Àngel número 217: què significa? (La veritat) - Numerologia | Octubre 2021\nAnàlisi De Xarxes Socials\nÀngel número 217: què significa?\nProbablement us haureu adonat de repetir 217 números a tot arreu on aneu i en coses que feu. Per a alguns, no és més que una casualitat, però, òbviament, creieu que és molt més que això i per això sou aquí per estar segur del que podria ser. No és res de què preocupar-se i us explicaré la seva importància perquè pugueu treure el màxim profit d’aquest missatge.\nEls números tenen relació amb el diví i són formes nostres els àngels guardians poden comunicar-se amb nosaltres . No escoltarà un conjunt d’instruccions ni de motivació dels núvols, però el diví té una manera d’arribar a l’home mitjançant un conjunt de patrons fixos que no canvien. Què pot ser més definitiu que els números?\nQuin és el significat del número 217?\n217 té diversos significats en funció del context en què s’utilitza. En numerologia, 217 té el seu propi significat i es deriva de la significació individual de els números 2, 1 i 7 .\nEl número 2 tracta sobre relacions, associacions, interacció amb els altres, equilibri i tracta principalment del nostre propòsit i missió en aquesta vida. Es tracta de servei, treball en equip, amor, equilibri i bàsicament tot el que té a veure amb una altra persona.\nEl número 1 té una gran importància. Significa l’esdevenir de la nostra totalitat a través del poder de la positivitat, les creences i les expectatives. Significa nous inicis, derivats de les nostres accions i creences. Es pot aconseguir qualsevol cosa per difícil o impossible que sembli. Només cal creure i això és el que representa el número 1. Va més enllà per significar l’ambició, el lideratge, el marcador, la determinació, el poder, la confiança, l’èxit i també el progrés.\nEl número 7 significa tot allò espiritual. Significa el despertar espiritual, el desenvolupament espiritual, el coneixement i la comprensió dels altres, ser independent, ser persistent i durador per assolir el vostre propòsit, i també la saviesa i la intuïció interiors.\nL’àngel número 217 té els seus significats a partir dels significats individuals dels nombres individuals i us insta a avançar a mesura que us desenvolupeu espiritualment i compliu la vostra missió i propòsit.\nEl que els vostres àngels intenten explicar és que el pensaments positius i energia que heu tingut impactes positius, ja que es manifesta en els desitjos i desitjos de la vostra vida. Tenint en compte això, us animem a no renunciar-vos ni aturar-vos, sinó que continueu fent el que heu estat fent espiritualment, mentalment i emocionalment, ja que influeix positivament en la configuració de la vostra vida.\nInterpretació del número 217 i el seu simbolisme\nLes repetides aparicions del número 217. Podria ser només una casualitat?\nDesprés d’haver entès què significa cada número i el seu simbolisme com a unitat, ara us donaré interpretacions perquè pugueu tenir un gran coneixement del que el vostre àngel us explica a mesura que us afecta.\n7717 número d'àngel\nEl número 217 és un missatge que us anima, ja que us indica que heu d’estar al dia amb el que esteu fent. Els vostres pensaments i energia positius, la vostra actitud davant les coses, les vostres creences i esperances a la vida donen bons fruits a la vostra vida i la vostra recompensa és imminent.\nVol dir que allò que desitgeu i desitgeu aconseguir està a punt de prendre forma i esdevenir realitat, tot per l’actitud i la mentalitat positiva que teniu.\nAra el que us demanen els àngels és que no es rendeixi. No canvieu la vostra actitud. Mantingueu el vostre desenvolupament espiritual i desenvolupeu els vostres dons. Mantingueu aquesta actitud positiva ja que està donant els seus fruits.\nUs animem a confiar en les vostres capacitats i competències per assolir els vostres objectius i assolir el que desitgeu. Allibereu la vostra ànima de la por i de totes les preocupacions i confieu i tingueu la ferma creença que el camí que esteu fent és el camí correcte per assolir el vostre objectiu en poc temps.