molta gent que em diu que m'escolta des que eren molt, molt petits. Vaig sorgir fent una cosa molt diferent de tot el que es feia en aquell moment. Però no vaig ser la primera noia. Ja aleshores hi havia moltes raperes, no menteixis (riures).\nPerò tu vas ser la primera a destacar.\nNo m'agrada que diguis que quan jo vaig començar no hi havia més noies. A més a més, aleshores la més famosa era Ari (la rapera de Salt Arianna Puello). Ella sí que va ser la primera dona, no només això sinó que la primera dona negra, que va publicar un disc de hip hop a Espanya: El tentempié (Zona Bruta, 1998). Sí que és cert, però, que hi havia moltíssims més nois que noies, a l'escena hip hop.\nHan millorat les coses, en aquest sentit?\nEns hem tret tots els complexos de sobre i hi ha moltes noies boníssimes fent bogeries súper interessants.\nSempre m'ha interessat i m'ha agradat estirar del fil per acabar descobrint quin és l'origen de tot plegat\nTot just fa vint anys que vas publicar el teu primer disc, Lujo ibérico (Superego/ Universal, 2000), un àlbum referencial en el hip hop estatal. Tens pesant celebrar l'efemèride d'alguna manera.\nNo hi havia ni pensat. La veritat és que no, no faré res. No sóc gens nostàlgica, zero. Mai no recordo els aniversaris. No sóc partidària d'aquestes celebracions. Sóc més partidària de celebrar el present.\nI el present és que has tornat després de set anys sense publicar disc.\nEl procés de creació d'aquest disc ha estat genial. Ja vaig avançar "Gitanas" el 2018, una cançó molt especial. Una cançó molt bonica i amb molt contingut social. Una cançó màgica. Després van venir més singles, com "Contigo", amb Stylo G. Sí, m'he divertit molt fent aquest disc.\nJa no sents aquella urgència i ànsia juvenil en què tot ha de ser immediat.\nA mi em costa molt ser pacient. Però ara ja no entro tant al drap com quan ho feia quan era més joveneta. Però no és l'edat, és l'experiència.\nI la meditació!\nLa meditació és una de les coses més increïbles que m'han passat a la vida. Sembla que quan dius que fas meditació és tan practicant una cosa rara mig new age. Per a res! Jo practico una disciplina que es diu Falun Dafa. Són cinc exercicis súper senzills, però que m'han canviat la vida. Estic molt més calmada i molt millor i més a gust amb mi mateixa.\nDemà actues a Les nits del Primavera a Barcelona i diumenge 12 a l'Auditori de Girona dins de la programació del Festival Strenes.\nSeran concerts súper emotius. No sé si seran els últims que faré aquest any, perquè al ritme que portem i tal com estan les coses... Em van proposar fer gira de presentació però vaig dir que millor fer només un parell de concerts. Un parell de xous per tornar-nos tots totalment bojos. Tothom que vingui marxarà amb la sensació que els ha passat una cosa transcendental a la vida. Serà un fet històric. Hem estat tancats molt de temps i ara poder tornar a cantar en llibertat és un fet històric. És una de les coses més boniques que viuré.\nAixí de contundent?\nEl meu equip i jo som artistes i als artistes ens agrada ser a l'escenari. Això ho fem per amor a l'art. Per això i perquè, realment, no sé si mai més podrem tornar a fer concerts. És un temor que el tinc allà, en algun racó del subconscient, però allà està.\nI no t'entristeix?\nNi m'ho paro a pensar. L'únic que vull fer és aprofitar les oportunitats que se'm presentin. Gaudir-les. En temps de coronavirius hem de viure el present al màxim.


Per què el cànnabis és més segur que l'alcohol - RQS Blog\nContràriament a la creença popular, s'ha demostrat que el cànnabis és molt menys nociu que l'alcohol. De fet, la marihuana també ofereix una sèrie de propietats beneficioses per a la salut.\nFins fa poc, els anuncis antidroga et feien creure que la marihuana és una amenaça. Alguns anuncis exageraven, o directament mentien, sobre els seus efectes. Altres anuncis mostraven a la gent còmicament fora de control, establint una correlació entre aquest comportament i els consumidors de cànnabis. Tots els anuncis compartien una mateixa missió: mostrar la marihuana com una amenaça i una pèrdua de temps.\nPerò aquestes campanyes antidroga no van prestar tanta atenció a l'alcohol. És cert que durant dècades hi ha hagut anuncis sobre alcoholisme i el públic no ignora completament el problema; però la majoria d'anuncis d'alcohol mostren imatges de festes i aventures. No mostren a cirurgians emborratxant-se durant una operació, com feien amb els cirurgians fumetes. No, únicament indiquen un "Beu responsablement" al final de cada anunci.\nPer tant, fins fa poc, els mitjans de comunicació havien convençut a la majoria de gent que l'herba era molt més perillosa que l'alcohol. Però què diu la ciència sobre aquest tema? Si mirem les dades, veiem que el cànnabis és més segur que l'alcohol en molts sentits. Aquestes són les 10 raons principals:\n1. NOMBRE DE MORTS\nNo pretenem començar amb una dada trista, però un dels majors indicadors del perill d'una substància és el nombre de morts. El consum nociu d'alcohol es va cobrar la vida de més de 3 milions de persones en 2016 *a nivell mundial; això inclou, entre altres, a les víctimes de coma etílic i als qui van patir càncer i apoplexies com a resultat del consum d'alcohol. En canvi, el nombre de morts derivades del consum de marihuana és 0. Òbviament, algunes persones poden causar accidents automobilístics mentre condueixen sota els efectes del cànnabis, però és molt més freqüent trobar conductors borratxos.\nSegons Alcoholism Solutions, als EUA prop de 50.000 persones són diagnosticades amb intoxicació etílica cada any. Al Regne Unit, la situació no millora; en els últims vuit anys, el nombre de menors hospitalitzats per coma etílic ha augmentat un 20% any rere any.\nEncara que no és una dada tan recent, els Centres per al Control i Prevenció de Malalties van estimar que, en el període 2011-2012, sis persones morien diàriament per coma etílic als Estats Units. Saps quantes persones van morir per sobredosis de marihuana durant aquest període? Lletreja-ho amb mi: Z-E-R-O. Per a això, hauries de fumar entre 238 i 1.113 porros (15–70 grams de THC pur) en un sol dia, una cosa pràcticament impossible.\n3. MALALTIES CRÒNIQUES\nEl consum excessiu i crònic d'alcohol pot provocar diverses malalties. Aquestes inclouen, entre altres: càncer de fetge, càncer de mama, càncer de còlon, epilèpsia i cardiopatia isquèmica. La marihuana també té efectes secundaris negatius, però aquests es limiten principalment a problemes pulmonars (especialment quan es consumeix amb tabac) i episodis psicòtics en casos especialment greus (però aquests són poc comuns). Però, fins i tot en aquest cas, l'alcohol també produeix episodis psicòtics! En general, els riscos associats a la ingesta d'alcohol són molt majors que els associats al consum de cànnabis.\n4. TAXES DE VIOLÈNCIA I LESIONS\nNo sabem si és el teu cas, però quan nosaltres fumem herba no tenim l'energia o l'ímpetu per a cometre crims violents. I sembla ser que altres consumidors estan d'acord.\nSegons un estudi del _American Journal of Emergency Medicine_, el consum prolongat de cànnabis rarament es relaciona amb agressions lesives. En canvi, un estudi va trobar que el 36% de les hospitalitzacions a causa d'agressions i el 21% de totes les lesions estaven associades amb el consum d'alcohol. Quan una sola droga està relacionada amb tantes hospitalitzacions, és hora de deixar de dir que és "més segura".\n5. IMPACTE CEREBRAL\nEncara que molts de vosaltres podríeu pensar que la marihuana és més nociva per al cervell que l'alcohol (a causa de la percepció pública), sorprenentment això no és així. De fet, segons afirma el Dr. Gary L. Wenk en un article del _Psychology Today_, és tot el contrari!\nEn aquest article, el Dr. Wenk cita una recerca de l'Institut de Recerca Scripps que va trobar que la neurogènesi (la formació de noves neurones) es veu afectada en els bevedors compulsius, fins i tot quan ja han deixat de consumir alcohol. En canvi, alguns estudis recents han observat que l'estimulació dels receptors cannabinoides _activa_ la neurogènesi.\n6. VIABILITAT MEDICINAL\nLa marihuana té un avantatge respecte a l'alcohol, ja que realment ofereix efectes beneficiosos que ajuden a algunes persones. Molta gent consumeix cànnabis amb diverses finalitats terapèutiques i, a les regions on el consum medicinal és legal, sovint es recepta cànnabis o s'apliquen teràpies amb cannabinoides als qui sofreixen afeccions com a dolor crònic i nàusees. Quan va ser l'última vegada (des de la dècada de 1870) que un metge va receptar whisky a un pacient?\n7. ANSIETAT I DEPRESSIÓ\nEncara que el consum excessiu de cànnabis pot agreujar aquests problemes, molts pacients amb ansietat i depressió troben alleujament en la marihuana medicinal. Encara que és cert que falten recerques en aquest àmbit i les prescripcions de cànnabis per a problemes de salut mental no són molt freqüents. Però això no ha impedit que algunes persones es autoadministren diferents proporcions de THC i CBD.\nEl CBD, en concret, està sent investigat pel seu potencial ansiolític. En un estudi, on es va administrar CBD a pacients amb fòbia social abans d'una prova simulada de parlar en públic, es va observar que el cannabinoide redueix significativament l'ansietat subjectiva.\nPel que fa a l'alcohol, la situació és bastant atroç. Se sap que l'alcohol és un depressor del sistema nerviós central i el consum crònic s'associa a una sèrie de problemes de salut mental que inclouen, entre altres, depressió i ansietat.\nSí, molts fumadors de cànnabis senten gana quan estan col·locats, experimentant el que es coneix com els "munchies". Però, al contrari del que caldria esperar, els consumidors de cànnabis solen tenir un menor índex de massa corporal que els no consumidors. Així que pots oblidar l'estereotip del “fumeta mandrós”.\nD'altra banda, l'alcohol conté calories i no aporta nutrients viables. El consum excessiu i crònic d'alcohol s'associa amb majors nivells de teixit adipós i, per tant, majors índexs d'obesitat.\nCom ja hem esmentat, l'alcohol té el potencial de causar diversos tipus de càncer. D'altra banda, encara que el cànnabis actualment no es considera un tractament per al càncer, s'ha usat durant molt de temps per a alleujar els símptomes de la quimioteràpia i altres símptomes fisiològics desagradables associats a aquesta malaltia.\nAlgunes recerques preliminars mostren que els cannabinoides "alenteixen el creixement i/o causen la mort" de les cèl·lules canceroses in vitro. Però això queda lluny de considerar-se un tractament viable. Així i tot, el fet que el cànnabis tingui algun potencial en aquest àmbit és positiu, tenint en compte els greus efectes perjudicials de l'alcohol.\n10. MALALTIA D'ALZHEIMER\nDes de fa un temps, l'alcohol s'ha associat amb el desenvolupament de malalties neurodegeneratives com l'Alzheimer. Un estudi recent ha recolzat això científicament. Els autors d'aquest estudi, publicat en el _Journal of Neuroinflammation_, van observar que "els efectes de l'alcohol en la fagocitosi podrien contribuir al desenvolupament de la malaltia d'Alzheimer".\nI què hi ha del cànnabis? Estudis preclínics han mostrat que petites quantitats de THC redueixen la producció de proteïna beta-amiloide, un factor clau que contribueix a l'Alzheimer. És important assenyalar que, en aquest cas, també és massa aviat per a considerar el cànnabis com un tractament per a aquesta afecció. Però aquests resultats, juntament amb altres estudis que destaquen les possibles propietats neuroprotectoras, mostren que l'acció del cànnabis és molt versàtil.


