10·01·16 | 07:07\nCarles Puigdemont i Casamajó va nèixer el 29 de desembre de 1962 a Amer, està casat amb Marcela i te dues filles, la Magalí i la Maria. La seva família regenta una reconeguda pastisseria -famosa pels seus Capricis, una mena de carquinyolis- situada a pocs metres de la plaça Porxada d'Amer però Puigdemont no estat mai vinculat directament al negoci.\nÉs el segon de vuit germans i de petit va fer tota l'escolarització al seu poble i també va ser, com molts gironins, va estar intern al Collell on va tenir com a mestres, entre d'altres, l'escriptor Manel Costa-Pau o el cantautor Josep Tero. Puigdemont no ve directament d'una família de polítics però el seu besavi i el seu oncle Josep, van arribar a ser alcaldes d'Amer.\nDe ben jove es va iniciar també en el periodisme -les seves primeres cròniques van ser per Los Sitios enviant-les en un sobre en autobús, com es feia abans- i va començar a fer de corresponsal des del seu poble. El 1982 va exercir de corrector lingüstíc per posteriorment assumir diversos càrrecs de redactor en el diari El Punt. Actualment, encara és membre de la demarcació de Girona del Col.legi de Periodistes de Catalunya.\nPuigdemont va fer el pas a la política l'any 2006 com a diputat al Parlament, com a pas previ a debutar en l'escena municipal encapçalant la llista de CiU a la ciutat de Girona en un nou intent de la coalició nacionalista per trencar amb el monopoli socialista que regnava a la ciutat des de 1979.\nPuigdemont va ser un candidat circumstancial perquè inicialment no sortia a cap de les travesses. L'home escollit era l'advocat Carles Mascort però aquest, pràcticament a última hora, va renunciar a encapçalar la llista. Puigdemont no va aconseguir trencar l'hegemonia socialista a la capital gironina fins el 2011. Des de llavors ha estat alcalde, càrrec que va revalidar el maig passat amb una nova victòria electoral.\nÉs un amant de les noves tecnologies i un dels primers usuaris de la xarxa Twitter on no passa dia on no faci alguna piulada. També utilitza l'instagram. És familiar i sempre intenta trobar un espai per a la família fins al punt que ha sacrificat algun acte públic per podre celebrar, per exemple, l'aniversari d'una de les seves filles.\nUn dels seus amics amb qui sovint fa algun sopar i amb qui ha viatjat també juntament amb les seves respectives famílies és l'expresident del FC Barcelona i exdiputat de Solidaritat, Joan Laporta.


▷ ⭐Definició de pálea⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de pálea\nDefinició de pálea\nara pots descobrir La definició i diversos exemples de com utilitzar la paraula pálea, en aquesta col·lecció de correccions ortogràfiques pots veure com es pot utilitzar en un context real aquest mot i fer servir un dels sinònims que et proposem de la llista completa que pots trobar aquí també pots veure la seva Definició perquè et sigui molt més fàcil entendre què significa pálea.\nDel fonamentalisme o que té relació amb aquest moviment.\nadj./n. m. i f.\n[persona] Que és partidari del fonamentalisme.\n¿Cóm es diu pálea en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice pàlea en catalán?\nSi tens ganes de saber com s’escriu en castellà pálea has de entendre que la seva traducció és pàlea pots veure en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més simple contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar pálea\nSerem fidels als nostres màrtirs, serem lleials a qui en tot el món ens han acompanyat en aquesta […] llarga, dura i bella baralla.\nLa nostra cultura mediàtica també alimenta els impulsos […] que generen una bona baralla.\nEstà lligat al seu llit amb esposes però Carl, un altre pacient li treu […] les esposes i comença una baralla.\nEra un repte per als participants jugar sense […] acabar en una baralla; l’agressió es […] s’havia convertit en una forma de vida.\nUn divertit joc de combat, tu ets un personatge a la pista: presa […] una foto de tu mateix baralla contra tot tipus de […] monstres amb armes originals.\nLa Professora Maathi expressa: «Quan els recursos són degradats o se’ls explota en […] excés, la gent baralla per ells.\nL’existència d’aquesta baralla va ser confirmada […] tant per Chikunov com per Ilin durant un acarament.\nAquesta és una història sobre un cant i una baralla.\nLa potència global d’aquesta canya ofereix garanties […] d’èxit per a la baralla amb GTs i tarpones.\nQuan s’estava acabant la filmació, fora de l’edifici […] al carrer hi va haver una baralla amb ganivet.\nTot el desenvolupament mostra que […] […] com més temps romanguin al Pròxim Orient els Estats Units i els seus aliats europeus, més seran dividits els pobles de la regió, i usats uns contra els altres en una baralla sagnant.\nPerò què importa això si l’oposició no […] pot donar una baralla valent, unificada […] i popular?\nEl resultat és que mai hi ha prou peix i […] sempre hi ha gent que es baralla per les espines.\nAquesta és una baralla que importa, va afirmar […] el president.\nA mesura […] que creix la baralla pels seus favors, […] les elits d’Angola es troben en posicions de negociació forts.\nEn lloc de començar una baralla, Destiny primer va escriure […] en el seu diari per què s’havia enfadat i què era el que necessitava: […] Un espai tranquil on pogués dibuixar sola.\nNecessiten que se’ls recordi que l’objectiu és millorar l’entorn […] empresarial, no guanyar una baralla que acaba a la humiliació […] pública del govern.\nPotser, perquè el que juga […] llavors és una baralla dins de les elits […] dels propis partits.\nEl 10 de novembre, una baralla entre civils armats en Unbill es va convertir en un combat generalitzat […] entre clans, el que va donar […] lloc al desplaçament de més de 7.500 famílies.\nEn determinat moment, Tulyaganov […] i Salikhov van iniciar una baralla i el germà de Salikhov […] va tractar de separar-los.\nSi un poder dèspota incorre en un deute no per les necessitats o l’interès de l’Estat, sinó per […] enfortir el seu règim despòtic, reprimir […] a una població que lluita en contra seva, etc., [. ..] aquest deute és odiós per a tota la població de l’Estat.\nEls instints humans de baralla o de fugida no […] estan programats per respondre a amenaces vagues i incertes com ara el canvi climàtic.\nEl contacte extern amb sang que […] podria tenir lloc durant la pràctica de […] esports o en una baralla és molt diferent del […] ingrés directe de la sang d’un altre […] en el torrent sanguini propi al compartir agulles o accessoris per injectar-se drogues (veure pregunta 9).\nBaralla contra els teus enemics […] amb els punys al descobert.\nAnalidia és filla d’un […] cap de trànsit que lluita pel poder contra […] el germà de Jonatha.\nSi pots, intenta evitar que els teus […] amics que han estat bevent facin alguna cosa perillosa, com intentar tornar a casa caminant de […] nit o començar una baralla.\nEls meus dies aquí […] es debaten en una baralla constant contra […] la monotonia, per la qual cosa vario amb freqüència les meves activitats i horaris.\n(SV) Senyor President, mentre sonen els tambors […] de guerra, Europa es baralla.\nAlhora s’hauria de reconèixer que hi ha més persones que […] segueixen sent víctimes de la violència en els conflictes civils i […] locals en què es baralla amb armes lleugeres i […] petites.\nPerò rarament […] l’església ha entrat a la baralla amb una força tan decisiva […] [tal com ho va fer amb el projecte de reforma de salut] «.


Funcions financeres, segona part - LibreOffice Help\n0 o hi manca Mètode americà (NASD), 12 mesos de 30 dies cadascun\n1 Nombre exacte de dies en mesos, nombre exacte de dies en un any\n2 Nombre exacte de dies del mes, l'any té 360 dies\n3 Nombre exacte de dies del mes, l'any té 365 dies\n4 Mètode europeu, 12 mesos de 30 dies cadascun\nEn les funcions del LibreOffice Calc, els paràmetres marcats com a "opcionals" es poden ometre quan no hi ha cap altre paràmetre que els segueixi. Per exemple, en una funció amb quatre paràmetres, en què els dos darrers estan marcats com a "opcionals", es pot ometre el paràmetre 4 o bé els paràmetres 3 i 4; en canvi, no es pot ometre únicament el paràmetre 3.\nVNA(Taxa; Valor1; Valor2; ...)\nValor1;... representen fins a 30 valors, que representen dipòsits o reintegraments.\nQuin és el valor actual net dels pagaments periòdics de 10, 20 i 30 unitats monetàries amb una taxa de descompte del 8,75%? En el moment zero els costos es van pagar com a -40 unitats monetàries.\nRetrieved from "https://help.libreoffice.org/index.php?title=Calc/Financial_Functions_Part_Two/ca&oldid=1929002"\nThis page was last edited 21:54:11, 2016-12-28 by LibreOffice Help user WikiSysop.


30/09:: Acció “Morts invisibles” Davant el degoteig de morts no et quedis a casa! - Ca la Dona, un espai de dones i per a dones\nAquest divendres 30 de setembre participa a l’acció #MortsInvisibles a les 18:30h a la plaça Universitat.\nHem de demostrar novament la nostra indignació davant la falta de resposta a l’incessant degoteig de morts dels qui volen arribar a Europa fugint de guerres, fam o misèria.\nEn els darrers dies més de 700 persones han mort en diferents naufragis al Mediterrani, el més greu davant les costes d’Egipte.\nNo podem quedar impassibles i per això volem recordar i visualitzar totes aquestes morts als nostres carrers i mostrar, així, que la ciutadania no comparteix l’immobilisme dels estats europeus. Des d’Stop Mare Mortum volem condemnar totes aquestes morts i exigir, una vegada més, la implantació de vies segures i legals que podrien evitar-les.\n29/09:: Reunió Novembre Feminista per manifestació 5N1/10:: Teixim Ca la Dona. Parlem del model de gestió i presa de decisions


La no tan "maria" del Botànic - Diari La Veu\nEscriba el número 677389\nLa no tan "maria" del Botànic\nDiumenge nit coneguérem que la persona que coordinarà la futura Conselleria d’Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica serà Mireia Mollà. / DANIEL GARCÍA-SALA\nAls Estats Units d’Amèrica, el Green New Deal abanderat per una jove Alexandria Ocasio-Cortez ha inundat el debat públic. El nom té un cert ressò de canvi profund i d’un nou pacte social. Sona a transformació de la vida quotidiana i a reducció de la jornada laboral. La direcció proposada pel nou sector demòcrata advoca per una enorme inversió públic-privada en energies renovables, transport i tecnologia que genere treball de qualitat. Ara, amb les primàries del partit blau tocant a la porta, algunes veus ja auguren que l’escenari serà Trump o Sanders i el Green New Deal.\nA Europa, el jove moviment de Fridays for Future es manifesta cada divendres davant de parlaments i governs. Per a alguns, és el moviment supranacional més continuat que hem conegut. Les elits, però, no arriben a entendre que adolescents fills de l’era digital sacsegen les entranyes d’una Europa sense aparent full de ruta. Mentrestant, els verds aconseguiren l’èxit més gran de la seua història en les darreres eleccions al Parlament Europeu i a Alemanya les últimes enquestes ja situen al partit verd alemany per davant de la CDU de l’actual kanciller Angela Merkel. Al parlament britànic, de majoria conservadora i enfrascat en lluites pel Brèxit, es va declarar l’emergència climàtica fa mes i mig. I a Espanya ja ressona la idea que Pedro Sánchez crearà una vicepresidència climàtica a càrrec de l’actual ministra Teresa Ribera.\nSi ajustem més encara l’òptica, en el panorama valencià l’ecologisme ha irromput amb força. El Fridays For Future aconseguí que tots els partits, a excepció de Vox, signaren un compromís amb mesures concretes per actuar contra l’emergència. Emergència que Puig ja ha proposat a les Corts declarar. Aquesta última setmana, les competències en mediambient i canvi climàtic han protagonitzat el trencaclosques més difícil de les negociacions botàniques. I així i tot, resulten curioses algunes expressions i Gifs d’incomprensió. Per què es barallen per una "maria" així? Què els passa amb el tema verd com perquè perillen les negociacions? I les coses importants? Coses importants com refugiats climàtics, dic jo. O com si els límits físics de la terra no estigueren reforçant un procés de centrifugació neoliberal envers la desigualtat. No podem ignorar que la transició a què estem abocats els pròxims anys tindrà dues característiques: la primera, que és inevitable i, la segona, que tindrà l’ecologia com a vector principal.\nDiumenge nit coneguérem que la persona que coordinarà la futura Conselleria d’Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica serà Mireia Mollà, de Compromís. No tindrà ni poca feina ni poques responsabilitats: tirar endavant una llei autonòmica, transversalitzar les polítiques climàtiques, protegir els paratges naturals, atendre la necessària adaptació de la nostra agricultura, del nostre model econòmic que i un recurs hídric cada volta més escàs. En definitiva, hi ha una tasca pendent que requereix esforç i de coordinació amb altres conselleries i governs, la qual cosa pot arribar a ser moltes coses però no una maria. "Maria" era l'assignatura de tutoria o, fins i tot, la d'alternativa, a l'institut. És que les lluites no són futures, són presents. Si no ho foren, no arribem a 2030.\nEscriba el número 940754