\nnúmero 23 de la sort que significa\nCaracterístiques dels que ressonen amb el número 217\nAquells que ressonen amb l’àngel número 217 es consideren persones independents, tot i que estan compromesos. Són persones de relació, els encanta fer coses amb els altres, però també valoren molt el seu espai. Coneixen la importància de l’espiritualitat i busquen ser il·luminats i desenvolupats espiritualment.\nAquestes són les raons per les quals no salten a les relacions, sinó que romanen independents i només es relacionen amb les parelles que les poden comprendre i ajudar-les, si és possible, a unir-s’hi mentre remeten el seu camí.\nNo és fàcil trobar una persona així, però quan passa, és molt fidel i es dedica a les seves parelles. Comparteixen les seves experiències i passen temps amb les seves parelles, gaudint de la seva companyia.\nEls que tenen un gran ressò amb l'àngel número 217 estan concentrats, saben exactament el que volen i amb la seva actitud, poden fer realitat els desitjos del seu cor . Amb les seves actituds positives, els dots espirituals desenvolupats i l’espiritualitat, tenen una bona comprensió de com aconseguir el que volen i són optimistes.\nSempre es curen del dolor, les decepcions i tot el dolent a causa del desbordament d’energia positiva que tenen. També tenen una manera de fer que els altres se sentin bé mentre guareixen amb qui entrin en contacte.\nNo els podeu confondre i no és fàcil enganyar-los, ja que confien en la seva intuïció i treballen a partir d’ella. La majoria d’ells han après a confiar en la seva intuïció a partir de l’experiència passada.\nQuè cal fer quan es veu l'àngel número 217\nL’àngel número 217 és una crida a l’acció. És un ànim continuar perquè no us perdeu el que desitgeu quan esteu a punt d’aconseguir-ho.\nMitjançant aquesta combinació de els números 2, 1 i 7 , els àngels us animen a continuar pel camí que trepitgeu, ja que és el camí correcte i us condueix cap als vostres objectius.\n808 que significa numerologia\nHeu de continuar sent positius en els vostres pensaments i accions i, en aquest moment, desfer-vos de qualsevol cosa o de qualsevol persona que arribi a la vostra vida amb negativitat.\nVeure aquests números com un missatge dels vostres àngels és un senyal que sempre estan a prop i observen. Per tant, hauríeu de demanar-los ajuda per prendre decisions i obtenir orientació, ja que estan disposats a ajudar-los.\n5 raons per les quals veieu 141: el significat de 141\nNúmero d’expressió de numerologia: com calcular el vostre nombre\n5 raons per les quals veieu 1017: el significat de 1017\n5 signes per què veieu 241: el significat de 241\n7 signes per què veieu el 999: el significat del 999\n3 signes per què veieu el 840: el significat del 840\nÀngel número 616: tria fer el bé\nSoul Urge Number 1: Significat de numerologia secreta\n7 secrets per què veieu 2525: el significat de 2525\n3 raons per les quals veieu el 721: el significat del 721\n5 raons per les quals veieu 1003: el significat de 1003\n5 secrets per què veieu 533: el significat de 533\n7 signes per què veieu 741: el significat de 741\n5 secrets per què veieu 6666: el significat de 6666\nCamí de vida número 5: significat de numerologia, personalitat, carrera i vida amorosa\n5 signes per què veieu 232: el significat de 232\n7 signes per què veieu el 808: el significat del 808\n3 signes per què veieu 1112: el significat de 1112\nPublicitat En Xarxes Socials\nquè vol dir 1155\n777 significat cristià\nnombres d’àngel 933\n77 significat de número d’àngel\nnúmero espiritual 14


Bogeries meues: enero 2011\nHui, després d'acabar amb mal de panxa i de galtes després de deu minuts sense parar de riure he arribat a la conclusió que vaig fraguant dins meu fa uns dies.\nHi ha coses que no es poden canviar. De vegades creus que has ensopegat, i els teus ulls no poden veure més enllà del que a simple vista sembla. L'àvia era creient i sempre deia "el nostre senyor és sempre molt justetet". Jo no crec, però darrere d'aquesta frase hi ha una gran veritat, i és que les coses sempre passen quan han de passar, ni abans, ni després. I quasi sempre passen l'últim segon abans que siga massa tard. Com a les pel.lícules, que sempre es talla el cable blau en l'últim microsegon abans que explote la bomba i s'acabe el món. Justetet.