Rutes senderisme a Lleida moderades Amb track\n> Rutes senderisme a Lleida moderades Amb track\nRutes senderisme a Lleida moderades Amb track: s'han trobat 134 resultats\nEls fans de la muntanya podran gaudir de la GR® 3 Etapa 47 , ruta mantinguda per la FEEC a través de la seva xarxa de senders. Aquesta que us presentem neix a Tàrrega i té una longitud de 26.03 km. La ruta presenta un desnivell acumulat [...]\nEls fans de la muntanya podran gaudir de la GR® 3 Etapa 48 , ruta mantinguda per la FEEC a través de la seva xarxa de senders. Aquesta que us presentem neix a Vallbona de les Monges i té una longitud de 16.90 km. Segur que t'encantaran els [...]\nPer mantenir-vos en forma des de Senderators us recomanem la ruta GR® 3 Etapa 49 que amb un desnivell acumulat de 884 m us farà mantenir la línia! Aquesta ruta està mantinguda i marcada per la FEEC. Dades tècniques de la ruta . Desnivell: [...]\nAquesta fàcil ruta GR® 3 Etapa 50 té el punt d'inici a Les Borges Blanques i presenta un desnivell acumulat de 872 m. El recorregut del sender està mantingut per la FEEC, que és qui ens ha proporcionat el track. Segur que t'encantaran els [...]\nAspa és el punt d'inici de la ruta GR® 3 Etapa 21 . En aquesta mateix fitxa podeu descarregar-vos el track proporcionat per la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Analitzem les dades mes tècniques de la ruta . Desnivell [...]\nJou és el punt d'inici de la ruta GR® 11.19 . En aquesta mateix fitxa podeu descarregar-vos el track proporcionat per la FEEC. Si vols conèixer algunes dades tècniques més de la ruta , aquí te les donem. Pren nota: 1075 m de desnivell [...]


Així i tot: Love\nLove és un disc recopilatori de The Beatles, publicat el novembre de 2006. Conté mescles i compilacions fetes pel Cirque du Soleil per la banda sonora d'un xou del mateix nom. Va ser produït per Sir George Martin i el seu fill Giles.\nQuan fa massa que tinc els Beatles oblidats trobo a faltar la dosi. I quan els escolto, poques vegades agafo el blau o el vermell o el sergent Pebre. Ha arribat un moment que, de tantes vegades que m'he empapat de la seva música, ja només escolto versions de tot tipus o noves mescles. Entre altres, les versions de la Rita Lee són molt recomanables així com la banda sonora de I am Sam.\nLove és un disc diferent i ple de detalls. És Beatles però escoltat d'una altra manera. I m'agrada. Veure l'espectacle del Cirque du Soleil ha de ser un autèntic plaer. No sé si alguna vegada arribarà a Barcelona. El disc comença amb Because. Diuen que és el Clar de Lluna de Beethoven amb els acords invertits. Qui sap.\nLa banda sonora de "I am Sam" està molt ben trobada, tens raó. I la pel·lícula també ho és, de ben trobada. És clar que las magistral interpretació del gran Seann Penn també hi fa molt. M'apunto el títol del disc. Fa bona pinta.\nDoncs sí, ja ho veus... al final he acabat caient, a veure què n'és de tot plegat...


El Breny - El Poble - Gener 2001\n1. LA PLAÇA DE L'AJUNTAMENT CANVIA LA CARA\n2. DONA I MIL·LENNI\n3. COL·LOCACIÓ DE LA NOVA TANCA DE PROTECCIÓ DE RENFE\n5. CREMA UN ARBRE A LES ESCOLES VELLES\n6. CANVI DE CIRCULACIÓ AL CARRER ARMENGOL\n7. EL DIPUTAT JOSEP HUGUET, D'ERC, DEFENSA EL COMERÇ URBÀ A SANT VICENÇ\nLA PLAÇA DE L'AJUNTAMENT CANVIA LA CARA\nFinalment i després de molts anys la plaça de l'Ajuntament de Sant Vicenç està canviant la seva fesomia. Aquest nou any ha portat l'Ajuntament a decidir-se a rehabilitar la plaça on hi ha l'edifici consistorial.\nDurant aquest mes de gener i part del mes de febrer s'han aixecat totes les lloses que hi havia a la plaça i s'hi han tornar a col·locar afegint-hi ciment nou i unint més bé les juntes. Aquestes pedres i lloses estaven molt deteriorades degut al pas dels anys, al trànsit rodat i sobretot als quatre plataners que hi ha al voltant de la font, ja que les seves arrels havien aixecat més de la meitat d'aquestes pedres. Algunes de les lloses que estaven més deteriorades s'han hagut de canviar per unes de noves. L'Ajuntament ha decidit deixar-hi les mateixes lloses i el mateix tipus de paviment ja que és molt difícil de trobar aquest paviment actualment.\nAquesta és sens dubte la plaça més cèntrica de tot el poble i per tal que poguessin passar els cotxes s'ha hagut de dividir la plaça per la meitat, depenent de les parts on ja estaven tretes o col·locades les pedres, mitjançant tanques de protecció. Tot i que al principi ha estat un enrenou, quan ja estigui totalment acabada les festes tradicionals que celebrem en aquesta plaça, sobretot el Ball de Gitanes, es podran tornar a fer com ja fa més de vuitanta anys, amb la plaça de l'Ajuntament quasi bé nova.\nAra seria el moment de restaurar o netejar una miqueta la font que hi ha al bell mig de la plaça envoltada pels quatre plataners ja que també està una mica deteriorada pel pas dels anys, que com es pot veure en les inscripcions que té, va ser construïda l'any 1920.\nDONA I MIL·LENNI\n¨\tDijous 8 de març, Dia Internacional de la Dona Treballadora, xerrada DONA, CANVIS SOCIALS I POLÍTIQUES DE GÈNERE, a càrrec de Teresa Serra, diputada al Parlament de Catalunya. A les 20 hores, a la Sala d'Actes de l'Ajuntament\n¨\tDijous 22 de març Taula Rodona DONES I IMMIGRACIÓ: UN PUNT DE VISTA SOBRE LA LLEI D'ESTRANGERIA. Hi participarà una ciutadana d'origen marroquí, una immigrant d'Europa de l'Est i una refugiada política de Xile. A les 20,30 hores, a la Biblioteca Salvador Vives Casajuana\n¨\tDijous 29 de març, xerrada - col·loqui sobre DONA I MALTRACTAMENTS Hi participaran Carme Serra, psicòloga del P.I.A.D. de l'Ajuntament de Manresa, una advocada representant del Col·legi d'Advocats, i una representant de l'Oficina Tècnica del Pla d'Igualtat de la Diputació de Barcelona. A les 20, 30 hores, a la Biblioteca Salvador Vives Casajuana\nCOL·LOCACIÓ DE LA NOVA TANCA DE PROTECCIÓ DE RENFE\nJa fa uns mesos o, més ben dit, ja fa més d'un any, es va col·locar una part de la nova tanca de protecció que seguia paral·lela a la via de la RENFE i que substituïa la vella. Aquesta tanca també ha de seguir paral·lela al passeig de Pau Casals, al carrer Mura i al carrer de l'Estació de la nostra població, però es va deixar a mitges.\nEn la secció "Les Queixes del Jeremies" d'El Breny del mes de gener del 2000 (número 255) ja ens en fèiem ressò. Finalment, durant el mes de febrer s'ha acabat de retirar l'antiga tanca. Així doncs, sembla que per fi tindrem tota la tanca col·locada. Ara només falta pintar la que hi ha a la Via Augusta.\nFerran Arqué Agustí\n25\tde novembre\nFill de Salvador i de Soledat\nFlorencio Morales Martínez i Dolores Morante Jiménez\nMagí Vilà i Mosoll, 84 anys\nAntoni Nubials i Forcat, 53 anys\nÀngela Cadevall i Casasampere, 72 anys\nMario Tapia García, 64 anys\nFrancisco Caparroz Piñero, 46 anys\nNatividad García i Ramos, 92 anys\nMontserrat Viladoms i Vila, 84 anys\nAndrés Rubio i Arenas, 45 anys\nCREMA UN ARBRE A LES ESCOLES VELLES\nEl passat més de desembre es va cremar un del arbres que hi ha a l'interior del pati de les Escoles Velles. L'incendi va ser vist de matinada per veïns d'aquestes escoles, que ràpidament van fer saber a la guàrdia urbana el succés. Passat poc temps els bombers es van afanyar a apagar la part de la soca de l'arbre que es trobava cremant, tot comprovant que el foc ocasionat no era perillós i que ja deia fer molt de temps que estava cremant per l'interior de la morera. A hores d'ara encara queda per aclarir-se quin fou el causant inicial del foc.\nCANVI DE CIRCULACIÓ AL CARRER ARMENGOL\nDes de fa uns dies aquesta senyal del carrer Armengol obliga a que només sigui de baixada el tram que es veu en la imatge, evitant així els embussos que es produïen a la carretera per girar a l'esquerra i pujar-hi.\nEL DIPUTAT JOSEP HUGUET, D'ERC, DEFENSA EL COMERÇ URBÀ A SANT VICENÇ\nUnes quaranta persones, la majoria comerciants i botiguers de Sant Vicenç, van assistir el passat 2 de febrer a la conferència "Superfícies comercials" que va oferir el diputat al Parlament de Catalunya per ERC Josep Huguet. L'acte s'emmarcava en la celebració del 25è aniversari d'ERC a la nostra població.\nHuguet va explicar que els ajuntaments han abusat de les concessions a les mitjanes i grans superfícies comercials, que han acabat establint monopolis. Per Huguet és important "diferenciar monopoli de lliure competència, ja que amb aquests establiments, realment el comprador no pot triar". La possibilitat de les superfícies comercials de "rebentar preus aboca els petits comerços a la desaparició".\nAltres privilegis de les superfícies comercials són un baix nivell de pressió fiscal, menors comissions a bancs i caixes i un dilatament del termini de pagament als distribuïdors, a més "de tenir els treballadors en precarietat i temporalitat laboral", va afegir Huguet. Segons el polític independentista, ERC aposta per un model de ciutat compacte, on també s'hi desenvolupi la vida comercial; en definitiva, "un comerç de proximitat". Huguet va animar els comerciants i botiguers santvicentins a unir-se i fer força davant de la proliferació de superfícies comercials perquè "tot i que el món del comerç es caracteritza per l'individualisme, la unió fa la força". El diputat català també va dir que apostar pel comerç tradicional no significava "estancar-se, sinó fer un pas cap a la modernització, però sempre segons un model propi".


FISCAL. Deducció de l’IVA previ a l’inici d’activitat » AFISEC\nFISCAL. Deducció de l’IVA previ a l’inici d’activitat\nHome / Assessoria i gestió fiscal / FISCAL. Deducció de l’IVA previ a l’inici d’activitat\ntagged: Deducció de l'IVA, inici d'activitat\nQuan comencem una activitat empresarial o professional hi han tot un seguit de despeses i compres que són necessaries per començar, però encara no hi han ingressos. Sorgeix el dubte llavors de si ens podem deduir l’IVA d’aquestes despeses.\nL’article 111 de la Llei de l’IVA contempla la possibilitat de deduir les quotes d’IVA suportat sempre i quan, no s’estés fent amb anterioritat a les compres i depeses d’una activitat empresarial o professional. En aquest cas doncs, l’IVA suportat es podrà deduir i també quan una activitat nova sigui d’un sector diferent a l’anterior i s’iniciï per un empresari o professional.


