Llibre Percy Jackson III: La Maledicció del Tità de , editorial català Salamandra | Quellegeixes.cat\nPercy Jackson III: La Maledicció del Tità\nDavant la crida de socors del seu amic el sàtir Grover, Percy acudeix immediatament en el seu auxili. I encara que va acompanyat d'Annabeth i Thalia, les dues semideesses que són les seves aliades, cap dels tres imagina la sorpresa que els espera: una terrible Manticora els pretén segrestar i portar-los davant el general enviat per Cronos, el diabòlic senyor dels titans. No obstant això, gràcies a l'ajuda de les caçadores de Artemisa, Percy i les seves aliades aconsegueixen escapar i tornar al Campament Mestís. Un cop allà, emprendran la recerca del monstre que pot provocar la destrucció de l'Olimp, tot i que, segons la profecia de l'Oracle, només un d'ells aconseguirà resistir la maledicció del tità.\nEn aquest llibre ja escomença a veure clarament que Cronos pretén ressucitar. És un llibre ple d'intriga i preguntes que només es responen al final, s'introdueix la nova protagonista, Thalia Grace, les cazadores d'Artemis i dos nens que tindràn bastanta importància en els següents llibres: la Binaca i en Nico di Angelo\nPercy Jackson III: La Maledicció del Tità ha estat enviat per Mapaor el dia Ds, 12/08/2017 - 15:19\n"Percy Jackson III: La Maledicció del Tità " encara no té comentaris, sigues en primer en comentar!


Petrer no cobrarà la taxa de taules i cadires de terrasses del sector hostaler en 2021 – Ajuntament de Petrer\n> Petrer no cobrarà la taxa de taules i cadires de terrasses del sector hostaler en 2021\nPetrer no cobrarà la taxa de taules i cadires de terrasses del sector hostaler en 2021\nPublicada per Comunicación Ayto. de Petrer el 29 octubre 2020\nLa mesura, que ja s’ha aplicat durant aquest any, s’emportarà al ple de novembre, en el qual també està previst que s’aborden els pressupostos de 2021\nL’equip de Govern de l’Ajuntament de Petrer ha decidit suspendre per a 2021 la taxa d’ocupació de via pública amb taules i cadires (les terrasses dels establiments d’hostaleria), tal com ha informat el regidor d’Hisenda, Ramón Poveda.\nEl regidor, que ha indicat que serà el segon any que s’aplica aquesta suspensió, ha recordat que enguany, poc després de decretar-se l’Estat d’Alarma i “veient les conseqüències econòmiques que la crisi sanitària i el confinament podien suposar per als negocis d’hostaleria de Petrer, decidírem suspendre la taxa de taules i cadires”. Una mesura que l’equip de Govern ha ampliat a 2021 “ja que, veient la situació en la qual ens trobem no pinta bé, no podem crear una incertesa en els empresaris locals sobre el que passarà o no”.\nPoveda ha explicat que la suspensió d’aquesta taxa suposarà que l’Ajuntament de Petrer deixe d’ingressar entorn de 40.000 euros, però “suposarà una injecció directa de diners per als hostalers locals”.\nL’aprovació d’aquesta suspensió anirà al ple municipal del pròxim mes de novembre, conjuntament amb la resta de taxes municipals per a 2021. L’edil ha avançat que la intenció des de la regidoria d’Hisenda és que en el ple de novembre també es presenten i s’aproven els pressupostos municipals per a 2021.


Informe 2014 | IDES\nComentaris tancats a Informe 2014\nEnginyeria i seguretat a la Catalunya del futur. Riscos i oportunitats d’un nou Estat\nEls informes de l’Observatori ofereixen una visió profunda, analítica i prospectiva. Volen anticipar-se als problemes que poden sorgir a mig i llarg termini i alertar als decisors polítics, econòmics i socials sobre la necessitat d’estar atents o actuar sobre algun aspecte de la seguretat.\nL’Informe 2014 és un informe atípic, però des de la fundació també es volia participar en el debat polític que hi ha sobre la taula. Aquest informe neix amb vocació de servei; pretén ajudar els decisors polítics, econòmics i socials, i a tota la ciutadania, a conèixer les amenaces i les avantatges que en l’àmbit de l’enginyeria i la seguretat, comportaria la creació d’un nou Estat.\nPresentació del president i vicepresident de l’Institut d’Estudis de la Seguretat\nMiquel Darnés i Jordi Guix\nLa visió del director\nPrenent en consideració l’entorn geopolític i històric que ens està tocant viure i el que preocupa a la ciutadania i a la societat en general, el Col·legi d’Enginyers Industrials de Catalunya i el de Tècnics Industrials de Barcelona, com a entitats de dret públic que formen part de la societat civil catalana i estan al servei de l’interès general, han volgut analitzar a través de l’IDES i de diferents professionals tots ells especialistes i experts en cada una de les diverses matèries que es tracten en aquest Observatori del Risc 2014 –totes molt pròpies de les professions d’enginyer industrial i d’enginyer tècnic industrial–, com s’haurien de plantejar els temes de seguretat que pertoquen a aquestes professions pel que fa a possibles modificacions en les relacions catalanes-espanyoles, bé sigui per una possible sobirania de Catalunya respecte a l’Estat espanyol en forma de segregació, bé per una possible federació o confederació amb legislació i normatives pròpies. Val a dir que la història de Catalunya va molt més enllà dels reis medievals. Al llarg dels segles, Catalunya s’ha desenvolupat i ha esdevingut un país industrial, fet que forma part de la seva idiosincràsia. També ha estat bressol de l’associacionisme i, per tant, de la col·legiació. Tots aquests són aspectes que formen part indeleble del nostre tarannà…\n1. L’Estat, el dret i l’Estat de dret. Nous escenaris per al futur\nEl tombant de segle ha portat notables transformacions socials, econòmiques i polítiques. La societat moderna es troba immersa en una revolució del coneixement i d’accés a la informació. L’economia, per la seva banda, ha experimentat la globalització i la interdependència a una escala mai vista del que fins ara eren mercats regionals. Finalment, i aquest és el punt que ens resulta més interessant, les estructures polítiques tradicionals han de respondre a aquests nous reptes…\nLa seguretat industrial inclou un seguit de camps i àmbits complexos i de vital importància per garantir el benestar dels ciutadans. Així, a grans trets, si parlem de l’àmbit material que inclou la seguretat industrial podem parlar de les instal·lacions a empreses, les instal·lacions industrials, les instal·lacions a edificis, els productes industrials i els vehicles automòbils.\nJoan Pau Clar i Manel Torà\nLa seguretat contra incendis\nEn aquest capítol s’ha volgut oferir una doble visió sobre la seguretat contra incendis: la primera part, desenvolupada per Pau Gavarró, fa una anàlisi de la normativa i les condicions de prevenció i seguretat en matèria d’incendis; la segona, redactada per Jaume Guillamon i Jordi Sans, fa una anàlisi dels principals agents de l’extinció d’incendis amb algunes pinzellades històriques que ens serveixen per entendre el model català…\nPau Gavarró, Jaume Guillamon i Jordi Sans\nÉs evident que en la formació d’un nou Estat, cal considerar tots els sectors que regeixen l’economia d’un país. Dins del sector financer, una de les activitats importants que cal tenir en compte és l’asseguradora, que desenvolupa un paper fonamental en l’economia ja que la recaptació de primes s’utilitza sovint com un indicador de l’evolució macroeconòmica d’un país. Igualment, potencia la inversió ja que la seva finalitat és traslladar els riscos a què estan sotmesos les persones físiques i jurídiques a un mercat (companyies d’assegurances i reassegurances) amb capacitat econòmica suficient per assumir-los.\nJuan José Gracia i Rafael Nadal\nEl de les activitats és un món complex, amb una gran quantitat de normativa i d’agents actuants. Aquest fet implica que quan es parla de les activitats, fàcilment les opinions siguin diferents i, fins i tot, divergents. Aquest escrit ha estat redactat per quatre especialistes en activitats que han aportat el seu granet de sorra. Aquest capítol de l’informe no aporta conclusions explícites; en aquestes pàgines us oferim reflexions i punts de vista diferents.\nFrancesc Amer, Jordi Argemí, Jordi Artiga i Ángel de Vicente\nSemàfor del risc viari, Semàfor del risc laboral, Semàfor del risc per a la salut, Semàfor del risc d’inseguretat ciutadana, Semàfor del risc d’inseguretat a la xarxa i semàfor assegurador\nJosep Lluís Pedragosa, Jordi Martínez, Rosa Gispert, Ricard Tresserras, Diego Torrente, Menal Medina, Román Mestre\nAccediu a la nota de premsa en aquest Enllaç\n⇐ Xalabarder, Maria\nBeltran, Cristina ⇒\nNarcís Mir fou el director de l'Observatori del Risc de Catalunya de l'Institut d'Estudis de la Seguretat des dels seus orígens, l'any 2001 fins la publicació de La tecnologia: llums i ombres. Informe 2004 de l'Observatori del Risc.\nEn l'Informe 2001 de l'Observatori del Risc, Mir va escriure el Manifest de l'Observatori del Risc.\nLa lectura d'aquest manifest publicat el 2001 és, encara avui, del tot vigent.\n→ Llegir manifest


Un grup de veïns de Balsareny impulsa un moviment per reconèixer la figura de Casaldàliga - Regió7\nEl claretià celebra aquest diumenge 92 anys\nPere Casaldàliga arriba avui als 92 anys. El conegut com el bisbe dels pobres, que va néixer a Balsareny el febrer del 1928, suma un número més a la seva llarga trajectòria vital, que l'ha dut a ser un dels pares de la teologia de l'alliberament, un moviment revolucionari d'esquerres dins l'Església; un home de forts valors que ha dedicat la vida als més desvalguts; un claretià que va marxar fa més de 50 anys de Catalunya i que mai més ha tornat al seu poble natal, perquè les seves causes eren allà, a São Félix do Araguaia, poble de la regió brasilera del Mato Grosso on Casaldàliga resideix en comunitat des del 1968.\nQue l'estima dels «seus» traspassi fronteres\n«Va ser molt emocionant veure la pel·lícula allà, amb la seva gent»\nEl bisbe claretià arriba als 92 anys molt delicat de salut. Té Parkinson des de fa anys, malaltia que l'ha anat deteriorant físicament fins a deixar-lo pràcticament sense mobilitat ni parla, però encara molt lúcid mentalment i sense oblidar la missió social que li va encomanar Déu, tal com expliquen els seus amics i familiars, que el visiten sovint. Precisament és l'empremta que ha deixat Casaldàliga al llarg de tots aquests anys dedicats als més desvalguts la que volen immortalitzar un grup de veïns de Balsareny, que no es conformen amb l'homenatge que se li fa un cop l'any al seu poble natal, que la biblioteca municipal porti el seu nom o que en un racó del municipi, a la plaça de Montserrat, hi hagi una placa amb un poema de l'eclesiàstic pràcticament coberta de vegetació i massa amagada per a qui consideren «la persona més important de Balsareny».\nÉs un petit grup de gent, encapçalat per Jordi Vilanova, que vol que tothom conegui la figura del pare Pere i la relacioni amb Balsareny. Han creat una taula de treball i, entre altres coses, plantegen que es creï un itinerari senyalitzat al poble dels indrets relacionats amb l'eclesiàstic, com ara la casa on va néixer, Cal Lleter, al número 10 de la plaça Ricard Vinyes. Ara no hi ha res a la façana que indiqui que, fa 92 anys, hi va néixer una de les personalitats religioses més estimades a l'Amèrica Llatina. «Tampoc no sabem si la ruta ha de ser només a Balsareny o l'hem d'ampliar i que abraci tot Catalunya, perquè hi ha altres llocs, com Vic, que també van marcar la seva vida», explica Vilanova a Regió7. «L'important és que Pere Casaldàliga encara és viu i hem de fer que no mori mai», assegura.\nEl grup, que rep el suport del Centre Cultural de Balsareny, de la família Casaldàliga i dels impulsors de Balsareny Educa -tres professors del poble que treballen per millorar diversos aspectes del municipi-, també ha demanat que es busqui un espai on exposar de forma permanent la mostra itinerant que es va dur a terme el 2006 per tot el país coincidint amb el Premi Internacional Catalunya atorgat al religiós bagenc. «Està guardada des de llavors en un magatzem de l'Ajuntament, i seria interessant aprofitar tot aquest material i donar-li un nou ús. Es podria habilitar un centre d'interpretació, per exemple», comenta Vilanova, que creu que falten iniciatives institucionals per mantenir viva la figura del capellà.\nReunió oberta el 7 de març\nEl 1983 es va aprovar, per majoria absoluta, declarar Casaldàliga fill predilecte de Balsareny. El 2012, tots els grups que formaven el consistori van mostrar suport al bisbe després que fos obligat a abandonar la seva terra a São Félix do Araguaia per la pressió i amenaces dels terratinents que havien de cedir les seves ter-res als indígenes. Veïns del poble també es van mobilitzar, es van concentrar centenars de persones davant Cal Lleter, però «les iniciatives institucionals han estat poques des de llavors, i no ens ho podem permetre, perquè si no ho fem molts infants no sabran ni qui és Pere Casaldàliga», diu Vilanova.\nPer fer créixer aquest moviment ciutadà, el grup impulsor convocarà una reunió oberta per al proper 7 de març, a les 11 del matí, a la Sala Petita del Sindicat. «Hi convidarem tothom, veïns, entitats, representants de l'Ajuntament. Volem que sigui una gran pluja d'idees i que surtin propostes que puguem valorar amb l'objectiu de construir una potent taula de treball per la divulgació de les causes d'en Casaldàliga».\nEl grup ja s'ha reunit tres cops amb el govern local per comentar les possibles accions a dur a terme, i «l'Ajuntament s'ha mostrat receptiu», assegura Vilanova. L'alcaldessa de Balsareny, Noelia Ramírez, consultada per Regió7, posa de manifest que després d'aquestes trobades «ens hem compromès a establir unes bases per començar a redactar un projecte i traçar el que realment volem per realçar la figura del bisbe».\nLa proposta que té més força és, admet, la de fer un itinerari senyalitzat al poble, «però ho estem estudiant, perquè Casaldàliga també ha escrit molta poesia i hi ha llocs com el riu Llobregat que s'hi haurien d'incloure». De moment, en paraules seves, es tracta d'un moviment ciutadà «que no volem perdre» però que està en un punt molt «embrionari». Ramírez apunta que el consistori vol liderar el projecte que acabi sortint d'aquesta iniciativa perquè «serà llegat per a Balsareny».


