El FC Barcelona trenca la imbatibilitat de l'HQ Martinenc | FC Martinenc\nEl FC Barcelona trenca la imbatibilitat de l’HQ Martinenc\nInici » Futbol » Primer equip » El FC Barcelona trenca la imbatibilitat de l’HQ Martinenc\nFC BARCELONA 8 - 3 FC MARTINENC\nEspectacular el duel viscut al pavelló esportiu de les Llars Mundet entre el dos primers equips classificats de la categoria en el qual es va veure molt bon hoquei i es va viure l’enfrontament amb molta intensitat i emoció.\nLa igualtat va ser la tònica de la primera meitat que va acabar amb un resultat incert i ajustat favorable a l’equip blaugrana per 3-2.\nA la segona part l’equip del Guinardó va començar també jugant molt be i amb molta força, però, la qualitat de l’equip local va fer capgirar el matx en el darrer quart de partit amb una victòria local justa i merescuda.\nMalgrat la pèrdua del partit l’equip de Marc Roger va seguir demostrant en el partit d’ahir aquelles bones sensacions esportives que en definitiva fan que el nostre equip continuï segon en la taula classificatòria de la categoria.\nFC Martinenc: Ros, Xals, Cortadellas, Serrano (1), Bea (1), Daura, Dani Rivera (1), Domingo, Eric i Alex\nPrimer pas del Martinenc 2017-18\nMiguel López i el seu cos tècnic van donar ahir la benvinguda a la plantilla…\nVictòria, jornada rodona i lideratge pel FC Martinenc\nEl FC Martinenc ha viscut avui un matí rodó i ja és líder del grup…\nEl FC Martinenc, a consolidar-se contra el Can Vidalet\nEl FC Martinenc disputarà aquest diumenge a les 12 hores al Municipal del Guinardó una…


L’Ajuntament de Barcelona cancel·la Barcelona Triathlon by Santander : Servei de Premsa\nL’Ajuntament de Barcelona cancel·la Barcelona Triathlon by Santander\nL’evolució de la crisi sanitària ocasionada per la Covid-19 ha obligat a cancel·lar la prova popular prevista per al 4 d’octubre\nBarcelona Triathlon by Santander no es disputarà aquest any 2020. L’Ajuntament de Barcelona, organitzador de la prova esportiva, s’ha vist obligat a cancel·lar l’esdeveniment previst per al 4 d’octubre davant l’evolució de la crisi sanitària i el repunt dels rebrots en tot l’estat espanyol.\nLes circumstàncies impossibiliten a l’organització garantir els estàndards de qualitat que defineixen al que és el triatló més multitudinari d’Espanya. L’organització lamenta les molèsties que aquesta decisió ocasiona als esportistes i a tots aquells que formen part d’aquesta prova esportiva. Tots els que ja estaven inscrits a Barcelona Triathlon by Santander seran informats, via e-mail, de totes les opcions per a gestionar la seva inscripció.\nL’organització lamenta les molèsties que aquesta decisió ocasiona als esportistes i a tots aquells que formen part d’aquesta prova esportiva. Tots els que ja estaven inscrits a Barcelona Triathlon by Santander seran informats, via e-mail, de totes les opcions per a gestionar la seva inscripció.


Arriba el Mig Any de les festes de Loreto amb el 'Baret'\nData de l'esdeveniment El dia 23 de Març de 2019\nLloc Duanes de la Mar (Passeig Jaume I)\nHorari Des de les 11 hores\nDissabte que ve 23 de març es podrà tornar a gaudir del tradicional Baret del Bous a la Mar amb motiu de la celebració del Mig Any de les festes patronals de Duanes de la Mar en honor a la Mare de Déu de Loreto.\nAquest any, aquesta iniciativa de la Comissió de Festes per recaptar fons per a les festes, arriba a la seva sisena edició que es complementa amb un ampli programa d'activitats per a tots els públicos.El Passeig Jaume I serà el punt de trobada d'aquesta jornada que arrencarà amb una despertà musical. A les 11 hores s'iniciarà el torn de dos dels grans protagonistes esportius en el programa de les festes de setembre Loreto: La pilota valenciana i els escacs.\nLa partida de raspall tindrà lloc al carrer Mare de Déu de Loreto i enfrontarà Cento, Tomaqueta i Vicentet contra Vicent, Paco de Xaló i Àngel. Per la seva banda, les simultànies d'escacs seran en el mateix Passeig Jaume I. En la realització d'aquestes activitats participen el Club de Pilota Xàbia i el Club d'Escacs de Xàbia.\nEl Baret començarà, com és habitual en festes, a les 12 hores. La Comissió de Festes tornarà a oferir les tapes típiques de peix i marisc i cinquens fresquets, Acompanyat del millor ambient. Alhora, hi haurà inflables i, en substitució dels actes taurins, carretons per als més petits.\nEntorn de les 15 hores, la Comissió oferirà paella valenciana a tots els assistents a preus populars i farà una aturada fins a obrir les seves portes a la tarda, a partir de les 17: 30 hores que serà quan serveixi entrepans calents, begudes i copeo.\nAquesta serà la novetat del Mig Any d'aquest 2019, amb la proposta vespertina de Tardeo Mariner i Popular. L'ambient musical serà a càrrec dels grups Star on Years y The Soulomónics que actuaran tant a l'hora d'obertura com a les 20: 30 hores.\nA més, a la tarda, es reprendran les activitats infantils i els carretons per als més petits amb moltes sorpreses.\nComentaris a "Arriba el Mig Any de les festes de Loreto amb el 'Baret'"


Els ingressos a les UCI segueixen concentrats al Joan XXIII i Sant Joan\nDimarts, 20 Octubre 2020 16:37\nL'Hospital Santa Tecla de Tarragona ha tornat a ingressar des d'aquest dilluns malalts de covid-19 a planta. El pla de contingència dissenyat per abordar la pandèmia estipula que, ateses les dades actuals, s'ampliï el nombre de centres que poden acollir malalts de coronavirus, segons informa la regió sanitària Camp de Tarragona.\nFins ara només n'hi havia a l'Hospital Joan XXIII de Tarragona i al Sant Joan de Reus, que continuaran concentrant, això sí, els ingressos de pacients crítics a les UCI. "Aquesta mesura es pren tenint en compte les dades actuals. Ens hem d'avançar i optimitzar els recursos per tal de ser capaços de donar resposta a cada moment de la pandèmia", ha afirmat el gerent de la regió, Ramon Descarrega.\nPel que fa a l'atenció intermèdia sociosanitària, que fins al moment contemplava ingressos amb covid-19 positiu a l'Hospital sociosanitari Francolí i la part sociosanitària de l'Hospital Sant Joan de Reus, s'amplia a l'àrea sociosanitària de l'Hospital del Vendrell i al sociosanitari de Llevant.