Castelló inaugura el nou Casal Cívic d'Empuriabrava - Empordà\nCastelló inaugura el nou Casal Cívic d'Empuriabrava\nA partir d'octubre de 2015 es programaran activitats, tallers, jornades, conferències i exposicions,\nEMPORDA.INFO 19.07.2015 | 18:38\nL´alcaldessa Brossa amb els convidats. ACE\nL´Alcaldessa de Castrelló d'Empúries, Assumpció Brossa, regidors, representants de diverses entitats i nombrosos veïns han inaugurat aquest cap de setmana les dependències del nou Casal Cívic, situades al Centre Emprèn d'Empuriabrava.\nEl Casal Cívic és un equipament públic obert a tothom. Joves, grans, infants i entitats, on s´ofereix un seguit de recursos per reforçar projectes dirigits a la millora de la comunitat, per fomentar el desenvolupament integral de la persona, per promoure els valors cívics i per donar suport al teixit associatiu en el seu compromís amb la societat.\nA partir de l´octubre de 2015 es programaran activitats, tallers, jornades, conferències, exposicions, etc. Això permet a les persones disposar d´un espai de trobada, relacionar-se fomentar les aficions, ampliar coneixements i formar part d´un projecte col·lectiu.\nAlcaldessa de Castrelló


de juliol 2007 | montseRRat i .\nés un dels meus grups preferits, sense cap mena de dubte. cada cançó n'és una de nova, i cada nou disc és una caixa de sorpreses...l'últim: skin and bones.\nEtiquetes: Altres, barça, curiositat, futbol\navui he començat al curro i al treballar amb gent d'una mitjana de 50 anys, doncs sents tota mena de batalletes. avui us contaré la dels oriundos i el futbol.\nResulta que el títol d'oriundo se l'atribueix a tota persona filla d'espanyols però que viu/ha nascut a l'estranger. Als voltants dels anys setanta, era molt comú entre els equips de futbol de fitxar a aquests jugadors i al tenir dret a anomenar-se com oriundos no hi havia límit de fitxatge, ja que no es podien fitxar a jugadors estrangers (estem parlant d'estrangers d'aleshores: francesos, alemanys, portuguesos, italians, brasilers... què seria el Barça ara?).\nJuan Carlos "Milonguita" Heredia tenia la condició d'oriundo, però a diferència d'altres clubs que rebien el permís federatius ràpidament, la Federació Espanyola de Futbol va retenir la documentació del futbolista. El president blaugrana, Agustí Montal, va explotar de ràbia quan va rebrere el rebuig de la Federació Espanyola pel qual Heredia no podia jugar al Barcelona. Després d'una roda de premsa del president i una posterior i sèria investigació sobre els oriundos que actuaven a la Lliga Espanyola es va arribar a unes conclusions que van provocar el terror a la FEF davant la possibilitat que surtís a la llum pública aquest estudi: 46 dels 60 oriundos que jugaven a Espanya havien falsificat la seva documentació.\nFinalment, el 26 de maig de 1973 es va autoritzar el fitxatge de dos estrangers per equip. Amb això es va comportar el fitxatge de l'holandès Johan Cruyff i el peruà Hugo Sotil.\nLa batalleta no ha estat tan explicativa, però el cas és que -i el que més emprenyava al personal- tant, el Madrid com el Barcelona van fitxar a dos jugadors indis (de cap i peus), entre ells, el ja anomenat Heredia, que no colaven ni a la de tres com a fills d'espanyols.\nI com que el Règim Franquista encara era vigent, i tots som conscients de l'amor que tenia Espanya cap als catalans i als culès (quin canvi des d'aleshores, d'això se'n diu evolució i lo de l'home va ser un estornut diví!), es va acceptar al jugador indi del R. Madrid com oriundo i al del Barcelona se li va negar.\nPertanyo al Círculo de Lectores des de fa gairebé dos anys. M'agrada la idea d'haver-me de comprar un llibre cada dos mesos; rebre la revista on els pots trobar per a totes les edats i de tot tipus, escollir-ne un i que la que se n'encarrega al poble (l'Antonieta) vingui a casa a portar-me'l.\nTot i això, crec que quan estigui fora del contracte de permanència (2 anys) ho deixaré perquè no hi ha res més plaenter com arribar a una llibreria i comprar-te el llibre que més t'agrada, sense tenir remordiments de consciència perquè se suposa que ja tinc un mètode per comprar llibres... però necessito llegir-me les solapes, escollir-ne entre molts més i comprar-me aquells que en un dia en concret m'agradin. En un dia d'aquests em vaig comprar el Brooklin Follies de Paul Auster, un llibre molt més que recomanat.\nAra bé, per ara, he de triar llibres i el d'aquest cop és: Aprende un idioma en 7 días de Ramón Campayo. No és que me'l compri perquè m'ho cregui, sinó que vull veure com ens venen el peix. Per matar l'aburriment, he buscat per internet a veure què tal està...\nRamón Campanyo té nombrosos rècords mundials de memorització; l'autor de l'èxit de vendes Desenvolupa una ment prodigiosa, amb aquest llibre sobre l'aprenentatge d'idiomes assegura al lector que, seguint el seu mètode, serà capaç de defensar-se en qualsevol idioma d'una manera eficaç i solvent.\nL'índex del llibre és:\nDiferencias entre el "quiero" y el "me gustaría"\nSistema "SCRI" para el aprendizaje de un idioma\nSobre la memorizació de los datos puros\nOrientación con los sustantivos\nOrientación con las preposiciones y con las conjunciones\nOrientación con los números, con los días de la semana y con los meses del año\nCómo continuar aprendiendo tras los 7 días de práctica de estes libro\nEl centro de estudios de idioma ideal\nJa us contaré què tal. Però al veure la llista crec que serà interessant llegir-lo, sobretot els temes 7 i 19.\nLa cadena nordamericana VH1 (que arriba a les nostres pantalles de la mà de Digital+, entre altres) va fer un concurs en què s'escollirien les 5 millors lletres de cançons de la història. Posteriorment, la revista Rolling Stone ho va publicar a les seves pàgines. Totes van ser escollides per una frase en particular:\n1.- U2 - One: "One life, with each other sisters, brothers"\n2.- The Smiths - How soon is now?: "So you go, and you stand on your own. And you leave on your own"\n3.- Nirvana - Smells Like Teen Spirit:"I feel stupid and contagious, here we are now, entertain us"\n4.- Bob Marley - Redemption Song: "Emancipate yourselves from mental slavery. None but ourselves can free our minds. Have no fear for atomic energy. Cause none of them can stop the time"\n5.- Coldplay - Yellow: "Your skin, oh yeah your skin and bones, turn into something beautiful, and you know for you, I’d bleed myself dry for you"\nEstic pensant quin és el meu TOP 5 LYRICS personal, es podrà veure en pròxims posts.\n07 el lado oscuro.mp3\npuede que hayas nacido en la cara buena del mundo...\naixí comença la cançó El Lado Oscuro de Jarabe de Palo; diuen que Pau Donés en un viatge a Cuba se li va encendre la bombilla de la inspiració i va escriure La Flaca...\nhi ha qui diu que totes les cançons de Jarabe de Palo sonen igual... jo no en sóc una.\nno és un dels meus grups preferits, tot i que gràcies a regals de familiars, han acabat entre les meves mans tots els seus cds (menys el de La Flaca que ja em vaig encarregar de baixar-me'l jo mateixa). Jarabe de Palo té aquella cosa que t'alegra el dia i/o que et fa reflexionar amb la vida.\nA continuació, el videoclip del single de presentació de Adelantando. Disfruteu-lo.


El 4 per 100 femení japonès bat el tercer rècord FISU en natació de Palma 99\nLa japonesa Tomoko Hagiwara guanyà dos ors en un horabaixa\nManel Ferrera | 09 juliol 1999\nL'equip femení japonès del relleu 4 per 100 aconseguí ahir una excel·lent victòria en la qual, a més, va batre el rècord universitari de la prova. El conjunt, format per Norico Inada, Kazue Nakasima, Tomoko Hagiwara i Naoko Imoto va fer un gran registre de 4:09:90, i superà la marca que els Estats Units va fer el 1995. La segona posició la va ocupar els Estats Units, mentre que el bronze se l'emportà el quartet ucraïnès. Els 4 per cent va ser la prova amb més animació de tot l'horabaixa, ja que les nedadores del Japó i Estats Units donaren suport constament al seu equip amb constants crits d'ànim.\nUna de les components del relleu guanyador, Tomoko Hagiwara, havia aconseguit una hora abans una altra medalla d'or, en imposar-se en els 200 metres estils. La plata va ser per a l'alemanya Sabine Klenz, i el tercer lloc per a la canadenca Elisabeth Warden.\nAhir també es disputà la dura prova dels 1500 metres lliures, que guanyà la nedadora dels Estats Units Cara Lane, seguida per la seva compatriota Julie Varozza i per la txeca Hana Cerna.\nQuant a la representació espanyola, ahir cap nedador es classificà per a una final A. La millor actuació la tingué Jorge Sánchez, que guanya la final B. En la mateixa cursa, Guillermo Mediano quedà vuitè. I a la final A, el podi tingué color nord-americà: or i plata per a Beau Wiebel i Tate Blahnik, i bronze per al canadenc Greg Hamm.


Batalló Mackenzie-Papineau - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl Batalló Mackenzie-Papineau, també coneguts com a Mac-Paps, va ser una unitat de voluntaris canadencs que va combatre formant part de les Brigades Internacionals en defensa de la Segona República Espanyola durant la Guerra Civil. El nom volia honorar els líders de la rebel·lió del 1837 al Canadà William Lyon Mackenzie (de l'Alt Canadà) i Louis-Joseph Papineau (del Baix Canadà).\nEl nombre de membres va ser, segons xifres pròpies dels arxius de la unitat, de 1.448, dels quals van morir 721 en combat, sent per tant Canadà el segon país en proporció de voluntaris aportats a les Brigades sobre la població total, després de França.\nFormació del Batalló[modifica]\nEncara que en un primer moment els pocs canadencs voluntaris es van integrar, sobretot, en el Batalló Lincoln de majoria nord-americana, el febrer de 1937 ja havien arribat uns 500 canadencs i van poder formar un nou batalló, integrat a la XV Brigada Internacional de la 35a Divisió. Els integrants procedien en la seva major part de la classe obrera, molt motivada després de la depressió del 1929. El Partit Comunista del Canadà va dirigir les operacions de captació. No obstant això, els seus integrants no solament eren afiliats al Partit Comunista, sinó també a sindicats no vinculats amb el comunisme i hi havia també altres persones no adscrites políticament. No obstant això, molts d'ells mantenien un nexe comú: eren d'origen europeu, sobretot finlandesos i ucraïnesos.\nQuan el Govern del Canadà va resoldre el 1937 la il·legalitat de la participació de ciutadans del seu país en la guerra espanyola, seguint la doctrina del Comitè de No Intervenció, els reclutaments van continuar però per a tasques civils, com ara de metges o d'enginyers. No obstant això, van seguir arribant voluntaris que, per a obtenir el passaport, argumentaven motius falsos. Generalment, partien de les grans ciutats com Toronto o Montreal per a arribar als Estats Units i creuar l'Atlàntic fins a França, passant legal o il·legalment a Espanya.\nEls primers combats de la unitat es van portar a terme durant la Batalla del Jarama, on van obtenir alt renom. Després van participar en la batalla de Terol i en la de l'Ebre.\nEl govern del Canadà, conscient que ciutadans del seu país combatien a Espanya en contra de les decisions adoptada de no-intervenció, va negar l'entrada als brigadistes fins que el gener de 1939 va autoritzar el seu retorn. La Segona Guerra Mundial va fer que alguns veterans del Batalló reclamessin un reconeixement oficial al seu govern com els primers que es van enfrontar al feixisme i al nazisme emergents a Europa. No obstant això, mai han estat reconeguts oficialment.\nAssociació Amics dels Mac-Paps (anglès)\nMackenzie-Papineau Battalion de The Canadyan Encyclopedia (anglès)\nFotografies i banderes (castellà)\nInventari de fons de la University of British Columbia (anglès)\nDiario El País. Reportatge sobre el metge canadenc Norman Bethune (castellà)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Batalló Mackenzie-Papineau\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Batalló_Mackenzie-Papineau&oldid=19339837»\nBatallons de les Brigades Internacionals\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 des 2017 a les 21:35.