Condicions generals de venda - Farmàcia Casas\nDevolució productes defectuosos\nAquestes condicions Generals de Venda se subscriuen entre Farmàcia Cristina Casas i qualsevol persona física que vulgui fer una compra a través del lloc web es https://www.farmaciacasas.com/.\nLas presents Condicions Generals de Venda, l’ús de la pàgina web i els contractes de compra de productes a través aquesta pàgina web es regiran per la legislació espanyola.\nEls productes que Farmàcia Cristina Casas posa a la venda són els que apareixen al lloc ressenyat en l’apartat 1, el dia de la consulta del lloc web pel comprador.\nQualsevol comanda constitueix l’acceptació expressa i irrevocable dels preus i de les descripcions dels productes posats a la venda. La validació de la comanda constitueix l’acceptació de les Condicions Generals de Venda.\nEl comprador és l’únic responsable de l’elecció del producte, així com de l’ús o funció a que el destini. Farmàcia Cristina Casas no es fa responsable ni garanteix que el producte sigui l’adequat per a les aplicacions preteses pel comprador. Recordem que les informacions, comentaris i continguts en general tenen unes funcions merament informatives.\nNo venem productes a menors d’edat. Els menors de 18 anys només podran utilitzar els Serveis de Farmàcia Cristina Casas sota la supervisió d’un pare o un tutor.\nEl comprador tindrà dret al reemborsament del preu, de les despeses d’enviament i de les despeses d’enviament de la devolució dels Productes defectuosos o dels Productes lliurats si no es corresponen amb la comanda realitzada pel comprador de conformitat amb la legislació aplicable.\nA aquests efectes i per gestionar les devolucions de forma ràpida i senzilla, podrà contactar amb Farmacias Cristina Casas enviant un correu electrònic adreçat a comanda@farmaciacasas.com, fent-hi constar les següents dades: Nom complet del comprador, Data de comanda, Nom del producte a retornar, Motiu de la devolució i Fotografia del producte.\nUna vegada el comprador comuniqui a través del mitjà establert la devolució, rebrà una comunicació per part de l’establiment indicant com s’haurà de fer la devolució.\nEls preus indicats en les llistes de productes estan en euros i inclouen l’ IVA. Els productes són facturats al preu de la tarifa del dia de sol·licitud de la comanda.\nEls preus inclouen embalatge però no inclouen ni transport, ni càrregues, ni assegurances. Aquests preus són únicament vàlids per a la comanda de la totalitat dels productes especificats en l’oferta. En cada procés de compra s’informarà per separat de les despeses d’enviament.\nEl pagament es podrà realitzar mitjançant: targeta de crèdit, dèbit, o Paypal.\nLes presents Condicions Generals, l’ús de la pàgina web i els contractes de compra de productes a través aquesta pàgina web es regiran per la legislació espanyola.\nAquesta web no ven medicaments.


Prou criminalització! – Xarxa de Suport Mutu de Sant Andreu\nDavant la darrera ofensiva de l’Ajuntament de Barcelona per intentar absorbir i apropiar-se de les\niniciatives veïnals que han sorgit arran de la present crisi, volem fer públic el següent posicionament:\n1 – La Xarxa de Suport Mutu de Sant Andreu seguirà estenent l’ajuda entre veïnes de manera autònoma: sols el poble salva el poble!\n2 – Exigim a l’Ajuntament de Barcelona que deixi de perseguir les persones i col·lectius solidaris: prou repressió!\nLA XARXA. Tan bon punt va esclatar la crisi del coronavirus, el veïnat de Sant Andreu ens vam organitzar per tal de garantir la protecció d’aquelles persones i grups amb especial vulnerabilitat i defensar col·lectivament els drets socials, laborals i els serveis públics.\nEn poc més d’un mes, la Xarxa:\n• Està conformada per gairebé 800 persones que, organitzades en grups de WhatsApp, practiquem la solidaritat veïnal i fem front als problemes derivats del confinament.\n• Hem articulat el Comitè de Vaga de Lloguers de Sant Andreu, amb l’objectiu de defensar l’habitatge d’aquells nuclis de convivència que no poden pagar el lloguer a final de mes.\n• Hem agrupat les Cosidores de Sant Andreu, que han entregat més de mil mascaretes a centres sanitaris, treballadores i veïnes, arribant allà on no ho feien les institucions després d’anys de retallades i privatitzacions.\n• Hem posat en marxa el Banc d’Aliments per fer arribar productes de primera necessitat a aquelles llars que ho necessiten.\nL’AJUNTAMENT. Què ha fet l’Ajuntament de Barcelona respecte les xarxes de suport mutu en aquestes cinc setmanes d’aïllament domiciliari?\nLa Guàrdia Urbana s’ha encarregat d’imposar multes de fins a 60.000€ a la Red de Cuidados Antiracistas, que reparteix aliments a un centenar de persones migrades en situació d’extrema vulnerabilitat. Els companys del Sindicato Popular de Vendedores Ambulantes també han denunciat la persecució racista de la policia municipal.\nPerò mentre l’Ajuntament assetja policialment les inciatives autònomes, les treballadores de serveis\nsocials deriven els seus casos a la Xarxa de Supor t Mutu: saben que no hi ha eina més eficaç que la\nsolidaritat entre iguals.\nEn definitiva, s’està demostrant que el suport mutu funciona, i que és l’única resposta possible al\ncol·lapse sistèmic i institucional. L’Ajuntament arriba tard i malament, intentant una vegada més posar-se al capdavant de les iniciatives veïnals.\nA Sant Andreu, no li ho permetrem!\nSom moltes les persones ens estem organitzant. Per què ho fem? Perquè totes tenim un veí o una veïna que s’ha quedat sense cap ingrés i amb la nevera buida. Davant d’aquesta situació, lògicament, el veïnat s’organitza. Com ha de ser. I ho fa de manera responsable, complint totes les mesures sanitàries. D’això se’n diu suport mutu, empatia i solidaritat. Què han fet les diferents administracions per donar resposta a aquesta situació i cobrir les necessitats bàsiques? Res. Tres setmanes de confinament i, si no fos per la gent i les xarxes de suport, moltes veïnes i veïns no haguessin ni menjat, ni rebut diners per comprar medicaments, i fins hi tot, molts hospitals no tindrien material. S’ha organitzat la gent més humil, la gent conscient, la que té menys, i per això mateix sap, millor que ningú, de la importància de fer xarxa i veïnatge.\nDenunciem amb un profund enuig i ràbia que aquesta gent està sent perseguida, que estem rebent denúncies per ajudar a un veí, per portar aliments a les cases on no en tenen, per organitzar caixes de resistència i per repartir els diners com bonament podem, o bé, per parlar amb comerços i convidar-los a que aportin menjar per a les xarxes.\nLes diferents administracions es limiten a infantilitzar, maltractar i humiliar a la població, abusant del seu poder, mitjançant les diferent forces policials. S’ha militaritzat el carrer i es destinen recursos als cossos policials, en un moment en què la sanitat pública no té recursos per fer front a aquesta crisi, fet que comporta posar en risc al personal sanitari i a la població.\nLes xarxes de suport estan sent perseguides i el suport mutu, criminalitzat. L’Ajuntament de Barcelona, pretén neutralitzar aquestes mostres de solidaritat entre la gent mitjançant la cooptació de les xarxes de suport. Volen aprofitar-se de l’èxit de la iniciativa espontànea de la gent, que s’ha organitzat per ajudar-se les unes a les altres, creant xarxes institucionals que plagien fins i tot el nom de les xarxes de suport, amb la diferencia que desde que una persona sol·licita ajuda fins que la rep ha de passar per tants filtres institucionals que potser ja és massa tard quan la rep. I tot això no es fa des de l’assumpció de la necessitat i el suport mutu, sino des de la intenció de treure’n un rèdit polític i electoralista. I a més a més, aquesta iniciativa institucional comença a perfilar-se ara, quan ja fa 3 setmanes que la gent es va trobar en situacions de màxima precarietat i vulnerabilitat. Per tot això, exigim la retirada immediata de les multes imposades a totes les persones de les xarxes de suport. Vers la seva incompetència i assistencialisme, la nostra solidaritat i suport mutu, i vers els seus plantejaments jeràrquics i partidistes, les nostres xarxes horitzontals i autogestionades.\nNi persecució policial, ni cooptació institucional.


COMUNICAT DE LA ORGANITZACIÓ: LAMENTEM L’ERRADA DEL SISTEMA - Rider1000\nCOMUNICAT DE LA ORGANITZACIÓ: LAMENTEM L’ERRADA DEL SISTEMA\nJa hem detectat el problema i hi estem treballant millorar-ho.\nPortem molts mesos treballant per tal que el nou sistema d’inscripció, la RIDER-ID sigui un pas endavant i una facilitat per a tota la comunitat RIDER. Ahir no va funcionar al 100% i us demanem disculpes.\nEntre les nostres previsions no contemplàvem cap interrupció del servei i és un tema en el que hem estat treballant tota la nit. El problema que hem detectat ha estat a l’hora de generar el llistat d’inscrits, que ha provocat una sobrecàrrega.\nÉs per això que tots els que ahir no vàreu poder formalitzar la inscripció tindreu fins a les 00h d’aquesta nit de diumenge a dilluns per fer-ho de manera exclusiva gaudint dels vostres 7 punts màster. A partir d’aquest moment els riders que disposen de 6 punts màster també podran accedir al sistema.\nEls que aquesta passada nit us heu inscrit i, a hores d’ara, encara no heu pogut consultar-ho heu de seguir les següents passes: entrar a RIDER-ID > Consultar esdeveniments > Esdeveniments disponibles > Clicar a ‘Veure inscrits’. Si malgrat tot teniu dubtes o consultes haureu de dirigir-vos a https://support.rider-id.com. Allà podrem resoldre tots els vostres dubtes.\nSeguim treballant per implementar totes les millores necessàries perquè l’experiència a la RIDER-ID sigui àgil per a tots.


El Barça presenta una denuncia «insuficient» a la Guàrdia Civil sobre irregularitats del vot de censura\nEl club blaugrana té sospites que hi ha firmes falses\nper Adrià Morte Masfarné dijous, 8 d’octubre 2020 - 15:35h | Actualitzat a 08/10/2020 15:37h\nLa Guàrdia Civil considera que la denúncia és «insuficient» i requereix més informació al Barça | Europa Press\nNou embolic, un més, a Can Barça. Segons avança la Cadena Ser, aquest dimecres la Guàrdia Civil va requerir al Barça per ampliar i documentar el contingut d'una primera denúncia sobre possibles irregularitats de les signatures del vot de censura. El club blaugrana ja va traslladar la informació en el seu moment per tal de ser jutjada però s'ha tractat com a «insuficient» des del cos policial.\nEl FC Barcelona, tal com indica el citat mitjà, nega que es tracti d'una denúncia formal però assegura haver posat en coneixement de la benemèrita les sospites de presumptes irregularitats en les firmes. En aquest sentit, hi ha les sospites que estiguin connectades amb una bossa de frau de revenda de carnets de socis, uns 2.800. Un tema investigat per la Guàrdia Civil i que encara es troba judicialitzat.\nSegons la Cadena Ser, el Barça va decidir fer el pas de fer la denúncia quan la taula del vot de censura va rebutjar la proposta del club blaugrana de trucar els més de 20.000 socis que van votar a favor de la moció. Un advocat, en representació del club, va posar en coneixement de la Guàrdia Civil aquesta situació mitjançant una denúncia. En el document s'assegura d'haver detectat butlletes que no han estat autènticament signades.\nTot i això, la Guàrdia Civil ha requerit més informació al Barça perquè la denúncia no apareixen suficients còpies o fotografies de documents identificacions suposadament irregulars per tirar endavant la investigació.\nEls propers passos de la moció de censura\nDesprés de confirmar que s'han validat els suficients vots per tirar endavant el referèndum, concretament 19.380 ara cal saber quan i com se celebrarà. La pandèmia del coronavirus condiciona la celebració d'aquest esdeveniment tot i que cal recordar que en aquests darrers mesos s'han celebrat eleccions autonòmiques en algunes comunitats sense problema. El departament de Salut haurà de valorar com s'haurà de realitzar la votació.\nPer tal que la moció de censura tiri endavant i fer fora Bartomeu i la Junta Directiva blaugrana, el referèndum ha de tenir un 66% de vots favorables. D'altra banda, en els darrers dies també s'està estenent l'opció que el president del Barça i els seus companys de directiva dimiteixin abans de la celebració d'aquesta eina democràtica. Sens dubte, queden al davant uns dies d'allò més trepidants.