Març | 2018 | Salut i República companys / es\nAquesta primavera la lluita seguirà\nEl carrer comença a marcar l’agenda de la política institucional i parlamentària. Sense mobilitzacions sense lluita social són rars els canvis i són necessàries moltes i profundes modificacions perquè la vida de la majoria de la ciutadania millori. Canvis que hauran d’enviar passar pàgina al règim d’aquesta aquesta estranya democràcia i d’aquesta restauració borbònica. Centenars de milers de persones van omplir el passat dissabte 17 els carrers de les principals ciutats del Regne reclamant pensions dignes i rebutjant les propostes del tàndem PP-Ciutadans. Van ser Mobilitzacions liderada pels pensionistes, però no només de pensionistes. Van estar persones de totes les edats i condicions. El mateix dia 17, hi va haver manifestació contra el 155 i la llei mordassa i amb accions en suport als presos. Només 9 dies abans es va produir una fabulosa vaga feminista i es van organitzar manifestacions gegantines, liderades per dones, però no només de dones, sinó de tota una societat exigint igualtat, drets, sanitat, educació, justícia social i més democràcia. La indignació no para de crèixer davant els governs del PP i PSOE (amb el suport de Convergència, el PNB o C’s) que després de dues (contra)reformes laborals destinades a empobrir els salaris, de congelar les pensions o portar tres anys amb una constant pèrdua de poder adquisitiu, que afecta sobretot al 70% de les pensions que no arriben als 900€ mensuals, i amb la gran mentida de “que no hi ha diners per les pensions . Desprès d’haver buidat la “caixa de les pensions”, han aprovat un rescat bancari amb un forat de més de 60.000 milions d’euros que han anat a les butxaques dels més poderosos o amb indemnitzacions indignes ,rescats il·legals com la del Castor i el rescat de autopistes .Que estem davant d’un augment de les mobilitzacions socials és una constatació que ha agafat al PP i C’s amb el pas canviat després de passar-se setmanes atacant el 8M i menyspreant les reivindicacions dels pensionistes, que consideraven fins fa quatre dies com el seu graner de vots. Fins i tot a portar a M. Rajoy a comparèixer al Congrés dels Diputats davant el sotrac que desenes de milers de persones jubilades, han creat en alçar el seu crit contra la indignitat de les “pujades” de 2€ anuals , mentre els serveis bàsics com l’aigua, la llum o el gas no paren de pujar i generar beneficis multimilionaris a les empreses de l’IBEX35 a costa de l’augment de la pobresa energètica. Queda molt per fer, però el pas donat el 8-M no té marxa enrere. Com marxa enrere tampoc tenen la Mobilitzacions per les pensions. El compte enrere seguirà avançant per M. Rajoy. Aquell que va eliminar la pujada d’acord amb l’IPC, va buidar la guardiola i manté enormes regals fiscals als fons privats només omple la càmera parlamentària de xerrameca buida. Recuperar la indexació de les pensions amb l’IPC depèn, igual que la lluita de les dones, de la mobilització i de l’organització, no del que digui M. Rajoy. No són lluites ni mobilitzacions el que falten. Pot ser falta que siguin més coordinades,pot ser falta que siguin més àmplies, més generals, perquè els objectius són prou clars dins de la lluita de classes: millorar el salari, combatre la precarietat, defensar l’ocupació, millorar les pensions, lluitar contra la desigualtat de genere, revertir les retallades en sanitat i ensenyament, etc. La confluència de les protestes polítiques, defensa de la llibertat d’expressió, la retirada de la Llei Mordassa, defensa del dret a decidir i la llibertat dels presos polítics, amb les mobilitzacions socials facilitaria fer un salt en la lluita contra el PP i las seves polítiques antisocials i autoritàries. Tinc molt clar que aquesta primavera la lluita seguirà. Per això crido a la unitat de totes les organitzacions de classe per la lluita comú.\nThis entry was posted on Març 28, 2018, in Articles opinió, Politica.\tDeixa un comentari\nLes pensions són viables. No podem deixar que siguin un negoci\nLes pensions i els serveis públics són una conquesta del moviment obrer; dels moviments socials alternatius i de l’esquerra transformadora al llarg de la història. I ara les estan atacant brutalment i espanten la gent al·legant que no són viables i aconsellant que es facin un pla de pensions privat.\nLa Marea Pensionista per una banda i els Sindicats per una altra, estan duent a terme mobilitzacions en defensa d’unes pensions dignes. La reforma del sistema de pensions i la pujada del 0,25% anual estan suposant una pèrdua del poder adquisitiu dels i les pensionistes. Segons el portaveu de Marea Pensionista, Ramon Franquesa, la pèrdua econòmica des de les reformes és del 20%. En aquest sentit, els sindicats afirmen que els pensionistes espanyols haurien hagut de cobrar 432 euros anuals més el 2017 si s’hagués tingut en compte la inflació des del 2011. En el cas català la situació encara és més greu, perquè l’IPC és més elevat: la pèrdua anual és de 673 euros, un 40% més que a la resta de l’estat.\nCada cop és més clar que el que vol el govern corrupte i neoliberal de Mariano Rajoy -amb el suport entusiasta de Ciutadans- és fer el que va dir la senyora Christine Lagarde, presidenta del Fons Monetari Internacional: aturar l’augment de l’esperança de vida. En paraules de Largade, “els vells viuen massa temps i això és un risc per a l’economia. Hem de fer alguna cosa i fer-la ja!”. I, efectivament, ja ho estan fent tot per desmuntar el més ràpidament possible el sistema públic de pensions. Ens repeteixen que el sistema és insostenible i que com que la gent viu més del compte, cada cop hi ha més pensionistes que cobren unes pensions impagables… i només reiteren això.\nTotes aquestes argumentacions tenen un objectiu per als poderosos: que els serveis públics i les pensions passin al lliure mercat per tenir un nou sector especulador on fer-hi negoci. Les últimes reformes impulsades pel PSOE (jubilació als 67 anys i elevació dels anys de cotització i del barem), així com les del PP l’any 2013 (endurint les condicions per a accedir a la jubilació anticipada i impulsant el reial decret que aplica una falsa pujada de les pensions cada any d’un 0.25%) són un atac en tota regla a les pensions públiques. I cal recordar que les pensions no són un regal, sinó que són un dret guanyat pels anys de cotització durant tota la vida laboral de les persones treballadores que es cobra en funció del que s’ha cotitzat. Per tant, cap govern pot presumir que les pensions són fruit de les seves polítiques.\nEls tres partits que han fet més mal al sistema de pensions públiques són el PP, el PSOE i CiU (ara PDECat), que sempre han donat suport a aquestes polítiques neoliberals. És una qüestió de classes socials?\nAvui, les pensions són l’últim reducte de milers i milers de famílies per no acabar immersos en la misèria més absoluta. La crisi ha fet que a moltes llars es rebi, només, l’ingrés de persones jubilades. És un escàndol en majúscules! I quan l’atur i la precarietat són dels més alts d’Europa, estan carregant contra aquest sistema públic de pensions, desprotegint-lo i cremant-ne les reserves. No és cap fatalitat ni cap automatisme derivat de la crisi econòmica. És una política deliberada de desmuntatge.\nPer no parlar de les enormes bretxes en longevitat per classe. La diferència en els anys de vida existent entre una persona pertanyent al sector de renda més baixa del país (els més pobres) i al sector superior (els més rics) a Espanya, no baixa dels 10 anys (posi’s com a exemple la que hi ha entre els barcelonins Bonanova i Nou Barris). Als Estats Units, aquesta diferència en l’esperança de vida entre rics i pobres és ja de 15 anys i la diferència mitjana en els països de la UE, de 7. Aquestes diferències de longevitat es deuen al fet que el nivell de salut de la població depèn, sobretot, de la classe social a la qual es pertany. Un treballador no qualificat (en atur freqüent durant més de 5 anys) té, als 60 anys, el nivell de salut que un banquer, per exemple, tindrà als 70. Endarrerir l’edat de jubilació a tota la població treballadora de manera sistemàtica és una mesura que perjudica les classes populars per a beneficiar les classes amb rendes més altes que viuen més anys i porten a terme feines menys físiques i perilloses.\nLes pensions poden cobrir-se amb les cotitzacions, però també amb altres ingressos, fins i tot amb impostos progressius, i amb una partida als pressupostos generals de l’estat, així com amb impostos als bancs i a les grans empreses que tinguin molts beneficis. En realitat, només en 8 dels 27 països de la UE les pensions es financen exclusivament mitjançant cotitzacions.\nAmb l’actual debat, no s’indaga en el cor del problema, que és que en aquest país hi ha moltes pensions, milions, manifestament insuficients per a la supervivència digna. Així doncs, la despesa en pensions és considerablement més baixa que en la mitjana europea. En el pitjor escenari, les pensions requeririen, com a màxim, el percentatge del PIB que ja li dediquen altres països de la UE. De mitjana, la despesa en pensions en els països de la UE és del 12% del PIB. A Espanya no arriba al 9%. Cal, doncs, complementar aquesta informació amb el fet que la despesa pública total és inferior al 39% del PIB, mentre que en l’Europa dels 15 és del 46%, una diferència que es concentra, sobretot, en les despeses socials.\nEl camí a seguir, doncs, és molt clar: treballar menys per a treballar tots i totes, és a dir, repartir el treball. Això significa recuperar la reivindicació de les 35 hores de jornada laboral setmanal per llei. També cal augmentar els salaris de misèria per tal d’incrementar les cotitzacions, així com incorporar als pressupostos generals de l’estat la partida necessària per a garantir el pagament anual de les 14 pagues i el poder adquisitiu que en els últims anys s’ha perdut.\nPer tant, diguem ben fort: No a la pujada del 0.25%! L’augment de la productivitat que hi ha hagut en les darreres dècades dona per això i per molt més. La mobilització sostinguda i massiva i el vot polític són els mitjans per aconseguir alliberar-nos d’aquestes polítiques que van en contra de les classes populars. Aquesta és la via per procedir a la derogació de les reformes laborals del PSOE i del PP.\nCom he dit abans, les pensions públiques no són un regal del govern de torn. Són un dret conquerit, i com a tal, l’hem de defensar a través de la mobilització ciutadana però també en les eleccions, no votant aquells que volen liquidar les pensions públiques, i sí donant suport a aquelles forces polítiques que les defensin i recolzin. Estem i estarem en una batalla de lluita de classes, ja que la gran majoria del poble forma part del poble treballador. No ho oblidem i no ens deixem trepitjar més!\nTots podem ser criticats\n“En una democràcia que es digui avançada qualsevol càrrec públic pot ser criticat, fins i tot el anacrònic títol de Rei també, ha de poder ser criticat i qüestionat i més si no és un càrrec electe democràticament, sinó hereditari”. Per mi la plantada de Torrent i Colau al rei és un gest de dignitat en nom de bona part d’una ciutadania que no vol reverenciar ni ser súbdits. Després que Colau i Torrent es neguéssim a participar en el besamans de Felip VI en la seva recent visita a Barcelona es van embrancar diferents partits polítics i mitjans de comunicació en la seva particular guerra contra Colau i Torrent van posar per davant la seva particular defensa de la democràcia i la constitució. “Quan és evident que el fet que el cap d’Estat d’una democràcia no sigui designat democràticament és una contradicció”.Ada Colau crítica amb el discurs de Felip VI el dia 3 d’octubre passat , va lamentar que va ser “extremadament dur”, poc obert a les sensibilitats diverses. Una qüestió que va ser evident amb el seu discurs d’ardor guerrer. Quan un cap d’Estat es converteix en part i no representació del tot pot passar que entri en crisi la seva legitimitat. Però que aquest particular cap de l’estat Espanyol parli de defensa de la constitució és d’acudit dolent. Quan un Borbó a defensat la constitució?. Més enllà de si un es o no republicà, un debat sobre l’anacronisme que significa una monarquia s’ha de produir en una democràcia madura . Això, a priori, hauria de ser el que imperés a Espanya la critica i el debat . A les dades, freds i subjectius, em remeto. Recordem: país membre de la Unió Europea, suposada democràcia contemporània amb quaranta anys de vida, ple membre de l’anomena’t Primer Món i país que presumeix de posseir els valors tolerants, moderns i punters de la civilització actual. En l’avantguarda del nou mil·lenni -no ho dic jo, no es cansen de omplir-se la boca amb aquest discurs nostra estimada classe política governant i els seus socis des del primer dia. Però vist el vist hi ha coses que no es poden criticar si no de forma hipòcrita van a la teva caça en aquesta meravella de democràcia i de llibertat d’expressió. Twitters com Casandra i cantants condemnats com Valtonyc, exposicions censurades com ARCO en l’exposició Presos polítics a l’Espanya contemporània l’artista Santiago Sierra feia servir unes fotos dels Jordis -Jordi Sánchez (ANC) i Jordi Cuixart (Òmnium) i arribem a l’última: una jutge ordenava el 21 de febrer segrestar la novel·la Fariña . Fa uns anys va passar una cosa semblant amb el medi satíric humorístic “el jueves”. Alguns casos, han sortit en tot just una setmana, demostra que ens trobem en un moment negre en el que es refereix als valors democràtics reals com expressar les idees i opinions amb llibertat dins d’un marc de respecte en una societat tolerant. En lloc d’això ens encaminem perillosament a un escenari en el qual qualsevol expressió que se surti d’uns marges determinats, d’unes directrius concretes pel que fa a ideologia seran perseguides i censurades sense contemplacions; i el que és pitjor, els que facin públiques la seva manera de veure el món corren el risc de ser marcats i enviats a la presó. L’assumpte és més complicat del que sembla perquè vivim en una època en què tot es barreja, un brou de cultiu en el qual es confon tot. La gent no veu diferencies avui per l’allau d’informació i la seva peculiar distorsió . La capacitat de discernir en temes delicats exigeix un esforç intel·lectual que per desgracia està en franca decadència i que interessa als que exerceixen avui el poder “una massa que pensa no és manejable” i que estan veient, gratament sorpresos, com nosaltres mateixos ens posem pals a les rodes i no som capaços ni de veure que ens estan portant a un futur en què pensar serà una professió de risc.\nThis entry was posted on Març 15, 2018, in Articles opinió, Politica.\tDeixa un comentari\nEstem davant d’una situació en la qual es fa política a base de l’abús de sentències i decisions judicials que fan encara més difícil la comprensió del debat polític, que s’allunya cada cop més del poble. Es tracta d’una constatació més que la crisi del règim monàrquic també s’està estenent cap a altres estaments de l’estat. Un estat que només sap resoldre el conflicte en el qual estem immersos a través de les porres i les batusses.\nQuè ha de fer, el poble, per fer front a tant abús? Demanar més llibertat republicana. Aquesta és l’única solució. Necessitem que totes les instàncies de l’estat que exerceixen el poder en nom del poble -entre elles els jutges-, siguin votades únicament per aquest, i responguin, només, davant seu. Més jutges a les ordres del Borbó i del govern corrupte que li serveix, només suposen més repressió, menys llibertat, menys democràcia i cap solució als problemes de les classes populars.\nS’han de rebutjar amb contundència totes les actuacions repressives portades a terme i que suposen, a la pràctica, un atac inadmissible als drets fonamentals com el de llibertat d’expressió, de reunió, de manifestació, d’informació i de confidencialitat de les comunicacions; uns drets que sosté qualsevol sistema que es preui realment de democràtic.\nSi retrocedim en la història de què significa capitalisme, ens adonarem que va ser aquest mateix sistema el que va crear una relació completament nova entre el poder polític i l’econòmic. Una relació, al cap i a la fi, que fa impossible que la dominació de classe coexisteixi amb els drets polítics universals. És aquest capitalisme el que va engendrar una democràcia limitada, i formal abans que substantiva. I és per això que el capital ha pogut tolerar algunes “democràcies”.\nDient això no estic afirmant que el capitalisme estigui renyit amb la democràcia formal, però només cal veure els atacs contra les llibertats civils que estan tenint lloc precisament ara i aquí. Allò que pretenc subratllar és que les condicions del capitalisme que estem vivint aquí no es revertiran si no es canvia la podridura corrupta i l’autoritarisme judicial. Si no hi fem alguna cosa, tot això pot acabar convertint-se en un règim autoritari merament formal.\nSempre he tingut clar que el capitalisme és incompatible amb la democràciareal si per democràcia entenem, tal com ho indica la seva significació literal, que el poder rau en el poble o en el govern del poble. No hi ha un capitalisme governat pel poder popular en el qual el desig de les persones es privilegiï per sobre dels imperatius del guany i l’acumulació, i en què els requisits de la maximització del benefici no dictin les condicions més bàsiques de vida. Però és que a sobre, el capitalisme que es viu a Espanya és demencial.\nEstem patint una situació que és pròpia d’una república “bananera”. Algú, llegint això, potser s’escandalitzarà i em dirà que no és cert. Jo els hi responc que en part tenen raó: per descomptat que Espanya no és cap “república bananera”, bàsicament perquè tenim una monarquia. Quan dic “república bananera” em refereixo a la separació de poders i a la independència judicial. En aquest sentit, el Fòrum Econòmic Mundial ho diu ben clar: estem al mateix nivell que Botswana, i per sota de Rwanda o Kenya. El propi Consell d’Europa, en un informe publicat el mes de juny de l’any passat, criticava la manca d’independència judicial d’Espanya. Segons aquest organisme, només és possible parlar d’independència judicial quan les autoritats polítiques no intervenen en cap de les etapes del procés d’elecció dels magistrats.\nResulta, però, que a Espanya, els membres del Consell General del Poder Judicial són seleccionats pel Parlament (el Congrés i el Senat). És aquest òrgan de govern dels jutges l’encarregat de nomenar els magistrats que componen el Tribunal Suprem. Dit això, em sembla que no cal dir res més sobre en quina direcció va aquesta monarquia capitalista que és Espanya.\nThis entry was posted on Març 12, 2018, in Articles opinió, Politica.\tDeixa un comentari