L'alcalde el tria l'oposició | C.M. / A.M. / M.L | vilanova i la geltrú | Política | El Punt Avui\nvilanova i la geltrú - 5 juny 2011 2.00 h\nL'alcalde el tria l'oposició\nLa decisió de la CUP de votar el seu cap de llista el dia de la presa de possessió dels nous alcaldes donaria l'alcaldia de la capital del Garraf a CiU\nTot fa pensar que, malgrat la diferència obtinguda per CiU, governarà en minoria, i alguns creuen que ho farà amb el suport implícit del PP\nPresentació del joc d'escacs de la CUP que convidava els vilanovins a moure fitxa durant la campanya electoral el punt.\nC.M. / A.M. / M.L - vilanova i la geltrú\nLa història es repeteix. La CUP torna a ser al punt de mira. Avui a les sis de la tarda l'assemblea de la CUP de Vilanova i la Geltrú aprovarà el programa que ha de seguir durant els pròxims quatre anys i, si no hi ha sorpreses, ratificarà la decisió de votar el seu cap de llista en el ple d'investidura de l'alcalde, el dia 11 de juny. Aquesta decisió porta implícit un canvi al capdavant de l'alcaldia de Vilanova. CiU va guanyar les eleccions per 80 vots de diferència –un regidor més– i això significa que Neus Lloveras podria substituir Joan Ignasi Elena, que quedaria a l'oposició després de sis anys a l'alcaldia. Fa quatre anys, la decisió de la CUP de votar el seu cap de llista el dia de la investidura a Vilafranca del Penedès va portar el PSC a l'alcaldia –havia guanyat per 200 vots de diferència– i aquell govern en minoria va acabar a l'oposició després d'una moció de censura dos anys més tard. La majoria dels regidors coincideixen ara que l'últim ha estat el mandat més infructuós de la història de Vilafranca des del punt de vista de la capacitat estratègica i de decisió de l'Ajuntament. I tot fa pensar que Vilanova s'ha abocat a reviure aquesta història en primera persona.\nCiU pacta amb el PP a Sitges\nSi el PSC perd l'alcaldia de Vilanova confirmarà un escenari dantesc per als socialistes del Garraf. A Sitges ja hi ha pacte entre CiU, el PP, i dos grups independents, NH i Sitges GI, una escissió de CiU. El PSC ha perdut estrepitosament l'alcaldia de Canyelles –on CiU governarà en solitari–, a Olivella passa a l'oposició, a Cubelles ICV, el PP i Unitat Cubellenca ja han signat un pacte; i a Sant Pere de Ribes podrien mantenir l'alcaldia, tot i que alguns sectors han proposat que sigui a canvi de fer fora l'actual alcalde, Josep Antoni Blanco. L'altra línia de treball a Sant Pere de Ribes és un pacte entre CiU-ViA i UM9 amb el suport exclusivament per a la investidura d'ICV o el PP. Així formarien un govern en minoria amb el PSC a l'oposició. Avui UM9 celebrarà una assemblea per tractar la situació.\nA Vilafranca, després de passar un mandat d'empat tècnic entre el PSC i CiU, aquestes eleccions han definit un clar guanyador. CiU va aconseguir nou regidors i el PSC, sis. Malgrat la clara diferència, CiU haurà de governar en minoria –opció més probable–. Alguns apunten un pacte implícit amb el PP, que ha sumat el segon regidor, i d'altres insinuen que governarà com els últims dos anys pactant cada proposta amb partits diferents. ERC, amb un sol regidor, s'havia plantejat la possibilitat d'entrar al govern, però els resultats no li han estat favorables. I ICV i la CUP prefereixen mantenir-se a l'oposició. ICV ha anunciat una oposició constructiva i la CUP vol treballar per avançar en la defensa del seu programa. A l'Alt Penedès, la victòria de CiU a Vilafranca se suma a la superioritat obtinguda al Consell Comarcal, on CiU podria formar govern amb ERC o buscar novament un pacte d'unitat com el que ha permès la governabilitat els últims quatre anys, però aquesta incògnita no es resoldrà fins que s'hagin constituït els ajuntaments.\nDesconcert a Sant Sadurní\nQuan tothom ja donava la situació per tancada a Sant Sadurní s'ha tornat a obrir la caixa dels trons. Després que els resultats electorals confirmessin la victòria de CiU, malgrat el canvi de cap de llista, el PSC i ERC es van posar a treballar per intentar perfilar un pacte de govern que permetés deixar els convergents a l'oposició. La bona entesa entre els dos partits d'esquerres va fer pensar que CiU no tenia possibilitats. A Sant Sadurní és àmpliament coneguda la bona sintonia que hi ha entre ERC i el PSC i la mala relació que hi ha entre ERC i CiU des que van col·laborar.\nPerò, malgrat això, aquesta setmana el PSC ha iniciat una aproximació a CiU. Ara sembla que els socialistes no vulguin deixar enrere una possible sociovergència. Alguns diuen que es tracta d'una estratègia per intentar rebaixar les aspiracions d'ERC, que en aquestes eleccions ha duplicat el nombre de regidors tot i l'onada general en contra de les sigles republicanes. El cert és que els dubtes no es resoldran fins als pròxims dies.\nLa CUP de Vilanova va demanar als vilanovins que s'apuntessin a moure fitxa en les eleccions del 22 de maig passat. Ara els toca moure fitxa a ells.\nJoc d'uns i dosos a Olesa de Bonesvalls\nTé 1.700 habitants. S'hi van presentar sis candidatures i totes han sortit. Els independents del GOOB repeteixen com a llista més votada, amb dos regidors, igual que CiU i el PSC. Els altres (UPO, ERC i el PP) tenen un regidor.\nEl PP continua sumant regidors a Pontons\nLa superioritat numèrica del PP a Pontons és indiscutible. Ha passat de cinc a sis regidors. Amb 540 habitants, el PP ha obtingut cinc regidors i el PSC, un. L'alcalde, que repeteix, creu que la retirada de CiU l'ha perjudicat.\nEls socialistes es reafirmen amb força a Gelida\nLluís Valls, cap de llista del PSC a Gelida C.M.\nEl PSC havia de lluitar contra el desencant general i cinc adversaris amb aspiracions. Però la llista de Lluís Valls es va imposar i va vorejar la majoria absoluta, amb sis regidors. Valls ha parlat amb tots però no hi ha cap pacte perfilat.\nERC perd l'últim bastió republicà a Subirats\nLa victòria clara de CiU –cinc regidors– ha deixat ERC sense resposta –dos regidors, igual que la CUP–. El PSC i el PP en tenen un. L'escenari és encara molt obert i CiU podria buscar un pacte per la dreta o un pacte nacionalista.\nEls consells comarcals queden aparcats\nEl debat sobre possibles acords als consells comarcals ha quedat aparcat aquests dies. Tots els partits s'han concentrat a tancar els acords que tenen oberts als municipis. Després del dia 11 vindrà la segona part.\nEl Punt. Barcelona 05-06-2011, Pàgina 7


Revisió del 12:22, 1 nov 2008\nRevisió del 14:16, 19 oct 2008 (modifica)\nRevisió del 12:22, 1 nov 2008 (modifica) (desfés)\nFos la revolta real o fingida, Sulayman fou destituït i nomenat al seu lloc un nebot d'Ilghazi, Badr al-Dawla Sulayman ibn Abd al-Djabar. Segons Ibn al-Athir el pare li va preservar la vida mogut de sentiments paternals, i Sulayman va fugir a Damasc on va trobar refugi amb l'atabeg Tughtegin, el seu avi matern, que va intercedir davant Ilghazi per obtenir el perdó, que de moment no fou concedit. En aquestes circumstancies si mai havia estat designat hereu a Mayyafarikin, això quedava obsolet.\nEn els darrers mesos de la seva vida Ilghazi es va acostar al seu nebot Nur al-Dawla Balak de [[Khartpert]] al que segons [[Mateu d'Edessa]] va encarregar vigilar als seus dos fill quan ell morís; això i el fet de quequè Sulayman estava al costat del pare a la seva mort ([]) suggereix que finalment s'havien reconciliat.\nIbn al-Athir explica que per accedir a la ciutadella de Mayyafarikin, Sulayman i la viuda de Ilghazi van posar el cos d'aquest a la carreta i van entrar a la ciutat com si fos viu, i només van revelar que era mort quan van tenir el control de la ciutadella, ja que d'altre manera probablement no haguera estat acceptat fins i tot si s'havien reconciliat i el seu pare l'havia nomenat hereu, car el poder d'aquest a la ciutat no estava consolidat; Miquel el Sirià a la seca crònica diu de fet que Ilghazi havia nomenat al seu fill Timurtash com hereu únic, però que a la mort del pare només Sulayman estava prop de Mayyafarikin. Ilghazi quan va morir anava precisament de Mardin a Mayyafarikin per consolidar el seu poder aquí i potser per assegurar la successió del seu fill que l'acompanyava.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/2835298»


Botella d’aigua de 38 dòlars: punta nua / de roba - Campament\nCosta 38 dòlars. Es va comercialitzar per contenir 'cap de les coses dolentes: ni pintura, ni plàstic, ni segells de goma'. Fabricat en acer inoxidable, silicona de qualitat alimentària i bambú de collita sostenible, gravat a la part superior amb làser amb la marca Nau Inc. - La nova ampolla de col·laboració Nau / Klean Kanteen podria ser el màxim accessori d’hidratació iuppie de l’any.\nPerò, seriosament, l’ampolla de deu polzades d’alçada és una encarnació, si és massa barata. Anunciada com “l’ampolla d’aigua no tòxica més ecològica del mercat”, aquest vaixell assegura que el seu líquid només entra en contacte només amb acer inoxidable i silicona, dues substàncies generalment que es consideren segures. No hi ha BPA, ni plàstic ni folre a l’ampolla. L’aigua té gust fred i bo d’acer inoxidable, ho demostraré. Per a mi, les ampolles de Klean Kanteen solen ser la meva elecció més alta entre un prestatge d’opcions d’hidratació.\nNau / Klean Kanteen Ampolla de col·laboració\nKlean Kanteen ven la mateixa ampolla, però no la marca Nau, per 32,95 dòlars; la seva anomenada ampolla Reflect, tot i que en aquesta data l’ampolla es troba esgotada a Kleankanteen.com. Les ampolles contenen 27 unces de líquid i es fabriquen a la Xina.\nLa ampolla Nau / Klean Kanteen - nom oficial: 'cantina nau klean', tota minúscula - no és un producte 'de rendiment'. N’hem provat una i hem trobat, com la majoria de les ampolles metàl·liques, aquesta no està feta per ser sotmesa a un recorregut ni fixada en una gàbia d’ampolles de bici. És una mica pesat per fer senderisme, amb un pes de aproximadament mig quilo. Però porteu-lo al ioga o al vostre dia a dia. Es tracta d’una peça de “estil de vida”, cosa que sembla agradable i se sent bé a la mà. A l’aigua hi fa fred. Poseu-lo a la bossa del gimnàs. Es cargola ben tancat i la junta de silicona garanteix que no es filtri.