XIII Jornada d’Aprenentatge actiu “Juguem com jugaven les nenes i els nens de Tàrraco” | Camp d’Aprenentatge de Tarragona\nPresentació » Educació » XIII Jornada d’Aprenentatge actiu “Juguem com jugaven les nenes i els nens de Tàrraco”\nXIII Jornada d’Aprenentatge actiu “Juguem com jugaven les nenes i els nens de Tàrraco”\nEl proper dia 5 de maig, celebrem la XIII Jornada d’Aprenentatge Actiu “Juguem com jugaven els nens i les nenes de Tàrraco” la realitzarem des de les 9,30 h fins a les 12,30h en el Camp de Mart.\nHi participen tots els col·legis, públics i privats, del centre i dels barris de la ciutat de Tarragona, a nivell de cinquè d’Educació Primària, acompanyats dels seus professors/es. Són un total de 1415 alumnes i 232 professors.\nEn el camp hi hauran repartits 165 jocs que els nens/es practicaven a l’època romana (de competició, d’imitació, de taula, …)\nCadascún dels racons de jocs estarà dirigit per 2 estudiants de la URV, de l’IES Pons d’Icart, de l’IES Comte de Rius, de l’IES F Vidal i Barraquer, de l’IES Cal·lípolis, de l’IES Jaume I de Salou, de l’Escola d’Hoteleria i Turisme, del Conservatori Professional de Música, un total de 378 estudiants, dels quals 160 aniran vestits de l’època. Hem posat tot l’esforç i il·lusió en que la Jornada sigui profitosa per als alumnes i sobretot atractiva, participativa, manipulativa i oberta.\nAmb aquest objectiu hem renovat i revisat el conjunt de tots els jocs, hem afegit una representació amb titelles, un taller de farmàcia romana, hem editat un cartell interactiu sobre soldats romans acompanyat d’activitats didàctiques. Aquest darrer l’hem penjat a la nostra web, en l’apartat d’activitats complementàries, per tal que el professorat interessat o el públic en general ho pugui treballar.\nL’acte de benvinguda es farà a les 9,30 amb presència de la Directora dels SSTT de Tarragona, senyora M Àngels González, del regidor d’Educació de l’Ajuntament de Tarragona, senyor Joan Sanahujes, de l’Inspector en cap senyor F Roig, dels directors de les diferents instituts participants, de la URV, del Director del Departament de Cultura, i dels presidents o directors de les empreses col·laboradores: EMATSA, REPSOL PETROLI, el Mercat Central, el Nou Mercat del Camp, AEQT; Col·legi de Farmacèutics, Diputació, Escola d’Art, ICAC, Consell Regulador de la denominació d’origen protegida Avellana de Reus, Cooperativa agrícola de Camvrils, Museu d’Història de Tarragona, Complex Educatiu de Tarragona, Catalunya Caixa.\nAl llarg del matí compaterem amb 3 espectacles de Gladiadors a càrrec del grup de reconstrucció històrica del senyor Ricardo Cagigal, de Cantàbria.\nTanmateix el proper cap de setmana, els dies 13, 14 i 15 organitzem diferents tallers per a famílies en el Camp de Mart:\nFes les teves joies romanes.\nConstruïm joguines romanes\nUn dia a l’escola romana.\nEs faran dues sessions pel matí i dues per la tarda.\nTambé disposarem d’un stand amb diferentes reproduccions de jocs i material didàctic, a disposició del públic que el vulgui coneixer i/o adquirir.\nEntrada publicada el Tuesday, 3 \_d\_e\_/\_d\_' May \_d\_e 2011 a les 10:45 ami pertany a les categories .\nUn comentari a “XIII Jornada d’Aprenentatge actiu “Juguem com jugaven les nenes i els nens de Tàrraco””\nLourdes Belenguer Franco ha dit:\nJanuary 1st, 1970 at 2:56 pm\nSóc la coordinadora del Cicle Superior de l’escola de Sant Pere i Sant Pau, i volem fer la valoració de la XIII Jornada de “Juguem com…” però no trobem a la vostra web el full de valoració. Ens podríeu dir on el podem trobar?


Cinema: "127 horas"\nDefinitivament, hauré d'arribar a la conclusió que Danny Boyle només ha fet al llarg de la seva trajectòria, que jo sàpiga, una pel·lícula digna de ser mencionada: evidentment, “Trainspotting”. La resta, i mira que ha tocat temàtiques diverses, sempre acaba anant a parar allà mateix: la vacuïtat més absoluta rere un munt de parafernàlia visual.\nM'interessava “127 horas”, i l'altre dia la vaig caçar al vol, per com es podia crear i mantenir la tensió en una història tan simple com la d'un home que queda atrapat en una gruta al mig del desert perquè el braç li ha quedat entre una roca i la paret. Però Boyle no pot evitar els seus tics: flash-backs melodramàtics, al·lucinacions, càmera nerviosa, pantalla fragmentada, punts de vista inversemblants... Tot, al servei del no-res. Perquè el personatge ens sembla un cretí al començament i ens ho sembla fins al final. No hi ha evolució ni empatia. Boyle s'hauria de mirar (i, si ho ha fet, aprendre'n alguna cosa) pel·lícules com ara “Buried” o “Locke” per descobrir una lliçó de com sí que és possible fer un autèntic one man show sense parafernàlies, comptant només amb la força dramàtica de la història. En comptes d'això, decideix posar tot el seu ritme sincopat a la graella amb l'esperança que ens mantindrà atents, quan no fa res més que allunyar-nos de tot interès.\nI què vol dir-nos amb el muntatge de munions de gent de principi i final del film? Que el protagonista és un heroi solitari que descobreix la necessitat del ramat? Si a “Slumdog Millionaire” Boyle ja va fer una pel·lícula moralment qüestionable en convertir la misèria en espectacle, aquí també és dubtosa la utilització d'una història real per fer un dels seus pretensiosos focs d'artifici. I no és pas que “Trainspotting” no sigui un deliri visual, i una pel·lícula moralment ambigua. És només que en aquell film la trama de la novel·la que adaptava va convertir feliçment en virtuts tots els defectes que aquest cineasta arrossega.\nPD: Moltíssimes gràcies, Pep Guardiola, pel que vas fer aquest diumenge. És un gest valent que té un valor altíssim per la teva rellevància internacional. T'enyorem molt, en tots els sentits; no saps fins a quin punt.\nComentaris (12)12-06-2017 23:18:33\nCinema: "Ex machina" i "Personal shopper"\nEl meu germà té contractada la plataforma Netflix. No seria recomanable que un cinèfil com jo la tingués, perquè m'angoixaria davant de tanta oferta de sèries i pel·lícules (sóc així: necessito límits). Però dissabte érem a casa seva i ens va proposar de mirar una de les pel·lícules disponibles. L'elecció va ser “Ex machina”, i no se m'acut pel·lícula més pertinent per estrenar-me en això de Netflix. Perquè aquesta plataforma és capaç d'acotar-te l'elecció a partir de propostes basades en la selecció prèvia que hagis fet; és a dir, en certa manera és capaç d'interpretar els teus gustos. De fet, la tria de la pel·lícula feia temps que estava feta, ja que el meu germà l'ha vist diverses vegades (segur que Netflix n'ha pres bona nota) i tenia ganes de compartir-la amb nosaltres. Tot això ve a tomb per l'eix central de l'argument de la pel·lícula, i a partir d'aquí seran inevitables els spoilers. Són diverses les pel·lícules que han tractat la qüestió de la intel·ligència artificial, però poques s'han centrat en la qüestió de com es podrà aconseguir que aquesta intel·ligència sigui plenament humana. Fins i tot ara que el tema ja no és cosa de ciència-ficció, sinó que ja s'està plantejant la possibilitat imminent que els cotxes condueixin sols, el gran problema que apareix és que els diversos algoritmes que s'introdueixin per preveure totes les situacions possibles permetrien escollir a la màquina l'opció més lògica, però que aquesta no coincidiria necessàriament amb la més humana. “Ex machina” sembla proposar la solució al problema: si construïm el cervell del robot a partir de totes les dades que recullen els cercadors digitals, la màquina disposarà d'un mapa de comportaments humans. Dit d'una altra manera: si Netflix pot deduir els nostres gustos a partir de les nostres tries prèvies o si la publicitat que ens acompanya en la nostra navegació a Internet pot dependre de les consultes que hàgim fet a Google, tota aquesta informació (de cadascun de nosaltres) pot donar al robot tota la informació que necessita per actuar de manera autènticament humana. Perquè, segons la pel·lícula, les nostres cerques digitals no només mostren els nostres gustos sinó la nostra personalitat completa. El problema, és clar, és que una intel·ligència així seria (serà?) incontrolable per part dels humans i autènticament imparable. Ens ho adverteix el final de la cinta, de manera més subtil però igual de contundent que fa una pila d'anys “Terminator”: no importarem a les màquines, i més aviat els farem nosa. La nostra espècie, com s'insinua a la pel·lícula, correrà el risc de ser un simple fòssil del passat en favor d'una de més evolucionada. El joc pervers del gat i la rata, amb el recurs de les apagades utilitzat sàviament, ens ho adverteix. El suposat avaluador és en realitat l'eina per avaluar, el suposat manipulador és en realitat manipulat... Però en realitat res d'això no compta, perquè és el robot qui té la paella pel mànec: el gran error que han comès els dos protagonistes humans és no adonar-se de com n'és de ridícula la seva pretensió d'avaluar la màquina, perquè aquesta ja els supera en intel·ligència i diversitat tàctica (té la de tota la humanitat concentrada!). Ha jugat a escacs amb ells sense que se n'adonessin. Perquè, paradoxalment, en la seva pretensió de jugar a ser déus (renovació del mite de Frankenstein, i del de Pigmalió), el que han fet en realitat és crear aquest déu: una intel·ligència superior que ho sap tot d'ells i que per tant els farà anar com titelles. Inquietant, estimulant i reflexiva, aquesta pel·lícula que demana calma en el seu visionat (i segurament més d'un) es mereix amb escreix la seva condició de pel·lícula de culte.\nTot això (i segurament coses que m'oblido) ha donat de si la meva interpretació d'“Ex machina”. Em costa molt més d'analitzar, en canvi, aquesta “Personal Shopper” que vam anar a veure diumenge. Ho he de reconèixer: no vaig acabar d'entendre-la. Tinc la sensació que admet múltiples interpretacions, segurament de manera deliberada, però el problema és que en cap de les que el meu cap és capaç de plantejar hi acaben d'encaixar totes les peces. Però segurament no importa: l'important deu ser el que és capaç de suggerir, i això no és poca cosa. En el meu cas, em sembla que suggereix un paral·lelisme interessant entre la tecnologia i el món dels fantasmes: el whatsapp (que no tinc ni idea de per què, però sempre m'ha semblat una cosa antinatural, d'un altre món o d'una altra realitat) pot fer-te mantenir converses inquietants amb persones sense rostre (magnífica, tota la seqüència del viatge a Londres), i l'skype pot fer-te mantenir converses basades en autèntiques psicofonies cacofòniques quan falla la connexió. “Personal shopper” em sembla, per sobre de tot, una reflexió sobre la identitat en temps en què aquesta és fragmentada per la imatge que projectem a través de les diferents xarxes socials. Com a “The box”, una estranya pel·lícula protagonitzada fa força temps per Cameron Díaz, la tecnologia ha evolucionat tant que un espectador d'un altre temps o d'un altre espai la concebria com a quelcom sobrenatural. I això porta a un últim element interessant d'anàlisi: de la mateixa manera que, com he explicat recentment, pel·lícules com ara “It follows” o “Déjame salir” reinventen el cinema de terror a partir de l'establiment de metàfores sociològiques, n'hi ha d'altres com ara aquesta “Personal shopper” o “Múltiple” que són autoreflexives, ja que es plantegen l'origen de la percepció d'allò sobrenatural.\nEn definitiva, magnífic cap de setmana cinèfil, rematat per una immensa alegria futbolística. Em refereixo, evidentment, a l'ascens del Girona. A què més em podria referir, si no?\nComentaris (5)06-06-2017 22:03:50\nLectura: "La guitarra blava"\nSovint intento que els meus alumnes entenguin que no tota ficció és literatura (ni viceversa). Que allò que converteix un text en literari, més enllà de la història en si, és l'ús del llenguatge, la capacitat al·legòrica, la càrrega de profunditat que pugui oferir. És aquesta una introducció pertinent per explicar aquesta novel·la de John Banville, “La guitarra blava”. Perquè la història que ens ofereix no pot ser teòricament més banal, basada en un (aparent) triangle amorós que no pot ser un territori més explorat.\nNo rau aquí, doncs, la grandesa que de manera intermitent adquireix la novel·la. El que la fa estimulant és la seva capacitat de reflexió sobre la realitat de la condició humana. El seu talent metafòric, principalment en les digressions (tota la novel·la, pràcticament, és una digressió). Ens trobem davant d'un narrador amb una gran cultura, que cita de manera constant diferents referents mítics de la literatura i les arts per desenvolupar les seves amargues reflexions de personatge derrotat.\nEn definitiva, el plaer que esporàdicament (l'inici i el final són un pèl massa espessos per al meu discutible gust) ofereix “La guitarra blava” no és la d'un llibre passapàgines. És el que prové de la satisfacció de topar constantment amb frases que se't claven i que et fan tenir la sensació que t'estan fent créixer en la comprensió del món i de tu mateix. El que es coneix com a experiència literària, vaja.\nPD: ens ha deixat Carles Capdevila, periodista que entenia el seu ofici amb autèntica vocació de servei (també creixies com a persona llegint-lo) i que sempre oferia una mirada crítica però constructiva i optimista. Una de les poques veus públiques que sempre ha parlat en positiu de la tan desprestigiada tasca dels docents. Avui també els professors ens sentim una mica més orfes. Serveixi aquest humil article com a record.\nComentaris (1)03-06-2017 03:24:39