Els valencians conquereixen el món a Colòmbia - PilotaViu\nDiumenge, 26.11.2017 18:15h Pilota Món\nEls valencians conquereixen el món a Colòmbia\nLa selecció valenciana celebra la victòria en Joc Internacional\n© CIJB Colombia\nAna Belen, Bueno, Genoves II, Giner, Jose Luis, Mar, Martines, Monica, Mundial de Colombia, Nacho, Pablo Sella, Pere Roc II, Pigat II, Puchol II, Sacha, Santi, Victoria\nLa selecció valenciana ha finalitzat un Mundial històric a Colòmbia. El botí que porten cap a casa és pràcticament immillorable, amb dos ors i dos bronzes que els han portat, a més, a la victòria absoluta. Amb la suma dels resultats en totes les modalitats, la selecció valenciana ha obtingut 9 punts. La segona ha sigut Bèlgica molt per darrere, amb 5 punts.\nOr en Llargues i Joc Internacional\nAl voltant de les 23.30h d'ahir, dissabte 24 de novembre, arribava des de Pasto la millor notícia possible. La selecció valenciana s'imposava a Bèlgica en la final de Llargues amb Martines, Jose Luis, Santi, Pere Roc II i Pablo en canxa. La gran aposta de Pigat II de guanyar en Llargues tretze anys després es va convertir en una realitat. La gesta ja és motiu d'orgull per a tot el món de la pilota valenciana, que ha reaccionat en massa a través de les xarxes socials.\nÚltims moments de la final de Joc Internacional: VÍDEO: FPV\nBronze en One Wall parelles femení i masculí\nTot i no aconseguir la victòria, els resultats en One Wall també han sigut molt bons. L'equip de parelles femení es va fer amb el bronze després de guanyar en la final de consolació (per 2-0) a Holanda. L'última partida del campionat la van jugar Mónica i Mar. D'altra banda, Ana Belén va ser la que més lluny va arribar en l'individual, ja que va acabar la competició com a número 4 del món.\nAna Belén, Mónica, Victòria i Mar, medalla de bronze en One Wall parelles. FOTO: CIJB Colòmbia\nEn el campionat masculí, la parella formada per Sacha i Bueno va acabar amb bon regust, després de guanyar (per 2-0) a Bèlgica en la final pel 3r i 4t lloc.\nÚltim tanto de la final de consolació. VÍDEO: Sacha Kruithof\nTots estos resultats han fet que ningú dubte de quina ha sigut la selecció dominadora del IX Mundial de Pilota a Mà. La valenciana ha arribat fins al final en tot i ha aconseguit quatre medalles que han estat molt celebrades a casa. Jugadors i cos tècnic creuaren l'Atlàntic molt convençuts del que volien, i ho han aconseguit. Els valencians han conquerit el món a Colòmbia.\n4343 lectures Cap comentari Envia


Tard, molt tard he tornat avui. I ha valgut la pena. Quins dies...\nHem fet l'examen final. Molt semblant a l'anterior, i m'ha anat també per l'estil. Ja està. Bé, no, que demà he de fer la meva presentació... esper que anirà bé.\nDesprés de classe he quedat una estona amb en Piotr i n'Ivan. Quan aquests dos se n'han anat, he pres camí cap al supermercat, que a casa no tenia res per dinar. I he sentit que em cridaven. Eren n'Antón i el meu promès, en Baris, que estaven asseguts a l'herba bevent cerveses. És clar que he quedat una estona amb ells.\nFinalment he anat a fer la compra, he dinat, he dormit una estona i m'he posat a preparar la meva presentació. Xerraré de música, dels dos grups amb els que cant, dels grups que m'agraden i potser improvisi alguna cosa més.\nA les 19h he tornat al campus. Poc a poc han anat venint n'Ivan, na Lenka, n'Eva, na Luciana, en Gábor, en Muammer, n'Antón... i en Baris, el darrer, quan na Luciana ja havia partit que no es trobava massa bé. I vénga riure. No puc ni explicar-ho, són aquells moments que s'han de viure, que hi has d'esser. Consolidant relacions, explicant anècdotes, clarificant expressions... vi, cervesa, cocktails... mirades, paraules, frecs... canvis de lloc, acostaments, abraçades... pensaments, idees, desitjos...\n(i avui pos una foto d'en Gábor...)\nPublicat per Aiguasalada a 23:42\nmpons 28 de juliol de 2009, a les 13:58\nAi aquests frecs! Poc a poc vaig tornant a la normalitat... o a la sensació de vacances, que ja fa gairebé un mes que he perdut... i quan arrib a casa em trob amb una sorpresa postal... i tu d'aquí cap a allà i el cercle social que creix i creix com una bombolla recoberta de sabó i plena d'oxigen... Novetats? Aquests setmana és l'última del curs de català per a estrangers i dissabte hi ha concert de Jorge Drexler al Principal... Atxem! Estic una mica refredat també, però aquest Atxem qés el que organitza el concert, el mateix que va organitzar el de Muchachito al Casino 17 de Gener...


Connecta’t a Internet en Gavarda amb AirConect\nEn Gavarda pots gaudir de connexió de fibra òptica amb 1000Mb/s de baixada i 300Mb/s de pujada, possiblement amb la millor oferta en fibra òptica, telefonia mòbil i telefonia fixa del mercat.\nNo perdes més temps i navega ja a la màxima velocitat en Gavarda amb la possibilitat de triar amb nosaltres el compromís de permanència i el preu. Segons el temps que desitges estar amb nosaltres premiem la teua fidelitat rebaixant la teua quota.\nLa millor xarxa de fibra òptica 100% pròpia, amb les millors ofertes en Gavarda.\nT’informem de totes les ofertes de AirConect en Gavarda\nDisposem de les millors ofertes de fibra òptica, ofertes en telefonia mòbil i telefonia fixa a Gavarda.


Nova reconstrucció de mama amb teixit propi que permet recuperar la sensibilitat del pit\nAixí ho han anunciat els organitzadors del Barcelona Breast Meeting 2018.\nL'Hospital Sant Pau de Barcelona farà la primera reconstrucció de mama amb teixit propi i recuperant la sensibilitat del pit de forma homogènia, han anunciat els organitzadors del Barcelona Breast Meeting 2018, que se celebra a l'hospital.\nCirurgians aconsegueixen per primera vegada la reconstrucció total de l'envà nasal\nPrimera reconstrucció de bufeta intracorpórea amb el robot Da Vinci\nLa cirurgia que tindrà lloc en el marc del fòrum, en què participen més de 40 experts mundials i 300 especialistes, consisteix a usar la tècnica de la reinnervación, el que significa reconnectar nervis i teixit de l'estómac del propi pacient, permetent recuperar la sensibilitat i és pionera a l'Estat.\nLa reconstrucció de mama sensitiva és un dels temes estrella del congrés, tenint en compte que en la cirurgia convencional no s'aconsegueix recuperar la sensibilitat.\nL'esdeveniment també abordarà de quina manera afecten les noves teràpies d'oncologia neoadjuvants al plantejament quirúrgic del càncer de mama.\nEl servei mancomunat de Cirurgia Plàstica de Sant Pau i el Mar, mitjançant el congrés, ha creat una plataforma d'intercanvi de coneixement que, des de fa 16 anys, és el motor de la innovació i la formació en cirurgia reconstructiva de mama, no solament en l'Estat, sinó a escala internacional.\nSegons han destacat els experts, en els últims anys les tècniques de cirurgia oncològiques i reparadores han augmentat en nombre i en complexitat.\nEls sistemes de formació en cirurgia mamària és possible que hagin quedat obsolets i cal una revisió exhaustiva per estar a l'alçada dels estàndards de qualitat, han subratllat amb el propòsit d'unificar els sistemes de formació de cirurgia mamària.\nReconstrucción de mama sensitiva


El ministre d'Afers Exteriors adverteix que qualsevol desafiament a les regles del joc és incompatible amb la democràcia\nRedacció 22/09/2017 - 06.38 Actualitzat 22/09/2017 - 16.44\nAlfonso Dastis davant l'Assemblea de les Nacions Unides\nEn un discurs a l'Assemblea General de l'ONU, el ministre d'Afers Exteriors espanyol, Alfonso Dastis, ha alertat que desafiar les regles del joc democràtic suposa un atac a la convivència en pau i llibertat.\nDastis ha parlat aquesta matinada, hora d'aquí, davant del plenari de les Nacions Unides. Al començament del seu discurs ha fet referència a la situació que es viu a Catalunya. Ha assegurat que Espanya és un estat de dret emparat en la Constitució i ha dit que el govern de Madrid no pensa renunciar-hi.\nPer això, Alfonso Dastis ha advertit que qualsevol desafiament a les regles del joc és incompatible amb la democràcia.\n"Contraposar una presumpta legitimitat a la legalitat constitucional desemboca inexorablement en la vulneració de drets fonamentals de milions de ciutadans i és incompatible amb la democràcia."\nEn el seu discurs, Dastis ha assegurat que els poders públics d'Espanya "tenen el deure de garantir les llibertats i els drets de tots els espanyols" i ha apuntat que qualsevol desafiament contra la democràcia constitueix un atac greu "contra la convivència en pau i llibertat".\nDesprés d'aquesta introducció de política interna, Alfonso Dastis ha desglossat les prioritats de l'executiu espanyol en política exterior, entre les quals ha destacat "retornar la veu al poble de Veneçuela".\nEl ministre d'Exteriors espanyol diu a l'ONU que les demandes del govern no són legítimes


Les platges catalanes, a punt per a l’estiu – Comunicatur\nHome/Destinacions/Les platges catalanes, a punt per a l’estiu\nAquest estiu s’ha posat en marxa una aplicació gratuïta per a mòbils amb informació a temps real sobre prop de 300 platges catalanes en set idiomes.\nLa nova aplicació, PlatgesCat, aporta dades en temps real sobre la previsió de la qualitat de l’aigua, la bandera de salvament i socorrisme, el temps i la possible presència de meduses, i la seva perillositat. La informació també es pot consultar a través del web de l’Agència Catalana de l’Aigua.\nA banda de la informació en temps real, l’aplicació ofereix informació detallada sobre les característiques de les platges, els possibles fenòmens naturals que es poden donar en el nostre litoral, així com també avisos de possibles incidències.\nMés de 100 Banderes Blaves\nCal destacar que enguany, 89 platges de 40 municipis i 24 ports d’arreu de Catalunya han rebut la Bandera Blava, guardó que valora i premia la qualitat de l’aigua, la gestió ambiental, la seguretat, les instal•lacions i els serveis que ofereiexen.\nAquest distintiu l’atorga l’Associació d’Educació Ambiental i del Consumidor (Adeac) de la FEE (Fundació d’Educació Ambiental), en col•laboració amb la Generalitat.\nOmbres de la privatització aeroportuària