Relat "El que sobra al cotxe "\nInici > detall del relat: El que sobra al cotxe\nTot el que sobra d’un cotxe va al voral. També hi va tot el que porta el vent. Hi creixen moresc, flors de jardí, margarides, blauets i un bitxo verd. Sí un dia Demèter veu el que hi ha deixat Èol i els mortals? Demèter va castigar el jardiner Ascàlaf per xerrar massa. El va convertir en un mussol. Demèter té poder sobre els arbres i l’herba. Pujo a dalt, a veure si la veig, però només veig el Sol que ho veu tot i, a mi, també.\nArribo dalt i hi ha un ramat de vaques. Cal·líope m’ha escoltat. No hi ha la vaca cega, ni la vaca suïssa, ni les vaques reials que guardava el príncep Triptòlem, però si la vaca esgarriada. Jau al voral, al costat de la cuneta, apartada del prat i del ramat. I penso, estaria més bé al prat. Es veu ben clar que no pensa o ho sembla i no vol.\nMe’n vaig avall, fins que m’aturo. Sento un crit feréstec a l’aire. La gralla volta damunt meu. Planeja i gralla les altres. Penso, què haurà vist? Sempre penso què haurà vist, sense tenir present que em veu a mi, com el Sol. La gralla en veu, però passa de mi, perquè no em pot devorar. Estic viu i sóc molt gros per ella. Així que alguna cosa busca.\nMe’n vaig perquè és tard i surten núvols. A dalt, encara hi ha la vaca esgarriada, ara, arran de la cuneta i sort que hi ha un fil. Si hi està bé? Jo me’n vaig avall, abans el Sol es pongui.\nRelats fantàstics (7229)\nRelats històrics (3291)\nRelats de poesia (44761)


L'oposició veneçolana denuncia un desplegament militar al Parlament - Diari de Girona\nL'oposició veneçolana denuncia un desplegament militar al Parlament\nAlerta que agents de la Guàrdia i la Policia Nacional van agafar posicions per buscar «explosius»\nagències/ddg 15.05.2019 | 00:50\nL'oposició veneçolana denuncia un desplegament militar al Parlament Diari de Girona\nL'oposició veneçolana va denunciar que agents de la Guàrdia i la Policia Nacional bolivarianes (GNB i PNB) i del Servei Bolivarià d'Intel·ligència Nacional (SEBIN) s'han desplegat al voltant del Parlament, pel que sembla, a la recerca d'explosius. «Cossos de seguretat (GNB, PNB i SEBIN) del règim usurpador continuen impedint els accessos al Palau Federal Legislatiu», va anunciar a Twitter el Centre de Comunicació Nacional, que exerceix d'oficina de premsa de l'autoproclamat «president encarregat», Juan Guaidó.\nEl diputat opositor Biagio Pilieri va explicar en la mateixa xarxa social que els agents han entrat a l'Assemblea Nacional amb «l'excusa» que hi hauria «un suposat aparell explosiu». «¿Un altre conte xinès?», va qüestionar.\nEl Centre de Comunicació ha retret que «els funcionaris del SEBIN segueixen impedint l'ingrés al Palau Federal Legislatiu al personal de seguretat per verificar la situació». La setmana passada, agents de la GNB es van desplegar als voltants del Parlament i van impedir l'accés a la premsa nacional i internacional i als treballadors de la seu legislativa que no tinguessin l'acreditació pertinent.\nAquests moviments es produeixen enmig del que Guaidó ha titllat de «cop al Parlament» per la detenció del seu vicepresident, Edgar Zambrano, i les accions judicials contra una desena de diputats, que han portat a diversos a refugiar-se en ambaixades estrangeres. La crisi política va empitjorar el 10 de gener, quan Nicolás Maduro va decidir iniciar un segon mandat de sis anys que no reconeixen ni l'oposició ni bona part de la comunitat internacional perquè consideren que les eleccions presidencials del 20 de maig van ser un frau.


Finalistes del Premi Dansacat '17. Escull qui guanya!\nEls 3 finalistes del Premi Dansacat 2017 han estat escollits pels socis i sòcies de l'APdC\nD'entre les més de 40 candidatures rebudes, els 3 candidats/projectes més proposats pels socis i sòcies s'han convertit en FINALISTES. Ja podeu votar i decidir a qui voleu donar aquest reconeixement.\nFinalistes del Premi Dansacat 2017, proposats pels socis i sòcies de l'APdC:\nANIMAL A L'ESQUENA\n-Motius pels quals l'han proposat:\n"Per seu un centre de referència per a la dansa contemporània des de 20 anys. Per la seva trajectòria i capacitat per a resistir. Per ser un espai de creació referent a nivell internacional, on es creen projectes i s'hi concentren artistes de tot el món".\nMés informació: http://www.lanimal.org\n"Per descentralitzar la dansa i donar-la a conèixer, per ser format per un equip jove amb perspectives de futur, per oferir una gran formació professional i donar beques. Perquè impulsa la dansa a nivell professional, i a nivell cultural i social implicant a tot un poble".\nMés informació: http://www.eldanseufestival.com/inici\n"Per seu un projecte de creació de públics de gran valor per a la dansa de Catalunya. Toni Jodar i Beatriu Daniel tenen una llarga trajectòria i la seva feina ha estat constant i de qualitat. Fan una tasca divulgativa amb humor i professionalitat".\nMés informació: http://explicadansa.com/projecte/\nMés informació sobre el Premi Dansacat\nVOTAR (Fins al 8 de gener)\nEls Premis Dansacat van néixer amb l'objectiu de reconèixer, incentivar i promocionar la feina dels professionals de la Dansa a Catalunya, recollint les seves diferents realitats, contemplant d'una banda la seva vessant més artística i també la social. Aquest any hem repensat completament aquests reconeixements, amb el suport de diversos socis que han format part d'una comissió de treball.\nEl premi Dansacat '17 serà un premi honorífic i simbòlic destinat a un professional a nivell individual (soci o no soci de l'APdC), o a un projecte, o a una entitat que es dediqui a la Dansa, i desenvolupi la seva tasca majoritàriament a Catalunya. Els finalistes i el guanyador seran escollits pels socis i sòcies de l'APdC.\nEl 3 de febrer farem una GRAN FESTA DE LA DANSA, per a celebrar els 30 anys de creació de l'associació. Un punt de trobada informal ple de sorpreses on es donarà a conèixer qui ha guanyat aquest reconeixement. No pots faltar!, serà a La Caldera Les Corts.\nEls socis i sòcies decidiu qui guanya el Premi Dansacat 2017. Proposa'ns candidats!\nNoticia del Sector | 10/11/2016 Proposa'ns candidats fins al 30 de novembre Els\nL'Antic Teatre guanya el Premi Dansacat 2014\nNoticia de la APdC | 28/11/2014 ·El coreògraf i docent Alexis Eupierre, i la Mostra de Dansa contemporània IN SITU, finalistes del premi ·Guanyador i finalistes han estat escollits pels socis i sòcies de l'Associació de Professionals de la Dansa de Catalunya L' Antic Te...


Protestes contra el racisme institucional a Washington aquest dilluns a la nit EFE\nWashingtonSi no fos perquè és el president dels Estats Units i les seves paraules i accions tenen conseqüències, el que s'ha viscut aquesta matinada davant la Casa Blanca podria descriure’s com un dels moments clímax del seu xou de telerealitat. Mitja hora de televisió antològica, marca Donald Trump, que ha inclòs la repressió violenta d'una concentració pacífica de manifestants amb llançament de gasos lacrimògens, granades atordidores i cops de porra per part de la policia, un discurs des dels jardins de la Casa Blanca poc després de començar les càrregues (pantalla partida a les televisions) i, un cop buit el carrer, una visita a l'església de Sant Joan, que dilluns a la matinada va patir un petit incendi durant les protestes per la mort de George Floyd. Davant del temple, Trump s’ha fet fotografiar amb una Bíblia mentre anunciava: "Som el millor país del món".\nEl president ha amenaçat amb desplegar l'exèrcit arreu del país si els governadors no aturen els aldarulls, que ha qualificat de "terrorisme domèstic". En un discurs breu, Trump ha anunciat que mobilitza "tots els recursos federals disponibles", tant civils com militars. Ha ordenat que alcaldes i governadors de tot el país "estableixin una presència aclaparadora d'agents de la llei fins que la violència hagi quedat sufocada". Si no ho fan, ha advertit: "Desplegaré l'exèrcit dels Estats Units i resoldré ràpidament aquest problema en lloc seu". Ha afegit, a més, que ja s’han desplegat "milers i milers de soldats fortament armats" a la capital, Washington, on no hi ha governador. La realitat, però, és que, segons informa la CNN, el nombre de tropes serà d'entre 200 i 500 efectius, i la seva funció no està clara. Una llei de 1807 permet que el president pugui desplegar l'exèrcit en territori nord-americà per fer complir la llei.\nDonald Trump George Floyd Estats Units racisme violència policial


Primers calendaris oficials de la base – AD Torreforta\nPrimers calendaris oficials de la base\nEl dia d’ahir vam conèixer els primers calendaris de competicions oficials dels equips de la nostra base per la temporada 2020-2021, que començarà, en principi, el cap de setmana del 17 i 18 d’octubre.\nLa nova categoria del Sènior Femení\nEl Sènior Femení començarà el seu camí per la Segona Catalana contra el CB Sant Josep Obrer a l’Hospitalet de Llobregat, i finalitzarà el curs al derbi de la ciutat contra l’AB Salle Tarragona al pavelló del col·legi.\nEl primer derbi territorial arribarà a la segona jornada, quan el 24 d’octubre l’AB El Vendrell, que també estrena categoria, visiti el nostre pavelló; la tornada serà el 6 de febrer a Coma-ruga. El segon dels tres derbis, contra el CB Salou A, arribarà a la cinquena jornada al Riu Clar Arena, el 14 de novembre; la tornada serà a Salou el 7 de març.\nI per últim, el derbi ciutadà contra la Salle, serà a la darrera jornada de la primera volta, 23 de gener a Riu Clar, i també última jornada del campionat regular, el 8 de maig.\nUn nou repte pel Júnior Masculí A\nDesprés d’una temporada al grup especial de primer any, competint amb els millors equips de la generació, el Júnior Masculí A té un nou repte: Interterritorial.\nAmb una base de jugadors que ja estaven al club l’any passat i anteriors, i també amb cares noves, els júniors arrencaran la lliga a casa, 18 d’octubre, contra el Bàsquet Femení Cornellà A, dura prova per poder començar a veure fins on pot arribar el nostre equip; i finalitzant-la a casa contra el també debutant CB Rapitenc.\nLa meitat del grup, 6 de 12, són equips de la Territorial, i el primer derbi, el derbi de la ciutat de Tarragona, arribarà aviat, a la segona jornada, on Bàsquet Teresianes rebrà la visita dels nostres; la tornada serà el 7 de febrer.\nSetena i vuitena jornada es jugarà contra Vila-Seca i Ploms, respectivament, mentre que les dues darreres jornades seran contra el Valls i el Rapitenc.\nUn pas més pel Júnior Femení\nSi l’any passat l’equip es trobava en unes condicions de resultats gairebé inmillorables quan va finalitzar la lliga, havent guanyat la darrera jornada a l’invicte AE Claret; aquest any l’equip fa un pas més, un gran pas, competir a la categoria Interterritorial.\nLa temporada donarà inici el 18 d’octubre de visitants contra Diagonal Mar Negre; i finalitzarà, com els altres dos equips ja comentats i també com el Cadet Femení Negre, amb un derbi de rivalitat local, a casa del TGN Bàsquet, l’anada a Riu Clar serà el 23 de gener.\nRespecte els altres tres derbis: setena i vuitena jornada Vila-Seca a casa i Ploms fora respectivament, i Valls a la desena jornada al Joana Ballart.\nJúnior Masculí 1, també a competicions catalanes\nAixí és, després de mantenir la categoria, el Júnior Masculí 1 tornarà a jugar al grup especial de primer any.\nLa primera fase començarà el 18 d’octubre, amb un plat fort, derbi a casa contra el CB Tarragona i finalitzarà el 6 de febrer a casa també contra el Sant Ignasi.\nAquest any només ADT i CBT, de la Territorial, competiran a aquesta categoria de jugadors nascuts l’any 2004, el grup està format per sis equips més, que són: SESE B, Maristes Ademar B, CB Santfeliuenc B, UE Gaudí 2004, UE Montgat B i Sant Ignasi.\nCadet Masculí A, també Inter\nEl Cadet Masculí A repetirà categoria la temporada 2020-2021, jugarà a Interterritorial, però en un format diferent, amb una primera fase que finalitzarà el 20 de març.\nComençarà la temporada amb un derbi contra el CB Vila-Seca com a visitants, finalitzant la fase prèvia a casa contra la UE Gaudí B.\nIgual que el cas del júnior masculí A, el grup està format per un 50% d’equips de la territorial: a més del ja esmentat Vila-Seca, a la tercera i quarta jornada els nostres visitaran les pistes de Ploms i TGN Bàsquet, mentre que a la sisena jornada els nostres visitaran el Joana Ballart; és a dir, tots els derbis de la primera volta seran fora de Riu Clar, i a la tornada els gaudirem a casa!\nCadet Femení Negre, una categoria inèdita\nEl Cadet Femení de primer any de l’ADT competirà a una categoria inèdita pel nostre club, el grup especial de cadet de primer any.\nUn tret de sortida il·lusionant, la Penya, el Club Joventut de Badalona B, visitarà el nostre pavelló per començar la lliga; primera fase que finalitzarà el 13 de maig també a casa, contra La Salle Tarragona.\nPodrem gaudir de dos derbis més d’aquest equip, el primer arribarà a la quarta jornada, amb la visita al TGN Bàsquet, seguit d’un altre derbi, aquest a casa, contra els Ploms.\nPrimers calendaris oficials de la base2020-08-112020-09-06https://adtorreforta.com/wp-content/uploads/2020/09/logo-menu-2.pngAD Torrefortahttps://adtorreforta.com/wp-content/uploads/2020/08/temporada-2021-scaled.jpg200px200px


Notícia històrica - PREMSA - Exposen a la Bisbal el pla per a la fauna cinegètica - Federació Catalana de Caça\nLa directora dels serveis territorials del Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, Elisenda Guillaumes, es va reunir dimecres a la nit amb alcaldes del Baix Empordà per posar en relleu el compromís del departament de dur a terme accions contra els danys i els riscos derivats de la fauna cinegètica, en el marc del pla de prevenció.\nLa principal preocupació és, sens dubte, la sobrepoblació d’algunes espècies, principalment dels senglars. Guillaumes va parlar també de les zones de seguretat –zones excloses de la cacera– que envolten els municipis per saber quins tràmits cal seguir per intentar reduir danys en aquests espais pròxims a la trama urbana on cal garantir l’adequada protecció de les persones.\nL’estratègia es basa a equilibrar l’ecosistema i buscar unes poblacions estables que no generin conflictes i minimitzar-ne els existents. Cal fer front a tots els impactes que tenen els danys de la fauna salvatge en: sanitat animal i salut de les persones, agricultura i ramaderia, accidents i seguretat a les vies de comunicació i biodiversitat i espais naturals.\nEl repte és buscar un nivell sostenible d’aquestes poblacions de fauna cinegètica perquè estiguin en equilibri i en comptes de ser un problema siguin una oportunitat als territoris rurals.