\nNo parle de destí, tampoc de casualitats. Parle del que de vegades creiem que són entrebancs, de que la vida ens castiga sense sentit. Res d'això. La vida ens torna ni més ni menys que el que nosaltres donem, tard o d'hora. I no faré ara i ací una reflexió dels meus entrebancs (que són molts) ni del que crec que em correspon i el que no.\nNomés la conclusió a la que he arribat: no hi ha ningú que es riga més a la seua feina que jo.\nSi tornara a nàixer, tornaria a ser mestra\nM'encanta planificar viatges. Aquest març es preveu intens. És una sort tenir amics i amigues aventurers i aventureres que se'n van d'Erasmus o troben feina en altres regions.\nQuan es preveu un viatge, llarg o curt, m'agrada apuntar-ho al calendari. Així, si hui consulte els exàmens, les avaluacions trimestrals, o qualsevol altra cosa que puga provocar en mi un sentiment d'angoixa o similar, puc veure escrit en gran el meu destí, i respirar.\nL'últim viatge que vaig fer va ser en cotxe, i ací mateix vaig deixar escrit que el pròxim seria en tren. Dit i fet. I com no voldria jo que acabés l'any sense pujar a tots els mitjans de transport existents, també agafaré un avió, dos setmanes després d'agafar un tren. Potser a la pròxima agafaré un vaixell o un globus.\nAixí, tu, jo i Bob Dylan de fons, planifiquem un viatge a los madriles. Agafarem un tren, com abans féiem. Escoltarem música, i com bé em coneixes, em deixaràs disfrutar del paissatge i la soledat que em transmet el tren. Perquè saps que dels viatges en tren surt la meua millor inspiració.\nHores després, en la taula del bar de sempre i amb una cervessa ben fresqueta, buscarem vols, mentre recordarem l'últim viatge o l'última festa junts. I aquesta planificació acabará en un avió en direcció a Londres, on trobarem l'últim de los cuatro fantásticos.\nEl millor dels viatges, a banda dels viatges en sí, són els preparatius acompanyats de cervesses i discussions per quin tren o quin vol resulta més econòmic.\nAtreveix-te si pots\nPerquè hi ha històries que es viuen, històries que es pateixen i històries que passen com a fantasmes, volent ser, sense poder.\nHi ha qui fuig de la seua història. És possible, fins i tot, que jo mateixa i molts de vosaltres hageu fugit, alguna vegada de vosaltres mateixa, de la vostra història.\nPerò al final, en els moments decisius, el riu torna al seu llit.\nNo pots fugir de qui eres.\nPerò és cert.\n"...Me decía que siempre quiso vivir una historia que no fuera la suya..."\n- Veure clarejar el dia des del cotxe mentre escoltes Frank Sinatra anant a la feina.\n- Una cullerada de llet condensada.\n- Ficar la mà dins el colador de la pasta bollida quan ja s'ha gelat.\n- Les sabates calentetes després d'estar tota la nit damunt l'estufa.\n- Acariciar-te la panxa.\n- Pernil acabat de tallar.\n- Escriure'ns en post-its per tota la casa.\n- Pujar als arbres mentre fas olives.\n- Posar-te el pijama quan arribes a casa.\n- Compartir rialles amb els alumnes.\n- L'aigua calenta.\n- L'olor dels llibres nous.\n- Posar-te les botes d'aigua i saltar als tolls.\n- Caminar a bots trepitjant només les rajoles de color vermell.\n- Observar com fa bambolles el formatge dels canelons dins del forn.\n- Xutar perdres.\n- Tocar els folis calentets acabats de sortir de la fotocopiadora.\n- Cervessa fresqueta.\nAhir gaudia novament d'un fred que li dóna la vida. Caminant entre gent desconeguda, s'apretava la bufanda vermella al coll, disfrutant d'aquella llana que l'àvia va teixir per a ella. De vegades fer voltes per la ciutat amb aquell fred és un plaer. Sense pressa, sense destí. Ara un gir a la dreta, després a l'esquerra. Observar les persones que caminen de pressa per les rebaixes, com si el món s'acabara, i entrar a aquella tenda per comprar-se una coqueta de xocolate artesana.\nDesprés d'una vesprada perduda (mentre els apunts dels exàmens reposaven tranquil.lament a la taula de casa, esperant sent estudiats), i ja dins del cotxe, no va poder evitar mirar-se uns minuts al retrovisor, a fosques, i amb Abril, de la Fuga sonant.\nI tot i ser una cançó realment trista, no va poder evitar sentir-se identificada amb ella mateixa un temps enrere. Per això, i sense que ningú no la veiés (o això pensava ella), va cucar tímidament l'ull al seu espill retrovisor.\nPerquè no hi ha millor còmplice que un espill que sempre és sincer.\n"...ahora el espejo escupe toda la verdad..."