Hospital Provincial de Castelló - L'Enciclopèdia, la wikipedia lliure en valencià\nL'Hospital Provincial de Castelló està situat entre l'avinguda del Doctor Clarà (nº 19), a on es situa la porta principal del Centre i de l'antic edifici; el carrer de la República Argentina; la Gran Via i el carrer del Pare Jofré, en la ciutat de Castelló de la Plana.\nL'antic edifici data de l'any 1907, obra de l'arquitecte castellonenc, Manuel Montesinos. L'Hospital Provincial de Castelló és una entitat sanitària de referència en l'investigació de salut mental, oncologia i oftalmologia, en més de 800 anys d'història.\n4 Germanes de la Consolació\nL'història de l'Hospital Provincial es remonta a poc de temps despuix de la mateixa fundació de la ciutat, quan Guillem de Trullols deixa la seua herència per a sostindre l'hospital municipal de la capital. No és fins al sigle XIX quan el centre adquirix el seu nom actual i a principis del sigle XX s'inauguren les instalacions actuals.\nEl proyecte originari per a l'actual Hospital Provincial es va dissenyar, segons el model de l'hospital francés de Brest, en una capacitat per a 472 llits i un presupost de 795.665 pessetes. Com el presupost superava la capacitat econòmica de la Diputació Provincial, el plaç d'eixecució es va tindre de fraccionar durant 15 anys. L'any 1907 l'edifici proyectat per Manuel Montesinos Arlandis es va obrir definitivament al públic.\nL'Hospital ha anat creixent en grandària, en pacients i en servicis i s'ha modernisat fins a convertir-se en una referència nacional, especialment durant els últims anys.\nÉs un bell edifici, sobri, funcional, en interessants estructures metàliques. La seua recent ampliació i remodelació l'ha convertit en un hospital de primera llínea assistencial i investigadora en l'àmbit de l'activitat oncològica, oftalmologia i de salut mental, que desenrolla un paper de referència especialisada per a la província de Castelló\n1394 - Guillem de Trullols deixa la seua herència per a sostindre l'hospital municipal de Castelló, conegut com de Trullols.\nSigle XV - L'hospital de Trullols s'unifica junt a l'Hospital de la Ciutat baix la gestió de la Confraria de Sant Jaume i posteriorment de la Puríssima Sanc.\n1860 - L'hospital, que es trobava en l'actual edifici de la Diputació Provincial, adquirix la seua actual denominació: Hospital Provincial.\n1882 - La Diputació Provincial aprova el proyecte de l'arquitecte Manuel Montesinos Arlandis per a la construcció d'un nou Hospital, necessari per a atendre les carències assistencials.\n1907 - Despuix de més de 15 anys d'obres, s'inaugura l'actual hospital, en el personal i el material de l'antic centre de Trullols. Durant esta época destaca la llavor del doctor José Clarà; del primer director, el doctor Félix Roig i de les Germanes de la Consolació.\n1938-1944 - Es reconstruïxen els desperfectes causats per la Guerra Civil, quan va ser un hospital de Guerra, i es renova segons la tònica de l'época.\n1940 - Es realisen obres de sanejament i d'instalació d'aigua calenta i freda en el centre.\n1944 - S'inaugura un nou quiròfan, operatiu fins a 1984. Entre els 40 i els 70 l'hospital es modernisa tecnològicament i assistencialment.\n1977 - Es tanquen les últimes sales comunes i es normalisen els mòduls d'habitacions dobles com a estàndart sanitari. S'amplia el pavelló de psiquiatria.\n1983 - Es construïx l'edifici II baix la presidència de Joaquín Farnós en la Diputació Provincial. L'edifici alberga el laboratori RIA, Medicina Nuclear, Radioteràpia, Radiofísica i quiròfans.\n1997 - La Diputació presenta el proyecte Hospital 2000 per a renovar integralment el centre. Esta renovació s'orienta a crear un hospital per al sigle XXI i aposta per la modernisació tecnològica, arquitectònica i assistencial. S'invertixen més de 32 millons d'euros i es construïx un nou edifici en les unitats de Psiquiatria, l'Institut d'Oftalmologia i Hospitalisació Oncològica.\n2004 - Es constituïx el Consorci Hospitalari Provincial, integrat per representants de la Generalitat Valenciana i la Diputació de Castelló. Es crea també la Fundació de l'Hospital per a fomentar l'investigació en la lluita contra el càncer i l'alvanç de les tècniques oftalmològiques.\n2007 - La remodelació culmina en la reforma de part de l'edifici original, Montesinos.\nGermanes de la Consolació[editar]\nLes monges de la Consolació arribaren al centre hospitalari en l'any 1907, el mateix any de la seua inauguració en el nou emplaçament. Des de eixe any han estat prestant els seus servicis i convivint en una residència anexa al servici d'Urgències. En l'any 2016, despuix de 100 anys, abandonaren la residència per a que l'Hospital puguera ampliar el servici d'Urgències.\nEl nou edifici destinat a l'investigació oncològica és el proyecte més ambiciós de l'Hospital Provincial dels últims anys per al qual s´han destinat 20 millons d'euros. L'Hospital vol convertir-se en un centre de referència en el tractament i l'investigació del càncer en la Comunitat Valenciana. Un Institut Valencià d'Oncologia (IVO), públic. L'edifici anex, que actualment està en obres, conectarà a través del sòtol en els atres dos edificis ya existents. Està previst instalar en el sòtol una càmbra hiperbàrica, l'entrada en funcionament d'un nou acelerador llineal per als tractaments oncològics. El nou edifici estarà destinat a l'investigació oncològica.\nPàgina web de l'Hospital Provincial de Castelló\nEl Hospital Provincial - José María Arquimbau - Levante\nObtingut de «http://www.lenciclopedia.org/index.php?title=Hospital_Provincial_de_Castelló&oldid=159558»\nEsta pàgina fon modificada l'última volta el 13 feb 2020 a les 20:59.


L'Ajuntament encarrega l'estudi de viabilitat de la residència ·\nRedacció 18 Novembre 2019 1 min read\nNou pas endavant per tal que la residència per a la gent gran sigui una realitat. L’Ajuntament ha encarregat a l’empresa Dot Management Consultants SL un estudi de viabilitat del servei de residència i centre de dia, així com d’altres serveis d’atenció especialitzada, el que s’ha anomenat plataforma de serveis per a la gent gran. L’adjudicació s’ha fet per un import de 14.750 € i s’espera que estigui enllestit en unes sis setmanes.\nAmb el resultat d’aquest estudi l’Ajuntament podrà concretar el projecte pel que fa als serveis que ha de donar. Si es compleixen els temps fixats s’espera que durant el 2020 es pugui encarregar el projecte executiu.\nNext: El Parlament aprova recuperar la segona línia de P3 a l’escola Escursell


La Yasmin i els Supermigradors – Edita.cat\nEdita.cat > Participa d’un projecte > Informació general > La Yasmin i els Supermigradors\nUna nit de lluna nova que anuncia canvis, la Yasmin i els seus pares arriben a una ciutat del nostre país. Però a la Yasmin encara li espera una altra aventura:\n– Estimats vertebrats i invertebrats, avui ens reunim aquí tots plegats per decidir si la Yasmin mereix formar part o no del nostre club: Els Supermigradors.\n– Yasmin –digué l’oreneta– estàs preparada per fer un últim viatge? –La Yasmin assentí plena de coratge.\n– Tit, tit! Doncs enfila’t al meu dors!\nI sense pensar-s’ho ni un instant, va cordar-se la jaqueta, va pujar damunt l’oreneta, i juntes van tocar el dos.\nDalt de l’audaç oreneta, la Yasmin empren un viatge pel globus, on descobrirà indrets magnífics i coneixerà una colla d’animals molt especials que pertanyen a un tal club anomenat Els Supermigradors. L’endemà, quan es llevi, s’incorporarà a l’escola.\nQui són els membres d’aquest club? Com serà la rebuda a l’escola? I la Yasmin, què en pensa de tot plegat?\nUna història senzilla amb uns personatges intrèpids i inoblidables. “La Yasmin i els Supermigradors” ens parla de moltes coses, però sobretot de l’amistat, tot reivindicant de forma espontània i natural el dret a la vida, a moure’s, a creuar fronteres i a tenir cobertes les necessitats bàsiques de tot ésser viu.\n“La Yasmin i els Supermigradors” és un conte rimat amb algunes frases repetitives per tal d’afavorir la comprensió i l’aprenentatge de la llengua.\nA més, ofereix distintes possibilitats didàctiques. L’alumnat podrà aprendre sobre la diferència entre animals vertebrats i invertebrats, la diversitat d’espècies que existeixen (mamífers, aus, rèptils, peixos, insectes, etc.), així com la varietat de climes i paisatges de la terra i els motius que porten aquests animals a dur a terme les seves migracions.\nAquest és també un conte que promou la inclusió social i ens parla de la importància de sentir-se acceptat.\nLes dolces il·lustracions de l’Eli, faran gaudir com mai petits i grans.\nL’AUTORA, MARINA LLOBET PENA\nEm dic Marina Llobet Pena, soc odenenca, llicenciada en estudis de l’Àsia Oriental (UAB), Màster en Ensenyament del Xinès com a Llengua Estrangera (Yunnan Normal University) i Màster de Formació del Professorat de Secundària Obligatòria i Batxillerat (VIU).\n“La Yasmin i els Supermigradors” és el meu primer conte. De petita sempre em van cridar l’atenció els idiomes, i recordo molt bé la tarda que el meu germà em va ensenyar un atles i em va explicar les llengües que es parlen a cada país. Des d’aleshores, vaig esperar amb anhel el dia que per fi pogués anar a algun d’aquells indrets, i amb 14 anys anys vaig fer la primera estada a l’estranger, Irlanda. Quan vaig acabar la carrera, vaig anar a viure a la Xina, on hi vaig passar sis anys i em vaig convertir en professora de xinès. També he viscut al Regne Unit i a Suècia. Arrel d’aquests viatges, vivències i sobretot les persones que m’hi han acompanyat, neix la Yasmin.\nDes de fa set anys visc a Igualada, em dedico a l’ensenyament de l’anglès a l’Escola Oficial d’Idiomes i en el meu temps lliure explico contes a les meves filles i als amics.\nLA IL·LUSTRADORA, ELISABET SERRA\nEm dic Elisabet Serra Vendrell. Després d’estudiar Belles Arts a Barcelona, em vaig especialitzar en il·lustració infantil, un món que m’apassiona. Des de petita anava amb un llapis per tot arreu, m’encantava dibuixar a tot els llocs on podia.\nCombino la feina d’il·lustradora amb tallers i murals a diferents escoles, biblioteques i espais. Sempre m’han agradat els contes i la manera en com els nens i nenes veuen el món, potser és per això que m’agrada dibuixar per ells. Si voleu seguir una mica la meva feina em trobareu a @elielis.dibuixets o a www.elielis.cat\nDolors Font Borrasdfon ha dit:\njuny 14, 2022 a les 21:26\nM’ encanten els contes\nM,encanten els artistes i.lustradores\nNÚRIA SOLANO DALMAU\nMaite Torres Prats\nAnna Capdevila Timoneda\nDaniel Domingo Gil\nMontse Fitó Carceller\nIsabel Llobet Domenech\nM.Carme Valls Sendra\nJosep Serra i Llansana\nLaia Elizari Lucena\nMarta Montserrat Farré Capdevila\nSandra Rodríguez Vernis\nDolors Font Borras\nBet Cuscó León\nAmèlia Sampere Mora\nANNA TORMO RATERA\nRicardo Cansino Reyes\nAlba Sànchez Bagués\nJoaquim Andujar Bernadi\nJordi Tormo Ratera\nMarc Antoni Casanovas\nTERESA BOTET SANCHEZ\nFrancesc Ferré Masdeu\nMaria Màrmol Claramunt\nAriadna Borrell Marín\nCristina Llobet Lladó\nCristina Solé Arjona\nMaria Font guerrero\nRoger Baiges Sorrius\nConxi Torralba Ballesté\nEsther Benito Manzano\nVirginia Maria Gonzalez Cordero\nMatilde Pique fabregas\nMarian Tormo Ratera\nCarolina Hernández Oliveros\nRicard Fabregat Torrents\nNuria Araguas Rodriguez\nXavi Mellado Horcas\n<iframe frameBorder="0" scrolling="no" src="https://edita.cat/?ig_embed_widget=1&product_no=81" width="214" height="366"></iframe>\nAconseguits €5,505 Demanats\nLa Yasmin i els Supermigradors-15€: €15\nLa Yasmin i els Supermigradors-28€: €28\nLa Yasmin i els Supermigradors-38€: €38\nLa Yasmin i els Supermigradors-48€: €48\nLa Yasmin i els Supermigradors-70€: €70\nLa Yasmin i els Supermigradors-110€: €110\nLa Yasmin i els Supermigradors-260€: €260\nLa Yasmin i els Supermigradors-500€: €500\nStep 1: Especifica la teva contribució per a La Yasmin i els Supermigradors\nNivell de contribució La Yasmin i els Supermigradors-15€La Yasmin i els Supermigradors-28€La Yasmin i els Supermigradors-38€La Yasmin i els Supermigradors-48€La Yasmin i els Supermigradors-70€La Yasmin i els Supermigradors-110€La Yasmin i els Supermigradors-260€La Yasmin i els Supermigradors-500€