alcaldes.eu | La recollida selectiva neta a les comarques centrals s'incrementa un punt\n10.10.18 - BARCELONA • Barcelonès\nLa recollida selectiva neta a les comarques centrals s'incrementa un punt\nUna millora de la recollida selectiva als municipis de més de 15.000 habitants, amb una generació de residus superior a la resta, ajudaria a incrementar el conjunt de la recollida la demarcació\nImatge de la presentació. Foto. Premsagencat.\nEl director de l’Agència de Residus de Catalunya (ARC), Josep Maria Tost, acompanyat de la directora dels serveis territorials del Departament de Territori i Sostenibilitat a la Catalunya Central, Míriam Sort, ha presentat aquest dimecres a Manresa les dades de generació de residus municipals corresponents a l’any 2017 en l’àmbit de les comarques centrals, que abasta l’Anoia, el Bages, el Berguedà, el Moianès, Osona i el Solsonès. Segons aquest balanç, l’any passat s’hi van generar 243.600 tones de residus municipals, un 1,15% més que l’any anterior. La generació de residus per càpita s’ha situat en 1,29 kg/habitant/dia, per sota de la mitjana de Catalunya, que és d’1,40 kg/hab./dia.\nLa comarca que genera més residus per càpita és el Moianès, amb 567 kg/hab./any i, la que menys, Osona, amb 432 kg/hab./any. A més del Moianès, l’Anoia i el Solsonès generen més residus que la mitjana de tot Catalunya.\nLa recollida selectiva neta ha millorat a les comarques centrals amb un 36,24%, una xifra lleugerament superior al 2016 (35,27%). També és superior a la mitjana de Catalunya, que és d’un 32%. La recollida selectiva neta indica el grau de separació de residus descomptant els impropis presents a cada fracció.\nSegons Tost, “les comarques de Catalunya Central tenen una gran expectativa de millora de recollida selectiva, ja que ja s’hi estan implantant nous sistemes més eficients, com el porta a porta o els contenidors amb targeta. Tots els ajuntaments del país n’hauran de prendre exemple i fer un canvi per poder assolir els objectius que ens marca Europa”.\nOsona, 17 anys de lideratge\nLa comarca de l’àmbit central, i de tot Catalunya, que més separa els residus és Osona, amb un índex de recollida selectiva neta del 52,36%, mentre que l’Anoia és la que registra l’índex més baix de la demarcació, un 25,71%. A més d’Osona, el Moianès i el Bages se situen per sobre de la mitjana general en recollida selectiva neta.\nSegons les estadístiques sobre la gestió dels residus municipals disponibles – les més antigues amb registre informatitzat són de l’any 2000– Osona lidera la recollida selectiva neta en aquesta demarcació des de fa 17 anys, des de l’any 2001.\nOportunitats en els nuclis grans\nAmb les dades desglossades per municipis rurals –menys de 1.000 habitants–, municipis entre 1.000 i 5.000 habitants, municipis semiurbans –entre 5.000 i 15.000 habitants–, municipis urbans –entre 15.000 i 60.000 habitants– i ciutats –més de 60.000 habitants–, s’observa que on els resultats són generalment baixos és als nuclis de més de 15.000 habitants. Aquest fet influeix en la recollida selectiva neta de la demarcació i també del conjunt de Catalunya.\nPer tant, una millora de la recollida selectiva neta als municipis urbans i a la ciutat de Manresa, on la generació de residus municipals és superior a la resta, donaria una empenta important en els resultats de la demarcació. Una excepció és Manlleu, amb una població de 20.007 habitants i un índex de recollida selectiva neta del 59,33%, fregant el 60% de recollida selectiva i superant l’objectiu de reciclatge que Europa estableix als Estats membres per a l’any 2020, que és del 50%.\nPer al director de l’ARC, “la clau per a la millora de la recollida selectiva és l’augment de la recollida de l’orgànica. Sense ella, no arribarem als objectius marcats per Europa. Per això cal treballar amb la ciutadania: escoles, mercats, grans productors... i desmitificar-la: si la recollida es fa bé, la orgànica ni mossega ni fa pudor”.\nEl porta a porta al Berguedà i l’Anoia\nLa implantació del model de recollida porta a porta a 12 municipis del Berguedà pot ajudar a augmentar significativament la recollida selectiva a la comarca i al conjunt de la demarcació. Els valors mitjans de recollida selectiva dels nuclis que han implantant el model porta a porta són superiors al 60%.\nTambé l’Anoia, que registra l’índex més baix de la demarcació, un 25,71 %, hi està posant fil a l’agulla. El passat mes de maig va començar a implantar el model de recollida porta a porta a 10 municipis. Un procés que es fa de manera esglaonada.\nEl model porta a porta disminueix l’anonimat dels ciutadans en la gestió de les escombraries, a la vegada que els coresponsabilitza. Permet que es combini amb un sistema de pagament per generació, que ofereix un estímul econòmic a la ciutadania per separar els residus amb una taxa justa.\nMunicipis en el podi\nCom en balanços anteriors, hi ha municipis que obtenen resultats realment elevats i positius com, per exemple, Tavèrnoles, Folgueroles, Collsuspina o Taradell. (Els resultats els detallem en el document adjunt)\nRepunt de la recollida selectiva a Catalunya\nLa recollida selectiva a Catalunya ha augmentat un 7% interanual –es van recollir més de 100.000 tones més que l’any 2016–. Es tracta de l’increment més alt dels últims cinc anys, atribuïble a una major conscienciació ciutadana, a l’efecte de les campanyes de sensibilització, a l’increment de la dotació dels ajuts de l’ARC als ens locals per al foment de la separació dels residus municipals –que el 2017 van arribar als 8,2 milions d’euros per a projectes de prevenció, foment de la recollida selectiva d’orgànica i implantació de deixalleries–, a la implantació de sistemes de recollida més eficients, i a la pujada del cànon dels residus municipals –establert el 2017 en 30 €/tona destinada a l’abocador i que actualment se situa en 35,6 €/tona.\nDel total dels residus municipals, l’any passat es va recollir selectivament pràcticament el 40%, és a dir, 1,54 milions de tones, xifra que representa un augment respecte l’any anterior del 7%.\nTotes les fraccions ordinàries que es recullen de forma selectiva han crescut. La que ho ha fet en major mesura ha estat el paper i cartró (+12,30%), seguida del vidre (+10%), els envasos lleugers (+4,69%) i l’orgànica (+2,02%). Cada persona va lliurar als sistemes de recollida selectiva, de mitjana, 51,1 kg d’orgànica, 39,2 kg de paper i cartró, 24,2 kg de vidre i 19,3 kg d’envasos lleugers.\nPodeu consultar el detall de la recollida dels residus municipals de l’any 2017 per a totes les comarques i municipis al web de l’Agència de Residus de Catalunya.