JxCat replica a ERC i CUP que pactar la data electoral no és la solució: "La gent no demana eleccions" La República\nACN Barcelona.-El president de JxCat al Parlament, Albert Batet, ha defensat que la unitat de l’independentisme “no es pot construir només en pactar una data electoral” i ha defensat que […]\nACN Barcelona.-El president de JxCat al Parlament, Albert Batet, ha defensat que la unitat de l’independentisme “no es pot construir només en pactar una data electoral” i ha defensat que cal acordar “el què, quin és l’objectiu i com s’aconsegueix abans del quan”. En el marc del debat de política general, Batet ha replicat davant la pressió d’ERC i la CUP que “pactar una data electoral no pot ser la solució que es mereix el país davant una possible inhabilitació de Torra”. A més, ha defensant que la gent al carrer “no demana eleccions, sinó solucions” en el context d’una pandèmia. Pel que fa a l’estratègia a seguir, ha reivindicat la “confrontació intel·ligent” i ha dit que és compatible amb la gestió. “O confrontació o rendició”, ha conclòs.\nBrot de coronavirus a l’hospital de Palamós que afecta onze pacients ingressats a la planta de cirurgia\nEls taxistes de Barcelona incorporen el Tesla Model 3 per augmentar el 56% de parc que ja circula amb energies netes\nLes dones tanquen el 45% de les operacions immobiliàries a l’Estat però menys d’un 10% ocupen alts càrrecs\nDenuncien un veí de la Bisbal d’Empordà per falsificar la fitxa tècnica del vehicle i fer veure que havia passat la ITV


Liffey - Negoci ruïnós amb la venda d’antigues comissaries\nNegoci ruïnós amb la venda d’antigues comissaries\nComissaria de la Garda a Kevin Street, Dublin 8 / Foto: Liffey\nDurant els anys més foscos de la crisi econòmica el govern va implementar un pla de tancament de 139 comissaries, principalment a la Irlanda rural on l’activitat era gairebé nul·la, amb un doble objectiu: per una banda reduir la despesa i per l’altra fer calaix. En el primer cas, a banda l’augment de la inseguretat i del malestar generat entre els ciutadans afectats, només es va aconseguir d'estalviar un pírric mig milió d'euros i en el segon... podria haver anat millor.\nEn aquest sentit, segons les dades de l’Oficina d’Obres Públiques (OPW), l’ens que s’encarrega de gestionar el parc immobiliari de l’Estat, d’ençà del 2014 s’han venut quaranta-tres antigues comissaries i els ingressos han estat de 3,3 milions d’euros, és a dir, uns 76.697 euros de mitjana. Sis es van vendre per menys de 20.000 euros i vuit per entre 20.000 i 50.000; només n’hi va haver dues que van superar els 200.000 euros.\nEvidentment, el preu assolit per cada comissaria ha variat molt en funció de l’estat de l’edifici i de la ubicació, anant dels 6.000 euros per la de Crossakiel (Comtat de Meath) fins als 260.000 euros per l’antiga Garda Station que hi havia a Mallow Road, a la ciutat de Cork; això il·lustra perfectament el que ja passa al mercat immobiliari residencial, on hi ha una gran diferència de preu entre les zones urbanes i la Irlanda més rural.\nAmb tot, de les 139 comissaries tancades l’any 2013, n’hi ha 51 que romanen sense vendre’s i sense ús, deu que han canviat d’ús dins del sector públic -com el dipòsit de cadàvers i centre de medecina forense que ara hi ha a l’antiga comissaria de Whitehall (Dublin 9)-, sis que reobriran i la resta han estat cedides a entitats locals. Els nous usos de les comissaries són força variats i hi ha museus, escoles i una base d’ambulàncies, entre d’altres.