Jane Goodall. Flamant Premi Catalunya. N’havíeu sentit a parlar? Avui a una tertúlia de la ràdio, d’entrada, ni tan sols sabien si era un home o una dona, i en pocs segons la conversa –dels mateixos xerrameques que influencien diàriament l’opinió pública en tota mena de temes- ja anava de brometes fàcils sobre micos i mones i la nostra condició de primats. Jijí, jajà. El país que tenim dóna uns premis que no es mereix (el país, vull dir).\nPerò benvingut sigui el guardó, si serveix perquè la Jane Goodall entri fugaçment a les nostres vides, encara que sigui per un parell de titulars, uns pocs posts, quatre piulades i algun minut de telenotícies. Pujo encantat al carro de la celebració, si amb això contribueixo humilment a escampar el seu missatge.\nI ho faig, des d’aquest petit blog, referint-m’hi com a pare (en el sentit –que el té!- d’educador).\nÉs com a pares –de fet, va ser la mare...- que vam recomanar a l’àvia un bon llibre per regalar als néts –els nostres fills-, per Sant Jordi: “Primates. La intrépida ciencia de Jane Goodall, Dian Fossey i Biruté Galdikas”, de Norma Editorial. I vam gosar erosionar l’ajustada victòria del català en la disputa anual de llibres més venuts, perquè el llibre el vam trobar en castellà. Que per cert, practicar-lo –llegint en aquest cas-, no tan sols és inocu, sino que fins i tot enriqueix les neurones i l’esperit! (sobretot si la lectura és aquesta).\nUn llibre molt bonic, que explica, en vinyetes i de forma amena, la història d’aquestes tres científiques, allà al segle XX... Com comencen a semblar-ne, de llunyans, els herois –heroïnes en aquest cas- d’aquell segle, de vegades! Tres noies valentes, intel·ligents, intrèpides, que no van dubtar a deixar el comfort occidental i endinsar-se a la selva per estudiar –i defensar- ximpanzès, goril·les i orangutans, els nostres parents més propers. Tres noies que ni volien ser princeses, ni més guapes que les altres, ni més riques, ni tan sols triomfar, en el sentit que li ha donat al terme la “Operación” dels darrers anys.\nEls calen, als nens, lectures com aquesta. I heroïnes com la Jane Goodall. Ja de petits els nostres fills van quedar captivats per una foto, en blanc i negre, en un dels primers llibres de la Jane Goodall, on apareix dutxant el seu fill, amb un bidó d’aigua, en un campament dins el mític crater del Ngorongoro, a Tanzania, on estudiava animals tan poc glamourosos com hienes i licaons. L’antítesi de l’univers de luxe sintètic de la Barbie i en Ken, de tanta tonteria materialista, banal i sexista a la qual tanta gent exposa els seus fills hores i hores cada dia, delegant al Disney Channel o al Toys’R Us la construcció de l’imaginari i els referents dels nens d’avui, dels ciutadans de demà.\nLa vella Jane... intrèpida, sàvia i plena d’arrugues. Heroïna necessària, també per als més petits, i accessible gràcies a aquest llibre que us dic. Benvingut premi, i l’enhorabona als que han decidit donar-l’hi.\nJane Goodall jove\nPS: Si us han vingut ganes de veure ximpanzès de ben a prop, contacteu amb la gent de la Fundació Mona, de Riudellots de la Selva (Girona), que fan una feina lloable de rehabilitació d'aquests animals, d'educació i de difusió -va ser a través d'ells que vam saber de l'existència del llibre!


ANTONIO BARÓN GIMÉNEZ ~ DIARI APÍCOLA\nANTONIO BARÓN GIMÉNEZ\nPosted by: ECOLLUITA - Diari Apícola - 17:26\nEl nostre apicultor savi és l’Antonio Barón Giménez, una persona afable que va néixer l’any 1928 a Mont-roig del Camp, tot i que la major part de la seva vida l’ha passat a Tremp. L’Antonio quan parla d’abelles, la seva veu delata la gran passió que té per aquest món.\nL’amor per les abelles prové d’una tradició familiar? En part sí, doncs un oncle meu en tenia i a casa sempre n’havíem tingut, d’unes 40 a 50 arnes antigues, d’aquelles de suro o canya, i més endavant de fusta fetes per nosaltres mateixos.\nA quina edat va començar a tenir abelles? Als 13-14 anys vaig començar a cuidar les abelles, i tenia de companys gent de fora de la família. Recordo que la mare em renyava perquè tornava a casa ben inflat de totes les picades que m’havien fet.\nCom era la seva explotació apícola en aquells moments? L’apicultura i la vida en general estava molt endarrerida, i la gent s’ajudava en les tasques del camp. Recordo que compartíem l’esforç de la feina i també el transport de les arnes, ja que jo no tenia vehicle.\nL'Antonio Barón ens mostra un quadre amb reialeres\nI vostè com apicultor, com treballava? Jo vaig arribar a tenir 300 arnes Layens com a màxim. Practicava la transhumància i portava les meves abelles a la Vall Fosca, a Capdella, on encara hi tinc molts bons amics. Avui ja estic retirat, i només tinc 10-12 arnes per matar el cuc, i per tenir mel per mi i per la meva família.\nQuina gran diferència hi ha entre l’apicultura dels seus inicis i l’apicultura que es practica avui dia? Jo crec que avui dia els apicultors tenen poca cura de les abelles, fins i tot diria que els falta sensibilitat. La gent d’avui han perdut el romanticisme d’aquella feina. Avui els apicultors són individualistes i en general crec que falta molta serietat i rigor.\nQuina cosa el meravella més de les abelles? Les abelles ens ensenyen moltes coses i de fet les cultures antigues del món ho tenien molt clar. Els egipcis, els grecs i els romans les respectaven, doncs veien que les abelles sabien fer coses que els humans mai podrem fer.\nUn secret de les abelles que només vostè sap? Recordo que jo era capaç d’estirar-me davant de la piquera durant 2 o 3 hores, i les observava atentament com vigilaven la porta de casa seva. Fins i tot els pintava l’esquena amb un pintaungles i així podia reconèixer-les quan feien un canvi de guàrdia.\nUna anècdota, un fet curiós que li ha passat treballant amb les abelles. Relacionat amb el que et deia abans, quan les abelles vigilen la seva porta, jo he observat que no controlen igual a totes les abelles, doncs les que arriben carregades de nèctar les deixen entrar ràpidament, en canvi les curioses o que no porten càrrega són expulsades.\nSi pogués, quina pregunta faria a les abelles? Jo els hi preguntaria moltes coses, però sobretot els hi donaria un consell i seria que vigilessin l’home i els llocs on les porten, doncs hi ha moltes flors enverinades i llocs contaminats que els hi poden fer molt de mal.\nPren mel cada dia? Cada dia sens falta, jo i la meva dona ens agrada molt. La prenem amb el te, les infusions i els pastissos que la meva dona fa. He intentat fer licor de mel, però no m’ha sortit gaire bé. A casa un pot d’un kg ens dura un parell de setmanes.\nUn consell per als apicultors catalans? Jo els diria que comencin a poc a poc, amb unes 10 arnes n’hi ha prou. A més que recordin que en aquest ofici no es sap mai tot i que la formació és molt important. Que facin bons tractaments i que desinfectin bé el material.\nUna frase per acabar:\n“apicultors, cuideu les vostres abelles com si fossin de la vostra família”


Organigrama - Himesa\nPresentacióInstal·lacionsEquipOrganigramaLa importància de la innovació\nLa nostra empresa s’organitza en quatre eixos que depenen directament de la direcció general. Gràcies a aquesta organització garantim l’excel·lent i eficaç funcionament d’HIMESA.\nDes d’administració i finances es gestionen les qüestions econòmiques i aquelles que fan referència a logística de personal. Aquesta secció de l’empresa és imprescindible per a cuidar el nostre gran equip i els nostres clients.\nL’eix comercial s’encarrega de buscar nous socis i clients. És l’encarregat d’oferir els nostres serveis i productes als clients potencials i d’aconseguir que nous clients confiïn en nosaltres sense descuidar els clients que ja tenim.\nUn dels pilars essencials de la nostra empresa és el taller on es realitzen les diferents reparacions, canvis i proves a la maquinària. El taller es divideix en quatre subseccions per a optimitzar el treball que es realitza en cada una d’elles i així es garanteix un servei ràpid i eficient. Cada una de les seccions compta amb un personal altament qualificat per a realitzar les tasques que li corresponen.\nEl departament d’oficina tècnica & I+D és essencial per a continuar innovant, per apostar per les noves tecnologies i aconseguir autosuperar-nos dia a dia. Només així aconseguirem ser millors i ser líders en un món que canvia i avança constantment.\nUna secció transversal que influeix en tots els eixos de l’empresa és la de Qualitat/Medi ambient & Seguretat i Salut. La Responsabilitat Social Corporativa de la nostra empresa fa que ens interessi cuidar el medi ambient sense deixar de banda la qualitat dels nostres serveis i productes. També considerem de vital importància preservar la seguretat de tots els nostres treballadors i clients per a preservar la seva salut.


RAMON BRUCART tercer al Màster estatal de La Bañeza – Montpeita\nRAMON BRUCART tercer al Màster estatal de La Bañeza\nEs va disputar circuit La Salgada de La Bañeza –León-, la tercera prova de l’estatal de motocròs de les categories MX Sub18, MX Màster, MX Femení i MX65, amb unes condicions climatològiques complicades per la pluja i el vent\nA la categoria MX Màster 35, el pilot santfruitosenc Ramon Brucart, del club Amics Moto Valls de Torroella, amb Suzuki, va pujar al podi en aconseguir el tercer lloc després d’una quarta posició a la primera mànega i d’una segona a la segona.\nA la primera cursa, Ramon Brucart va caure quan lluitava pel liderat, a l’intentar superar un doblat, quedant un moment inconscient, però va poder continuar i entrar en quart lloc a la meta. Brucart dubtava en participar a la segona mànega, però a la fi va córrer aconsenguint una meritòria segona plaça. Ambdues curses foren guanyades per pilot de KTM, Jonathan Marquez.\nLa classificació provisional de la categoria MX Màster 35, és liderada per Raul Alvarez –Yamaha- amb 136 punts, seguit de Jonathan Marquez –KTM- amb 130 punts , mentre que Ramon Brucart es tercer amb 111 punts.\nA la categoria MX 85, el jove pilot del MC. Can Taulé, Jordi Soler Mier, amb KTM es va classificar en 28è i 26è lloc.\nLa propera i darrera cursa d’aquest campionat es celebrarà el 8 de novembre a Don Benito –Badajoz-.