d’octubre 2020 | BLOG BARRI DEL PORT DE TARRAGONA\nL’Ajuntament de Tarragona instal·la a la Plaça dels Infants un aparell per espantar els estornells\nL’Ajuntament de Tarragona instal·la 10 aparells sonors per espantar els estornells, un d'ells a la Plaça dels Infants del Barri del Port de Tarragona, tot i que no és el primer cop.\nAquest sistema sonor es col·loca amb l’objectiu d’intentar dissuasiu la presència d’estornells que generen nombroses queixes entre el veïnat i que en el cas de la Plaça dels Infants genera força quantitat d'excrements també. S’activen a la tarda (a les 19.30h) i emeten sons aguts per espantar els ocells quan tornen als arbres. El soroll que emet l’aparell ho fa en seqüències de 5 minuts cadascuna, amb una aturada de 2 minuts entre cada interval i s’adequa a la presència d’estornells. Els aparells de Torres Jordi ja han començat a funcionar i, la resta, s’aniran activant a mesura que es detecti la presència d’aquests ocells.\nL’Associació de Veïns del Barri del Port es mostra contrària a la decisió de l’Ajuntament de Tarragona de convertir el tram del carrer del Mar que hi ha entre Pere Martell i Jaume I en sentit únic direcció a la plaça dels Carros, informa el Diari Més.\nTal com indica el rotatiu, fins ara era l’únic tram de tota la via que era de doble sentit. La presidenta de l’entitat veïnal, Carme Puig, lamenta que era «l’única alternativa al carrer Reial per anar cap al Serrallo i, ara, aquest es col·lapsarà més del que ja ho està».\nSegons el Diari Més, aquesta modificació viària que farà el consistori ve a partir d’una demanda del Departament de Neteja de l’Ajuntament. L’illa de contenidors que hi ha al número 57 del carrer Pere Martell es traslladarà al carrer del darrere, a l’últim tram del carrer Vidal i Barraquer, a tocar del parc que hi ha al costat de la piscina municipal del Serrallo. El motiu, les constants queixes dels veïns de l’edifici on els contenidors han estat fins ara. Amb aquest canvi, els camions de la brossa que baixin per aquest tram final de Vidal i Barraquer, hauran de continuar el seu recorregut per recollir els residus del carrer del Mar. Els treballadors d’FCC han denunciat que és perillós creuar el doble carril de Pere Martell tenint en compte que baixen cotxes per l’esquerra, en pugen del Serrallo per la dreta i, fins ara, en vénen de cara del carrer del Mar. Amb aquesta modificació, els conductors del camió de la brossa només s’hauran de preocupar dels vehicles que pugen i baixen, ja que el carrer del Mar serà tot sencer de sentit únic cap a la plaça dels Carros. És cert que en aquest encreuament hi ha un senyal que obliga a girar cap a la dreta als cotxes que venen per Vidal i Barraquer, en direcció al Serrallo, però els camions de la brossa disposen d’un permís excepcional per poder seguir el seu traçat de recollida de residus.\nA més, cal destacar, indica el Diari Més, que l’Ajuntament aprofitarà la transformació del tram del carrer del Mar a sentit únic per crear noves places d’aparcament, de zona taronja. Per altra banda, el fet de traslladar els contenidors de Pere Martell al tram final de Vidal i Barraquer, que es col·locaran a la banda del parc, obligarà a eliminar una sèrie de places d’aparcament gratuït, ja que la zona no està regulada. «No em quadra», lamenta Puig, que defensa que «els camions de la brossa sempre han fet aquest recorregut i mai ha passat res» declara al Diari Més.\nLa presidenta de l’Associació de Veïns del Barri del Port critica que «ara, els que baixen de Jaume I i del carrer Lleó, en lloc de girar cap a la dreta per anar al Serrallo pel carrer del Mar hauran d’anar cap a l’esquerra fins al carrer del Vapor i llavors de nou a l’esquerra cap al carrer Reial, i hauran de donar tot el tomb i recórrer un munt de metres quan estem al costat». En aquestes dues vies afectades hi ha prop de 40 places d’aparcament de zona taronja, més els vehicles que hi ha en aparcaments particulars, els quals només podran accedir al Serrallo a través del carrer Reial. En aquest sentit, Puig lamentava també que, la que considera una artèria principal d’entrada i sortida de la ciutat, «estarà encara més col·lapsada del que ja està».\nPer altra banda, Puig deia que, amb les poques places d’aparcament que crearan, no solucionen el problema que hi ha al barri en aquest àmbit. «Hem demanat en diverses ocasions que l’Ajuntament utilitzi solars municipals que té en aquesta zona per fer aparcaments dissuasoris», diu.\nAllau de queixes de falta de neteja\nLa notícia ha generat crispació entre el veïnat en considerar que la modificació es farà per queixa del personal de neteja quan actualment el barri es considera "molt brut i deixat" i es rep com una manera de regular els aparcaments de zona blanca del tram junt al Pavelló del Serrallo i afegir-ne de taronges a l'esmentat tram del carrer del Mar.\nD'altra banda la presidenta veïnal indica a aquest blog que tot i reunir-se amb el regidor de neteja, Jordi Fortuny no ha tornat a tenir notícies seves respecte a la reubicació de contenidors al barri.\nDiversos vídeos s'han viralitzat per xarxes\nUna baralla aquest matí al carrer Orosi del Barri del Port de Tarragona ha acabat amb un ferit i un detingut, informa el Diari de Tarragona.\nSegons el rotatiu, la trifulca ha estat entre indigents i un d'ells ha acabat sent traslladat a l'Hospital Joan XXIII en estat greu i l'agressor detingut per la Guàrdia Urbana.\nEls fets s'han produït minuts després de les deu d'aquest matí al carrer Orosi, molt prop de l'estació de tren. Una discussió entre dos indigents va acabar amb un d'ells estesa en el sòl inconscient, mentre que l'altre continuava agredint-li. De fet hi ha diversos vídeos enregistrats i publicats a xarxes socials força impactants per la gravetat de les imatges i l'agressió, que estalviarem.\nFinalment, segons el Diari, han començat a arribar patrulles de la Guàrdia Urbana i dels Mossos d'Esquadra -agents de paisà- i han detingut al presumpte autor acusat d'un delicte de lesions, segons han indicat fonts municipals. Per part seva, el ferit ha estat evacuat a l'hospital amb lesions en la cara i cap.\nLes mateixes fonts han indicat que no hi ha constància que la dona que els acompanyava hagi estat també traslladada a l'hospital.\nSegons alguns veïns, l'agressor pateix esquizofrenia paranoide i no és el primer cop que dóna problemes pel seu estat. A més el carrer Orosi és força conflictiu i s'hi donen casos de robatoris constants. En aquest sentit el veïnat denúncia la "falta de patrullatge al Barri del Port que cada cop està més degradat, brut i deixat".\nEl veïnat del Barri del Port que vulgui vacunar-se contra la grip podrà fer-ho des daquest dilluns 19 d'octubre a la Tàrraco Arena Plaça on s'ha habilitat espai per als usuaris del CAP Jaume I on engegar enguany la campanya de vacunació de la grip.\nAquest any vacunar-se contra la grip és especialment important perquè el coronavirus SARS-CoV-2 continua circulant i per aquest motiu i per no col·lapsar els Centres d'Atenció Primària i evitar la transmissió del virus, des de l’ICS Camp de Tarragona s'han habilitat diferents punts de vacunació fora dels centres.\nPoblació especialment vulnerable\nAquest any és especialment important vacunar-se. La coexistència de l’epidèmia de grip i la pandèmia de la COVID-19, dues infeccions que poden produir símptomes similars i que afecten de manera més greu el mateix grup de persones, pot suposar un risc més gran per a aquestes persones i comportar una sobrecàrrega important del sistema sanitari.\nLa vacunació contra la grip s’adreça especialment a les persones que tenen un alt risc de complicacions en cas de patir la infecció, com ara: persones de 60 anys o més; dones embarassades i puèrperes; infants d'entre 6 mesos i 2 anys amb antecedents de prematuritat (nascuts abans de les 32 setmanes de gestació); persones amb malalties cròniques; persones de centres per a la gent gran o altres institucions tancades; persones amb obesitat mòrbida; persones que en cuiden d'altres que pertanyen a qualsevol dels col·lectius esmentats o que hi estan en contacte, i professionals de la salut, sociosanitaris i docents.\nContacteu al 93 326 89 01\nPer internet a : http/ics.gencat.cat/visites\nLa meva salut (lamevasalut.gencat.cat)\nL'entrada a la Tàrraco Arena Plaça es farà, a partir del pròxim dilluns 19 d'octubre, pel carrer Mallorca i hi haurà dos torns: un de matí i un de tarda, durant els dos mesos que durarà la campanya de vacunacions.\nEl Port de Tarragona s’ajusta al canvi de l'ordenança dels límits de velocitat implantada per l’Ajuntament de Tarragona, adequant els senyals existents a la zona del passeig Marítim i Moll de Costa a la nova normativa, substituint els existents de limitació a 40 km/h per uns de limitació a 30 km/h.\nEn total s’han canviat 16 senyals, 7 a la zona del passeig Marítim i 9 a la zona del Moll de Costa, ambdues incloses dins del domini portuari gestionat per l’Autoritat Portuària de Tarragona.\nEl Grup de Defensa per la Sanitat Pública insta les entitats veïnals a mobilitzar-se per millorar l'atenció del CAP Jaume I\nDes del Grup de defensa de la Sanitat Pública a Tarragona s'ha emès un comunicat emplaçant a les associacions de veïns a mobilitzar-se per reclamar una millor atenció, cobertura i servei al CAP Jaume I.\nEl Centre d'Atenció Primària del carrer Jaume I dona cobertura al veïnat del Barri del Port, el Serrallo, Torres Jordi i Verge del Carme principalment demanant una reunió amb les respectives associacions de veïns.\nDes de l'agrupació fa setmanes que indiquen estar recollint queixes a porta dels centres sanitàris detectant que el CAP Jaume I és dels que genera més queixa i en aquest sentit exigeixen garantir el ple funcionament del centre, l'atenció presencial i el servei d'urgències de 24 hores.\nEl Grup estarà recolzant les mobilitzacions que els barris de Ponent ja tenen en marxa com és el cas dels dijous a les 19h davant del CAP de Bonavista i els divendres a 18.30h davant el CAP La Granja,\nLa propera taula informativa i recollida de reclamacions al CAP Jaume I serà el proper 14 d'octubre a les 10h.\nDe fet, amb aquesta nova coberta del Museu, el Port continua amb la implementació efectiva del seu Pla de Sostenibilitat - Agenda 2030. Un altre exemple del seu compromís amb el foment d’accions sostenibles i de cura amb el medi ambient que se suma a l’acció recentment presentada de desmuntatge del molí de clinker (ciment) situat a la zona de Llevant del Port. El Pla de Sostenibilitat del Port de Tarragona, dins del seu segon eix ‘Creixement Sostenible’, explica com aquest creixement s’aconsegueix «amb una transició energètica i un impuls de les infraestructures del Port per afavorir la millora de l’eficiència energètica i per l’ús prioritari d’energies renovables».\nCal afegir, que parlem d’una intervenció integral de 10 mesos amb una reforma que suposa una inversió de dos milions d’euros que es finança a través de l’1,5% cultural, ja que el dia 4 de desembre de l’any 2019 la Comissió Mixta del VII Acord de Col·laboració entre el Ministeri de Foment i el Ministeri de Cultura per a l’Actuació Conjunta en el Patrimoni Històric va aprovar l’atorgament d’1,75 milions d’euros al Port de Tarragona per «obres del projecte de nova proposta per al Museu del Port de Tarragona».\nLes entitats veïnals de Tarragona reclamen recuperar el superàvit de les subvencions\nLes associacions de veïns (AAVV) de Tarragona reclamen, un cop més, que el superàvit de les subvencions que dona l’Ajuntament de Tarragona, és a dir, aquells diners que finalment no s’hagin gastat durant un any per qualsevol motiu, retornin a les associacions. Amb la situació causada per la covid-19, a més, que ha provocat i provocarà la cancel·lació de moltes festes i activitats, aquesta demanda ha agafat més força.\nGemma Fusté, presidenta de la Federació d’Associacions de Veïns de Llevant, lamenta que, aproximadament, «cada any es retornen uns 14.000 euros a l’Ajuntament que les AAVV no s’han acabat gastant i que van a parar a la caixa central del consistori, però aquests diners són de les associacions». En aquest sentit, Fusté considera que enguany, amb la pandèmia, «ens haurien de permetre quedar-nos amb el superàvit», mentre que defensa que la resta d’anys, en situació normal, els diners que no s’acabin gastant s’haurien de sumar a la quantitat total que es repartirà a les entitats veïnals de l’any següent. «No vull tornar un duro a l’Ajuntament perquè són diners de les AAVV que no acaben repercutint en aquestes».\nAlfonso López, president de la Federació d’Associacions de Veïns de Tarragona (FAVT), defensa també que «no tenim per què perdre aquests diners». López recorda que anys enrere es repartien un total de 400.000 euros per totes les associacions i que aquesta xifra s’ha anat reduint fins als 160.000 euros actuals. Si bé el regidor de Cooperació, Hermán Pinedo, es va comprometre a augmentar 40.000 euros anuals aquesta subvenció durant quatre anys, segons López, enguany no s’ha pogut dur a terme per la covid-19. En aquest sentit, el president de la FAVT assegura que rebre de nou els diners sobrants ajudaria a recuperar tots els que s’han anat perdent amb els anys.\nFinalment, Jacinto Moreno lamenta també que fa anys que reivindiquen aquest retorn dels diners no gastats i critica que la resposta és sempre que «és molt complicat». Aquí, els tres presidents de federacions coincideixen en el fet que és una qüestió de voluntat política. Moreno, que recorda que a Tarragona hi ha prop de 45 associacions de veïns i sosté que «volem que els diners que sobren cada any es tornin a repartir a les AAVV, per poder realitzar activitats i cursets als barris i que ho gaudeixin els veïns».\nMalgrat que els tres representants veïnals asseguren que han traslladat aquesta demanda a Pinedo en diverses ocasions, des del consistori argumenten que l’edil «no en té constància i no pot fer declaracions al respecte».\nDetingut al Barri del Port després d'intentar atracar un banc amb arma de foc simulada\nArma de foc simulada. Foto: Mossos d'Esquadra\nEls Mossos d'Esquadra van detenir aquest dijous al carrer Santiyán del Barri del Port de Tarragona un home de 56 anys després d'intentar atracar en una entitat bancària del carrer Lleida.\nSegons el Diari Més, els fets van ocórrer pels volts de 11.45 hores quan els Mossos d’Esquadra van ser alertats que s’havia produït un atracament en un banc del centre de la ciutat. Segons el relat dels testimonis, l’atracador havia exhibit una arma de foc per intimidar la treballadora i reclamar-li els diners de la caixa. L'autor va marxar de l'entitat sense aconseguir endur-se diners.\nImmediatament, diverses patrulles es van desplaçar i minuts més tard, gràcies a la col·laboració ciutadana que va alertar a les dotacions, els mossos van localitzar el sospitós caminant per uns carrers propers. Els agents van aprofitar per seguir-lo discretament fins al carrer Santiyán on van acabar detenint-lo, informa el rotatiu.\nEn l’escorcoll a l’arrestat, els agents van localitzar l’arma de foc que portava amagada dins dels pantalons, a la part posterior de l’esquena. Gestions posteriors d’investigació van determinar que es tractava d’una arma de foc simulada.\nLa Divisió d’Investigació Criminal de la Regió Policial del Camp de Tarragona (DIC) s’ha fet càrrec del cas. El detingut, veí de Barcelona i amb nombrosos antecedents policials, passarà en les properes hores a disposició judicial al jutjat en funcions de guàrdia de Tarragona. Està acusat com a presumpte autor d’un delicte de robatori amb intimidació, en grau de temptativa.\nNovament el veïnat lamenta que com és habitual el detingut serà posat en llibertat per seguir delinquint.\nObres als baixos on anirà ubicada la seu de proximitat de Creu Roja\nTarragona al Barri del Port. Foto: Blog Barri del Port\nCreu Roja Tarragona té previst obrir una nova seu a la cantonada del carrer Smith i Plaça dels Infants, tal com s'havia avançat des del Blog del Barri del Port al maig del passat any (veure).\nL'emergència sanitària va fer aturar les obres als baixos de l'edifici on Creu Roja obrirà un nou local de proximitat a la ciutat donat que, segons expliquen a aquest blog, la seu de la carretera a l'Avinguda Roma no sempre és accessible per a tothom, tot i que aquesta seguirà en marxa donant el mateix servei.\nEl nou local del barri servirà per traslladar i disposar d'un espai propi per a les activitats i serveis dirigits a la gent gran i els infants de famílies desfavorides i amb problemes i dificultats socioeconòmiques, així com a punt d'atenció per al voluntariat.\nDes d'aquesta seu s'impulsaran programes d'inclusió per aquests nens i nenes i d'acompanyament escolar amb suport en fer els deures incloent el berenar durant les tardes.\nEn el cas de la gent gran, Creu Roja Tarragona treballa amb aquelles persones que pateixen casos diversos com la soledat no volguda o amb teleassistència, així com derivats de Serveis Socials o d'altres agents.\nDes de Creu Roja Tarragona tampoc descarten a la llarga crear algunes sinergies amb el veïnat com podria ser amb l'AVV del Port qui per Nadal realitza campanyes solidàries amb qui es podria coordinar.\nTot i que la previsió era estrenar l'espai al mes de setembre, l'endarreriment en les obres portarà a Creu Roja a obrir la nova seu a finals d'aquest any o inicis del proper.