Mercadet d'oportunits a Inca: 19 de Maig ~ Millorant Inca\nMercadet d'oportunitats a Inca.\nDissabte 19 de Maig de 10h a 20.30h\nProp d'una trentena de comerços d'Inca prendran part el proper 19 de maig en una nova edició del Mercadet de les Oportunitats. Enguany la iniciativa es desenvoluparà a la plaça de Mallorca i es traslladarà així des de la plaça Orient. D'aquesta manera es disposarà de més espai i d'una major comoditat en tots els sentits, ja que no serà necessari realitzar cap tall de trànsit.\nDurant tota la jornada els comerciants muntaran les seves paradetes, a on es podran trobar majoritàriament roba, sabates i tot tipus de complements. Es tracta de productes de primera qualitat corresponents a temporades anteriors que, durant només una jornada, es posaran a la venda amb preus enormement rebaixats i que poden arribar fins al 70 %.\nEls comerços mantendran el Mercadet obert des de les 10 del matí fins a les 20.30 hores del capvespre de forma ininterrompuda per donar major comoditat als clients. A diferència de la Fira de les Oportunitats, el recinte del Mercadet és obert i no caldrà abonar cap entrada per accedir-hi.\nAquesta és una actuació conjunta de l'Associació de Comerciants d'Inca i la Regidoria de Comerç, en el marc del pla d'actuacions destinades a promocionar el teixit del petit comerç de la ciutat, especialment en aquests moments de dificultats econòmiques.\nAquest mercadet s'havia de celebrar el 6 de Maig, pero se va cancelar pel mal temps.


Cartes i postals d'arreu: Sol de mitjanit a Islàndia\nEl sol de mitjanit és un fenomen que es produeix al nord del cercel polar àrtic i al sud del cercle polar antàrtic, entorn del solstici d'estiu, quan el sol no es pon en tota la nit, durant dies o setmanes. Al cercle polar àrtic el sol de mitjanit es produeix entre el 12 de juny i l'1 de juliol i el període de temps augmenta com més al nord ens desplacem. El fenomen invers, a l'hivern, és la nit polar.\nLa postal l'ha enviat Svenja des d'Alemanya.\nEtiquetes de comentaris: Alemanya, Islàndia


Nits de Teatre: d’octubre 2011\nCopyright de la foto: Dagoll Dagom\nLluny ha quedat aquell Dagoll Dagom de Mar i Cel o Flor de Nit. Seguint una trajectòria encetada amb el T'odio amor meu (de cançons exel·lents, però amb escàs contingut), tornem a centrar-nos en el divertimento fàcil, sense més profunditat ni aspiracions. Cop de Rock és simplement això, pura diversió.\nLa història no és gaire original: el triangle amorós clàssic, amb uns quants enamoraments sobtats d'aquells que només passen a la ficció. I, evidentment, té tots els elements típics d'aquest tipus d'història: el noi bandarra però bona persona en el fons, la noia-damisel·la enganyada, l'amic simpàtic, l'amiga responsable, l'amic descarrilat... en fi, ja us en feu la idea.\nEl musical gira entorn les cançons més populars del que s'anomena rock català; en la línia de la moda que van encetar Mamma Mia o We will rock you i que ara segueixen (amb més o menys encert) Hoy no me puedo levantar o Los 40. En aquest cas, la integració de les cançons i el text és completa; no hi ha cap tema que sembli forçat, que no quadri amb la situació. Molt bona feina, en aquest sentit, perquè no és gens fàcil. La tria de les cançons és tot un encert, que no decep.\nEl públic objectiu d'aquest musical és ben clar: joves d'entre 28 i 38 anys que van viure, i gaudir, del boom del rock català dels 90s. En aquella època, aquest tipus de música anava sovint lligat a tendències independentistes i clarament d'esquerres; tot i que els fans sovint érem (i m'hi incloc) pre-adolescents amb escassos coneixements polítics, que ens deixàvem portar pel que ens deia el grup de música de torn.