DESENVOLUPAMENT DEL TRANSPORT PÚBLIC METROPOLITÀ\nEl tram, llarg com la L-1, donarà servei el març del 2016 a BCN, l'Hospitalet i el Prat\nEls trens passaran cada set minuts i en trigaran 30 entre Diagonal i aeroport\nDivendres, 28/11/2014 | Actualitzat a les 17:23 CET\nEl metro de Barcelona va arribar ahir a la terminal T-1 de l'aeroport. La mastodòntica doble línia, L-9/L-10, iniciada fa més d'una dècada per comunicar tota l'àrea metropolitana i que la severa incapacitat fiscal de la Generalitat ha parat en els últims anys en el tram central, pel nord de la capital, i alentit a la resta, ha aconseguit col·locar finalment trens en proves en el llarg tram del sud. El rescat de les obres pendents en els 20 quilòmetres que van de la Diagonal, Zona Universitària, a la T-1 del Prat gairebé ha conclòs i els trens comencen un llarg període de més d'un any d'assajos. La intenció, segons el conseller de Territori, Santi Vila, és poder obrir el tram el març del 2016 coincidint amb el Congrés Mundial de Mòbils a la Fira de l'Hospitalet, on es troba una de les estacions. Vila va anunciar que el bitllet fins a l'aeroport «tindria un suplement com passa en altres entorns metropolitans».\nLa concreció d'aquest sobrecost en un tram d'explotació complexa per la seva longitud i per la diversitat d'orígens i destinacions intermunicipals, l'estudia l'Autoritat del Transport Metropolità (ATM), segons va dir Vila sense oferir més detalls. El que sí que va argumentar el conseller, a manera de justificació d'una mesura sense precedents en el sistema de tarifa integrada metropolitana, va ser el següent: «Tothom sap que serveis especials així, en què hi ha una vocació d'excel·lència i també de connexió amb una infraestructura com l'aeroport, justifiquen aplicar un suplement al bitllet».\nSIS CORRESPONDÈNCIES / Les previsions que fan tant els tècnics de Territori com de la futura operadora Transports Metropolitans de Barcelona (TMB) són que faran servir aquest tram 23 milions de viatgers a l'any. El servei funcionarà amb una freqüència de pas de set minuts i la durada de la ruta màxima entre Zona Universitària i la T-1 serà de 30 minuts. Un element decisiu per captar aquest passatge i per al mateix rendiment de la L-9 és el seu encreuament amb sis línies de metro i tren: a Zona Universitària, la L-3; a Collblanc, la L-5; a Torrassa, la L-1; a Europa Fira, les línies de FGC; al Prat, Rodalies i Regionals de Renfe, i a la T-2, un altre cop Rodalies.\nEl model de funcionament d'aquest sector, la longitud extraordinària del qual l'equipara a tota la L-1, la més gran de la xarxa fins avui amb 20,7 quilòmetres, està encara en estudi. La discriminació del viatger que faci servir la línia només com un enllaç directe a la T-1 o T-2 de la resta del passatge podria ser factible amb la futura targeta intel·ligent i sense contacte T-Mobilitat que s'implantarà a partir del 2015.\nL'aeroport serà una destinació important tant per a aquesta infraestructura, òrfena d'enllaços ferris, com per a la mateixa L-9, tot i que la ruta que es comença a provar ara no va ser dissenyada, ni de bon tros, repeteixen enginyers que van donar a llum el projecte i segueixen la seva execució, amb aquest objectiu primordial.\nEl recorregut per les Corts, pels barris més populosos de l'Hospitalet, amb la Fira i part de la Zona Franca, així com el sinuós pas pel Prat de Llobregat, amb punts destacats com Mercabarna, l'estació de Renfe o el polígon Mas Blau, aportarà un gran volum de viatgers.\nA això es va referir el president metropolità i alcalde de Barcelona, Xavier Trias, quan durant el viatge de prova entre la T-2 i la T-1 al qual va assistir ahir juntament amb Santi Vila i el seu homòleg del Prat, l'ecosocialista Lluís Tejedor, va llançar: «La L-9 serà l'autèntic metro del Baix Llobregat». Trias va glossar l'«esforç increïble» de Territori i de les constructores per aconseguir els «190 milions», segons havia quantificat abans el conseller, que han permès acabar d'equipar els túnels.\nRENEGOCIAR CONCESSIONS / Aquests diners s'han obtingut renegociant les concessions a 30 anys que tenen les mateixes empreses que van fer l'obra civil sobre les 18 estacions de la ruta, tot i que el 2016 tres encara no funcionaran. Per aquests contractes, la unió de constructores cobra un cànon anual de la Generalitat, segons el model d'enginyeria financera publicoprivada ideat en temps del tripartit i que tant ha criticat el Govern de CiU.\nAmb una fórmula així són les concessionàries les que paguen la construcció i el manteniment durant tres dècades de les parades, i la Generalitat les abona a terminis. Amb interessos, és clar, cosa que segons diversos càlculs arribaria gairebé a triplicar, fins als 16.000 milions, una inversió establerta en 6.900 per a tot el traçat de la L-9/L-10 en una de les últimes valoracions de Territori feta fa tres anys.\nTrias també va reivindicar la segona pota del tram sud de la línia, de la bifurcació del Gornal fins a la Zona Franca. Aquí hi ha obres pendents a les estacions, si bé el túnel, el llarg viaducte exterior que completa el recorregut i les enormes cotxeres del carrer A ja estan a punt. El 2016, una de les vies d'aquest sector (6,3 quilòmetres) s'obrirà també, tot i que només com a connexió tècnica fins a les cotxeres, base de les 14 unitats de metro.


decibel.cat : Guaita'ls\nLa banda va néixer fa aproximadament sis anys però, fins fa pocs mesos, responia al nom de Codi de Barres. Actualment, paral·lelament amb la publicació del seu primer àlbum Scooter Riders, ha canviat el nom i ha regularitzat la situació, treballant per aconseguir un més bon rendiment dels seus recursos i lluitant per assolir, en definitiva, un so professional. Convé precisar però, que dels sis anys de vida, la banda ha passat per una sèrie d'estats de salut molt variable d'acord amb les diverses intencions que ha tingut. Inicialment doncs, la colla d'amics provinents, la majoria d'ells, de la mateixa escola, es troben per tocar i divertir-se. De mica en mica, van canviant alguns músics i es va perfilant un estil més concret, a la vegada que els seus components van millorant la seva tècnica i s'aprèn més sobre l'estil musical que sempre els ha entusiasmat: l'ska i algunes variacions com són el reggae o el rocksteady. Així, sense oblidar la influència que inevitablement han exercit sobre ells els músics d'altres gèneres (com del rock, la música popular catalana i sobretot el jazz), els artistes que més els han influenciat són gent i grups com ara Skatalà , Laurel Aitken , The Skatalites , Desmond Dekker , Prince Buster , Dr. Ring Ding , Toots & The Maytals , Lee Perry & The Upsetters.\nA mitjans de la vida del grup, després de la baixa d'un dels membres de la banda, decideixen deixar-ho córrer. I fins al cap d'un any, en iniciar el curs següent, no tornen a reunir-se per tornar a tocar. Ubicats en aquesta etapa, de mica en mica van fent concerts, cada cop més animats. El Molar (Priorat), Torredembarra (Tarragonès), Alpens (Osona) i, sobretot en diverses vegades, les ciutats vallesanes de Matadepera, Viladecavalls, Terrassa i Vacarisses, han estat ciutats que els han vist actuar (essent així, al costat de grups com Dr. Calypso, Lullaby, Betagarri, Cheb Balowski, Radio Raheem, Costo Rico, Sapo, Root Diamoons...). Aquesta activitat es veu modulada però, per diversos factors com la necessitat de compaginar aquesta activitat no professional amb els estudis (i les èpoques d'exàmens) o la feina dels seus membres, les baixes i altes del grup (amb la integració i la adaptació musical i personal que això suposa), o les possibilitats de les sales i circuits, moltes vegades limitades.\nTanmateix, havent acordat un voluntat comuna de progrés i evolució, els GUAITA'LS decideixen lluitar per seguir endavant i assolir una formació que funcioni d'acord amb la seva voluntat. Així, el juny del 2004 no deixen passar la possibilitat d'enregistrar una cançó (als estudis El Cobert, a càrrec de Quim Serra) que va sortir publicada en un disc (annex al projecte -d una tesi doctoral que recolzava l'Ajuntament de Terrassa- anomenat Banda de Terrazza ) amb les que l'autora del projecte considera les millors bandes de música no professionals d'aquesta ciutat. Animats pel bon resultat de l'enregistrament i les critiques positives que reben del seu entorn, decideixen enregistrar el seu primer disc. Per fer-ho, escullen el que és considerat un dels millors estudis d'enregistrament/discogràfica d'aquest país: Temps Record (editora discogràfica que treballa, per exemple, amb els jazzmen Josep Maria Farràs, Jazz Spirit, Amadeo Casas, Erwyn Seerutton, Dani Alonso, Lidia Pujol, Miquel Gil o Enric Carreras entre d'altres) a càrrec de Josep Roig. Aquesta qualitat però, anirà en detriment de la quantitat. El disc conté sis cançons, una de les quals és l'enregistrada als estudis d'El Cobert, totes elles de composició pròpia. Actualment, amb el disc sobre la taula, tenen entre cella i cella el ferm propòsit de prosperar fins allí on les limitacions (seves i del país) els permetin. Per començar, el disc va ser presentat enguany coincidint amb Sant Jordi (dissabte 23 d abril), a la sala Spay 9 de Terrassa, en un acte que va incloure un concert del grup d'ska convidat Root Diamoons i , evidentment, dels GUAITA'LS. Amb algun altre concert a l'esquena realitzat després de l'edició del disc, ara estan treballant amb la concreció de concerts de cara a l'estiu i la tardor.\nNombre de fotos: 2\nNombre de lletres: 4\nNotice: Trying to access array offset on value of type null in /usr/home/decibel.cat/web/cfans/fabrica_cfans.class.php on line 211\nNotice: Trying to access array offset on value of type null in /usr/home/decibel.cat/web/cfans/fabrica_cfans.class.php on line 212\nNotice: Trying to access array offset on value of type null in /usr/home/decibel.cat/web/cfans/fabrica_cfans.class.php on line 213\nNotice: Trying to access array offset on value of type null in /usr/home/decibel.cat/web/cfans/fabrica_cfans.class.php on line 214\nNotice: Trying to access array offset on value of type null in /usr/home/decibel.cat/web/cfans/fabrica_cfans.class.php on line 215\nNotice: Trying to access array offset on value of type null in /usr/home/decibel.cat/web/cfans/fabrica_cfans.class.php on line 216\nNotice: Trying to access array offset on value of type null in /usr/home/decibel.cat/web/cfans/fabrica_cfans.class.php on line 217\nNotice: Trying to access array offset on value of type null in /usr/home/decibel.cat/web/cfans/fabrica_cfans.class.php on line 218\nNotice: Trying to access array offset on value of type null in /usr/home/decibel.cat/web/cfans/fabrica_cfans.class.php on line 219\nOficial ( http://www.guaitals.com )