Noticies » Societat 17 de setembre, 2021\nUn andorrà de 46 anys resident a la Seu d'Urgell va ser detingut dilluns a la capital alturgellenca acusat d'un delicte de pornografia de menors.\nEls mossos d'esquadra van tenir coneixement que a l'interior d'una autocaravana, estacionada al carrer Doctor Peiró, un home hauria acordat amb una menor fer una sessió de fotografies despullada a canvi de diners. Una patrulla de la policia catalana va localitzar el vehicle, constatant que a l'interior hi havia un home i una menor de setze anys.\nA més, segons el testimoni de la jove, li hauria proposat fer vídeos pornogràfics per penjar-los en portals de pagament d'altres països, argumentant que era una bona forma de guanyar diners. La investigació continua oberta.\nIngressa a la presó l'home detingut a Canillo per pedofília\nD'altra banda l'home de quaranta anys detingut dimecres a Canillo acusat de pedofília ha ingressat al centre penitenciari per ordre de la batlle instructora. La investigació ha trobat indicis incriminatoris del detingut, tot i que encara resta material per analitzar. L'home hauria comès delictes semblants en el passat.


24 Gener, 2008 16:24\nLlegeixo la preocupació que li provoca al Sr. Xavier Sabaté els orígens del candidat que Convergència i Unió ha proposat per encapçalar la llista de les properes eleccions generals per la circumscripció de Tarragona. Com diu el refrany això és "veure la palla en l’ull aliè i no veure la biga en el propi".\nDeixeu-me començar però per esmentar que la configuració final de la llista que ha preparat CiU per a la convocatòria del 9 de març és el més clar exemple que en política, 24 hores, és llarg termini. Per unes circumstàncies de caràcter personal i familiar, tot i que han estat fetes públiques, el cap de llista, enlloc de ser la Dolors Batalla, ho és en Jordi Jané, i aquesta ha estat una circumstància aprofitada inicialment per l’adversari polític per atacar els orígens i la residència del nou candidat.\nSe’ns anuncia una sèrie de qüestions que "criminalitzen" al candidat, que si al seu currículum posa que des del 1987 resideix a Barcelona, o el dubte que sorgeix sobre si podrà fer-se la foto o no votant a l’Arboç el dia 9 de març, qüestió i possibilitat que nega en Xavier Sabaté, i aquí poder, poder, poder, s’ha deixat portar per la sectària passió del contrincant polític, ja ho veurem.\nL'episodi em recorda el que va protagonitzar el pare d’un bon company i amic, en Pelegrí Pelegrí, que interrogava amb molta picardia i intel·ligència al presentador d’un programa de televisió, allò de ¿de dónde vengo o de dónde soy?.Doncs venir, venir, efectivament, en Jané ve de Barcelona, ser, ser, és de l’Arboç on hi passa molts dels caps de setmana, i dic molts, perquè és habitual trobar-lo també a l’Hospitalet de l’Infant.\nPerò no vull explicar la vida d’en Jordi Jané, però si el perquè deia al començament de l’article, allò de la palla a l’ull de l’altra i la biga en el propi... els mateixos que critiquen el nomenament d’en Jordi Jané, s’han interrogat per la residència habitual, sent ministra o no de la Carme Chacón, repasseu, repasseu, les entrevistes de quan va ser nomenada ministra, ser, ser, serà d’Esplugues de Llobregat, venir, venir, ella ve de Madrid, encara que com en Víctor Morlan poder s’intal·la unes quantes setmanes a Catalunya. En definitiva, la Sra. Chacón, es el fidel reflex d'allò "de dónde vengo... voy".\nEl ministre Bernat Soria es presenta de cap de llista per Alicante. Va nèixer a València i viu a Madrid. La ministra Maria Antònia Trujillo va neixer a Badajoz i es presenta per Caceres. La ministra Elena Salgado es d’Orense i es presenta per Cantabria.\nEl ministre Alfredo Perez Rubalcaba que fa 4 anys va anar per la seva terra natal, Cantabria, ara es presenta per Càdiz.i que el ministre Mariano Fernandez Bermejo va nèixer a Avila i ara el presenten per Murcia\nPublicat per Josep 25 Gen 2008, 18:06


Mossa: "Fora de casa sabem competir bé"\nPublicat el: 20/04/2017\tper Jordi Blanch\nEl Nàstic buscarà dissabte a Getafe una nova victòria lluny de Tarragona.\nEn sis dels darrers set partits lluny del Nou Estadi coincidint amb l´arribada de Juan Merino l´equip ha sumat a domicili. Amb tres victòries, tres empats i només una derrota al camp del líder el Llevant.\nEl defensa Mossa, assegura que l´equip sap competir bé fora de casa, que sap treure bons resultats i que són molt solidaris.\nEl valencià, no amaga que van a un escenari molt complicat, un equip que no perd a casa des de la setena jornada i que encaixa pocs gols, tot i que saben que tindran les seves oportunitats per sumar punts.\nAl Coliseum davant el Getafe el Nàstic hi va guanyar en la darrera visita, on va sumar la darrera victòria del Nàstic a la primera divisió. Era la penúltima jornada de la lliga 2006/2007 quan els granes van imposar-se als madrilenys per 0 a 1 amb gol d´Irurzún.\nAra deu temporades després es veuen les cares a segona divisió, en un bon moment dels locals, però segurament també en el millor moment de la temporada del Nàstic, com ha afirmat el defensa Mossa.\nLa plantilla farà aquest divendres el darrer entrenament abans de viatjar a primera hora de la tarda cap a Madrid on quedarà concentrat per jugar al Coliseum Alfonso Pérez davant el Getafe, partit que xiularà l´asturià Pablo González Fuertes.\nroda de premsa de Mossa


QUAN PARLEN ELS CORS – exit21.org\nPublicat a gener 25, 2021 per Francisco Marín\nL’amor és un d’aquells sentiments que se solen expressar de moltes maneres, sobretot quan es tracta d’estimar a la persona estimada en qüestió, sobretot quan la tens.\nSi el que pretens és ser estimat per aquesta persona amb la que vols estar, és evident que hi ha moltes maneres, si no fos perquè hi ha molts que van sobrats de teoria i s’equivoquen en la pràctica.\nN’hi ha que el que pretenen és tenir la raó en tot i la volen conquerir gairebé sense conèixer-la. Al final, acaben no sent correspostos per aquesta persona com ells volguessin.\nEstima-la i seràs estimat\nPrincipalment la clau per ser estimat per la persona amb la que vols passar la vida consisteix a deixar de banda l’egoisme i que aquesta persona passi a ser el centre de la teva vida.\nEl que mai falla és tenir petits detalls amb ella, un ‘t’estimo’ un dia sí i a l’altre també, però sobretot, dedicar el teu temps a la que és la teva parella. Aquesta és la fórmula amb la qual aconseguiràs que la teva vida tingui sentit.\nElla és la que ha de dur la clau que obri el teu cor. Tu només has de deixar que sigui el teu cor el que parli per tu. Tota la resta ja ve sol, si l’estimes de veritat seràs estimat.\nPerquè l’amor és el que mou a les persones, és el motor que et porta a la felicitat més plena i fa que el dia a dia al costat de la persona que vols t’ompli en cada instant que passes amb ella.\nLa meva experiència en la matèria em diu que si aconseguim que els nostres cors parlin per si sols, arribarem a trobar el camí per tenir aquest amor etern i compartir totes aquestes coses que ens fan feliços.\nPerò, sobretot, no oblidar aquells grans moments que quedessin en el nostre record i que tindrem marcats eternament.\n← A PEL SEGON MANDAT\nUN CROMOSOMA DE MÉS NO RESTA BELLESA →


'L'ou com balla' gira al sortidor i no cau a terra perquè està buit o ple?\nUna imatge de L'ou com balla, al claustre de la Catedral.\nTornarà a donar giravoltes al claustre de la Catedral el diumenge, en el marc del Corpus Christi\nActualitzada 15/06/2017 a les 20:31\nAquest cap de setmana se celebra la festivitat del Corpus Christi, que a la ciutat de Tarragona té la particularitat d’oferir L’ou com balla. La documentació més antiga que es té d’aquesta curiosa proposta de l’església Catòlica data de l’any 1440. Aquesta peculiar tradició es fa en ciutats catalanes com Tarragona, Barcelona, Manresa, Solsona, Martorell o Igualada, entre d’altres. L’origen de la celebració del Corpus Christi, festa dedicada a venerar l’eucaristia que se celebra el dijous següent a l’octava de Pentecosta, se situa en els inicis del segon mil·lenni.\nLa festa del Corpus va ser instituïda pel papa Urbà IV l’any 1262, però és a partir del 1316 quan s’estén per tota la cristiandat arran d’una butlla del papa Joan XXII. Barcelona i Girona van ser les segones ciutats del món que van celebrar el Corpus Chirsti amb una processó, de les que hi ha notícies des de l’any 1320. Una de les activitats més conegudes és La Patum de Berga, a més de les catifes de flors que es fan en moltes localitats.\nL’ou, buit o ple?\nUna pregunta que es fan habitualment les persones no familiaritzades amb la tradició és si l’ou està buit o ple. La resposta és que abans de posar-lo al sortidor d’aigua, perquè balli, es buida el seu interior fent dos petits forats a la closca que, posteriorment, es tapen aplicant cera. Quan l’ou va a parar damunt del raig d’aigua del brollador, s’enlaira i giravolta, donant nom a aquest senzill però curiós espectacle. Al voltant del raig del sortidor, s’hi col·loca una panera guarnida amb plantes i fruites com cireres que, a més de ser decorativa, evita que l’ou pugui caure a terra. A vegades, l’ou perd la trajectòria, cau i es trenca. Diu la tradició que si això no succeeix durant tota la jornada, es considera un senyal de bon auguri.\nAbans que el claustre visqui una nova edició de L’ou com balla, l’Associació Els Amics de la Catedral ha organitzat per demà, dissabte, una activitat adreçada a les famílies amb infants on s’explicarà la història de la tradició, on i com se celebra, i quina és la motivació. La trobada tindrà lloc a la Catedral i s’han programat cinc passis: 10: 30 hores, 11:15, 12, 12:45 i 13:30. Per a participar-hi cal recollir les entrades dels nens (gratuïtes) a La Botiga de la Catedral o bé reservar-les via telèfon trucant al 977 24 44 74.


Barça 109 Desembre del 2021 - Gener del 2022 - Page 42\nAquesta imatge va ser la portada del número 62 de la Revista Barça , el maig del 2013 .\nsa i corrents . Avui és l ’ aniversari de la meva dona , fa 40 anys . Imagina ’ t el regal que és per a ella . Ens ha canviat la vida , és un repte espectacular i l ’ agafem com a tal . Jo soc un culer més i hi deixaré la pell i la vida perquè tot funcioni bé .\nEn quin punt de maduresa està com a entrenador ? Arribo preparat , el meu ADN Barça no ha canviat . El que vull és tenir la pilota , ser protagonista en el joc , no especular . A nivell tàctic podem variar , però el més important és la idea futbolística , més enllà del sistema . Vull un Barça alegre , que creï ocasions , vull un Barça intens , recuperar la pressió després de la pèrdua , etc . Hi ha equip , hi ha talent , hi ha una generació de joves fantàstica i intentaré transmetre als jugadors que podem aconseguir grans reptes .\nCom a jugador va estar al Club en etapes complicades , sense títols . És un avantatge conèixer el Club , haver passat per diverses etapes , això em farà entendre en quina situació està el jugador , si sent pressió , si té angoixa . Són situacions molt difícils de portar psicològicament i jo això ho he passat . Conec el Club , conec l ’ entorn . Sé l ’ exigència que hi haurà . Hi haurà crítiques , hi haurà moments dolents però hem d ’ estar units al vestidor . Ens hem de deixar d ’ ismes , hem d ’ anar tots a l ’ una , és un moment delicat a la història del Club però hem de remar tots en la mateixa direcció .\nVa ser l ’ ídol dels joves i company dels veterans ... Vull transmetre als jugadors que estic per ajudar-los , personalment i futbolísticament . Els exigiré molt però els ajudaré . I per a mi és un avantatge conèixer els que van ser companys , sé com són , com s ’ entrenen , sé per on els he de pressionar , els punts febles que poden tenir . Ho vaig viure a l ’ Al-Sadd . n