Curs d'Enginyeria de processos i mètodos a Ripoll (Girona) per Fundació Eduard Soler - educaweb.cat\nCurs d'Enginyeria de processos i mètodos\nEl programa d'especialització conjunt amb la Universitat de Vic et proporcionarà coneixements i habilitats necessàries per al disseny i la implantació de sistemes de gestió i control de la producció, basades en l'excel·lència operativa.\nSigui quina sigui la dimensió de la teva indústria trobaràs eines per transformar-la, evolucionar-la i fer-la més competitiva.\n1. Gestió de projectes de millora contínua.\n2. Simulació dinàmica de processos.\n3. Eines per a l'estudi, anàlisi i millora de fluxos de material i informació.\n4. Eines de mesura del treball.\n5. Automatització i control industrial.\n6. Millora de productivitat 5S ".\n7. Canvis eficients SMED.\nProfessionals que desenvolupin la seva carrera professional a l'entorn de les operacions, dins de les àrees de producció, enginyeria de la producció, enginyeria de processos o millora contínua, així com a altres professionals que vulguin desenvolupar les seves competències dins de l'àmbit del disseny i optimització de processos industrials.\nProcés d'admissió previ a la matrícula.\nCasos pràctics i discussions. En el curs s'utilitzaran casos d'estudi orientats i a la simulació de situacions de dilemes, amb ells s'entrenaran metodologies de solució de problemes i l'aplicació dels marcs teòrics.\nParticipació a les sessions. Es requerirà la participació activa dels participants en les discussions a classe.\nPla de desenvolupament de capacitats personals. El curs contemplarà la diagnosi de les capacitats de lideratge personals dels participants en la mesura que avancin les sessions.\nDivendres de 16:00 a 20:00h.\nInici: 25 de gener de 2019.\nFinalització: 14 de juny de 2019.\nAv. Eduard Soler 1, 17500 Ripoll, Girona\nDesenvolupar les competències necessàries per liderar la implantació del Lean Manufacturing.\nAfrontar amb èxit els reptes de la competitivitat en els processos industrials.\nMaximitzar els resultats i minimitzar el temps d'implantació de les eines de millora de la productivitat.\nFacilitar instruments per analitzar i projectar els canvis organitzatius.\nL'estudiant rebrà dos certificats per part de la Universitat de Vic i la Fundació Eduard Soler.\nFormació bonificable per a empreses a través de la Fundación Estatal para la Formación en el Empleo (antiga Fundació Tripartita).\nAv. Eduard Soler, 117500 Ripoll (Girona)\nCurs d'Enginyeria de processos i mètodos encara no ha rebut opinions\nCurs de Metodologia 6 Sigma, Nivell Green Belt


Resumeixen Mesa #1 Mobilitat, Oci i Turisme Responsables – TERRA\nNotícies Taules participatives\nResumeixen Mesa #1 Mobilitat, Oci i Turisme Responsables\nTerra | 21 de maig de 2021\nEl 5 de maig de 2021, vam estar reunits entorn a la temàtica de Mobilitat, Oci i Turisme Responsables, per a analitzar la problemàtica i degradació paisatgística dels camins tradicionals de l’Horta d’Alacant, així com la seva falta de seguretat davant el trànsit ciclista i per als vianants i establir les bases per a elaborar estratègies d’acció amb les quals revertir l’actual procés de destrucció del patrimoni hortolà.\nQuins són els reptes que suposaria per al nostre model turístic i d’oci integrar els camins i el seu patrimoni en una infraestructura verda per a la comarca, gràcies a una política de recuperació i posada en valor d’aquests recursos.\nMitjançant dinàmiques i debats, reflexionem sobre la percepció de l’oferta cultural, lúdica i d’oci dels municipis de la comarca i del model turístic actual. Igualment, definim les característiques morfològiques i paisatgístiques que defineixen els camins tradicionals i finalment, es va realitzar una pluja d’idees de possibles experiències que podrien desenvolupar-se en els camins.\nmobilitat – benestar ciutadà – responsabilitat – ètica\nEls grups de treball van analitzar sis grans problemàtiques, plantejant exemples concrets sobre cadascuna d’elles i posteriorment, identificant causes i conseqüències comunes. En la segona part de la sessió es va debatre sobre les febleses del nostre model turístic i d’oci així com sobre les oportunitats de recuperar els camins i el seu patrimoni vinculat a ells.\nSi t’interessa conéixer amb més detalli la sessió, ingressa aquí\nCelebració del Dia Internacional dels Museus 2021\nTaula Participativa #2 PATRIMONI PERDURABLE I URBANISME COSNSCIENTE


Noms alternatius: Ascens del Tomb Raider, Arròs de Tomba Ryder\nJugar a Ascens del Tomb Raider\nRise del Tomb Raider: Lara Croft en noves aventures.\nesdeveniments en els quals els jugadors van participar en l'anterior novè de Tomb Raider, continua la desena part de l'aventura d'acció amb la protagonista de l'heroïna Lara Croft. Joc Rise of the Tomb Raider l'any 2014 després de l'anunci, 13. 11 2015 va estar disponible per Xbox 360 amb Xbox One.\nAlguns es senten ofendidos pels desenvolupadors, que no poden gaudir de les aventures ara, però els representants de les empreses es precipiten per tranquil·litzar els propietaris de PlayStation 4 i Windows, assegurant que la PC pugui descarregar Rise of the Tomb Raider a principis de l'any 2016, però per a PlayStation 4 estarà disponible per a finals de 2016.\n. L'aparició del Tomb Raider - avança a través de les tempestes de neu\nAquest temps el famós caçador de tresors va portar a Sibèria. Ara el seu camí es troba a la ciutat de Kitezh "Atlántida russa", on s'amaga el secret de la joventut i la vida eterna. L'heroïna viatja amb la parella Jonah Mayawa.\naventures estan plenes de perills i obstacles, reunions amb agents de la Trinitat, així com animals salvatges i desastres naturals. Caça i moviment nevades de neu lenta, gelades i boira. Cal estudiar els hàbits dels animals per no caure en les potes d'un ós ferotge o un llop i obtenir un aliment. Diferents habitants de la regió dura solament surten en una determinada part del dia, i amb l'inici d'una tempesta de neu s'amaguen al llarg de les fosses.\nLara pot sobreviure amb les eines disponibles. Recollint minerals, plantes, pells, els converteix en roba i medicaments. Altres artefactes serviran per a trampes, la construcció de llaços, llaços, fletxes verinoses.\nEl principal enemic de l'heroïna és la naturalesa dura. Una tempesta de neu o una allau pot començar de sobte. Ella obre el camí a través d'elevades pujades de neu, abaixament puja els arbres, neteja bé i corre ràpid. Aquestes qualitats ajudaran a sobreviure, però en climes freds és important trobar la font de calor, i això també forma part de la tasca.\npeces de Lara s'estan tornant poc utilitzables i esquinçades, i necessita materials per fer-ne una de nova. Però el més difícil comença quan cal resoldre trencaclosques multietapa basat en les lleis de la física o desxifrar els antics grafits.\nEls autors han treballat sobre la realisme del producte del joc, i podeu veure els detalls més petits sobre els objectes. La sang, la brutícia o els taques mullades a la roba de Lara semblen autèntiques, i es poden veure cicatrius i porus a la pell. Si agafes els principals punts, fareu:\nCórrer, nedar, saltar, pujar, etc. d.\nVolleu a Pathfinder\nCol·lecció i ús d'elements\nPot participar en batalles\nAugueu el punt final\nMolts jugadors no poden esperar per descarregar el Rise of the Tomb Raider i anar a conquerir Sibèria. Tot i que Rise of the Tomb Raider a la PC només prepara el llançament, podràs veure els anuncis.\nLara mil·lenament sobreviu al bombardeig, cau d'un penya-segat, clamoreja, troba un laberint secret i escrivint a les parets de pedra, obre un pas a les ruïnes de la ciutat vella, està exposat a nous perills i trampes, però fa descobriments sorprenents. I, per descomptat, en el moment decisiu, els rivals armats l'ataquen i comença un tiroteig.\nSkoro pot comprar Rise of the Tomb Raider, i les tres addicions que l'empresa ja s'està preparant per estrenar, perquè els titulars d'un passi estacional seran gratuïts. Des del debut trailer, està clar que l'heroïna de l'arròs de Tomb Ryder es trobarà amb la fabulosa Baba Yaga. Segurament té moltes cites impactants i esperem amb impaciència.\nJocs Jocs MMORPG en línia Ascens del Tomb Raider


Nova versió 2016.10 on es realitzen adaptacions menors del mòdul de presentació de comptes anuals i al de traspàs de dades comptables al PADIS 2015\nNova versió 2016.10 on es realitzen adaptacions menors del mòdul de presentació de comptes anuals i al de traspàs de dades comptables al PADIS 2015 (18/07/2016)\nEs revisa el correcte funcionament del mòdul de presentació de comptes anuals per a l'exercici 2015 per al seu ús amb la versió 7.4 del programa del Registre Mercantil.\nEs revisa el correcte funcionament de l'enllaç de les dades comptables entre l'SBConta.NET i el programa de presentació i càlcul de l'Impost de Societats (PADIS) versió 1.2.\nA la versió 2016.9 no son visibles els botons del diàleg de la baixa d'assentaments.\nEn versions anteriors els informes del control pressupostari no mostren els subtotals per pantalla. Si que es mostraven correctament per impressora.


El Gremi de Pastisseria de Barcelona espera tornar als 1,...\nINICI > ACTUALITAT > El Gremi de Pastisseria de Barcelona espera tornar als 1,8 milions de coques venudes\nLa coca artesana de crema i la de llardons desbanquen la de brioix i fruita confitada en el rànquing de vendes\nPer Sant Joan, coca i cava!\nLa revetlla de Sant Joan d’aquest 2021 tornarà a ser molt similar a la de 2019 gràcies a la recuperació d’activitats socials i al retorn pràcticament de la normalitat prepandèmica. Així ho asseguren des del Gremi de Pastisseria de Barcelona, que confia recuperar les vendes de fa dos anys: prop d’1,8 milions de coques artesanes a tot Catalunya. Pel que fa a les coques més venudes, els últims anys la de crema i la fullada amb llardons han superat la tradicional de brioix amb fruita confitada (meló, taronja i cireres), que ocupa la tercera posició. La de xocolata també ha guanyat molts adeptes en les darreres diades i cada any apareixen noves creacions: de fruita vermella, de mascarpone, de cava, etc.\nSaludables i de proximitat\nPer al president del Gremi, el pastisser Elies Miró (Castellterçol), hi ha un altre motiu per a l’optimisme del sector, i és l’acceleració d’un canvi de mentalitat a l’hora de consumir: “Moltes enquestes i estudis demostren que aquesta crisi ha accelerat el consum conscient: comprar productes saludables, de proximitat, de temporada i no ultraprocessats. I aquí els pastissos i les coques artesanes de pastisseria no tenen competència: acabats de fer, amb producte fresc i de proximitat i sense conservants ni colorants ni oli de palma ni greixos trans”. Hi ha també “una creixent consciència mediambiental, que fa que es rebutgin productes creats amb ingredients arribats de molt lluny (com el pinyó de la Xina), envasats en plàstics, traslladats centenars de quilòmetres de distància i emmagatzemats durant setmanes”.