Tipus de pintura de cotxe al nostre taller de Barcelona, Pro-Service : Tapizar techo, tapicería de coches, alquiler\nPrincipal / Tipus de pintura de cotxe al nostre taller de Barcelona / Tipus de pintura de cotxe al nostre taller de Barcelona\nTipus de pintura de cotxe al nostre taller de Barcelona\nÉs molt usual sentir parlar sobre la pintura dels cotxes de gamma alta ja que depèn des d'on ho mirem podem veure un color i des d'un altre lloc o amb un altre tipus de llum de el sol sembla un color diferent. Aquest sistema de pintat es denomina Tricapa, té un cost elevat en comparació amb altres sistemes més usuals com el Monocapa i el Bicapa.\nCom i on pintar el cotxe a Barcelona?\nAl taller professional de xapa i pintura Pro-Service.cat oferim 3 tipus de pintats de cotxe. A continuació explicarem cada un d'ells.\nLa pintura monocapa, quan es barreja amb la seva corresponent catalitzador, ja posseeix totes les qualitats necessàries de protecció i aspecte final. És recomanable utilitzar aquest sistema de pintat quan es tracti de colors sòlids, és a dir no metal·litzats. La pintura monocapa per si sola proporciona brillantor directe i no cal aplicar vernís a sobre.\nAvantatges: Rapidesa d'aplicació, ja que no s'ha de envernissar. Alta duresa.\nInconvenients: Menor varietat de colors (sense metal·litzats)\nLa pintura Bicapa és la més utilitzada. Està composta per 2 productes. Primer tenim la capa de pintura anomenada base color, tal com indica el seu nom, ens proporciona l'efecte visual i el color. Dins dels efectes hi ha l'aspecte metal·litzat que els colors aconsegueixen gràcies a les partícules d'alumini o l'aspecte perlat els que contenen mica. Aquesta primera base no posseeix cap qualitat de protecció o / i de brillantor final. La segona capa és l'anomenat vernís o laca, aporta la protecció i la brillantor final. El sistema Bicapa és utilitzat en la majoria de cotxes i en aquells que tinguin colors metal·litzats.\n· Avantatges: Procés estàndard, ràpid i rendible. Tots els colors disponibles, fins i tot colors llisos, perlats o\n· Inconvenients: Cap.


Revisió del 11:53, 28 set 2008\nEl sultanatsoldanat es va crear el [] i abraçava el país de l'[[Abyan]] i el Lahej propi. A finals del segle XIX el sultà Fadl va ocupar el país del [[Subayha]], que ocupaven el territori a l'oest i que foren inclosos als dominis del sultanatsoldanat.\nEl [] va ser proclamat xeic dels [[Abdali|asabih]] Fadl I ben Alí ben Fadl ben Salah ben Sallam ben Alí al Sallami al-Abdali, cap del clan o família dels [[abdali]] que va donar nom al poble format per diverses tribus que li van donar suport quan va conquerir Lahej el [] i es va declarar independent dels [[zaidita|zaidites]] del Iemen. Va establir la capital al barri d'Al Hawta a la ciutat de Lahej. El [] va arribar el capità angles S. B. Haines i va signar un tractat amb el sultà Mushin ben Fadl per la cessió del territori d'Aden, on es va establir una estació pels vaixells anglesos dependent del govern de l'[[Índia Britànica]] de [[Bombai]]. La [[colonia d'Aden]] va incrementar el seu territori amb compres de terreny als abdali i aqrabi entre 1868 i 1888, especial amb la compra de [[Shaikh Othman]] el []. El sultanatsoldanat va més que doblar el seu territori a finals del segle XIX quan va imposar el seu domini sobre la tribu dels Subayha que dominaven el territori a l'oest d'Aden fins a l'estret de [[Bab al-Mandeb]].\n== Banderes del sultanatsoldanat de Lahej ==\nLa bandera del sultanatsoldanat estava formada per un rectangle dividit verticalment en una part vermella al pal i blanca al vol. A la part vermella portava brodat en fil blanc o de plata dos espases o dagues creuades i en mig una llança. L'estendard reial era el mateix però més elaborat. L'exèrcit del sultà tenia una bandera vermella amb les dos espases creuades blanques al centre.\nEl cos militar dels Aden Levies Protectorate, utilitzaven també l'emblema de les dos espases o dagues creuades similar al de Lahej. <Ref>Carr, 1961 </ref>\n*Fadl VI ben Alí al-Abdali 1958-1967\n=== Genealogia dels sultanssoldans de Lahej ===\n*Fadl I ben Alí al-Sallami al-Abdali 1728-1742\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/2681528»


Torrent reivindica su nombre en valenciano\nTorrent reivindica el seu nom en valencià\nEl regidor de Festes, Alfred Costa, ha presentat el programa de festes junt a la cantant Angy.\nL’Ajuntament de Torrent ha presentat el seu calendari festiu amb una madrina d’excepció: la cantant i actriu Angy i que es va fer popular al nostre país per participar en la série de Televisió ‘Física o Química’ qui ha animat a tot el món a que gaudisca del seu espectacle\nEl regidor de Festes del consistori torrentí, Alfred Costa ha explicat que enguany van a donar la xapa en sentit metafòric. L’Ajuntament repartirà unes xapes entre la població que reivindiquen el nom de la localitat en valencià. Amb esta iniciativa es pretén implicar als veïns i veïnes de la localitat amb infinitat d’activitats per a que gaudisquen de les festes en honor als Sants Abdon i Senent.\nCosta també ha volgut reivindicar que la gestió dels pressupostos de festes del consistori ha estat molt ajustat i tot gràcies a que han treballat amb molt de temps per davant.\nTorrent posa així el punt d’inici a les seus festes de juliol on el protagonisme se l’emporten les sempre espectaculars desfilades de ‘Moros i Cristians’ de la localitat.


Piquer i Rosal, Josep | Els diputats de la Mancomunitat de Catalunya\nPiquer i Rosal, Josep\nBy Laura Canalias 13 / set. / 2015\nBerga, Berguedà ?\nfinals del segle XIX\nAvià, Berguedà ?\nJosep Piquer i Rosal fou un procurador del jutjat de la ciutat de Berga, recaptador d’impostos i polític. Era parent dels empresaris de la Colònia Rosal, Antoni Rosal i Sala, que fou diputat a Corts de 1899 a 1901 i de 1903 a 1905, i Agustí Rosal i Sala, que fou alcalde de Berga entre 1883 i 1889. Es va casar amb Celestina Picart de Gayola, cosa que el va convertir en gendre de Llorenç Picart Pons, notari de la ciutat de Berga amb grans influències en el món econòmic i polític local. El matrimoni, que va establir la seva residència al carrer del Roser número 4 de Berga, no va tenir fills. En el període que va residir a Barcelona va estar a la rambla de les Flors, 37, 2a.\nLa seva vida política va començar quan li van demanar que fes d’apoderat d’Antoni Rosal i Sala quan aquest es presentà a les eleccions per a ser diputat a Corts el 1899. Així mateix, també va donar suport a Agustí Rosal quan es va presentar a l’alcaldia de Berga enfrontant-se amb el que fou durant molt temps el seu rival, Ramon Pujol i Thomas.\nAixí, doncs, Josep Piquer fou un dels homes dels germans Rosal en la lluita pel caciquisme que es va lliurar al Berguedà entre finals de segle xix i principis de segle XX. En aquest període, hi va haver una forta disputa entre Ramon Pujol i Agustí Rosal i els seguidors d’ambdós líders per controlar tant el mercat laboral com l’administració.\nA l’inici, Piquer s’ocupava de fer la paperassa i la feina bruta, així com d’escriure articles en el diari local La Verdad, plataforma creada per influir en les eleccions a favor de la candidatura rosalista. Més endavant, el 1896, i gràcies al seu seguidisme, aconseguí ser nomenat recaptador de contribucions, i substituí Ramon Minoves, amb el qual es va mostrar molt crític des de les pàgines de La Verdad perquè, segons el seu punt de vista, s’havia aprofitat del càrrec per fer negocis personals, extorsionar els contribuents en època d’eleccions i cobrar quotes addicionals o fer rebaixes en funció de les seves relacions personals. Evidentment, el diari afí a Pujol, El Bergadán, ho va desmentir i va posar en dubte l’honradesa de Piquer i Rosal. Quan va ser destituït d’aquest càrrec va ser nomenat procurador dels jutjats de la ciutat de Berga.\nEl 1910, juntament amb Jaume Felipó i Josep Buxó i Costa, va formar la societat Buxó, Felipó i Piquer, per tal de fer-se càrrec de la direcció la central elèctrica de carbó de Cercs. En aquest àmbit, va demanar a la prefectura provincial de carreteres que s’instal·lés el transport d’energia elèctrica des de la central de Cercs fins a Gironella; que es fes una carretera de tercer ordre de Sant Fruitós del Bages a Berga i una altre de tercer ordre de Vic a Gironella.\nMentre anava ascendint, Piquer es va començar a enriquir, la qual cosa es demostrà amb la construcció d’una casa modernista envoltada de jardins i horts al barri de la Creu d’Avià. Així mateix, féu diversos donatius a algunes societats que li eren afins per tal de guanyar més prestigi en l’àmbit local. El 1928, per exemple, va contribuir a la inauguració de l’edifici del Jutjat de Primera Instància de Berga amb un donatiu que serví per pagar-ne part dels equipaments.\nEn l’àmbit associatiu, va ser un dels fundadors de la societat La Prosperidad Bergistana, associació de notables locals de Berga fundada el 1876 que organitzava balls d’elit, amb voluntat de ser selecte. Així mateix, el 8 de setembre de 1913, juntament amb Jaume Felipó Badia, fou un dels promotors del Casino Berguedà, que s’aixecà en un hort de la Ronda de Queralt comprat al Marqués de Puertonuevo. Aquest casino va néixer per les desavinences de Piquer i de Felipó amb els socis del Casino Modern de la mateixa ciutat. El Casino Berguedà va esdevenir important sobretot pel seu teatre i per la seva arquitectura modernista. A més, en l’àmbit religiós Piquer i Rosal fou membre de la Junta per a la Coronació de la Mare de Déu de Queralt.\nEl 14 de juny de 1921 es va presentar a les eleccions per primera vegada com a diputat provincial pel districte de Manresa-Berga. La seva candidatura fou impulsada pel comte de Fígols, José Enrique de Olano i Loyzaga, que fou, juntament amb Alfons Sala, un dels fundadors de la Unió Monàrquica Nacional (UMN) el 1919. Olano, del partit conservador, era un dels homes més influents del Berguedà; havia fundat diverses colònies mineres i fou diputat per aquest districte al Congrés de Diputats, el 1918, el 1919 i el 1920. Per això, Piquer es va presentar com a candidat de la UMN.\nDurant la campanya electoral, Piquer va arribar a un acord amb els jaumins Joan Maria Roma i Benet de Pomès i Pomar per intentar derrotar la coalició de la Lliga Regionalista i els conservadors autonomistes. No obstant això, la seva estratègia no va donar gaires fruits. Joan Roma i Benet Pomès ni tan sols van aconseguir tenir representació i Josep Piquer, amb 7.840 vots, quedà quart.\nL’actuació de Piquer Rosal dins la Mancomunitat va ser més aviat discreta. El 2 d’agost de 1921 va ser admès com a diputat provincial. En aquesta mateixa data fou nomenat per formar part de la Comissió d’Interessos Generals. Així mateix, va formar part de la Comissió Provincial de Barcelona, on es va encarregar, segons les fonts de l’Arxiu de la Diputació de Barcelona, dels “negociados de bagajes, alojamientos suministros, beneficencia, cárceles y corrección pública, servicio militar, alistamientos, policía rural y elecciones y sus anexos, como vocal permanente”.\nEl 16 de novembre de 1921 el Consell de la Mancomunitat acordà designar que assistís a la recepció definitiva de les obres del camí veïnal de Rocafort a Port de Vilanova. El 31 d’agost de 1922 va ser nomenat diputat de la Comissió d’Hisenda de la Mancomunitat de Catalunya, càrrec pel qual fou reelegit el 29 d’agost de 1923.\nDurant la dictadura de Primo de Rivera —concretament el 1928— va ser nomenat cap local del partit Unión Patriòtica. De fet, fou molt comú arreu del Principat que els homes de la UMN acabessin sent els homes de la dictadura a Catalunya.\nTot i no saber la data exacta de la seva mort, es pot intuir que va morir entre 1928 i 1936. El 1936 la seva casa d’Avià fou saquejada pels antifranquistes i en la documentació consta que allí ja tan sols hi vivia Celestina Picart i Gayola, la qual va morir, el 14 d’octubre de 1958, vídua, a l’edat de vuitanta-nou anys.\nParent dels empresaris de la Colònia Rosal, Antoni Rosal i Sala, que fou diputat a Corts de 1899 a 1901 i de 1903 a 1905, i Agustí Rosal i Sala, que fou alcalde de Berga entre 1883 i 1889.\nEs va casar amb Celestina Picart de Gayola, cosa que el va convertir en gendre de Llorenç Picart Pons, notari de la ciutat de Berga amb grans influències en el món econòmic i polític local.\nBerga, carrer del Roser, 4.\nEn el període que va residir a Barcelona ho feia a la rambla de les Flors, 37, 2a. A principis del segle XX es va construir una casa modernista al barri de la Creu d'Avià.\nNegociados de bagajes, alojamientos suministros, beneficencia, cárceles y corrección pública, servicio militar, alistamientos, policía rural y elecciones y sus anexos, como vocal permanente.\nUnión Monárquica Nacional.\n4/06/1921: 7.840 vots.\nEl 16 de novembre de 1921, el Consell de la Mancomunitat acordà designar que assistís a la recepció definitiva de les obres del camí veïnal de Rocafort a Port de Vilanova. El 31 d’agost de 1922 va ser nomenat diputat de la comissió d’Hisenda de la Mancomunitat de Catalunya, càrrec pel qual fou reelegit el 29 d’agost de 1923.\nEl 1910, juntament amb Jaume Felipó i Josep Buxó i Costa, va formar la societat Buxó, Felipó i Piquer, per tal de fer-se càrrec de la direcció la central elèctrica de carbó de Cercs.\nTorre del Piquer a Avià, casa modernista envoltada de jardins i Horts, al barri de la Creu.\nEn l’àmbit associatiu, va ser un dels fundadors de la societat La Prosperidad Bergistana (1876), associació de notables locals de Berga que organitzava balls d’elit, amb voluntat de ser selecte. Així mateix, el 8 de setembre de 1913, juntament amb Jaume Felipó Badia, fou un dels promotors del Casino Berguedà. En l’àmbit religiós fou membre de la Junta per a la Coronació de la Mare de Déu de Queralt (1916).\nMilità al partit conservador donant suport als germans Rosal, i posteriorment es va adherir a la Unión Monárquica Nacional, recolzat pel comte de Fígols. El 1928 va ser nomenat cap local del partit Unión Patriòtica afí al dictador Primo de Rivera. De fet, fou molt comú arreu del principat els homes de la UMN acabessin essent els homes de la dictadura a Catalunya.\nCol·laborador del diari La Verdad\nNOGUERA CANAL, Josep. Industrialització i caciquisme al Berguedà, 1868-1907 (tesi doctoral). Barcelona: Universitat de Barcelona, 2013.\nAssemblea de la Mancomunitat de Catalunya del 2 de setembre de 1922, en la qual van participar tots els diputats de la Mancomunitat. Font: imatge cedida per la investigadora.