Wikiloc | Ruta Cogulló d'Estela, Roca d'Uró, Figerassa, Torreta, Serrats de les Arades, Estelles i Hospital i Santuaris de Corbera i Queralt\nCogulló d'Estela, Roca d'Uró, Figerassa, Torreta, Serrats de les Arades, Estelles i Hospital i Santuaris de Corbera i Queralt\n36.552 327 7794\ncruilla ctra rasos de peguera fins santuari ntra sra de queralt (senderisme)\nBerga-Rasos de Peguera - Berga (btt)\nBerga-Rasos-Berga (Corbera/Figuerassa) (btt)\nVista 4655 vegades, descarregada 237 vegades\nFantástica i complerta volta en la que assolirem nombrossos i panoramics cims, travessarem variats boscos i verds prats, veurem els santuaris de Queralt i Corbera i farem un cop d’ull a la Cova de Campmorí i l’Avenc d’Estela.\n***RECORREGUT: Inici pista de la Figuerassa-Can Maurí-Cova de Can Maurí-Miradors de la Figuerassa-La Figuerassa-Collet de l’Oreller-Font dels Peguerossos-Roc de l’Estany-Casa de l’Estany-Serrat de les Arades (1765m)-Pleta del To-Serrat de les Estelles (1947m)-Cap de la Canal del Tonedor-Serrat de l’Hospital (1937m)-Bassa dels Rasets-Prat de l’Orri o Collada dels Rasets-La Torreta (1985m)-Roca d’Uró (1952m)-Avenc d’Estela-Font de la Constança de Puigventós-Font del Porró-Font d’Estela-Coll d’Estela-Cogulló d’Estela (1862m)-Coll d’Estela-Plans de Tagast-Font de Tagast-Cal Déu-Santuari de Corbera-Plans de Corbera-Sant Vicenç d’Espinalbet- Baga de Queralt-Font del Bou-Santuari de Queralt-Bosc de la Verge-Capella de la Sagrada Familia-Carretera dels Rasos de Peguera-Inici pista de la Figuerassa.\n***CRONICA: Aparquem a la carretera de Berga als Rasos de Peguera, abans d’arribar a Espinalbet, a l’inici de la pista indicada cap al Mirador de la Figuerassa, on trobem un plafo interpretatiu. Iniciem la caminada pujant per aquesta pista a l’E, aviat pasem al costat de la casa de Can Maurí i, quan la pista fa el primer revolt, la deixem i prenem un corriol a l’esquerra que s’enfila (senyals vermelles antigues) amb tendencia al NE i fent unes llaçades fins sortir a uns prats (indicador) on conectem amb el PR, que seguim tot pujant i tombant al N per un sender fressat enmig del bosc. Poc mes amunt deixem un corriol a la dreta i seguim pel sender fressat (senyals PR) que poc a poc va tombant a l’O/NO i s’enfila enmig d’un magnific bosc de boix i faig que aviat pasa al costat de la Cova de Campmorí, amb una boca d’entrada de 22m d’ample per 7 d’alçada i una única galería de 40m de recorregut que s’estreny fins fer-se impracticable. Continuem pel sender fressat (senyals PR) en forta pujada i serpentejant enmig de l’espesa boixeda. Força mes amunt, quan el bosc clareja una mica, arribem a una bifurcacio, on seguim el sender que puja a la dreta (senyals PR) per terreny mes obert i rocos que ens acaba deixant al capdamunt de la carena del Serrat de la Figuerassa, on trobem una pista. Des d’aquest punt fem una “anada-tornada” seguint la pista a la dreta (E) fins als miradors de la Figuerassa, des d’on gaudim de grans vistes. Despres de visitar el mirador inferior desfem el cami fins el punt abans esmentat i ara anem cap al Collet de l’Oreller (indicat, O) seguint el PR, que travessa els prats i l’enorme antena que coronen la Figuerassa i comença a davallar per un sender a l’O/NO resseguint un filat i alternant trams de bosc i petits prats fins arribar al Coll de l’Oreller, cruilla de camins indicada. Continuem seguint el GR•107 al N per una pista barrada al transit i, poc mes endavant, deixem un sender indicat a la dreta i seguim pujant per la pista (senyals GR), que aviat pasa al costat de la Font dels Peguerossos i, tot seguit, ens desviem momentament a la dreta fins l’espero que forma el Roc de l’Estany. Reprenem la pista i seguim pujant, creuem un filat i arribem a la casa de l’Estany, envoltada de verds pastures. A l’alçada de la casa deixem el GR (que s’en va a la dreta, N) i seguim pujant per la pista al NO, poc despres deixem unes fites que pujen a l’esquerra i, poc mes amunt, deixem la pista i anem a l’esquerra per un corriol d’inici poc definit (fites abundants) que s’enfila al NO prop d’un tub de canalitzacio d’aigua. Despres el corriol travessa una pista i continua pujant a l’altre banda (N) enmig d’un bosc de pi fins sortir a un prat, des d’on anem a la dreta (E) uns metres per gaudir de les panoramiques des de l’espero del Serrat de les Arades (1750m), coronat per un parell de banderoles. Retornem al prat i anem cap a un abeurador (O), on prenem una senda d’animals que s’enfila per un bosc molt net i esclarissat que, poc abans de sortir a una pista, desapareix. Arribats a la pista la seguim apenes uns metres a l’esquerra i, quan trobem en un arbre un senyal blau, deixem la pista i pujem a la dreta (O) i amunt sense cami evident pero enmig d’un bosc molt net i de bon fer (alguna fita) fins arribar a la Pleta del To, punt on assolim la carena. Seguim pujant per la carena al S/SO sense cami evident, buscant els millors pasos enmig d’un bosc molt net i de bon fer. Poc mes amunt anem resseguint el tallat que forma el Serrat de les Estelles gairebe planejant i gaudint de les vistes fins assolir el cim del Serrat de les Estelles (1947m), coronat per una gran fita cimera i un cartell de fusta amb el nom del cim. Des del cim baixem inicialment sense cami evident amb tendencia al S enmig d’un bosc una mica espes i, poc mes avall, trobem una senda (fites) que facilita la baixada fins el proper coll del Cap de la Canal del Tonedor, on obviem un sender fressat que veiem i seguim pujant fort al S sense cami i enmig d’un bosc net que ens acaba deixant al capdamunt del cim del Serrat de l’Hospital (1937m), coronat per un petit cartell de fusta amb el nom i amb molt bones vistes. Des del cim baixem resseguint un filat a l’O sense cami evident i despres tombem una mica a la dreta fins trobar un corriol (fites) que seguim carenejant i davallant enmig del bosc fins que, poc despres, surt a un prat i conectem amb un sender fressat que seguim a l’esquerra (SO) i baixant fins arribar a la Bassa dels Rasets, on trobem un indicador. Continuem per un sender (PR) amb tendencia a l’O i deixant la bassa a la nostra dreta, entre prats i boscos alpins fins arribar a l’ample Prat de l’Orri o Collada dels Rasets, on trobem una pista secundaria. En aquest punt deixem el PR i seguim aquesta pista secundaria a l’esquerra (S/SE) i pujant fins assolir el cim de la Torreta (1985m), coronat per un vertex geodesic i unes antenes molt lletges. Des del cim baixem uns metres al S fins una mena de “cometa”, on cal buscar un corriol que surt a l’esquerra (senyals blaus i grocs) i davalla fort (cal recolçar les mans en alguns punts) resseguint la carena que uneix la Torreta amb la Roca d’Uró amb tendencia al S i pasant al costat d’algunes agulles fins arribar a una bifurcacio de corriols. Des d’aquest punt fem una “anada-tornada” seguint primer el corriol (senyals vermelles amb ratlles grogues) de l’esquerra (SE) que, despres de superar un facil tram equipat amb una cadena ens deixa al capdamunt del panoramic cim de la Roca d’Uró (1952m), coronat amb una senyera, una bustia i una escultura de ferro on surt una muntanya, un ninot i un isard. Des del cim i mirant al S tombem uns pocs metres a la dreta i cal buscar un cable que ens ajuda a baixar fins l’Avenc d’Estela, que es troba just a sota del cim (tram exposat). L’avenc te 31m de recorregut i una boca d'1.7m d'amplada per 7m d'alçada que ens endinsa per una rampa que baixa en fort pendent (precaucio). Despres de baixar uns quants metres decidim fer marxa enrere ja que no portem corda i l’avenc davalla molt dret (43º) i relliscos cap a la capçalera d'un pou de 7.8m, a la base del qual fa la fondaria máxima de -20m. Des de l’avenc remuntem el cable fins el cim i desfem tambe el tram de la cadena fins el punt abans esmentat que iniciavem “l’anada-tornada”, on ara prenem el corriol que davalla a l’esquerra. Tot seguit el corriol es bifurca i seguim el de l’esquerra (fites i senyals verd/blau i vermelles), que aviat s’esmuny entre grans blocs i tot seguit agafa tendencia al S i torna a ser prou evident (fites abundants). El corriol davalla fort i aviat sortim a un sender mes fressat, que seguim a l’esquerra i baixant i, poc despres, ens desviem a la dreta uns metres fins la Font de la Constança de Puigventós i despres a l’esquerra fins la Font del Porró, que a dia d’avui totes dues rajen. Ben refrescats seguim davallant (S) pel sender fressat (senyals verd/blau) molt a prop d’un filat i, pocs metres abans d’arribar al Coll d’Estela, ens desviem uns metres a l’esquerra fins la Font d’Estela, que a dia d’avui raja una miqueta. Reprenem el sender i aviat arribem al Coll d’Estela, des d’on fem una “anada-tornada” per coronar el Cogulló d’Estela, aixi que seguim amb tendencia al S/SE prop del filat i per un prat. Quan el prat s’acaba seguim per un sender evident (senyals verds) que va resseguint una lleixa per la cara N del Cogulló fins trobar un punt feble per on s’enfila ajudats d’un facil tram equipat amb un cable, despres per una canal on fem alguna facil grimpada (Iº) i tot seguit per una lleixa una mica exposada que revolta el Cogulló pel seu vessant O fins assolir el cim (1862m), coronat per una bonica creu, una gran senyera i unes vistes molt bones. Des del cim del Cogulló d’Estela desfem el cami fet fins el Coll d’Estela i ara tombem a la dreta (E) cap a un petit prat amb grans rocs i poc despres prenem una pista secundaria que continua davallant, que deixem als pocs metres per un corriol fressat a l’esquerra (fites, senyals grocs) que s’orienta al NE enmig d’un bonic bosc de pi amb boix. Poc despres fem una suau davallada que ens deixa en els prats dels Plans de Tagast, on el corriol es difumina, pero nomes cal travessar els prats al N (fites abundants) i a l’altre extrem dels mateixos reprenem el corriol que seguim tot davallant i enmig del bosc fins sortir a una cruilla poc evident on conectem amb el PR. Des d’aquest punt fem una curta “anada-tornada” seguint el corriol al N fins la Font de Tagast, sempre abundant i fresca i on trobem un petit refugi. Retornem a la cruilla abans esmentada i ara davallem a l’E/NE seguint el PR pero fent drecera per un corriol fressat i ben fitat de les nombrosses marrades que va fent la ruta senyalitzada fins sortir, força mes avall, a Cal Déu, en estat ruinos. Deixem Cal Déu a la nostra dreta i seguim pel corriol fressat que poc despres s’incorpora a la pista per on va el PR, que seguim a l’esquerra (E), fem una curta pujada i despres deixem la pista i prenem un sender fressat a la dreta (SE, senyals PR) enmig d’un espes boix que ens deixa en el Santuari de Corbera (s.XVII i XVIII), format per un conjunt d’edificis adossats al voltant de l’esglesia, dins la qual s’hi troba l’imatge de la Mª de Déu de Corbera (s.XV). Visitat el santuari baixem per una pista cimentada al SE i, poc despres, deixem la pista cimentada i el PR i baixem a la dreta per un corriol que amb tendencia al S ens acaba deixant en una cruilla senyalitzada, on conectem amb el GR que seguim cap a Espinalbet (indicat), tot travessant els bonics Plans de Corbera a l’O/SO. Poc mes endavant, quan estem paral•lels amb el Santuari de Corbera, girem a l’esquerra i, just a l’inici del bosc, trobem un sender fressat que davalla al S (senyals GR) fent ziga-zagues fins sortir a l’esglesia de Sant Vicenç d’Espinalbet (s.XII i XVII), documentada al s.XII. L’edificacio actual esta datada a finals s.XVII i inicis del XVIII. Sembla ser que el lloc ocupat actualment per l’esglesia antigament l’ocupava el Castell d’Espinalbet (s.XII), del que es conserven poques restes (mes informacio en Catalunya Medieval.es). Seguim per un cami cimentat que davalla (GR) i tot seguit trobem un indicador que ens convida a deixar el cami cimentat i prenem un corriol a l’esquerra (S, senyals GR) que pasa al costat d’una casa en ruines, despres el cami tomba a l’esquerra pasant per sota de l’esglesia i davalla dins d’un bosc bastant ombrivol fins desembocar en una pista secundaria, que seguim a la dreta i baixant fins sortir a la carretera de Berga als Rasos de Peguera. Travessem la carretera i seguim per un sender a l’altre banda (SE) que ens deixa en una pista que a dia d’avui estan formigonant i seguim a la dreta (S, senyals GR) i en suau davallada enmig d’un bonic bosc amb roures i deixant el Torrent de Tagast a la nostra esquerra i avall. Poc despres pasem al costat de diverses cases i sortim a una pista asfaltada on trobem una cruilla de camins indicada: seguim cap a Queralt (indicat, senyals GR) per la pista asfaltada a l’esquerra i avall pasant al costat d’algunes cases mes i, poc despres i a l’alçada d’un nou indicador, deixem la pista asfaltada i girem a la dreta cap a Queralt (indicat, senyals GR) per un sender que davalla al costat d’un tancat fins creuar el Torrent de l’Alou o Riera de Metge. A l’altre banda seguim pujant i serpentejant una mica per un sender fressat enmig de l’obaga que s’orienta al SE. Poc mes amunt trobem algun tram força costerut habilitat amb esglaons i despres fa un tram mes planer e iclus davalla una mica fins desembocar a una cruilla senyalitzada (Baga de Cal Pere Sastre). Seguim cap a Queralt (indicat, senyals GR) pel sender de l’esquerra (E) i baixant fins trobar una nova cruilla, on deixem el sender que portem i prenem un altre a la dreta que s’endinsa en una obaga força ombrivola amb tendencia al SE i comença a pujar novament amb algun tram costerut habilitat amb esglaons de pedra. No triguem en començar a veure diversos faigs de bon tamany i tot seguit arribem a la petita area de lleure amb bancs de la Font del Bou, que a dia d’avui no raja. Continuem per un cami molt turistic envoltats de faigs fins sortir al Santuari de Queralt. L'indret on avui s'aixeca el santuari correspon a l'espai que havia estat ocupat pel Castell de Guillem de Berguedà. Al conjunt de Queralt trobem el santuari on es venera l’imatge de la Mª de Déu de Queralt (segons la llegenda la va trobar un pastor de Vilaforniu al s.XIV) i un edifici annex que antigament era l'hostatgeria del santuari, on avui hi ha un restaurant i l'estació del funicular que puja des dels aparcaments. El 1386 es va construir el primer santuari que es mantingue fins el s.XVIII, quan fou construït el santuari actual, inaugurat el 1741. El 1835 es va adaptar l'edifici com a fortalesa i presó, i fou malmes, profanat i incendiat durant els primers anys de la guerra civil (1936-1939). Travessem el recinte del santuari amb tendencia a l’E fins arribar a l’aparcament del mateix, des d’on anem a buscar la carretera d’acces i la seguim davallant (direccio Berga) i, als pocs metres, deixem la carretera i davallem a la dreta per un cami fressat i pedregos (senyals grocs) fent giragonses enmig d’una fageda amb algun exemplar de bon tamany. Mes avall el cami fressat (senyals grocs) davalla amb tendencia a l’E/NE i travessa la carretera diverses vegades fins arribar a la Capella de la Sagrada Familia, des d’on anem a buscar la carretera i la seguim direccio Espinalbet (indicat). Poc despres de creuar la Riera de Metge deixem la carretera i prenem un sender a l’esquerra i pujant que ens acaba deixant en el punt d’inici.\n***NOTA: La major part de la ruta es per corriols i senders fressats i senyalitzats, pero hi ha un tram sense cami evident des del Serrat de les Arades fins la Bassa dels Rasets, majoritariament per un bosc molt net i de bon fer. Alguns trams equipats amb cadenes (Roca d’Uró) i cables (Cogulló d’Estela) molt facils per gent habituada (de fet son innecesaris), pero poden ser dificils per gent poc experimentada. Tram bastant exposat en la baixada equipada amb cable que ens deixa en la boca de l’Avenc d’Estela (evitable), on si volem explorar-lo a fons millor portar una corda. Cal tenir en comte el fort desnivell acumulat de la ruta.\n-“Morrals de St Salvador i Sobrestrada, Salts i Gorgs de la Riera Clarà i la Rasa del Grau, Balma Forats i la Bòfia des d'Avià”\nCova de Campmorí\nFont dels Pegueressos\nRoc de l'Estany\nL'Estany / Pla de l'Estany\nSerrat de les Arades\nPleta del To\nSerrat de les Estelles\nColl del Cap de la Canal del Tonedor\nSerrat de l'Hospital\nPla de l'Orri / Collada dels Rasets\nFont de la Constança de Puigventós\nCapella de la Sagrada Familia\nLa ruta es una pasada, perfectament explicada i ben marcada, enhorabona un cop més Aventura't! Gracies per compartir\nHola lamu! a mi també em va agradar molt, força completa i variada. Gràcies pel teu comentari i valoració, Salut i muntanya!\nEstela t. García 08/11/2015\nHola estela trilla, grácias por tu comentario i valoración, Salut i muntanya!\nUna ruta muy, muy bonita y con la descripción que has hecho es imposible perderse!\nHola Montcada, celebro que te haya gustado la ruta! Gracias a tí por dejar tú comentario, Salut i Muntanya\nMagnifica ruta. Feia temps que la volia fer, i la estava reservant per una ocasio especial, y no a decebut. La baixada de la torreta amb fort vent a estat interesant..........i la pujada al Cogulló d'Estela amb trams de gel i neu tambe a tingut la seva gracia. Gracies mestre. Bon any nou\nHola jorgegomez1206, tinc un molt bon record d’aquesta ruta, celebro que l’hagis gaudit de valent! Gràcies a tú per deixar un cop més el teu comentari i valoració, fins molt aviat!\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Cogulló d'Estela, Roca d'Uró, Figerassa, Torreta, Serrats de les Arades, Estelles i Hospital i Santuaris de Corbera i Queralt https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/cogullo-destela-roca-duro-figerassa-torreta-serrats-de-les-arades-estelles-i-hospital-i-santuaris-d-10129983 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món