L'Espígol impulsa el projecte solidari 'La Samarreta de Cervera'\nActualitzada 16/05/2017 a les 16:38\nEs vendran juntament amb retoladors tèxtils perquè la gent les pugui pintar\n© El projecte La Samarreta de Cervera\nEl Centre Ocupacional L’Espígol de l’Associació Alba a la capital de la Segarra ha presentat el projecte ‘la Samarreta de Cervera’, una iniciativa que compta amb el suport de l'ajuntament. El projecte té un doble objectiu: crear ocupació i treball terapèutic per a les persones de l'Espígol y generar ingressos per tal de poder invertir en activitats de lleure per a les persones del centre.\nDes de la Paeria de Cervera es va proposar a l'Espígol si els interessaria donar sortida a una remesa de samarretes que l'ajuntament tenia guardades amb una finalitat de merxandatge de la ciutat. En total són unes 200 samarretes de talla infantil amb una il·lustració de la ciutat i el nom de Cervera.\nDes de l'Espígol de seguida van llençar la proposta d'aprofitar-les per a vendre-les juntament amb uns retoladors tèxtils amb la idea de fer participar als infants en una activitat artística. Per part de l'Espígol s'encarregarien de fer la manipulació de la samarreta, és a dir, el planxat i empaquetat amb els retoladors\nLa iniciativa s'ha presentat a les botigues del centre comercial de Cervera amb la idea que aquestes les puguin vendre. Els beneficis de la venda de les samarretes aniran per una banda a les botigues i per l'altra a l'Espígol, que destinarà els diners per a realitzar activitats de lleure o per la compra de material pel centre.\nEl tret de sortida del projecte serà el 3 de juny coincidint amb la Fira del Pa que es farà a Cervera. L'Espígol hi muntarà una paradeta per a vendre les Samarretes de Cervera a tots els visitants.


SILCA KEY SYSTEMS,SA - Gremi de Serrallers de Catalunya\nSilca no representa simplement una marca: és una aproximació al mercat, un interès constant i intens cap als estàndards qualitatius del producte i sobretot una garantia d’innovació i qualitat per als que treballen en el món de la duplicació.\nEl model de negoci de Silca està constituït per una combinació única d’elements diferents: presència de llocs de producció a tot el món, àmplia gamma de producte altament innovadora i una distribució molt estesa garantida per una equilibrada xarxa de canals de distribució directes i indirectes.\nÉs gràcies a aquests elements distintius que Silca pot actuar com un veritable Partner global en la duplicació a tot el món.\nL’àmplia gamma claus i màquines duplicadores, disponibles tant per als serrallers professionals com per als operadors industrials, converteixen en un punt de referència del sector.\nUna història consolidada amb productes d’èxit i l’alta atenció dedicada a la investigació per brindar no simples productes, sinó veritables solucions integrades, ha permès desenvolupar nombroses i qualificades relacions de co-engineering amb els productors industrials del sector automobilístic i amb els Productors de Panys .\nL’activitat principal de Silca està representada per la producció de claus en brut.\nLa gamma de claus en brut és la més completa i actualitzada en el món, amb més de 60.000 articles diferents dedicats a qualsevol tipus d’utilització: des d’avions fins casellers postals. Cada dia s’afegeixen dues claus noves a la gamma de claus Silca.\nLa gamma de màquines duplicadores abasta des de la producció de màquines duplicadores i els seus accessoris, fins a la producció de sistemes de producció i duplicació personalitzats, semi-industrials i industrials, dedicats a la Indústria de les Panys i Automobilística.\nÁrea Claus de Reposició,\nFabricants de Claus\nC/ SANTANDER, 73,\n93 498 14 00


Responsabilitat Global: És urgent transformar el sector públic, sobretot activant els valors públics\nÉs urgent transformar el sector públic, sobretot activant els valors públics\nFormo part dels experts que col·laborem en l'elaboració del Pla Nacional de Valors de Catalunya, i en concret estic dins el grup d'organitzacions. Hi tractem el repte dels valors a les empreses, però també a les organitzacions no lucratives o a les administracions públiques.\nCrec, com tot el grup i com tota la gent que conec i que tenen criteri sobre el sector públic, que cal una profunda transformació del sector públic. No es tracta solament de desburocratitzar, agilitar, simplificar... Cal alguna cosa més.\nÉs cert que Catalunya va prendre una gran oportunitat quan es va reinstaurar de nou la Generalitat i es va haver de construir de zero una estructura administrativa. Era una gran oportunitat per a fer un model innovador, agafant les millors experiències d'arreu del món. Lamentablement es va copiar el mateix model de l'administració espanyola, amb poques innovacions i amb bona part dels seus vicis.\nDurant uns anys, no es va percebre prou perquè la il·lusió per un projecte nou emmascarava el llast del model. Però amb els anys hem anat veient que es tracta d'una admnistració també feixuga, costosa i... que ofega la creativitat, mata el talent, no permet l'excel·lència.\nCrec que cal aventurar-se en els camins del talent, de la capacitat, del mèrit. I coherentment amb el que fa anys que defenso insistentment, cal atrevir-se a penetrar pel camí de la gestió de la responsabilitat social, no considerant-la un implícit, ni acontentant-se amb una suma de bones pràctiques.\nLa transparència és un factor molt rellevant però no és l'únic. Estic convençut que a l'Administració pública hi ha una reserva de valors molt rellevant. Molts funcionaris tenen uns valors de veritable servei públic i de servei a la societat, però les estructures han limitat la seva realització, fins i tot s'han desenvolupat valors cínics que han matat l'esperit de servei. Però la reserva hi és i sols cal saber crear la disponibilitat, la plausabilitat.\nAquesta setmana que tanquem, ha tingut lloc la reunió constitutiva de la Comissió d'Experts per a la Reforma de l'Administració Pública, liderada pel president Mas. Elaboraran un document de reflexió que ha de servir de guia de cara a una futura reforma. La nota que rebo de l'Associació Catalana de Gestió Púbilca (ACGP) diu:\nMés enllà de la prudència en les expectatives amb la qual es pot rebre la creació de qualsevol comissió com a instrument de canvi, s'han de valorar positivament dos elements diferencials:\nL'accent en la dimensió "reforma", més enllà de l'ajust (i en paral·lel a l'ajust).\nL'impuls directe de la iniciativa per part del President; del màxim lideratge institucional (condició indispensable).\nConfiem, doncs, que sigui el primer pas per a construir una Agenda per a la Reforma de l'Administració, una Agenda per a una Nova Administració. L'objectiu no ha de ser retallar (que en tot cas pot ser un mitjà necessari en alguns casos o circumstàncies), sinó que el que cal és sobretot activar els valors públics. I ser conscients que els valors organitzacionals, siguin d'una fundació, una empresa o una administració, no són implícits sinó que s'han de gestionar, liderar, alinear, premiar.\nLa comissió estarà integrada per les cinc persones següents: Francesc Longo, professor titular del departament de Direcció de Persones i Organització d’ESADE; Guillem López Casanovas, catedràtic d’Economia Pública (UPF) i conseller independent del Banc d’Espanya; Carles Ramió, catedràtic de Ciència Política i de l’Administració (UPF) i exdirector de l’Escola d’Administració Pública de Catalunya; Joan R. Rovira, economista i cap del Gabinet d’Estudis Econòmics de la Cambra de Comerç de Barcelona i membre del CAREC; i Josep Valor Sabatier, doctor enginyer industrial (UPC), doctor en Investigació Operativa pel Massachusetts Institute of Technology (MIT) i doctor en Enginyeria Mecànica per la Hardvard – MIT Division of Health Sciences and Technology.\nAquest grup d'experts, que s'ha posat a disposició del Govern de manera desinteressada, ha rebut l'encàrrec d'elaborar un document de reflexió sobre com ha de ser l'Administració pública en el futur. Els membres de la comissió s'han compromès a lliurar el document al Govern en els pròxims mesos, per tal que serveixi d'element de reflexió i guia de cara a una futura reforma de l'Administració catalana. El president de la Generalitat els ha demanat que quan pensin com ha de ser aquesta reforma tinguin ben present el punt de vista dels ciutadans i el que aquests demanen i necessiten de l'Administració.\nEn la reunió també hi han pres part la vicepresidenta del Govern i titular del Departament de Governació i Relacions Institucionals, Joana Ortega; el conseller d’Economia i Coneixement, Andreu Mas-Colell; el secretari de Govern, Jordi Baiget, i la secretària d'Administració i Funció Pública, Meritxell Masó.\nNota premsa: El president Mas ha presidit la reunió constitutiva de la comissió d'experts per a la reforma de l'Administració Pública\nEtiquetes de comentaris: catalunya, reflexions, RSA, transparència


Nova York s’acomiada de Bill De Blasio, l’alcalde antipàtic - Diari de Girona\nNova York s’acomiada de Bill De Blasio, l’alcalde antipàtic\nDeixa com el seu llegat principal l’educació preescolar gratuïta, però no ha pogut solucionar el gran problema de les persones sense llar\nBill de Blasio menjant pizza en una fotografia d’arxiu. | REUTERS\nEn la seva populista campanya per a l’alcaldia de Nova York el 2013, la promesa central del demòcrata Bill de Blasio va ser afrontar la colossal bretxa de desigualtats entre rics i pobres en una ciutat de 8,8 milions d’habitants i, després dels 12 anys del milmilionari Michael Bloomberg com a alcalde, acabar amb «la història de dues ciutats».\nVuit anys després, complerts dos mandats que s’acaben amb l’arribada del 2022 i a l’espera que el temps determini un llegat marcat per la pandèmia, el que queda és la història de dos alcaldes: el que ha fet realitat diverses de les polítiques progressistes que va prometre i el que, alhora, desperta profundes antipaties, fins i tot entre els seus votants. Com va escriure cruament David Freedlander a la revista New York: «Als votants de Nova York els va agradar el que va fer. Al final, simplement no els agradava ell».\nEntre els èxits, el més monumental és l’educació preescolar gratuïta universal per als nens de 4 anys, un model que també ha posat en marxa per als de 3 i que ha donat accés a l’educació primerenca sense cost a gairebé 100.000 menors. El model ha arribat a l’agenda del president, Joe Biden.\nEn aquest costat hi ha també el De Blasio que va pressionar per aprovar un salari mínim de 15 dòlars per hora, va incloure a la llei baixes pagades per maternitat i malaltia, va crear o va mantenir 200.000 unitats d’habitatge assequible, va ajudar 2,3 milions de novaiorquesos congelant les pujades als lloguers regulats i va donar assistència legal gratuïta perquè inquilins poguessin lluitar contra els desnonaments; també l’alcalde que va crear el programa IDNYC, que va donar una identificació i va obrir les portes a serveis a immigrants i persones sense documents, i sota el mandat del qual la pobresa a Nova York ha caigut del 20,5% el 2013 al 17,9% el 2019.\nPerò juntament amb les llums de l’agenda progressista implementada en una ciutat que ha vist passar el pressupost dels 70.000 milions de dòlars que tenia Bloomberg als més de 100.000 milions d’aquest any fiscal hi ha igualment ombres. El 70% de les escoles novaiorqueses, segons un estudi del Projecte de Drets Civils d’UCLA publicat a l’estiu, segueixen «intensament segregades» en termes racials i socioeconòmics.\nFoment de l’especulació\nL’impuls de De Blasio a l’habitatge accessible, segons la Community Service Society, va satisfer les necessitats de menys del 15% dels que estan més en risc de quedar-se sense llar. Els seus nou projectes de requalificació de zones, centrats fins a l’aprovació recent que afecta el Soho i el Noho en barris modestos, han fomentat la gentrificació i l’especulació. I els escàndols i la mala gestió sacsegen l’agència municipal de l’habitatge subvencionat, que acumula una factura de 40.000 milions de dòlars en reparacions pendents i des del 2019 està en mans d’un supervisor federal.\nEn aquest costat negatiu, a més, hi ha el De Blasio de promeses incomplertes i polèmiques. El seu fracàs més gran, segons ell mateix, és no haver alleujat el problema de les persones sense llar, que s’ha agreujat. El 2018, abans de la pandèmia, més de 63.000 persones depenien del sistema de refugis, un 19% més que el 2014.\nPerò a més persisteixen els barris sense transport públic ni zones verdes, els problemes a la presó de Rikers, polèmiques per idees com eliminar plans d’educació per a estudiants brillants i el lent avenç de projectes de protecció de la ciutat davant de tempestes i crescudes d’un alcalde que, això sí, ha implementat mesures destacades de lluita contra l’emergència climàtica, com ara la desinversió en combustibles fòssils dels plans de pensions municipals i una llei que obliga a retallar emissions a edificis grans. De Blasio també ha tingut la capacitat d’incomodar tant el poderós departament de policia de Nova York com els que van apostar per les seves promeses de reformar-lo.\nTrist espectacle d’egos\nAmb el que fins a l’estiu va ser governador de l’estat, el també demòcrata Andrew Cuomo, la relació ha estat de rivalitat i fins i tot d’enemistat, fet que ha tingut conseqüències en accions legislatives i pressupostàries i que va convertir la resposta inicial a la pandèmia en un trist espectacle d’egos.\nEl desamor cap a De Blasio és també qüestió de pell. Més enllà de les obscures ombres en la recaptació de fons (ha arribat a ser imputat), la seva imatge ha arribat a ser caricaturesca i és ridiculitzat sovint. A New York gent que va treballar amb ell l’ha definit, des de l’anonimat, com a «brutalment desagradable» i «arrogant». Però encara que la seva breu carrera a les primàries demòcrates per a la presidència va ser un daltabaix, batega amb força l’opció que aspiri a dirigir el govern estatal a Albany.\nEl perseguirà, com ho ha fet a l’alcaldia, el que Juan Manuel Benítez, productor, director i presentador de Pura política al canal NY1, assenyala com el seu «poc carisma» i les seves «pobres dots com a comunicador», una cosa que el mateix De Blasio ha acabat admetent.