Tarragona exigeix a les químiques més inversió en seguretat\nCONTAMINACIÓ AL MEDITERRANI\nDANI REVENGA Tarragona 11/01/2011 00:00\n260x366 Vaixells de Salvament Marítim i de la companyia Repsol, durant les tasques de neteja. / TJERK VAN DER MEULEN Vaixells de Salvament Marítim i de la companyia Repsol, durant les tasques de neteja. / TJERK VAN DER MEULEN\nHi ha consens en l'afirmació que episodis com el d'aquest cap de setmana no es poden repetir. Ajuntaments i representants del sector turístic de les comarques de Tarragona exigeixen a les empreses químiques i petrolieres que incrementin els seus pressupostos de seguretat per evitar accidents com els tres vessaments de fuel que hi ha hagut al litoral tarragoní en l'últim mes. L'alcalde de Tarragona, Josep Fèlix Ballesteros, demana explícitament a l'empresa Repsol i a la resta de sector químic que assumeixi el compromís "de modernitzar els seus protocols d'operacions i fer les inversions necessàries per reduir a zero el risc de fuites". Ballesteros lamenta l'impacte negatiu que fuites com les de les darreres setmanes tenen sobre la imatge turística del territori i sobre altres sectors com el de la pesca.\nTambé els dos municipis sobre els quals planava l'amenaça, diumenge, que el fuel arribés a les seves platges, Salou i Vila-seca, han mostrat públicament la seva preocupació per la proliferació d'aquests episodis. Xavier Grasset, president del Patronat de Turisme de Vila-seca, admet: "Ens preocupa la reiteració d'aquests incidents, que no són bons per a la nostra imatge". Des de Salou, l'alcalde, Pere Granados, també demana "més mesures que minimitzin els riscos d'aquests procediments perquè no es tornin a repetir episodis com aquest".\nLa resposta de Repsol a aquestes crítiques ha estat recordar que el programa d'inversions en seguretat de la companyia "duplica els compromisos" que té "per la concessió del pantalà". Malgrat això, el seu portaveu, Josep Bertran, fa autocrítica i reconeix: "Tot és millorable, i si ha passat això és que alguna cosa hem fet malament, però les nostres instal·lacions estan en perfecte estat". La subdelegada del govern de l'Estat a Tarragona, Teresa Pallarès, ha anunciat l'obertura d'un expedient informatiu per investigar els fets. La taca de fuel es va donar per dissolta ahir al migdia sense que afectés cap platja.


Presentació a s’Agrícola de Manacor del llibre «Necessit dir t’estim» – Rellevant.cat\nDijous dia 27 de gener a les 20,30h. a la sala d’actes del Cafè s’Agrícola (Plaça sa Bassa, 4. Manacor) es presenta el llibre «Necessit dir t’estim» , conte per adults de l’autora Maria Antònia Quetglas Llull.\nPresenta el llibre: Miquel Daniel Solivelles, Graduat en Ciències de l’Activitat Física i de\nl´Esport i actualment responsable del Centre Jove de l´Ajuntament d’Artà.\nAutora: Maria Antònia Quetglas Llull.\nIl·lustradora: Raquel Moreno.\nPròleg: Maria Magdalena Ramon, psicòloga.\nEdita: Purpurina Editorial.\nPurpurina Editorial reprèn la seva trajectòria editorial amb la publicació del primer conte per adults, escrit per l´autora manacorina Maria Antònia Quetglas i il·lustrat per la il·lustradora Raquel Moreno, també de Manacor.\n“Necessit dir t’estim” és fruit d’una història real i personal viscuda en primera persona arrel de la pèrdua d’un familiar, la mare de l´autora, en aquesta cas, na Margalida Llull Salom.\nDesprés d’una llarga i dolorosa malaltia, na Margalida Llull ens va deixar l´any 2018. La seva filla, na Maria Antònia Quetglas, ha fet un exercici d’acceptació, de maduresa, de intel·ligència emocional i creativitat. I precisament d’aquesta creativitat va sorgir fa uns anys aquest conte per adults.\n“Necessit dir t’estim” vol ser una reflexió, un acompanyament a aquelles persones que han viscut similars situacions i no han tancat el cicle. El cicle de l´acceptació d’una nova situació, d’un esdeveniment que ho canviarà tot i de la fortalesa d’encarar una nova vida sense un pilar important com és la pèrdua d’una mare.\nLa il·lustradora, Raquel Moreno, ens planta a la portada un dibuix en principi de caire infantil però carregat de detalls amb significat que et convida a reflexionar amb cada pinzellada, en cada ombra i color. No perdeu de vista els colors ni les pàgines interiors, que conten amb una simplicitat encertada però suficient, tota una història de dolor i superació.\nProgramació de l’Auditori sa Màniga: Gener-Març 2022\n26 de gener de 2022 Magdalena Ordinas Cultura Deixa un comentari


L'IVAM, entre les millors institucions culturals del món segons artfacts.net - Bonart\nL'IVAM, entre les millors institucions culturals del món segons artfacts.net\nbonart valència - 28/06/18\nL'IVAM se situa en el lloc 36 d'entre les 100 millors institucions culturals del món segons artfacts.net. El prestigiós portal d'art internacional www.artfacts.net ha col·locat a l'IVAM en el lloc 36 de les 100 institucions culturals més destacades del món, situant-lo en segona posició a Espanya, només per darrere del Museu Reina Sofía.\nAquest reconeixement ve de la mà del portal d'art situat a Berlín, Art Facts, que després d'analitzar dades d'uns 7.000 museus públics, 400 bienals, 2.300 fires d'art, 21.000 galeries, 700.000 artistes i 800.000 exposicions a tot el món, ha situat al IVAM com a institució d'art número 36 en rellevància a nivell mundial.\nEl MOMA de Nova York encapçala el rànquing, i entre les institucions espanyoles, el Museu Reina Sofía de Madrid, en el lloc 18, és el primer que apareix en el llistat, seguit de l'IVAM, al 36. Altres entitats museístiques espanyoles apareixen a el llistado a major distància de l'IVAM, com el CGAC de Santiago de Compostel·la en el lloc 46, o el MACBA de Barcelona al 76.\nArtfacts.net inclou, a més, una fitxa de l'IVAM en què es donen a conèixer els millors artistes de la seva col·lecció per rellevància, amb noms com Gerhard Richter, George Baselitz, Robert Frank, Richard Hamilton, Tony Smith, Joaquín Sorolla, Manolo Valdés o Markus Lüpertz. És possible veure una selecció d'exposicions des de la seva fundació el 1989, així com consultar altres museus internacionals que han exposat obres de la col·lecció de l'IVAM, com per exemple al MOMA de Nova York, el Museu Reina Sofía de Madrid o la Galeria Malborough Contemporary .\nConsiderada com la base de dades possiblement més extensiva d'exposicions d'art contemporani del món, té com a objectiu mostrar la història de l'art modern com una història de l'activitat expositiva dels artistes i no tant per la cotització dels seus treballs. En aquest sentit, un dels seus comitès és fer un seguiment d'aquesta activitat dels creadors, motiu pel qual es va convertir en referència per als agents de l'àmbit artístic, permetent-los conèixer la seva trajectòria.\nEl director de l'IVAM, José Miguel Cortés, ha destacat la importància d'aquest reconeixement de la mà d'un portal internacional d'aquest prestigi, que contribueix a impulsar el coneixement de la labor museística i educativa del centre, així com convertir-lo en un dels museus d'art modern i contemporani de obligada visita en l'àmbit internacional.\nCortés ha afegit que la posada en valor del museu per part d'artfacts.net ve a reconèixer igualment el treball de l'equip del museu, la rellevància de la seva col·lecció i les exposicions temporals per ser disfressades i divulgades tant entre professionals de l'àmbit de l'art, com entre els ciutadans i visitants de la ciutat.\nA la imatge, façana de l'IVAM.\nSALVADOR ESPRIU/ ESTUDI DEL MOBLE / MARCEL ASSO\nADN GALERIA PARTICIPA A ART BRUSSELS\nMAR HERNÁNDEZ RIQUELME PRESENTA ‘A DERRADEIRA’\nOLIVART ART GALLERY PRESENTA "LLUMS DE TARDOR" DE PAU QUINTANO


Més sol al nord que al sud\nAmb el titolar de hui queda ben resumit l’oratge que ens espera les pròximes hores i dies.\nPortem dos dies sense vore el sol i amb un ambient molt fresc que res té a vore amb la calor de la setmana passada, i tot i que a poc a poc aniran pujant les temperatures pense que no serà fins la setmana que ve quan el mercuri dels termòmetres puge de forma més decidida.\nHui vorem més el sol, només hem tingut i tindrem alguns núvols baixos prop de la costa. Esta nit hem notat com les temperatures han baixat de forma notable i durant el dia notarem com puguen un parell de graus respecte els últims dies.\nDemà dissabte encetarem el cap de setmana amb núvols a les comarques del sud de la Comunitat però serà molt difícil que arriben a donar pluja. Pense que de vesprada acabarà imposant-se el sol i pujant un poc les temperatures.\nDiumenge encara tindrem més núvols al sud que al nord i les temperatures pujaran lleugerament. Dilluns encetarem una setmana que de moment sembla que ens mantindrà ocupats i distrets, amb temperatures més altes i amb possibilitat de tronades que dilluns quedaran restringides a l’interior però dimarts podrien ser prou generals.