Conclou el projecte juvenil i contra situacions de discriminació «Laboratori d’identitats» | Ajuntament Pineda de Mar\nConclou el projecte juvenil i contra situacions de discriminació «Laboratori d’identitats»\nEl projecte del Programa d’Immigració i la Regidoria de Joventut s’ha desenvolupat durant tot el curs amb joves amb diferents trajectòries vitals. L’objectiu del projecte era crear un espai on els joves poguessin expressar les diferents situacions de discriminació viscudes.\nEl passat mes de novembre, dins del Programa d’Immigració i juntament amb la Regidoria de Joventut de l’Ajuntament de Pineda de Mar, es va iniciar el projecte «Laboratori d’identitats». La finalitat d’aquest projecte era poder crear un laboratori d’experimentació de processos interculturals personals i col·lectius, permetent instaurar un espai on els joves poguessin ser capaços d’expressar diferents situacions de discriminació viscudes. Al llarg d’aquests mesos cada setmana un grup de joves amb trajectòries vitals diverses han participat d’aquest laboratori, apostant per treballar l’apoderament així com també la seva vinculació amb el territori i el sentiment de pertinença al municipi.\nEl passat divendres 31 de maig es va donar per conclòs el projecte amb una presentació del mateix. Els assistents de la trobada a Can Jalpí van conèixer el resultat del treball de tot el curs a través de l’experiència dels propis joves, pòsters explicatius i vídeos que mostraven les discriminacions que presentaven els joves, com els afectaven, sentiments generats, però també visions de futur i oportunitats d’identitat.\nRepresentació i col·loqui a l’Auditori\nEnglobat en el projecte, dissabte 1 de juny es va celebrar a L’Auditori de Pineda un acte obert a tota la ciutadania amb la representació i posterior col·loqui de l’obra «No es país para negras» de l’actriu Silvia Albert Solape. L’obra, escrita en primera persona, ens presenta la vida de l’actriu i ens convida a reflexionar sobre temes com el racisme, la sexualitat de la dona negra i la construcció de la identitat.\n20190606_Identitat.jpg 188.39 KB\n20190606_Grup.jpg 92.24 KB\n20190606_Discriminació.jpg 173.72 KB


El Festival Escena Poblenou arriba a la seva XII edició\nUn any més torna el Festival Escena Poblenou, un festival d'arts escèniques contemporànies multidisciplinar que té com a vocació apropar el públic a les manifestacions artístiques contemporànies i donar suport a creadors. La XII edició del festival serà del 18 al 20 d'octubre i s'hi podran veure propostes de dansa, circ, teatre, música, titelles i altres disciplines que hibriden gèneres per a comunicar-se amb l'espectador.\nResultat de la col·laboració amb altres dinamitzadors escènics de la ciutat com el Graner, la Central del Circ, la Sala Beckett, Hangar o l'Antic Teatre, el festival presentarà les més recents creacions d'alguns dels artistes que hi han treballat.\nUna de les propostes més col·laboratives del festival és Públic, un projecte d'art urbà, activisme i societat que es desenvoluparà en 24 hores ininterrompudes d'accions artístiques que reivindicaran l'espai públic.\n(Circ i dansa)\nPlaça Can Felipa 19 h\n>Sonia Sánchez El Pliegue\nHangar, 22 h\n>Laila Tafur Mitologías\nPlaça Can Felipa 17´30 h\nHangar 19 h


review: jo-kai watch 3 - Rellotge Yo-Kai\nQuin és el millor descarregador de YouTube gratuït?\nRellotge Yo-Kai No és tan freqüent com ho era abans. Vull dir que aquesta setmana la botiga insígnia de la sèrie va anunciar el seu tancament al Japó.\nTot i la seva lenta caiguda en l'interès públic, la sèrie està igual de vivaç de sis anys. Comprovaré el que puc aconseguir.\nLlançat: 16 de juliol de 2016 (JP) / 7 de desembre de 2018 (UE) / 8 de febrer de 2019 (EUA)\nYo-Kai Watch 3 és un altre JRPG de la criatura que continua els antics jocs anteriors, tot i que, per a mal o per a mal, no necessàriament se suma a una història en marxa fora de la construcció mundial. Tot i el '3' moniker, com Pokémon , podeu saltar en qualsevol moment. Segur que hi ha algunes bromes i referències de l'anime que potser perdreu, però són innòcues, ja que el protagonista secundari (Hailey) és nou i la configuració de la història de Nate és que és un noi que es trasllada als EUA (anomenat 'BBQ' a -universe) i començar una nova vida amb nous amics. Aquesta vegada, no hi ha cap problema de 'versió separada SKU', almenys a l'oest: és una versió definitiva del joc.\nSi bé el 'swap en qualsevol moment' de la configuració de dos protagonistes està fent malbé, en molts casos, funciona aquí, sobretot gràcies a una bona construcció mundial basada en Internet. En aquest univers, fins i tot els Yokai utilitzen telèfons intel·ligents i es connecten entre si mitjançant la seva pròpia infraestructura centrada en l’esperit. Com a resultat, tot i que Hailey i Nate es troben en països completament diferents, les seves històries es poden complimentar naturalment les unes abans de les altres fins que arribin a la conclusió. Al jugar una determinada missió amb Nate, un company pot treure a la llum l’existència d’una determinada aplicació per a la tripulació de Hailey i viceversa. És interessant veure-ho tot.\nYo-Kai Watch 3 també fa un nou mecànic de combat centrat en el posicionament de l'equip. La batallada continua essent majoritàriament automàtica fora dels elements suppers activats per jugadors (Soultimates) i escollint en quina és la criatura en què cal centrar-se, però ara teniu el poder d’intercanviar els membres del partit al voltant d’un camp de batalla basat en una graella 3x3. Quan el vostre equip finalitzi importa quan es tracta de Soultimate es mou als dos extrems de la batalla, a la part superior de dues formacions centrals (alineant-se per obtenir més poder o endarrere les criatures per protegir els danys). Si no podíeu resistir el passiu de la sèrie en el passat, és una mica més atractiu ara, encara que moltes de les baralles estàndard són encara rudimentàries, ja que no requereixen vigilància.\nLes baralles dels caps són una història diferent, especialment algunes de les trobades superiors del final. En realitat, haureu d’afanyar-vos quan purifiqueu el vostre equip, administreu el vostre posicionament constantment i, en alguns casos, fins i tot cancel·leu súper atacs per preparar el vostre equip per a un atac imminent. Però, per a la gran majoria de l'experiència, molta gent no la trobarà gaire profunda i està bé. Si voleu una experiència RPG constantment hardcore potser Rellotge Yo-Kai la sèrie no és per a tu.\nNo, estic en el gran ridícul de tot això, la riquesa del món i per completament inesperat. El duet de 'Blunder and Folly', un equip de tipus FBI que investiga els 'fitxers Y', és d'or sòlid. Rellotge Yo-Kai no és més que un món divertit que hi ha, ple d’autoconeixement i d’humor més aviat adult per sota de la pell aparentment sacarina. Quan Hailey es va enfonsar completament al seu company Usapyon just després que ell li aboqui el cor davant seu, el vaig perdre. Si bé la fórmula de cerca i combat de JRPG és tradicional, la resta se sent autèntic.\nMolt pocs jocs claren la sensació de viatjar pels paisatges urbans i les zones rurals del Japó persona la sèrie em ve al cap) i Rellotge Yo-Kai es troba en aquest exclusiu club. Fins i tot alguna cosa tan exteriorment com ara anar amb un tren té una certa importància Rellotge Yo-Kai tenint en compte la veritat. Per si us pregunteu, alguns de l’humor de la barbacoa (EUA) consisteixen en fruites amb poca producció que es feien dècades abans en dibuixos animats de Tex Avery, però rarament arriben a un estat de gema. Observar la dicotomia que es desenvolupa entre les dues cultures a través dels ulls de Nate i Hailey reforça el concepte.\nHi ha una massa massiva Twin Peaks la referència que es fa al forn Busters missions laterals (que són molt més divertides com una cosa tipus gaiden i no un joc complet), una porció de converses de vida sobre noies màgiques en trànsit japonès i criatures com Treeter: una planta que passa tot el temps tuitant i té els cansats ulls vermells per Demostrar-ho. El món de Rellotge Yo-Kai és tan sana com estrany i inquietant. No hi ha res semblant i es tracta d'indrets amb els quals Nintendo no s'atreviria Pokémon .\nHe classificat els tres principals Rellotge Yo-Kai els jocs són iguals perquè estan a nivell. Els tres (alliberats a l'oest fins ara) estan en certa manera retinguts per un sistema de combat simplista, però tenen una infinita quantitat d'encant. Hi ha molt pocs jocs que poden fer-me somriure durant tot el recorregut i això compta molt.\njava afegint elements a una matriu\ncom escriure casos de prova en proves manuals\nRessenya: Soldats de joguina\nRevisió: Sniper Ghost Warrior 2\nRevisat: Gears of War 2, Pinocchio i masculinitat\nRevisió: Selecció natural 2\nKunio-kun: La col·lecció World Classics afegeix jocs de Drac Doble al seu arxiu