Els CLIC, els vostres interlocutors privilegiats - Sènior - ledepartement66.fr\nEls CLIC, els vostres interlocutors privilegiats\nEls CLIC són els Centres Locals d’Informació i de Coordinació gerontològica (CLIC). Són llocs d’acollida de proximitat i, actualment, els principals intermediaris al territori que informen, aconsellen i orienten les persones majors de 60 anys i les seves famílies, acompanyants i ajudants.\nLa funció dels CLIC: aconsellar, orientar, informar\nEl CLIC pot respondre a totes les vostres preguntes i us dona consells sobre els tràmits de cada dia. Ja sigueu una persona gran, un familiar d’aquesta o un professional de la tercera edat, podeu consultar amb qualsevol dels\nCLIC i us ajudaran.\nUN CLIC és alhora:\n• un centre d’informació: podeu obtenir informació sobre la totalitat dels serveis disponibles a proximitat del vostre domicili,\n• un lloc d’escolta, de solidaritat i de comunicació,\n• un espai on les persones grans poden rebre ajuda per tal de prendre les decisions relacionades amb la seva assistència i altres aspectes de la vida quotidiana (ajudes, serveis a la persona, tractaments, ajuda als ajudants, acollida als establiments, etc.).\nOn els podeu trobar?\nHi ha dos CLIC al territori dels Pirineus Orientals: un a Perpinyà i l’altre a la vall del Tec a Argelers.\nAtenció al públic del CLIC de la vall del Tec\nLa carta d’informació trimestral us ofereix tota la informació sobre els horaris, l’agenda i l’actualitat.\nAtenció al públic del CLIC de Perpinyà\nEls assistents socials del CLIC de Perpinyà us acullen sense cita prèvia el dilluns i el dijous de 14 h a 16 h i, per telèfon, el dijous de 9 h a 12 h trucant al 04 68 86 69 07.


Quan vam haver de tancar, a la preocupació sobre la situació sanitària se’ns afegien els dubtes sobre el futur. Per sort, la resposta de totes les persones que confien en les llibreteres i els llibreters de Laie ha superat les nostres expectatives.\nUn email per donar-nos ànims, una comanda de llibres a través de la web, un missatge de suport a les xarxes socials... tot sumava en la llarga espera, fins al moment actual, quan ja hem obert les portes i podem acollir-vos novament entre llibres.\nSeguim al vostre costat.\nInformeu-vos del nostre horari i de les mesures de seguretat i prevenció que hem adoptat perquè ens visiteu amb total tranquil·litat.


Accions 2014 | Consell Comarcal del Baix Ebre\nMercat i operadors internacionals\nConsulteu les conclusions i els resultats de l'estudi identificador dels principals mercats europeus i dels seus operadors:\nEstudi identificador dels principals mercats europeus i dels seus operadors i sistemes de comercialització\nLlista de tour operadors especialitzats en turisme actiu, de natura i de descoberta del territori\nCens d'empreses agroalimentàries del Baix Ebre i del sector de la restauració\nA partir d'aquest enllaç podràs consultar amb detall les empreses del sector agroalimentari i del sector de la restauració existents a la comarca del Baix Ebre\nDossier professional de productes turístics del Baix Ebre\nConsulta el dossier a partir d'aquest enllaç: català, castellà, anglès i francès.\nCens d'empreses de la restauració i agroalimentàries\nAmb la finalitat de posar en valor el producte local, millorar-ne la seva difusió i disposar d’informació per tal de facilitar la seva comercialització, l’ens comarcal del Baix Ebre, en el marc de les accions Baix Ebre Avant, ha començat a recollir dades del sectors agroalimentari i de la restauració per tal de complementar un cens d’empreses.\nAquest cens permetrà disposar d’un cercador d’empreses que mostri, al proveïdor i client, el catàleg de productes que aquestes ofereixen. En aquesta línia, un dels objectius prioritaris es posar en relleu la qualitat del producte local i fomentar el consum del producte de km0. És per aquest motiu que aquesta base de dades, en el cas del sector de la restauració, només està oberta a tots aquells empresaris que, en l’elaboració dels seus plats, utilitzin productes agroalimentaris locals o de proximitat.\nEls empresaris que vulguin formar part d’aquesta base de dades hauran d'emplenar el següents formularis (restauració) (agroalimentari) i el full d'adhesió (restauració) (agroalimentari). Aquest full s'ha d'enviar a l'adreça: baixebreavant@baixebre.cat\nSeminaris BAIX EBRE AVANT!\nSeminari Vull Exportar!\nSeminari d’iniciació al comerç internacional i a l’exportació\nEn un context econòmic com l’actual, obrir-se o no als mercats internacionals pot ser la diferència entre l’èxit i el fracàs d’una empresa. L’objectiu principal del seminari és fomentar la internacionalització de les empreses agroalimentàries per tal d’ajudar-les a incrementar les seves vendes obrint nous canals de comercialització i nous segments de mercat. Per aconseguir aquest objectiu, es realitzaran sessions en grup i sessions individuals.\nSeminari de suport a la creació i comercialització de producte turístic\nEl seminari neix amb la finalitat de donar resposta a la demanda deles empreses turístiques en el suport a la creació, comercialització i internacionalizació dels seus productes turístics, a través de seminaris de suport i assessorament individualitzat. Permetrà el disseny de productes turístics adequats a les característiques dels seus establiments i dirigits als mercats de demanda, nacionals i/o internacionals, per tal de potenciar la seva activitat turística.\nPonències del seminari turístic (sessió l'Ampolla)\nPonències del seminari turístic (Sessió l'Ametlla de Mar)\nMillora de l’estratègia empresarial\nSeminari per la millora de l’estratègia empresarial i comercial al sector agroalimentari\nLa finalitat principal del seminari és millorar les estratègies comercials del sector agroalimentari amb l’objectiu de proporcionar les eines que permetin millorar la seva estructura empresarial, el seu model de negoci, així com ajudar-les en la comercialització, comunicació i promoció.\nEn el transcurs de l'any, s’efectuaran intervencions en la línia d’enfortir la projecció turística del territori, per captar nous potencials clients, i per millorar la competitivitat i internacionalització de les empreses del sector. D’aquesta manera, l’ens comarcal impulsarà la identificació dels principals mercats internacionals (Espanya, França, Regne Unit, Alemanya, Holanda, Bèlgica, Rússia i Japó), els seus operadors i els seus sistemes de comercialització.\nAlhora, i partint d’aquest estudi, es crearà un dossier professional per a la difusió internacional dels productes turístics comercialitzables que serveixi de presentació de la comarca i de les ofertes de les empreses més innovadores. El dossier s’elaborarà seguint els paràmetres dels operadors dels mercats europeus i estarà traduït al castellà, anglès i francès.\nEn relació amb l’àmbit agroalimentari, es durà a terme l’elaboració d’un cens d’empreses del sector al Baix Ebre i del sector de la restauració. Tot amb l’objectiu de disposar d’una eina de gestió d’informació que faciliti el contacte i l’accés a les empreses i que, a la vegada, serveixi com a eina de difusió i promoció dels seus productes.\nEl projecte també inclou l’assistència tècnica, l’assessorament i l’elaboració d’un document de bones pràctiques per a la gestió del nou Centre d’Innovació i Desenvolupament Turístic del Baix Ebre.


Fang, sang, suor i llàgrimes (i III) | a destemps\nFang, sang, suor i llàgrimes (i III)\n17 Novembre 2010 § 1 comentari\nA les 11h sortíem de Las Palmas. Ens acomiadàvem de qui ens havia acollit tant amablement, sense saber si hi tornaríem mai. En primer lloc, per la dificultat de l’accés. Però en segon lloc, i més important, perquè la gent del poble, veient les dificultats que tenen per viure-hi, s’estan plantejant si marxar al febrer, després de la collita del gener. Depenent de com estiguin les coses, plegaran veles i marxaran, abandonant, ara sí, definitivament el poble.\nNo debades, aquesta és l’estratègia de l’Estat: la primera fase consisteix en la violència directa, les massacres perpetrades pels paramilitars però amb connivència de l’Estat. La segona fase és la compra de terres, una compra-venda que és “voluntària” però molt condicionada pel terror, la por i les experiències viscudes dels camperols locals. I la tercera fase, més subtil, consistent en l’abandonament per part de l’administració, la passivitat, que dificulta enormement refer la vida a un poble atacat i n’acaba provocant la seva fuga.\nEl 13 de desembre és la festa del poble, i ens van dir que ja hi ha dos autocars de Bogotà que sortiran cap allà, un parell de dies abans. Esperem que, sent estiu, ja no tinguin problemes per accedir cap al poble i, si ha de ser la darrera festa, que almenys sigui amb molta gent i vida.\nLa tornada del camí la fèiem pel camí principal, ja que tot i ser més llarg que l’anada, era molt més pla, no feia tantes pujades i baixades. Vam començar a caminar sota un sol de justícia, i mesura que guanyàvem alçada tornàvem a contemplar el Magdalena, i la gent que ens acompanyava ens indicava quines terres s’havien anat venent, a qui pertanyien, etc. Quan vam acabar de fer la pujada principal, la pluja ja havia aparegut i aturat; la samarreta era empadada en suor i aigua.\nVam seguir caminant durant hores, sobre un terreny que, tot i enfangat, podíem considerar sec, ja que amb prou feines si se’ns acumulava una mica de fang a les botes, però ens permetia caminar prou lleugerament. La pluja tornava a aparèixer, aquest cop amb més força, i quan ja ens pensàvem que no arribaríem mai, ens vam trobar amb la cruïlla on el dia anterior havíem trencat per agafar la “drecera” dels turons.\nAllò volia dir dues coses, una de bona i una de dolenta (aquest món és dialèctic): la bona, que ja podíem calcular, aproximadament, quant els faltaa fins els cotxes, i que el camí ja el coneixíem. La dolenta, que sabíem que era molt més fangós que el que acabàvem de fer, i la pluja no faria sinó complicar-ho més.\nEfectivament, el camí va resultar ser un fangar impracticable, on al principi miràvem de no enfonsar-nos, i on al cap d’una estona ja era igual, perquè quilos de fang se’ns acumulaven a les botes, i l’important era que aquestes no quedessin submergides del tot. Altra volta les cames plenes de fang, però aquest cop amb les botes i els mitjons també enfangats d’allò més; més d’una vegada em vaig plantejar si quedar-me descalç i anar més ràpid, però com que el terreny variava i hi havia trossos més gravosos i durs, ho vaig desestimar.\nFinalment, arribàvem al darret turonet que ens duia on s’havien quedat els jeeps el dia abans. Era el darrer esforça, sota la pluja, enfangat, per pujar a la caixa del cotxe, esperar que arribés tothom i fer cap cap a San Jacinto.\nPerò en pujar el turonet, els jeeps no hi eren.\nCom que estava plovent, tenien por de ni poder tornar, i com que els xofers havien sortit del poble abans que naltros, havíem fotut el camp. Abans que la desesperació i la impotència s’apoderessin de naltros, no ens vam deturar ni un moment, i vam seguir caminant. Encara ens quedava, potser, la meitat del camí…\nAquell camí es va convertir en una mena de penitència. Plovent fortament, amb els peus pesants, tot enfangat, patinant, creuant del camí cap als camps de conreu per trobar-nos gespa i, per tant, un terreny més practicable. Aquell camí fou un suplici, on l’única idea fixa era oblidar-se de tots els mals que acusaven el cos per no defallir, on la fixació era mantenir un ritme i pensar en la glòria de quan arribaríem. Res ens va aturar, no vam parar ni un moment. L’única excepció, quan en una patinada, per un gest reflex de no caure, vaig agafar-me al filferro espinat i me’n vaig clavar tres punxes a la mà esquerra. Ni temps per lamentar-se: aigua per fer córrer la sang, tancar el puny perquè no en brollés més, i a seguir caminant.\nVam arribar a San Jacinto a dos quarts de 5 de la tarda, després de 5 hores i mitja seguides caminant, i creuant pel mig de la invasió. A la casa que era el punt de trobada, ens vam poder netejar les botes, els mitjons i les cames, a cop de manguera, mentre la gent d’allà deia que no hauríem d’haver-hi anat, que hi havia un altre camí, i que ells ja havien advertit, el dia abans, que allò era impossible, que era una salvatjada. Però aleshores, ja a casa, havent aconseguit l’objectiu, l’humor ens feia tot més suportable i li’n trèiem importància: ja podíem fer-ho.\nVam esperar una hora que arribessin les últimes persones, vam agafar la buseta i vam tornar cap a Sincelejo, encara xops, descalços i amb les botes a les mans. I amb Murphy acompanyant-nos.\nNaltros tres vam arribar abans que els altres, que eren qui tenien les claus. Vam haver d’esperar quasi mitja hora per poder entrar. I un cop a casa, anhelant les dutxes i la roba neta com aigua de maig, ens vam trobar que, per obres en una de les dutxes, l’aigua estava tallada (no sabíem quan la tornarien a obrir). Desquiciats, ens vam canviar de roba i vam anar a menjar per no morir-nos de gana i a beure cervesa per poder digerir tot el dia.\n§ One Response to Fang, sang, suor i llàgrimes (i III)\n17 Novembre 2010 a les 21:36\nal tercer capítol s’entén perfectament el còctel d’emocions i duresa que representa el títol. Molts ànims, lloable tasca la que esteu fent, gràcies per explicar-ho i de quina manera!!!\n« I vam tornar a San Jacinto\nFang, sang, suor i llàgrimes (II) »\nYou are currently reading Fang, sang, suor i llàgrimes (i III) at a destemps.