L'afer de la nena del vel es complica\nLa menor s'ha negat de nou a entrar a classe sense el hijab\nEscola andorrana Escaldes\nActualitzada 10/01/2022 a les 13:36\nQuan tothom confiava en el fet que el conflicte del vel s'acabaria avui, la situació s'ha torçat i ha fet un gir de 180 graus. La nena musulmana i el seu germà bessó d'11 anys han anat a l'escola andorrana d'Escaldes, acompanyats de l'assistent d'Afers Socials, però un cop més la menor s'ha negat a entrar a l'aula sense la hijab.\nLa mare ha explicat avui que els fills estan "traumatitzats" i que la situació d'angoixa els "afecta la salut". Divendres sembla que la noia estava disposada a cedir per por que els pares perdin la custòdia, però van succeir diversos fets amb problemes amb veïns que han empitjorat la situació.\nEl noi està "atemorit", segons la mare, que demana al batlle que no es limiti a estudiar només la qüestió de l'absentisme i que "miri l'arrel del problema". L'escenari torna a estar molt complicat i de moment sense sortida. La mare dels bessons creu que si no fos musulmana no existira aquesta disputa i remarca que mai hi han influït a la nena a dur el vel, sinó que ha estat ella qui ho va decidir i així ho va declarar al batlle.\nLa mare acusa el Govern d'incomplir la llei i ignorar la Constitució i que volen forçar "a la meva filla a acatar una normativa interna no vàlida d'un dia a l'altre"\nEspero no ferir a ningú, van per endavant les meves disculpes si es així. Cada país te les seves normes, si jo viatjo al marroc acataré les normes que em serán imposades, perqué no et donen a escollir. Pero hoy faré. Si viatjo a la Xina, igual. Esteu en un país a on no es permes anar a l'escola amb vel, en canvi, ningú us prohibeix portar lo al carrer o viure con vivieu al vostre país... Penso que us heu de adaptar, al igual que faria un estranger si estigues al vostre país.\n#122 La verge maria\nCristina va dir..Fa por llegir a tota aquesta gent amb tant odi, incultura, racisme... una pena. Nem de super moderns i super sans emovionalment etc. i a l'hora de la veritat, l'unic que fan es jutjar a una persona pel que porta a sobra. Aquesta familia si anés amb roba de marca i sense vel, encara que fossin musulmans iguals no passaria res, perque ningú ho veuria no? Que per cert, es el meu cas i soc Catalana, de familia Catalana, i ara resident a Andorra amb un nivell de vida cómode i un molt bon treball, I MUSULMANA. Em fa tanta pena tota aquesta població de mentalitat taaaant tancada. Parlen de que la religió es retrogada i genera odi, i el seu odi d'on surt llavors? En fin...\nEts musulmana i et dius cristina (crist - ina) ha ha ha ha ha ha va home va\nÉs vergonyós!!! Sembla qu'el govern tingui por d'aquesta gent... I el Bisbe ? No diu res??? Tant tocar els collons per l'avortament... Y no diu res d'omplir les escoles de símbols musulmans??? Que serà lo pròxim una Mesquita?? Està molt clar! No volem vel a les escoles! A un Andorrà, ens haguessin tret la custòdia per molt menys!\nFarid va dir..La Constitució andorrana no preveu la laïcitat com a França. Així doncs una norma interna de l'escola amb rang inferior no pot vulnerar la Constitució d'Andorra. Per sort, alguns defensem la llibertat religiosa que altres no volen defensar perquè estan cegs amb la seva mentalitat retrògrada i racista. Apa adéu siau.\nFa por llegir a tota aquesta gent amb tant odi, incultura, racisme... una pena. Nem de super moderns i super sans emovionalment etc. i a l'hora de la veritat, l'unic que fan es jutjar a una persona pel que porta a sobra. Aquesta familia si anés amb roba de marca i sense vel, encara que fossin musulmans iguals no passaria res, perque ningú ho veuria no? Que per cert, es el meu cas i soc Catalana, de familia Catalana, i ara resident a Andorra amb un nivell de vida cómode i un molt bon treball, I MUSULMANA. Em fa tanta pena tota aquesta població de mentalitat taaaant tancada. Parlen de que la religió es retrogada i genera odi, i el seu odi d'on surt llavors? En fin...\ntret56 va dir..T'ho repeteixo: Islam = Religió absolutament medieval, tòxica per a les persones de bé, i generadora d'odis, violències, exclusions i desigualtats.\nCal veure els vostres arguments per veure qui esta ple d'odi…\n#118 Algunes més\nEl que és vergonyós es que ens vulguin imposar. Per quin motiu ells reclamen el dret a lluir un vel a l'escola ? Perque la resta de nens han de complir la normativa però ells no??\nHan de complir la mateixa normativa que la resta d'estudiants i no s'hauria d'entrar en el seu joc. Quan reben una negativa fan aparèixer el victimisme i diuen que se'ls discrimina però el que intenten amagar és la seva manca de respecte, el seu egoisme, les seves manipulacions i lo radicals que són.\nQuan la resta respectem la normativa i ells no volen complir-la i ens fan cantar amb els nens... Sols demostren que són radicals.\nAlgú va dir..Com que no te dret?Qui li treu els seus drets eh?\nQue porti un vel o el que sigui al cap per les seves conviccions religioses i per DÉU,NO vol dir pas que no tingui cervell i opinióCreieu vetitablement que una dona es limita per només el que porta o per la manera d'on vagi vestida? Que us heu tornar tots sonats o que?\nDesprés veniu a dir que són ELLES les que no tenen drets quan sou VOSALTRES els qui les impedeixen de exigir-los,no és egoista això de la vostra part?Si de debò voleu saber perquè és fiquen el vel i tot perquè no els hi demaneu vosaltres en lloc de sortir ne conclusions precipitades i fer cas als "estereotips".Prou,ja n'hi ha prou de bajanades,la majoria de gent que es fica el vel és pq ella MATEIXA ho vol i no pq ALGÚ li ha implementat,a sobre si fossin obligades i lapitades per no fer ho ja us dic jo que les notícies sempre en parlarien. Us invito a cultivar-vos i a aprendre més sobre la seva religió amb bones FONS i no amb les falses ximpleries que escriu la gent,peace\nT'ho repeteixo: Islam = Religió absolutament medieval, tòxica per a les persones de bé, i generadora d'odis, violències, exclusions i desigualtats.\n#116 Andorra sense vel !!!!!\nQuin mal de cap, si vol portar vel ja sap on té que anar, però qui és pensen que són, aquí ells no manen, ja està bé de fer el que volen allà on van..... Foraaaaaaaaaa!!!!!\nLa Constitució andorrana no preveu la laïcitat com a França. Així doncs una norma interna de l'escola amb rang inferior no pot vulnerar la Constitució d'Andorra. Per sort, alguns defensem la llibertat religiosa que altres no volen defensar perquè estan cegs amb la seva mentalitat retrògrada i racista. Apa adéu siau.\nDona musulmana (amb vel) va dir..En quin mon vius? Pregunto… et queda molt per coneixer a tu jajaja uuuuhhh estic molt oprimida, el meu germa de 18 anys m'obliga a rentar els plats a casa i a fer-li un massatge als peus… pero que tas begut l'enteniment o que?? D'on carai has surtit per tindre aquest nivell d'ignorancia??? Gent com tu son les que ens treuen veu… i encara t'atreveixes a parlar en nom de tota una comunitat??\nHipocrita, vergonya haries de tenir.\nPer mi com si vols anar tota despullada, pero a mi em deixes decidir lo que vull ensenyar o no, entesus?\nAu molta sort!\nA la senyora musulmana doncs jo visc a Andorra i no tinc ganes que els nostres carrers es converteixin en un lloc on no et sents tranquil. M'agrada veure la cara dels que tinc a la vora, em dóna tranquilitat, seguretat i espero s'acabi prohibint l'ús de mocadors, vels, burkas i tot el que impedeixi identificar la gent del carrer.\nA la meva tieta l'han atracat al portal de casa seva, dos cops!! al portal del Ángel de Barcelona i sabeu què va poder posar a la denuncia? Que no els hi va veure la cara per que anaven tapades!! I sabeu què li va aconsellar els mossos? Que no vagi sola quan es faci fosc!!\nEspero que això no arribi a passar aquí però sembla que és el principi.qur es vol imposar.\nSi que hem de vigilar si i molt!! Amb l'excusa de la religió es tapen coses que no.ens aporten cap bé.


Uep sa velo!: de gener 2010\nNo hi havia pujat en tota la dècada anterior, i no estic segur si tampoc en l'altra, i en aquesta acabada d'estrenar ja hi he pujat dues vegades... Santa Àgueda tècnicament no sé si és una muntanya, un puig o un simple turó, però aquí sempre li hem dit muntanya. Amb 254 metres és la tercera més grossa de Menorca, si no m'equivoc, després del Toro i de s'Enclusa. La gràcia que té respecte les altres dues és que no s'hi pot accedir per carretera asfaltada, sinó només per un camí de terra que ara mateix està en molt bon estat i, a la part final, per una calçada romana que es conserva molt bé. Si a dalt del Toro hi ha un santuari i a dalt de s'Enclusa hi ha les restes d'una base militar nord-americana, a dalt de Santa Àgueda pateixen la tramuntana les restes d'un castell defensiu de l'època musulmana, amb torres, restes de la muralla, etc.\nPel que fa a la ruta, res a destacar, a part d'un petit detall que m'havia oblidat i que en Pau m'acaba de recordar en el seu comentari: que m'he descuidat de treure el bloqueig a la suspensió i he fet tota la pujada i la part dura de la davallada bloquejat... ja m'ho semblava, a jo, que hi havia cosa que no funcionava! Jo ja ho feia pagar a les rodes masas inflades, i a jo mateix, que m'estic tornant finolis amb tanta velo de carretera, etc.\nVos deix amb unes quantes fotos, fetes la majoria el dia que hi vaig pujar a peu, diumenge passat, i algunes com la primera avui, que hi hem pujat amb velo:\nVogant dalt Santa Àgueda, per primera vegada.\nParet que tanca la darrera part del camí. Pels no menorquins: aquesta pedra que sobresurt és la part de dalt d'un botador.\nBouer mig en runes, encarat a sud, evidentment.\nLateral del bouer, arbrets esplomitxats i el cap de Cavalleria de fons.\nCalçada romana que puja fins dalt de la muntanya. Per cert, vos present mon pare i es ca, en Xoroi, que com que té nom d'un cèlebre moro menorquí, allà s'hi sentia com a casa.\nFiguera despullada, paret seca i el Toro.\nRoca foradada, cases de lloc i la mar... sempre la mar.\nLliris (són de la planta de lliri, aquestes fulles?), caramuixes i un tros de muralla.\nEl mateix que a l'anterior foto, més l'illa dels Porros (amb 'o' oberta, que no és el que pensau...) i el cap de Cavalleria.\nEsquelet de figuera.\nCalçada romana. Aquesta és la primera part, amb poca pendent. Més envant la pendent és bastant més forta i l'empedrat està en bastant pitjor estat. Si està humit, com era el cas d'avui, és molt difícil fer-ho tot dalt la velo.\nSabent com hi deu tocar allà dalt la tramuntana, no és gens estrany que els arbres creixin així d'inclinats.\nRestres de la muralla, mirant cap a Cavalleria.\nEs Pla Verd a la llum del capvespre, amb la línia de la mar de fons.\nPublicat per j o a n f t a 18:52 7 comentaris Enllaços a aquest missatge\nAra fa un any, els Reis Mags ens van dur neu, i hi vam anar a fer qualque rodada:\nEn Xevi i jo ho vam a aprofitar per anar a fer vogades damunt el blanc del Montseny, no sempre amb bon resultat:\nCom que enguany no hi ha hagut neu, o almanco no a Menorca, ens hem hagut de conformar amb unes rodades damunt s'arena, que tampoc no està malament, i unes platgetes d'hivern ben buides, que és quan més llueixen:\nPublicat per j o a n f t a 18:53 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Menorca, Neu