ENTREVISTA a Joan Carles Martín: “El Gastromaig promou el comerç i la restauració de Sant Sadurní” - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\nCom va sorgir la idea del Maig Gastronòmic?\nVa sorgir de la regidoria de Comerç i Turisme de l’Ajuntament, que es va encarregar durant els primers anys de la gestió. Posteriorment ens va oferir liderar-lo nosaltres, i vam decidir acceptar el repte. Es tracta d’una actuació que ajuda a promoure les empreses del comerç i la restauració de Sant Sadurní, i que cada any va guanyant adeptes.\nEnguany heu optat per un canvi de nom. Per quin motiu?\nEn les taules de treball que vam organitzar a la junta es va apuntar que calia fer alguns canvis, i un dels que va sorgir va ser el del nom. En buscàvem un de més modern i que fos més pràctic d’utilitzar a les xarxes socials i va sortir aquest. També vam fer canvis en el desplegable que repartim per les botigues i a les llars i on es recullen totes les activitats i empreses participants.\nQuants establiments són?\nUna trentena d’establiments locals de cava, restauradors i botigues d’alimentació que presenten durant el mes productes gastronòmics de qualitat, menús i delicatessen a un preu tancat de 35, 20 i 6 euros.\nA banda dels restaurants també hi participen establiments comercials del municipi que oferiran una quinzena d’activitats.\nSí, aquest any tripliquem l’oferta respecte a l’any passat, amb la col·laboració d’una cinquantena d’establiments, que oferiran tallers de diversos tipus; l’activitat Endevina-la, organitzada pel Servei de Normalització Lingüística, que consisteix en un joc per resoldre jerogrífics que es realitza als comerços; i també la gimcana gastronòmica, el little chef i el storytime, que oferirà Kids&Us per jugar en anglès amb conceptes gastronòmics.\nUn altre dels al·licients del Gastromaig són els sorteigs que es realitzen a través de les xarxes socials.\nSí, ens funcionen molt bé i són una bona manera de fer participar la gent, i alhora donar més difusió de l’esdeveniment. A través de Facebook i Instagram es podrà participar en els sorteigs d’una escapada a la Capital del Cava i visites enoturístiques. A més, entre les compres que s’efectuin amb la targeta client de Som Sant Sadurní se sortejaran diferents productes gastronòmics.\nQuants establiments del municipi teniu associats i quants disposen de la targeta de fidelització?\nActualment tenim un centenar d’establiments associats, dels quals una seixantena tenen la targeta a disposició dels clients. Estem molt satisfets de la resposta que està tenint, perquè es fa servir molt.\nUn dels principals motius és que tots els punts que s’acumulen es poden gastar en qualsevol botiga associada i en el moment que es vulgui.\nQuines altres activitats organitzeu al llarg de l’any?\nFem diverses activitats i organitzem accions per dates assenyalades com Sant Jordi, Sant Joan, les Fires i Festes de Sant Sadurní, i per Nadal, que és una de lesmés importants. També participem a la campanya “A la vila en bicicleta” , vinculada a la Setmana de la Mobilitat Sostenible i Segura, i organitzem la Nit Empresarial en el marc de la Setmana del Comerç.


“Sons de Hollywood”, sessió de cinema i música de La Primitiva | Corporació Musical Primitiva CIM Apolo / Notícies\n← Hiroshi Fujii, un japonès de ‘la terreta’\nConcert de la Sant Andreu Jazz Band al Teatre Calderón →\n“Sons de Hollywood”, sessió de cinema i música de La Primitiva\nPosted on febrer 8, 2018\tby CMP Noticies\nPMB. Aprovisioneu-vos d’un gran bol de ‘rosetes’ i un bon refresc perquè s’apaguen els llums i torna el cinema a l’escenari del Teatre Calderón de la mà de la Corporació Musical Primitiva amb l’estrena del concert Sons de Hollywood el diumenge 25 de febrer a les 18.30 h. comptant amb la direcció conjunta d’Àngel Lluís Ferrando i Eduard Terol i Botella, els quals ens portaran a realitzar un itinerari per les bandes sonores de diferents produccions nord-americanes que han aconseguit algun premi de l’Acadèmia de les Arts i Ciències Cinematogràfiques a Estats Units al llarg de la història. Organitzat per l’Ajuntament d’Alcoi, el programa inclou títols fonamentals com Lo que el viento se llevó, Ben-Hur o Lawrence de Arabia en arranjaments per a banda que aniran acompanyats de projeccions d’escenes d’aquestes i altres pel.lícules mentre sona la música. Venda entrades: http://www.ticketalcoi.com o taquilla teatre: de dilluns a divendres d’11.30 a 13.30 h. i dijous, divendres i dissabte de 18 a 20 h. *Preu de les entrades: 6 euros (amfiteatre i Club de l’Espectador) i 8 euros (pati de butaques).\nAquesta entrada s'ha publicat en concerts, fotonoticia, general, premsa i etiquetada amb 2018, ajuntament d'alcoi, Alcoi, Angel Lluis Ferrando, Banda Primitiva, Eduard Terol Botella, Música para el Cine, Sons de Hollywood, Teatre Calderón d'Alcoi. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


laterceravia.cat – Referèndum: legitimitat o legalitat – La Vanguardia\nL’ intens debat sobre la convocatòria del referèndum de després de l’estiu ha empès dos grups de juristes a fer un pas endavant per pronunciar-se sobre quina viabilitat té. Dijous la plataforma Tercera Via va presentar una declaració que aposta per tornar a enfilar el camí del mig abans no es produeixi el xoc jurídic i polític entre els governs. L’altre grup és el de Juristes pel Referèndum, en què 600 professionals de la justícia van subscriure un manifest a favor del dret a decidir.\nEls dos col·lectius han publicat manifestos i declaracions sobre els principis que cal tenir en compte per resoldre la crisi política actual i que, en ambdós casos, sempre passen pel respecte a la legalitat. Ara bé, fins on es pot esprémer la llei? Aquesta és la principal discrepància entre els dos col·lectius.\nPortes obertes: el camí del mig\nL’últim manifest es va presentar dijous. Prop de tres-centes persones van omplir l’Auditori del Col·legi d’Advocats de Barcelona per donar suport al col·lectiu Portes Obertes del Catalanisme, que aposta per seguir el camí de la tercera via, suspendre el referèndum i seure en una taula de negociació amb el govern espanyol per fer més factibles les pretensions catalanes. “No degradem les nostres institucions ni saltant-nos l’Estat de dret ni bloquejant els canvis que són necessaris i possibles”.\nLa discrepància principal amb l’altre grup de juristes rau en la voluntat de tirar endavant la votació en el moment actual més que no pas en una qüestió legal. De fet, tots dos grups estan d’acord que la Constitució no recull el referèndum vinculant que vol implementar el Govern i que l’única possibilitat seria dur a terme un referèndum consultiu, que seria similar al 9N però autoritzada per l’Estat. “Un referèndum consultiu sí que hi cap”, apuntava dijous l’exvicepresident del TC, Eugeni Gay, durant un col·loqui durant la presentació de Portes Obertes del Catalanisme.\nTot i això, per molt que aquest referèndum hi càpiga, el col·lectiu descarta que ara per ara sigui convenient tirar-lo endavant. A la presentació de la declaració hi van assistir destacats dirigents del PSC i de l’extingida Unió Democràtica com Miquel Iceta, Pere Navarro, Josep Antoni Duran i Lleida, Ramon Espadaler i exconsellers com Caterina Mieras, Ramon Espasa, Lluís Alegre i Ignasi Farreras. En el col·loqui a banda d’Eugeni Gay també hi van participar l’exconsellera Pilar Fernández Bozal i el catedràtic de Dret Constitucional de la UB Xavier Arbós.\nEl professor destaca que “la idea de Portes Obertes no té com a objectiu impulsar un referèndum consultiu sinó propiciar espais de diàleg. Aquests espais s’han de trobar en el marc legal, que ofereix un ampli ventall de possibilitats, entre les quals hi ha la celebració d’un referèndum consultiu. Però això no ho plantejo com a primera opció”.\nLa recepta de la tercera via per evitar el xoc de trens passa per tornar a la casella de sortida. Posar el comptador a zero i establir una negociació que pugui ser fructífera per a totes dues parts, és a dir, el Govern espanyol i els partits polítics que defensen celebrar el referèndum, al marge que siguin o no independentistes. El grup assenyala que per aconseguir-ho calen concessions. Per això demanen al Govern català que suspengui el referèndum i al Govern espanyol que s’avingui a revisar la singularitat de Catalunya, el finançament de l’autogovern i les competències de la Generalitat.\nDues imatges de les presentacions del manifest de Portes Obertes (a dalt) i Juristes pel Referèndum (a baix) (David Airob)\nJuristes pel referèndum\nPer contra, els Juristes pel Referèndum volen que el govern de la Generalitat tiri endavant la convocatòria de la consulta perquè consideren que hi ha marge legal per fer-ho. Sis-cents professionals, entre advocats, procuradors, secretaris judicials i algun jutge, van subscriure el manifest. “El dret ha d’estar per donar respostes i no per ser un impediment”, afirma la catedràtica de Dret Constitucional de la UB, Mercè Barceló, que afegeix que “el principi democràtic permetria celebrar del referèndum”.\nLa catedràtica és una de les sis-centes persones que van subscriure “el manifest de juristes a favor del dret dels ciutadans a celebrar un referèndum per decidir el futur polític de Catalunya”. El bressol de la iniciativa és el Col·lectiu Praga, que integra un grup de professors de dret universitari que s’expressen en la línia del que fixa el Pacte Nacional pel Referèndum.\nEn aquest col·lectiu, entre d’altres, hi figuren l’actual alcalde accidental de Barcelona, Gerardo Pissarelo, i l’ex-secretari general del Parlament Pere Sol, que va abandonar el càrrec després d’un any ple de tensions.\nA la presentació del col·lectiu hi van assistir el conseller Carles Mundó, el president del Pacte Nacional pel Referèndum, Joan Ignasi Elena, el president d’Òmnium, Jordi Cuixart, els diputats de Junts pel Sí Jordi Turull i Lluís Llach, David Cid, de la direcció d’ICV i d’En Comú Podem i Carles Viver Pi-Sunyer, expresident del Consell Assessor de la Transició Nacional.\nAquest grup de juristes considera que l’actual constitució permetria celebrar un referèndum atenent al principi de participació política. Entenen que amb el marc legal actual es podria fer la votació que “jurídicament seria consultiva però políticament seria vinculant”. A partir d’aquí, en cas que guanyés el sí, s’hauria d’engegar els mecanismes de negociació amb l’Estat per plasmar el resultat en una reforma constitucional.\nEls dos grups coincideixen a dir que el referèndum només podria ser consultiu, però difereixen en el moment que s’ha d’aplicar i sobretot en el camí del futur. Els partidaris de la tercera via insisteixen que el rumb emprès pel govern ha de cenyir-se a la legalitat i veuen amb temor la voluntat de l’executiu de Puigdemont de desobeir les lleis en nom d’una suposada legitimitat. “La legalitat és la que dona la legitimitat. No es poden invertir els termes i posar en risc una cosa tan important com la Constitució”, insistia l’exvicepresident del TC. El catedràtic Arbós subratlla que el Govern està “banalitzant el dret invocant la legitimitat”, ja que considera que la desobediència és un “exercici individual en què s’assumeix el risc d’incomplir la llei per compte propi”, però el Govern no pot “desqualificar tot l’ordenament jurídic en nom de la seva legitimitat”. Per contra, els Juristes pel Referèndum ho veuen del tot diferent. Consideren que com que la consulta sí que té cabuda a la Constitució l’Estat té l’obligació de donar-hi resposta. En cas que no sigui així entenen que el primer que estaria desobeint la llei seria el Govern espanyol i, per tant, l’escenari seria diferent per poder emprendre altres vies. “Si a tu et neguen l’existència d’un dret que existeix, qui trenca el joc de cartes és l’altra part. Aleshores, qui està desobeint? Si l’Estat no compleix amb els seus compromisos el primer que desobeeix és l’Estat”, es pregunta Barceló.\nEn qualsevol d’aquests casos la discussió jurídica culmina en una col·lisió de drets i cada col·lectiu es mostra partidari de prioritzar-ne uns en favor d’uns altres. Els partidaris de la tercera via recorden que la Constitució fixa la “indissoluble unitat de la nació espanyola”, mentre que els impulsors del referèndum creuen que la seva tesi queda avalada pel “principi democràtic”.\nLes visions dels juristes, en definitiva, depenen de com s’interpretin les lleis. Els dos catedràtics, Xavier Arbós i Mercè Barceló, recorden la doctrina del dret internacional sobre els referèndums d’autodeterminació. Arbós afirma que “no es pot fer un referèndum d’autodeterminació si no hi ha una situació colonial o d’opressió de les minories, i en aquest cas vivim en un sistema democràtic”. I Barceló expressa que “si això fos així arribaríem a una conclusió molt estranya. Com que no som una colònia ni un poble oprimit, no podem decidir”.\nPer La Tercera Via|2017-06-05T21:36:16+00:00maig 14th, 2017|Categories: Notícies, Recull de Premsa|0 Comentaris