Arquitectura Medieval: Presentació del treball\n“Per això, Senyor, la teva veritat no és meva ni d’altri, sinó de tots nosaltres, a quina comunicació pública tu ens crides, advertint-nos que no vulguem posseir-la privada per a no veure’ns privats d’ella”.\nHi ha qui diu que no pot evitar – no vol evitar – els interrogants, els dubtes, les sospites. Es nega rotundament a admetre tot el que es pren per dogma inamovible. Perquè creu en lo més íntim que, si hom es capaç d’evolucionar, aquesta evolució no lo provocaran mai els que diuen que si a tot, sinó els que neguen i pregunten i mai es senten conformes ni amb el que se’ls ordena de creure, ni amb el que la seva mateixa raó – secularment programada – els dicta.\nAquests pensaments, m’han impulsat a tirar endavant aquest treball i en el seu decurs he comprovat efectivament, que si preguntes a les pedres, et contesten. Deixes de creure amb el que fins ara havies cregut, et fas incòmode amb qui estableix dogmes, perquè els trenques. No es anar contra ningú, es només intentar clarificar la historia, es treure’t de sobre tot el que has après a la Universitat i intentar ficar-te a la pell d’aquells que eren capaços de bastir una catedral només amb coneixements trigonomètrics i una corda. És seure en silenci damunt d’un escambell al costat d’una taula de fusta i fixar-te com el mestre d’obra va creant una catedral amb un regla un compàs i un cartabò. És enfilar-te en una bastida bellugadissa a trenta metres del terra i tocar amb les teves mans els carreus de la volta; es resseguir amb els teus dits els plecs d’or del vestit de la Mare de Deu que presideix la clau de volta presbiteral; és senzillament, tocar el cel.\nLa idea es demostrar com es pot arribar a construir tota una Catedral. No es tracta de frivolitzar ni menys preuar la capacitat tècnica d’aquells homes, ans al contrari. Es tracta de retornar-los-hi un mèrit que per culpa de la nostra formació acadèmica no els hi sabem reconèixer. La nostra formació ens fa veure errors constructius on només hi ha saviesa. Ens fa modificar elements que per ells tenien un sentit i que nosaltres no els hi sabem veure. He sentit comentaris i he vist actuacions al llarg dels anys que porto a la Seu de Manresa, que m’han fet replantejar tot el que he vist i he llegit d’aquest emblemàtic edifici del Bages, fins al punt de no creure absolutament res del que hi ha escrit i començar a estudiar-lo tot de bell nou, però amb una mentalitat completament diferent. La intenció d’aquest treball es intentar evitar en un futur molts dels danys que es fan involuntàriament en les restauracions d’edificis emblemàtics per el menyspreu que alguns tècnics tenen envers els antics mestres d’obra i eliminen sistemàticament la simbologia que aquests varen introduir en els seus edificis amb total impunitat.\nCal que la Universitat recordi que en aquells temps s’utilitzaven unes mesures estandarditzades que no son precisament les nostres i els tècnics rebien una formació iniciàtica que gairebé la desconeixem del tot; haurien de formar les noves generacions d’arquitectes – restauradors, amb un “mix” de coneixements de manera que al acabar la carrera aprenguessin a estimar la seva feina, les pedres i el que ens diuen i sabessin preservar-ho perquè es pugui mantenir aquest diàleg per molts segles més amb les persones que ho vulguin llegir.\nPer assolir aquest objectiu el primer pas era intentar pensar com ho feien els constructors de l’època, saber perquè feien les coses d’aquella manera; recuperar els seus instruments, penetrar en móns esotèrics, alquímics, templers o maçons sense por. Ni deixar-se impressionar per fantasies que no pots predir on et portaran.\nAquest estudi posa un èmfasi descarat en la Seu de Manresa, la ciutat i la seva historia, més que no pas en altres edificis que també veurem, això es degut ha que hi porto un bon grapat d’anys treballant-hi i estudiant-la i considero que la conec prou be com per intentar analitzar-la d’una manera tant diferent. A banda d’això, la Seu de Manresa es una mica “l’aneguet lleig” de la corona catalana - aragonesa i ens cal reivindicar-la; es una Seu sense bisbe, una Catedral sense càtedra, te un palau episcopal on no hi ha residit mai cap bisbe. Quan hom cerca una església gòtica que li elevi l’esperit pensa en el Pi de Barcelona; quan hom parla de la joia del gòtic català pensa en el Mar; quan hom cerca una catedral agosarada pensa en Girona. Ningú pensa en la Seu de Manresa per a res d’especial. Aquest edifici pertany al bisbat de Vic i aquesta població no ha tingut massa interès en vers la Seu manresana, ni l’han promocionat ni han permès que fos cocatedral com passa en altres ciutats. Malgrat tot Manresa ostenta el títol de Col·legiata Basílica atorgat per Lleó XIII el 1886 per el fet: “d’esser la segona capital de Catalunya”. També ostenta el títol de “Monumento Histórico Artístico Nacional” atorgat l’any 1931.\nEl treball proposa la construcció global d’aquest edifici, des de la ubicació i orientació, fins diferents detalls que es poden trobar a les portes de fusta d’accés. Es donen algunes idees de com es feien els càlculs d’estructura en aquella època i de bona part de la simbologia que du incorporat l’edifici. També veurem com a partir d’un únic “patró base” podem edificar unes quantes esglésies gòtiques catalanes com ara el Pi, el Mar o Sants Just i Pastor de Barcelona; Santa Maria de Manresa o Santa Maria de Cervera. No acaba pas aquí la cosa, amb aquest mateix patró, podem bastir edificis de la categoria de les catedrals de Barcelona, Lleó o Santiago de Compostela i edificis amb metrologia francesa com ara Chartres o Sta. Maria de Castelló d’Empúries. D’entrada i degut a la diferencia d’anys que es duen la catedral d’Empúries i totes les demés que veurem, ja podríem assegurar que la metodologia que farem servir a l’estudi de les catedrals catalanes, l’hem importat de França.\nLa idea que es proposa és que el lector pugui anar a visitar catedrals o esglésies gòtiques acompanyant-se d’unes senzilles eines i taules numèriques i que sigui capaç de poder arribar a entendre com varen construir l’edifici que esta mirant i que ho gaudeixi. No es cap eina per reconstruir catedrals. Dos carreus situats l’un al costat d’un altre en un mateix mur, que han estat extrets de la mateixa pedrera i treballats per les mateixes mans, tindran respostes físiques i mecàniques diferents si els carreus son travessats per “betes” diferents; dues pasterades de morter preparades per el mateix manobre, mai tindran les mateixes proporcions de material i les seves prestacions no seran homogènies. Amb aquests dos senzills exemples es pretén demostrar la complexitat que presenta mig metre quadrat de mur. Si hi afegim les modificacions i atacs (voluntaris o involuntaris) que han sofert els edificis al llarg de la història, entendrem que conèixer les respostes mecàniques de les pedres es una tasca gairebé impossible.\nEl treball es divideix en cinc grans grups per tal de introduir al lector en els diferents móns que intervenen en la construcció d’una catedral, aquests son:\nEls antecedents religiosos. Ens presenta les convulsions religioses de l’època protagonitzades principalment per els ordes militars.\nEls antecedents històrics. Ens presenta des de les mesures d’Egipte o Stonehenge passant per les pre – ibèriques, fins les habituals de l’època baix medieval i una introducció a la simbologia incorporada a les construccions.\nEl desenvolupament del model. Es proposa com exercici docent la construcció de Santa Maria de Manresa (coneguda com “La Seu”) des de la seva orientació, fins els càlculs d’estructura de la que va ésser en aquells moments la volta gòtica més ampla del mon cristià. En aquest mateix apartat es presenta una aproximació al “contingut” de les esglésies vistes com grans “contenidors”, també s’explicaràn els actes que s’hi poden desenvolupar.\nAmpliacions tècniques. Son un bon grapat de dibuixos, fulls de càlcul i fotografies que ens mostren tota mena de detalls de la construcció de les diferents esglésies que s’estudien. També hi ha una petita explicació de paraules o expressions que no son d’us habitual. En quant als dibuixos, tots fets expressament per aquest treball, se n’han fet més de 200 per be que no s’exposen tots, ens han de permetre una interpretació suficient del tema. Un altre punt que es veurà i pot sobtar és el que denomino “arquitectura ficció”, es un joc didàctic on amb la complicitat del lector es pretén imaginar com podia haver dissenyat originalment un edifici algun arquitecte i que ha arribat als nostres dies completament canviat.\nConclusions. Un resum a partir de lo exposat en el treball i algunes recomanacions per l’Administració Publica en quant a les inversions que efectuen en la restauració d’edificis emblemàtics.\nPer l’estudi s’han establert diferents eixos de treball per tal d’obtenir el màxim nombre d’elements que ajudessin en aquesta investigació.\nUn marc de treball que engloba: l’antiga Sumèria, el mon faraònic egipci (Cheops, Luxor), el Temple de Jerusalem i Chartres.\nUna unitat comparativa composta per un bon grapat de temples catalans.\nTreballs de camp sobre tots els edificis.\nTrasllat dels resultats sobre plànols i un resum escrit.\nPer començar i oblidant-me del bagatge històric - cultural i catòlic - romà que d’una manera o altre ens han imposat a traves dels estudis, he de donar per valides les següents afirmacions:\nQue tota la simbologia que utilitza l’església (àguila, lleó, bou, àngel); tota l’ornamentació en que és revesteix (mitres, bàculs, etc.); totes les creences que ens proposen (ascensions al cel, sant sopar, etc), venen de les corts faraòniques.\nQue el Temple de Jerusalem o de Salomó, projectat per l’arquitecte del rei Hiram de Tiro, havia estat construït amb càlculs i mitjans tècnics egipcis.\nQue Chartres va ésser construït amb mòduls de càlcul extrets del temple de Jerusalem i uns coneixements tècnics que s’ havien adquirit a traves de contactes amb el mon àrab sufí i dels perses a Jerusalem.\nQue alguns dels edificis que veurem, s’han fet segons els mateixos mòduls de càlcul que Chartres i amb un desenvolupament total de les estrelles de cinc o set puntes tant a la planta com a l’alçat.\nEl principal problema amb que m’he topat, es que no hi ha manera de saber com en Berenguer volia acabar el seu temple a Manresa, per això ens hem de fixar amb el Mar i el Pi, més que en l’església dels sants Just i Pastor de Barcelona començada bastant més cap aquí.\nUn altre dels objectius del present treball es intentar aportar informació simbològica suficient, per tal que quan entrem en alguna església o catedral gòtica, hi sapiguem descobrir un bon grapat de detalls que les guies clàssiques no ens mostren; no es tracta només de saber com construïen les catedrals, sinó de saber a més a gloria de qui ho feien i perquè ho feien d’una determinada manera.\nPoc després d’acabar-se la guerra civil espanyola varen començar els treballs de neteja i restauració a la Seu de Manresa. Un dels elements arquitectònics que varen construir completament de nou perquè fins llavors mai havia arribat a ésser construït, va ésser el rosetó que hom pot veure damunt el portal de Sant Antoni (costat riu), la traceria es de pedra i representa a una estrella de 6 puntes, els vitralls ens mostren a Sant Jaume. Si el mesurem veurem que te un diàmetre de 10 pams de Cana Destre de llum, si mesurem les traceries podem trobar elements que fan 50 cm., 60 cm. ó 120 cm. tan li fa. Aquest es un problema gravíssim. El picapedrer va fer un treball excel·lent, però algú no va estar a la seva altura. L’arquitecte responsable de l’execució havia d’anar més en compte amb quina mida utilitzava el picapedrer, també el picapedrer havia de saber quina mida havia d’utilitzar. Tot i així cal agrair a l’arquitecte la idea d’instal·lar un rosetó de sis puntes en aquell indret, vol dir que es sabia el guió; segurament fins aquell moment mai s’hi havia construït res allà. Si els gòtics en el segle XIV haguessin fet aquell rosetó ens haurien transmès molta informació, no només la simbològica que tothom pot veure-hi reflectida a l’estrella de 6 puntes, hi hauria hagut un segon nivell d’informació més subliminal si cap, que s’obtindria per la simple medició dels diferents elements que conformarien l’estrella.\nSi mesurem l’obertura o el radi de l’entrada a la capella del Santíssim (obra tardana de la mateixa Seu) veurem que fan 2.80 metres ó 1.40 metres respectivament. El primer que es pensa es perquè no varen fer una obertura de 3.00 metres o un radi de 1.50 metres. Aquest es l’error, els constructors de l’època varen fer una obertura de “1 metre” dels seus, es a dir una obertura igual a una Cana Destre i un radi igual a 1/2 Cana Destre. Si al iniciar la restauració de qualsevol element gòtic, prenem les mides amb el nostre “metre” habitual, mai podrem saber quin es el missatge dels constructors originals, per això dic que el problema es gravíssim. Quan els arquitectes, els picapedrers, els estudiants mesuren en “metres” no tenen ni la més mínima possibilitat d’entendre el missatge de les pedres. Sinó som capaços d’anar per les obres amb les mesures originals de l’època i interpretar els seus missatges abans de començar a plantejar-nos la reconstrucció, la única cosa que farem seran restauracions agradables al turista de pas, però sense cap valor didàctic per qui vindrà darrera nostre.\nHem d’entrar, mirar i analitzar un edifici gòtic de la mateixa manera que ho faria un investigador o detectiu com ara en Sherlock Holmes cercant el més mínim detall i allunyant-se de lo ostentós, per exemple veurem a l’església gòtica dels sants Just i Pastor a Barcelona un immens baldaquí del segle XIX que no aporta res per el coneixement del gòtic i en canvi ens passarà per alt la pica per l’aigua a l’entrada.\nLa lectura d’aquest treball, ens hauria de permetre conèixer millor el temple gòtic, vist des de una vessant diferent a la que ens mostra l’arquitectura universitària o les guies turístiques. De fet ens hauria d’aportar bastants respostes. Espero que el mètode de treball que és presenta, també serveixi per descobrir molts més secrets i detalls que fins ara desconeixíem d’altres catedrals gòtiques d’arreu d’Europa. S’ha procurat donar-li a aquest treball un aire amè i lleuger i totes les formules que intervenen, si es vol, es poden seguir amb una calculadora normal. No és un llibre d’arquitectura ni de historia, es un llibre per entretenir-se i passar ho be.\nVoldria agrair la col·laboració desinteressada que he rebut per part de rectors i mossèns de les diferents esglésies que he visitat, així com dels diferents arxivers d’aquests mateixos temples per el temps i paciència que m’han dedicat. També vull recordar-me dels personatges foscs que trobes per el camí i que passen per aquest món sense pena ni gloria, pocs per cert, posats en llocs estratègics inoportunament o oportunament, qui ho sap i et boicotegen l’estudi d’un edifici; son personatges que l’únic poder que tenen els hi ve donat per el color del casc de paleta o qualsevol altre atribut professional, saben que sense això no son res. Fan pena.