Climent ressalta el valor del sector del joguet a les nostres comarques\n• Rafa Climent ha fet valdre el sector del joguet a les nostres comarques, localitzat, principalment, als municipis d'Ibi, Onil, Tibi, Castalla i Biar • Un sector que proporciona ocupació directa a unes 1.700 persones\nEnviat per Redacció Muntanyes en 16 de novembre de 2018.\nGuardat en Cap, L'Alcoià\nTags: Foia de Castalla, Ibi, Joguet\nRafa Climent ha fet valdre el sector del joguet a les nostres comarques, localitzat, principalment, als municipis d’Ibi, Onil, Tibi, Castalla i Biar. Un sector que proporciona ocupació directa a unes 1.700 persones. Durant l’any 2017 va aconseguir una xifra de 194 milions d’euros en exportacions, i, a més, té un efecte tractor en l’economia de la zona, a través de diferents indústries auxiliars d’altres sectors.\n“El futur del sector del joguet passa per apostar per la qualitat, el valor afegit i l’adaptació als canvis de gust dels consumidors”, ha destacat el conseller d’Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball. I en aquest sentit ha assenyalat que “el joguet alacantí pot trobar grans oportunitats mitjançant la incorporació de nous components tecnològics, ja que segons l’estudi presentat per AIJU, en l’últim any més de la meitat de les xiquetes i els xiquets van rebre joguets amb tecnologia”.\nHa sigut amb motiu de la presentació de la ‘Guia AIJU 2018-2019′, celebrada a l’Institut Tecnològic del Producte Infantil i d’Oci, a Ibi. Aquesta guia del joguet és un projecte, finançat pel l’IVACE, que compta amb observació del joc, i la col·laboració de famílies i professors, anàlisi pedagògica, estudi d’adequació a discapacitats i una selecció per part d’experts.\nEl conseller ha ressaltat “la utilitat d’aquesta guia per ajudar els pares a triar jocs i joguets de qualitat“, entesa també com “allò que aporta valors addicionals a l’educació dels nostres fills si volem aconseguir una societat inclusiva“.\nIbi organitza una primera exposició fotogràfica a l’aire lliure sobre les seues festes\nIbi tanca l’entrada del Barranc dels Molins a l’accés de vehicles\nIbi col·labora amb la Fundació Vicente Ferrer


Política de privadesaPere2019-05-14T11:27:46+01:00\nPere Coch l’informa sobre la seva política de privadesa respecte del tractament i protecció de les dades de caràcter personal dels usuaris que puguin ser recollides per la navegació a través del lloc web http: //viatjarambduesmaletes.com.\nEn aquest sentit, Pere Coch garanteix el compliment de la normativa vigent en matèria de protecció de dades personals, reflectida en la Llei Orgànica 3/2018, de 5 de desembre, de protecció de dades personals i de Garantia de Drets Digitals (LOPD GDD).\nL’ús de lloc web implica l’acceptació d’aquesta Política de Privadesa.\nTitular: Pere Coch.\nLloc Web: https://viatjarambduesmaletes.com\nPrincipi de minimització de dades: el Titular sol·licitarà només les dades estrictament necessàries per a la finalitat o els fins que els sol·licita.\nEl principi de limitació del termini de conservació: El Titular mantindrà les dades personals recollides durant el temps estrictament necessari per a la finalitat o els fins del tractament. El Titular informarà l’Usuari del termini de conservació corresponent segons la finalitat.\nPer navegar per https://viatjarambduesmaletes.com no cal que faciliti cap dada personal.\nEn realitzar un comentari en un article o pàgina i rebre seguiment dels comentaris per correu.\nPer subscriure-us al bloc i rebre notificacions d’entrades noves per correu electrònic.\nL’exercici d’aquests drets és personal i per tant ha de ser exercit directament per l’interessat, sol·licitant-ho directament al Titular. Això significa que qualsevol usuari, subscriptor o col·laborador que hagi facilitat les seves dades en algun moment, pot dirigir-se a Pere Coch i demanar informació sobre les dades que té emmagatzemats i com els ha obtingut. També pot sol·licitar la rectificació d’aquests, sol·licitar la portabilitat de les seves dades personals, oposar-se al tractament, limitar el seu ús o sol·licitar la cancel·lació d’aquestes dades en els fitxers del Titular.\nPara exercir els drets d’accés, rectificació, cancel·lació, portabilitat i oposició ha d’enviar un correu electrònic a [email protected] Acompanyarà una prova vàlida en dret com una fotocòpia del D.N.I. o equivalent.\nTé dret a la tutela judicial efectiva i a presentar una reclamació davant l’autoritat de control. En aquest cas, l’Agència Espanyola de Protecció de Dades, si considera que el tractament de dades personals que el concerneixen infringeix el Reglament.\nQuan vostè es connecta al lloc web per enviar un correu al Titular, se subscriu al seu bloc, realitza un comentari d’un article o envia un formulari de contacte, està facilitant informació de caràcter personal de la qual el responsable és Pere Coch. Aquesta informació pot incloure dades de caràcter personal com poden ser la seva adreça IP, nom i cognoms, adreça física, adreça de correu electrònic, número de telèfon, i una altra informació. En facilitar aquesta informació, dóna el seu consentiment perquè la seva informació sigui recopilada, utilitzada, gestionada i emmagatzemada per – Raiola Networks – en la present Política de Privadesa.\nFormularis de contacte: El Titular sol·licita dades personals entre els quals poden estar: Nom i cognoms, adreça de correu electrònic i adreça de lloc Web amb la finalitat de respondre les consultes dels Usuaris.\nComentaris en un article: El Titular sol·licita rebre el seguiment dels comentaris i les noves entrades per correu. Les teves dades són emmagatzemades per Jetpack for WordPress, una extensió desenvolupada per Automattic. Veure política de privadesa d’Automattic.\nSubscripció al bloc per correu electrònic: El Titular sol·licita l’adreça de correu electrònic per gestionar la llista de subscripcions. Les teves dades són emmagatzemades per Jetpack for WordPress, una extensió desenvolupada per Automattic. Veure política de privadesa d’Automattic\nPere Coch utilitza aquestes dades per donar resposta a missatges, dubtes, queixes, comentaris o inquietuds que poden tenir els Usuaris relatius a la informació inclosa en el lloc Web. També els serveis que es presten a través del lloc Web, el tractament de les dades personals, qüestions referents als textos legals inclosos en el lloc Web. Així com qualsevol altra consulta que l’Usuari pugui tenir i que no estigui subjecta a les condicions del lloc web.\nPer analitzar la navegació dels usuaris. El Titular recull altres dades no identificatives que s’obtenen mitjançant l’ús de cookies que es descarreguen a l’ordinador de l’Usuari quan navega pel lloc Web. Les seves característiques i finalitat estan detallades en la Política de Cookies.\nPer gestionar les xarxes socials. Pere Coch té presència en xarxes socials. Si vostè es fa seguidor a les xarxes socials del Titular, el tractament de les dades personals es regirà per aquest apartat, així com per aquelles condicions d’ús, polítiques de privadesa i normatives d’accés que pertanyin a la xarxa social que procedeixi en cada cas i que ha acceptat prèviament. Pot consultar les polítiques de privadesa de les principals xarxes socials en aquests enllaços:\nPer protegir les seves dades personals, el Titular pren totes les precaucions raonables i segueix les millors pràctiques de la indústria per evitar la seva pèrdua, mal ús, accés indegut, divulgació, alteració o destrucció d’aquests.\nEl lloc Web està allotjat en Raiola Networks. La seguretat de les dades està garantida, ja que prenen totes les mesures de seguretat necessàries per a això. Pot consultar la seva política de privadesa per tenir més informació.\nPer funcionar correctament aquest lloc Web necessitar utilitzar cookies, que és una informació que s’emmagatzema en el seu navegador web.\nPara contactar amb el titular, subscriure a un butlletí o fer comentaris en aquest lloc web ha d’acceptar la present Política de Privadesa.\nDades identificatives. Conservació de dades personals\nGoogle Analytics utilitza “cookies”, que són arxius de text ubicats al teu ordinador, per ajudar al titular a analitzar l’ús que fan els usuaris del lloc web. La informació que genera la cookie sobre l’ús del lloc web (incloent-hi l’adreça IP) serà directament transmesa i arxivada per Google en els servidors dels Estats Units.\nA la pàgina de Política de privadesa de Google s’explica com Google gestiona la privadesa en el que fa a l’ús de les cookies i una altra informació.També pot veure una llista dels tipus de cookies que utilitza Google i els seus col·laboradors i tota la informació relativa a l’ús que fan de les cookies publicitaries.\nJetpack for WordPress crea un gestor de subscripcions desenvolupat per Automattic, una companyia amb domicili 60 29th Street #343 San Francisco, CA 94110 United States of America. Veure la política de privadesa d’Automattic.\nAkismet és un servei de filtratge de correu brossa desenvolupat per Automattic. Veure la política de privadesa d’Akismet.\nEn navegar per https://viatjarambduesmaletes.com es poden recollir dades no identificatives, que poden incloure, l’adreça IP, geolocalització, un registre de com s’utilitzen els serveis i llocs, hàbits de navegació i altres dades que no poden ser utilitzats per a identificar-lo.\nVostè es compromet a què les dades facilitades al Titular siguin correctes, complets, exactes i vigents, així com a mantenir-los degudament actualitzades.\nComo Usuari del lloc Web vostè és l’únic responsable de la veracitat i correcció de les dades remeses al lloc web exonerant a Pere Coch de qualsevol responsabilitat referent a això.\nCom Usuari del lloc Web declara haver estat informat de les condicions sobre protecció de dades de caràcter personal. També accepta i consent el tractament dels mateixos per part de Pere Coch en la forma i per a les finalitats indicades en aquesta Política de Privadesa.\nPer exercir els drets d’accés, rectificació, cancel·lació, portabilitat i oposició ha d’enviar un correu electrònic a [email protected] juntament amb la prova vàlida en dret com una fotocòpia del D.N.I. o equivalent.\nL’exercici d’aquests drets no inclou cap dada que Pere Coch estigui obligat a conservar amb fins administratius, legals o de seguretat.


La sentència de Trapero i la cúpula d'Interior, demà\nBarcelona. Dimarts, 20 d'octubre de 2020. 15:07\nActualitzat Dimarts, 20 d'octubre de 2020. 17:31\nL'Audiència Nacional farà pública demà la sentència al major dels Mossos d'Esquadra, Josep Lluís Trapero, i la cúpula del Departament d'Interior.\nEl tribunal notificarà aquest dimecres a dos quarts de deu del matí la sentència del judici contra el major dels Mossos d'Esquadra, Josep Lluís Trapero, la intendent Teresa Laplana, l'ex-secretari general d'Interior Cèsar Puig i l'ex-director general dels Mossos Pere Soler pels fets de setembre i octubre del 2017.\nEl judici es va celebrar a Madrid entre gener i març, i després es va interrompre per la pandèmia. La vista oral es va acabar al juny.\nLa Fiscalia, que inicialment acusava per rebel·lió, finalment va acusar només per sedició i fins i tot va obrir la possibilitat a condemnar només per desobediència. Les diferències de criteri entre els tres magistrats han endarrerit la sentència més del previst.\nEn joc està l'absolució o dos possibles delictes: desobediència, que estalviaria la presó als processats, o la sedició, que seguiria la línia del Tribunal Suprem amb els presos polítics.\nLa resolució desvelarà si l'Audiència Nacional segueix o no el criteri marcat pel Tribunal Suprem, que l'octubre de l'any passat va condemnar nou dels dotze líders independentistes jutjats pel procés per sedició. La Fiscalia de l'Audiència Nacional va començar acusant per rebel·lió, però en la fase final del judici va rebaixar la seva acusació contra Trapero i els excaps polítics al delicte pel qual poden ser condemnats.\nL'advocada de Trapero, Olga Tubau, va desmuntar l'acusació de la Fiscalia pels delictes de sedició i desobediència amb un informe final magistral que defensava que el major dels Mossos d'Esquadra, en tot moment, havia complert el mandat judicial.\nEn la mateixa línia, l'advocat de Pere Soler, Cristóbal Martell, trinxava els arguments de la Fiscalia. La defensa de l'exdirector dels Mossos va negar "radicalment" que intentés "alinear" el cos en favor de la independència de Catalunya i va indicar que el dispositiu que van dissenyar per impedir el referèndum il·legal de l'1-O "podrà semblar molt hippy, però el que no va ser és un engany".\nI justament les proves febles contra el major dels Mossos d'Esquadra, Josep Lluís Trapero, i la cúpula d'Interior per demostrar el delicte de sedició van portar la Fiscalia a defensar una segona opció: la desobediència.\nTot està obert. I quatre mesos després del final del judici, aquest dimecres sortirem de dubtes. Si no es filtra abans, es coneixerà la sentència cap a dos quarts de deu del matí.