Es construiran tres mòduls de servei més per a Artemis a Europa | ServeisTIC.net\nEs construiran tres mòduls de servei més per a Artemis a Europa\nYou are here: ServeisTIC.net > Blog > Ciència > Es construiran tres mòduls de servei més per a Artemis a Europa\nL’ESA va signar un altre contracte amb Airbus per a la construcció de tres mòduls de servei europeus més per a Orió, la nau espacial de la NASA que farà volar astronautes a la Lluna i a la passarel·la lunar com a part del programa Artemis.\nOrió: la nau espacial\nAmb aquests mòduls de servei europeus, a més de tres que ja estan en producció, l’ESA assegura que el programa Artemis de la NASA continua desenvolupant una presència sostenible a la Lluna i al seu voltant en col·laboració internacional. Els tres mòduls s’integraran a Bremen, Alemanya, amb components i maquinari construïts i subministrats per empreses de 10 països d’Europa.\nEl mòdul de servei europeu s’utilitzarà per fer volar astronautes a la Lluna. Com a central de la nau espacial Orion, proporciona propulsió i els consumibles que els astronautes necessiten per mantenir-se vius.\nDavid Parker, director d’Exploració Humana i Robòtica de l’ESA, va dir: “Aquest contracte duplica el compromís d’Europa de lliurar el maquinari vital per enviar la humanitat a la Lluna a Orió. Juntament amb els elements que estem construint per a la passarel·la lunar, garantim places per als astronautes de l’ESA per explorar el nostre sistema solar, així com garantir ocupació i coneixements tecnològics per a Europa “.\nForward to the Moon comença a Europa\n“Europa ha entrat en una nova dècada d’exploració”, va dir Andreas Hammer, cap d’exploració espacial d’Airbus, “Construir sis mòduls de servei europeus d’Orion és una empresa com cap altra. Airbus compta amb algunes de les millors ments del món en exploració espacial que treballen en aquest fenomenal vehicle i aquest nou acord facilitarà moltes missions futures a la Lluna mitjançant aliances internacionals. Europa és un soci fort i fiable en les missions Artemis de la NASA i el mòdul de servei europeu Orion representa una contribució crucial a això ”.\nMòdul de servei europeu-1 per a Artemis I preparat per alimentar-lo\nEls mòduls de servei europeus són cilindres de 4 m de diàmetre i alçada. Tenen quatre matrius solars que abasten 19 m de diàmetre quan es desplegen i que generen prou energia per alimentar dues llars. Les 8,6 tones de combustible del mòdul de servei poden alimentar un motor principal i 32 propulsors més petits. També proporciona a la tripulació els elements centrals del suport vital, com ara aigua i oxigen, i regula el control tèrmic mentre està connectat al mòdul de la tripulació.\nInstal·lació de tancs de combustible al mòdul de servei europeu-2\nArtemis I, el primer vol de prova d’Orion sense tripulació amb mòdul de servei europeu, s’està alimentant al Centre Espacial Kennedy de la NASA, a Florida (EUA), en preparació per al seu vol a finals d’aquest any. La propera missió, Artemis II, veurà com els primers astronautes volen al voltant de la Lluna i tornen a la Terra; el seu mòdul de servei europeu està finalitzant la integració a Bremen. Amb Artemis III, la NASA aterrarà la primera dona i el següent home a la Lluna.\nEls mòduls anunciats avui s’utilitzaran per a les missions Artemis IV a VI. Els dos primers d’aquests tres mòduls del contracte són la contribució europea a la passarel·la lunar internacional.\nL’estructura del mòdul de servei europeu-3 arriba a Bremen\n← 3rESO comença el primer Itinerari d’Aprenentatge del curs\nVols completar o millorar la teva formació? El departament de Promoció Econòmica ja té preparada la programació de cursos per l’any 2021:: Ajuntament d’Abrera →\nSolar Orbiter fa caure Venus, la Terra i Mart


Beca Ernest Lluch de Ciències Socials i Humanes 2019. L'institut de Cultura de la Ciutat d'Olot, per mitjà de l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa, convoca aquesta beca amb l'objectiu de fomentar la recerca en el camp de les ciències socials i humanes. Aquesta beca s'atorgarà al millor projecte inèdit sobre història, geografia, literatura, dret, filologia, art, economia o ciències socials referit a l'àmbit territorial de la comarca de la Garrotxa. La dotació de la beca és de 4.500  i els candidats hauran de trametre a la secretaria de la Beca (Arxiu Comarcal de la Garrotxa, pl. del Puig del Roser, 1 Olot 17800) la documentació següent: Les dades personals i currículum vitae, i el projecte de treball amb una extensió mínima de 5 folis i màxima de 10. El termini per presentar aquesta documentació acabarà el 30 de setembre del 2019. Més informació a www.olotcultura.cat. Mostar més dates\nBeca Oriol de Bolòs de Ciències Naturals 2019. L'institut de Cultura de la Ciutat d'Olot, per mitjà del Museu de Volcans i del Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa, convoca aquesta beca amb l'objectiu de fomentar la recerca en el camp de les ciències naturals. Aquesta beca es destinarà a treballs de recerca i divulgació en tots els camps relacionats amb el medi natural, pel que fa a la geografia, la zoologia, la botànica i el medi ambient en general referits a l'àmbit territorial de la comarca de la Garrotxa. La dotació de la beca és de 4.500  i els candidats hauran de trametre a la secretaria de la Beca (Museu dels Volcans, av/ de Santa Coloma, 47, Olot 17800) la documentació següent: Les dades personals i currículum vitae; el projecte de treball amb una extensió mínima de 5 folis i màxima de 10 i tota la documentació addicional que els aspirants creguin convenient. El termini per presentar aquesta documentació acabarà el 30 de setembre del 2019. Més informació a www.olotcultura.cat. Mostar més dates\nPremis de recerca Guilleries. La Càtedra de l'Aigua, Natura i Benestar, i l'Ajuntament de Sant Hilari Sacalm convoquen aquests premis. Els guardons tenen l'objectiu d'impulsar la recerca sobre el patrimoni de les Guillaries. Els investigadors i investigadores, ja sigui a títol individual o com a grup o col·lectiu, hauran de presentar un projecte per a la realització d'una recerca relacionada amb l'aigua, el territori o la biodiversitat. Els guanyadors/es rebran un premi de 5.000 euros i tindran un any per desenvolupar un projecte sobre aquestes temàtiques. El termini de recepció de la documentació finalitza el 15 d'octubre del 2019. Els candidats hauran de fer arribar la sol·licitud de presentació a qualsevol de les Oficines de Registre de la Universitat de Girona o de la Universitat de Vic. A més caldrà que enviïn a la Càtedra de l'Aigua ([email protected]) tota la documentació que trobaran a les bases de la convocatòria a www.catedraaigua.cat. Més informació a la mateixa pàgina web o correu esmentat. Mostar més dates


CONCURS DE RELATS | Notícies - Llibreria Geli - Llibreria Online de Girona - Comprar llibres en català i castellà\n/ CONCURS DE RELATS\n-Obert a qualsevol persona que vulgui explicar i compartir la seva experiència amb les cures pal·liatives i el final de vida.\nREQUISITS DEL RELAT.\n-La temàtica del relat girarà entorn les cures pal·liatives i el final de vida.\n-L’extensió màxima és de 1.000 paraules (1 full DIN A-4 / lletra Arial, mida 12, interlineat 1,5).\n-El relat ha de ser inèdit i original. Pot ser en català o en castellà.\n-Cada autor només podrà presentar un relat.\nTERMINI I PRESENTACIÓ DEL RELAT.\n-La data límit de recepció dels treballs és el 30 de setembre de 2019 a les 22:00h.\n-Els relats es poden presentar per correu electrònic a l’e-mail activitatsgirona@aecc.es, indicant a l’assumpte del correu: “Concurs de relats Dia Mundial de les Cures Pal·liatives”. (S’ha de fer constar nom i cognoms de l’autor i telèfon de contacte) o bé en paper a la recepció de la seu de l’AECC-Catalunya contra el Càncer Girona, en un sobre tancat en el qual s’indiqui el text “Concurs de relats Dia Mundial de les Cures Pal·liatives”. Dins del sobre s’han d’adjuntar dos fulls, un amb el relat i un altre amb les següents dades de l’autor: nom i cognoms, telèfon de contacte i email.\nSELECCIÓ I COMUNICACIÓ DELS RELTATS GUANYADORS.\n-El Jurat del Concurs de Relats estarà format per tres membres coneixedors del món literari i de les cures pal·liatives: - Jordi Gispert, llibreter de la Llibreria 22 - Carles Ribas i Blanché, escriptor - Gemma Riera, treballadora social de l’Institut Català d'Oncologia de Girona, Servei de suport i cures pal·liatives.\n-El relat guanyador es farà públic i es llegirà durant un els actes del Dia Mundial de les Cures Pal·liatives, que es celebrarà el dia 9 d’octubre a les 19h a l’Espai 22 (carrer Hortes, nº22 de Girona).\n-L’acte de lliurament de premis està obert a tothom.\nGràcies als nostres col·laboradors, es concediran tres premis als millors relats presentats. Els relats premiats es publicaran a la web de l’AECC Girona (www.girona.aecc.es).\nMALAURADAMENT LA PRESENTACIÓ D'AVUI QUEDA SUSPESA\nPRESENTACIÓ DE LA TRILOGIA " LOS SUPER PODERES DE MAMÁ "\nUS ESPEREM A LA GELI AQUEST DISSABTE 7 DE MARÇ A LES 12 DEL MIGDIA