La usura dels bancs | Imma Escamilla\nAristòfanes i la democràcia →\nM’ha preocupat llegir que hi ha un frau massiu que està sacsejant el mercat hipotecari dels EUA. Els bancs de Wall Street i els seus advocats estan creant documentació falsa, falsificació de signatures i mentint als jutges. Tot per reduir costos i augmentar les primes. El frau està tan estès que podria tancar alguns dels grans bancs i, fins i tot, provocar un altre col·lapse financer.\nAl cor d’una hipoteca hi ha el document anomenat “La Nota”, que estableix els termes de la hipoteca i els tipus de taxes que els bancs poden cobrar si els hipotecats es retarden en els seus pagaments. Tenir la nota també don dret als bancs a anular-la quan un hipotecat deixa de pagar. I aquí tenim el problema. Ara que les hipoteques van malament, els bancs estan aprofitant el buit de la documentació que van crear per imposar taxes massives il·legals als hipotecats. Ho fan mitjançant la fabricació de falsos documents i obtenint les signatures falses dels notaris per aprovar els documents falsos.\nEls bancs van començar amb la crisis financera i els governs, amb els nostres diners, els van ajudar. Ara podria arribar una altre crisis. El govern dels EUA ha de posar mà i ha d’aturar la malaltissa usura dels bancs. Si no ho fa, ja sabem per experiència com pot repercutir a la resta del món, i la veritat es que no estem preparats perquè ens tornin a donar garrotades. Es hora d’imposar unes directrius ètiques, uns límits dins el món financer i sancionar fortament a aquells que no ho respectin.


El Parlament rep un any m�s la Flama del Canig�\nDijous, 23 de maig de 2013 | 04:17\n>\tCultura\t>\tEl Parlament rep un any m�s la Flama del Canig�\nLa Flama del Canig� ha arribat al Parlament, on ha estat rebuda per la presidenta, N�ria de Gispert. La flama, que arriba a la cambra des de l’any 1981, s’escampar� per tot el territori per encendre les fogueres de la nit de Sant Joan.\nLa flama ha arribat al parc de la Ciutadella, acompanyada de nens de Corbera de Llobregat, i el Parlament l’ha rebuda un any m�s amb un acte institucional de benvinguda al sal� de passos perduts, al qual han assistit el secretari primer de la mesa, Pere Calb�, i els diputats Carles Puigdemont, Angels Ponsa, Dolors Gordi i Pere Bosch.\nA m�s de de Gispert han intervingut la presidenta d’�mnium Cultural, Muriel Casals, que �s l’entitat que impulsa anualment la Flama, i l’antrop�loga i professora de la Universitat de Barcelona, Josefina Roma, que ha estat l’encarregada de llegir el missatge de la flama d’enguany.\nLa presidenta ha agra�t a �mnium Cultural la seva feina en defensa de la llengua i del pa�s que desenvolupa des de fa cinquanta anys i ha animat l’entitat a seguir fent-la i a seguir mantenint tradicions com la de la Flama del Canig�.\nEm missatge de la flama d’enguany, que ha llegit Josefina Ramona, destaca que amb l’encesa de les fogueres de Sant Joan amb el foc que ve del cim del Canig� “no fem m�s que repetir un ritual local i antic, fent-lo arribar fins on sentim que formem part del mateix poble. Amb la flama, anem dibuixant i assenyalant el territori del nostre poble, que el fred i la foscor de la hist�ria no ens deixava albirar. No deixem que un altre hivern ens el torni m�s petit i poruc”.\nDespr�s d’escoltar el missatge els assistents s’han traslladat a la porta principal del palau, on es far� la tradicional encesa de fanals.\nLa tradici� de la flama es remunta al 1955, quan Francesc Pujad�, excursionista, enamorat del Canig� i vilat� d’Arles (Vallespir), inspirant-se en el poema ‘Canig�’, de Jacint Verdaguer, va tenir la iniciativa d’encendre un foc la nit de Sant Joan al cim d’aquesta muntanya i des d'all� repartir-ne la flama per totes les terres de parla catalana com a s�mbol d’identitat comuna. La flama es renova cada any amb una foguera feta amb llenya procedent de diversos punts dels Pa�sos Catalans.\nTornar enrere\tCultura\tEl Sue�o de Morfeo queda pen�ltim en Eurovisi� La Nit dels Museus suma adeptes i comptar� amb 62 centres en la seva VI edici�\tEl Molino seguir� obert malgrat la seva delicada situaci� financera\tTwiter mata a Manolo Escobar per segona vegada en aquest 2013\tPer a Muriel Casals "el castell�" no hauria de ser llengua cooficial en una Catalunya independent\tTr�as ratifica davant el jutge que els dirigents del PP cobraven sobresous en efectiu


Roc Fernàndez - Això és imparable! | NacióGranollers\n«A Sant Feliu de Codines un alcalde que anava d'internacionalista i de no nacionalista es veu en l'obligació de rebatejar una plaça amb el nom dels màrtirs del 1714»\nper Roc Fernàndez, 20 d'agost de 2013 a les 00:01 |\nLes mostres que el desig de llibertat no té caducitat són constants. Ja som a un any de la manifestació de l'11 de setembre i els que preveien un cansament de l'independentisme han errat novament el tret. Els balcons segueixen plens d'estelades (algunes hi duen mesos i anys), qualsevol acte cultural aquest estiu acaba amb crits d'independència i les iniciatives ciutadanes a l'entorn del dret a decidir són constants.\nUna mostra més és Sant Feliu de Codines, on, després de la negativa de l'alcalde de posar l'estelada, un seguit d’entitats del poble (Òmnium Vallès Nord-Cingles de Bertí, Assemblea Nacional Catalana, CiU, ERC, Solidaritat Catalana, el Centre Excursionista de Sant Feliu, Esbart Codinenc, Endavant Sant Feliu, Amics de l'Art de Sant Feliu i el Gremi de Sant Antoni Abat) han posat en marxa una iniciativa per fer-ho per la via de la subscripció popular. La campanya que porta per nom Plantem l'estelada a Sant Feliu de Codines (i que podeu veure en aquest enllaç) està sent un èxit tot i ser mes d'agost, amb molta gent de vacances.\nLa campanya ja gaudeix del 90% de la recaptació on-line, a banda dels bons que s'han fet. L'èxit de la mesura ha dut a l'Ajuntament a rebatejar a corre cuita una plaça amb el nom d'herois del 1714 i posar-hi una senyera. Una iniciativa que hagués estat bona si no tingués com a rerefons l'intent de mitigar l'efecte de la campanya Plantem l'estelada, a més de l'oposició de l'alcalde a fer onejar una estelada al municipi.\nPerò aquest fet mateix demostra en sí la importància del moment que vivim i que obliga tothom a reaccionar. A Sant Feliu de Codines, un alcalde que fa un temps anava d'internacionalista, de no nacionalista i anticlerical, es veu en l'obligació de rebatejar una plaça en el dia del Patró de Sant Feliu (1 d'agost) amb el nom dels màrtirs del 1714. Benvinguts els canvis encara que siguin per la força imparable de la gent!\nau va...osti tu...a no, clar!\nPer jgb el 20 d'agost de 2013 a les 07:54\nau va.. CIU ha estat una federació independentista i a favor de l'autodeterminació (jo no m'estic d'eufemismes) de tota la vida.... osti tu... qui mana al poble on l'Ajuntament acaba de tapar un mural independentista que portava 15 anys donant la benvinguda a la gent? au va... quin paper van jugar molts alcaldes, caps de llista, parlamentaris, regidors i d'altres a les consultes populars? osti tu... Això vol dir que el teu partit escolta totes les mobilitzacions significativament populars? a no, clar..que és responsabilitat de govern, oi?