Curs Professionalitzant de Big Data a Barcelona per LCI Barcelona, Escola Superior de Disseny - educaweb.cat\nCurs Professionalitzant de Big Data\nL'objectiu del curs és fer una introducció al Data Management i el Big Data per a tots aquells professionals i empreses interessats en l'anàlisi i la gestió de grans quantitats de dades. S'adquiriran una sèrie de conceptes, tècniques i eines especialitzades en l'extracció d'informació rellevant de les dades que permeti desenvolupar estratègies de negoci i prendre millors decisions. Durant el programa es realitzaran pràctiques amb Big Data per descobrir les múltiples oportunitats que ofereix aquest fenomen en els diferents sectors laborals.\n• Del Data Mining al Big Data: escala, volum i velocitat. Món connectat.\n• Tècniques principals. • Usos empresarials.\n• El cas particular del disseny i les tendències.\n• Futur: Internet of Things, Machine Learning, Intel·ligència Artificial.\n2. Analitzant l'usuari: Big Data com a font d'insights\n• Com analitzem l'usuari? Quines dades cercar?\n• Rudiments d'exploració etnogràfica.\n• De l'etnografia a l'exploració de dades.\n3. Analitzant l'entorn: Big Data, tendències i anticipació\n• Què són les tendències i com s'exploren.\n• Fonts de dades sobre tendències, creant magatzems de tendències.\n4. Entenent i comunicant el que diuen les dades\n• Visualització de dades.\n• Eines de visualització.\n• Pràctiques de visualització.\n• Integració del procés de treball en Big Data a l'empresa.\n• Casos d'estudi.\nDurant el curs es durà a terme un projecte de Big Data.\nProfessionals del sector de la comunicació i la tecnologia o altres professionals interessats en el treball amb grans volums de dades.\nEmpreses de tecnologia de la informació.\nDissenyadors de producte i servei.\nDimarts, de 19 a 22h\n- Conèixer què és el Data Management i el Big Data, el seu impacte en les organitzacions i els beneficis que pot aportar.\n- Mostrar com les tècniques de Big Data serveixen a l'objectiu de dissenyar productes i serveis més ajustats a les necessitats reals dels usuaris.\n- Conèixer el context i les tècniques principals de Big Data.\n- Familiaritzar-se amb la tecnologia disponible per l'anàlisi de grans volums de dades.\n- Conèixer algunes de les tècniques del tractament de dades i la seva visualització.\n- Entendre com es duu a terme un projecte de Big Data.\nDiploma atorgat per l'escola.\nAlgunes de les sortides professionals d'aquest curs són:\nAssessor o consultor en implantació de sistemes de\nDissenyador de producte.\nDissenyador de visualitzacions interactives.\nI professions en tots els àmbits en què cal\nCurs Professionalitzant de Big Data encara no ha rebut opinions


Premis convocats per l'entitat, què cal tenir en compte?\nSi el premiat o premiada és persona física professional autònom\nSi el premiat o premiada és persona física no professional\nSi el premiat o premiada és persona jurídica\nPremis rebuts per l'entitat\nPremis exempts de l'obligació de retenir\nQuan una entitat fa una convocatòria de premis, cal que analitzi de quina manera les persones que en resultin guanyadores poden quedar afectades pel fet de rebre aquest reconeixement.\nEn funció de diverses variables (l'objecte del premi, el seu import monetari, si porta implícita o no una cessió de drets de propietat intel·lectual, si el guanyador o guanyadora és una persona professional autònoma, o si no ho és, o si es tracta d'una persona jurídica...) , l'entitat podria estar obligada a fer una retenció de l'IRPF, o d'un altre tipus.\nTot això hauria de quedar previst de forma adequada a les bases de la convocatòria del premi.\nTambé cal pensar com es documentarà a nivell comptable i fiscal l'atorgament del premi. Normalment, a aquests efectes és suficient l'acta del jurat.\nPerò també caldrà que les persones perceptores, els guanyadors i les guanyadores del concurs, signin un document on figurin les seves dades personals, l'import del premi i de la seva retenció, si s'escau, i una menció al tipus de tributació al qual queden afectes. S'haurà de valorar la possibilitat d'incloure una ratificació de l'acceptació de les bases de la convocatòria i, en el seu cas, de la cessió dels drets d'utilització del producte resultant del premi (que pot ser una app, un llibre, un poema, material gràfic i audiovisual, etc.).\nSi la persona premiada és un o una professional autònom o autònoma, cal analitzar l'objecte del premi i si hi ha o no cessió de drets d'autor. En el cas de les persones professionals autònomes, normalment no es dona aquesta cessió. Si es donés, caldria tractar-la de la mateixa manera que quan el premi es dona a una persona particular.\nCom que l'habitual en aquests casos és que no es tracti d'un premi d'atzar sinó d'un premi concedit a una obra, un projecte, o una trajectòria determinada, l'import a percebre no es pot considerar com a guany patrimonial, sinó com a un rendiment més de la seva activitat professional.\nLa tributació i obligació de retenció serà anàloga a la de la resta de rendiments o ingressos que la persona professional obtingui a partir de la seva activitat econòmica.\nSi està donada d'alta en un epígraf de l'Impost sobre activitats econòmiques (IAE) que impliqui que se li hagi de fer retenció (activitats considerades de professionals independents), se li haurà de practicar una retencíó del 15%, o del 7% en cas que estigui en l'any d'inici d'activitat o dels dos següents.\nSi està donada d'alta en un IAE de tipus empresarial, que normalment no comporta retencions (per exemple, la persona titular d'un restaurant que participa i guanya un premi en un concurs gastronòmic organitzat per l'Associació de Comerciants de la seva ciutat), no tindrà cap tipus de retenció, perquè la seva activitat professional habitual tampoc no en té.\nSi el premiat o premiada és una persona particular, no professional autònom i que no realitza activitats econòmiques, es poden donar dues situacions:\nQue el premi comporti la cessió d'algun dret d'explotació o ús.\nQue el premi no doni dret a l'ús de la creació per a l'entitat convocant.\nEn el primer cas, es consideraria un rendiment del treball derivat de l'elaboració d'obres en les quals es cedeixi el dret a la seva explotació. La retenció de l'IRPF que l'entitat donant hauria de fer seria del 15%, segons l'establert a l'article 80.1.4t del Reglament de l'IRPF, aprovat pel Reial Decret 439/2007.\nCom que no es consideraria que hi hagués activitat econòmica, ni que la persona premiada estigués actuant com a empresari/a o professional, es pot interpretar que el premi no estaria subjecte a IVA.\nEn el segon dels casos, on la possible explotació dels drets d'explotació quedaria per a la persona premiada, caldria valorar si es compleixen els condicionants perquè el premi pugui estar dins de la categoria de premis literaris, artístics o científics rellevants que preveu l'article 7.l de la Llei de l'IRPF, i que estarien exempts de tributació i de retenció.\nSi no es compleixen, que és el més habitual, al no haver cessió d'ús, el premi no es podria considerar com a rendiments del treball. Aquest fet ha generat diverses interpretacions respecte a la seva qualificació per part de la Direcció General de Tributs. En general, el criteri ha estat considerar-los com a rendiment irregular derivat d'activitats econòmiques, i estaria subjecte a una retenció del 15%, o bé del 7% en cas que la persona es donés d'alta en l'Impost sobre Activitats econòmiques.\nRespecte de l'IVA, l'administració tributària podria entendre que es tracta d'una operació subjecta i no exempta, i podria suposar que la persona premiada hagués de començar a presentar liquidacions per aquest impost.\nQuan el perceptor o perceptora del premi és una entitat o persona jurídica, el que estableix l'article 60.1.b del Reglament de l'Impost sobre societats, és que estan subjectes a retenció aquells premis que tinguin una base de retenció que superi els 300 euros, i que es derivin de la participació en jocs, concursos, rifes o combinacions aleatòries, estiguin o no vinculats a l'oferta, promoció o venda de determinats béns, productes o serveis. En aquest tipus de premis, la retenció a aplicar seria del 19%.\nSi l'objecte del premi no té aquestes característiques, no té aquesta consideració de premi segons el que es descriu en aquest article.\nEn aquest cas, el que estableix la doctrina de la Direcció General de Tributs és que, en la mesura que les entitats participants realitzin explotacions econòmiques, i que els ingressos obtinguts per la participació a la convocatòria del premi derivin directa o indirectament en l'exercici d'aquestes explotacions, no s'haurà de fer retenció. El motiu és que el premi es consideraria una contraprestació més de l'exercici de l'explotació i que, per tant, tributaria o no en Impost de societats en funció del règim fiscal en què estigui l'entitat guanyadora del premi.\nNo hi ha cap import límit per sota del qual el premi quedi exempt de tributació.\nSi el premi és rebut per l'entitat, en tant que persona jurídica, es trobarà en el punt de vista invers al que s'explica a l'apartat destinat a les persones jurídiques, i haurà d'analitzar si aquest tributa o no en el seu l'impost sobre societats.\nCal tenir en compte que es considerarà renda exempta en la majoria dels casos en què l'entitat estigui en el règim fiscal de la llei 49/2002 (fundacions i associacions declarades d'utilitat pública, majoritàriament). Es considerarà també renda exempta en el règim d'entitats parcialment exemptes en la mesura que es pugui considerar un rendiment derivat del seu objecte social, i que no es pugui considerar una prestació de serveis.\nL'article 3 del Reglament de l'IRPF estableix les condicions per les quals determinats premis literaris, artístics o científics rellevants puguin ser considerats exempts de tributació i de retenció.\nEls condicionants són els següents:\nLa persona concedent del premi no podrà realitzar o estar interessada en l'explotació econòmica de l'obra o obres premiades, ni limitar de cap manera els drets de propietat respecte aquestes. S'exceptua d'aquesta limitació la mera divulgació pública de l'obra sense finalitat lucrativa i per un període de temps no superior a sis mesos.\nEl premi s'haurà de de concedir respecte d'obres executades o activitats desenvolupades amb anterioritat a la seva convocatòria.\nLa convocatòria haurà de reunir els següents requisits:\nNo establir cap limitació respecte a les persones concursants per raons alienes a la pròpia essència del premi.\nQue el seu anunci es faci públic el Butlletí Oficial de l'Estat (BOE) o de la Comunitat Autònoma i en, almenys, un diari de gran circulació nacional.\nL'exempció haurà de ser declarada per l'òrgan competent de l'Administració tributària, d'acord amb el procediment que aprovi el Ministerio de Economia y Hacienda. Aquesta declaració s'ha de sol·licitar amb caràcter previ a la concessió del premi, i amb aportació de la documentació que pertoqui, per part de:\nAmb caràcter general, la persona o entitat convocant del premi.\nLa persona premiada, quan es tracti de premis convocats a l'estranger o per organitzacions internacionals.\nEl termini màxim per resoldre el procediment és de sis mesos. Un cop transcorregut aquest termini, si no s'ha rebut la notificació de la resolució expressa, s'entendrà com a desestimada.\nLa declaració d'exempció tindrà validesa per a successives convocatòries del premi, sempre que aquestes no modifiquin els terminis que haguessin estat presos en consideració als efectes de concedir l'exempció.\nFinalment, quan l'administració tributària hagi declarat l'exempció del premi, l'entitat convocant estarà obligada a comunicar-li, dins del mes següent a la concessió, la data del premi, l'import concedit i les dades identificatives de les persones que n'hagin resultat beneficiàries.\npremis, hisenda, fiscalitat, retencions, Agència Tributària, Impostos, obligacions fiscals, legislació econòmica