\nAquesta tendència independentista també queda reflectida - i molt - al musical, però, al meu parer, es fa d'una forma un pèl barroera, poc subtil. Es fan servir frases efectivistes que enarboleixen el públic en certs moments. Personalment crec que no calia. Primer perquè el rock català ja porta implícit un cert sentiment nacionalista, no cal evidenciar-ho més, i després perquè pot tancar portes a un públic no especialment independentista però que sí va gaudir d'aquests temes a la seva adolescència. Tots ens fem grans, i potser les idees polítiques canvien; però això no vol dir que ens deixi d'agradar aquest tipus de música i els valors que transmet.\nNo es pot parlar d'aquest espectacle sense mencionar la seva escenografia. L'Alfons Flores ha fet una feina excel·lent, integrant elements físics amb projeccions i aconseguint canvis de localització sorprenentment àgils.\nEls actors, amb Roger Berruezo i Mariona Castillo al capdavant, fan un molt bon treball. Són frescos, amb energia, creïbles. Especialment destacables, la Mariona Castillo i l'Albert Martínez, amb unes veus espectaculars i unes interpretacions excel·lents.\nEn global, un espectacle molt recomanable. Si el diseccionem no té res d'especial, però en conjunt és bonic, àgil i fresc. Un espectacle de bon rollo, ideal per a nostàlgics!\nPosted by Gemma Ros at 11:30


Convocatòria Acredita't 2015 del 27 de maig al 10 de juny. » educaccio.cat\nEstàs a:Inici»EDUCACIÓ»Convocatòria Acredita’t 2015 del 27 de maig al 10 de juny.\nConvocatòria Acredita’t 2015 del 27 de maig al 10 de juny.\nEls Departaments d’Ensenyament i el d’Empresa i Ocupació obren convocatòria de 2.250 places per a l’Acreditació de Competències Professionals distribuïdes en 12 àmbits.\nLa Convocatòria esta cofinançada pel Ministeri d’Educació Cultura i Esport i el Fons Social Europeu.\nLes persones interessades han de presentar telemàticament la sol·licitud de preinscripció d’acord amb el model disponible a l’Oficina Virtual de Tràmits (OVT) de la Generalitat de Catalunya, accessible a través del web http://acreditat.gencat.cat, dintre del termini del 27 de maig al 10 de juny de 2015.\nLa distribució de les places per àmbits, tenint en compte que si no s’assoleix el nombre establert inicialment es poden redistribuir en el àmbits on restin vacants, son:\nCondicionament físic: en sala d’entrenament polivalent (60) i en grup amb suport musical (60).\nBiocides: serveis per al control de plagues (65) i gestió de serveis per al control d’organismes nocius (75).\nGossos d’Assistència (10).\n26 euros per a la fase d’assessorament de l’àmbit professional.\n13 euros per al dret d’avaluació de cada unitat de competència.\nL’acreditació d’unitats de competència adquirides per aquest procediment té efectes d’acreditació parcial\nacumulable d’acord amb l’establert a l’article 8.3 de la Llei 5/2002, de 19 de juny, de les qualificacions i de la formació professional.amb la finalitat, en el seu cas, de completar la formació conduent a l’obtenció del\na) L’Administració educativa ha de reconèixer les unitats de competència acreditades, que tindran efectes de convalidació dels mòduls professionals corresponents, segons la normativa vigent, i que s’estableix en\nb) L’Administració laboral ha de reconèixer les unitats de competència acreditades, que tindran efectes\nd’exempció dels mòduls formatius associats a les unitats de competència dels certificats de professionalitat,\nsegons la normativa vigent, i que s’estableix en cadascun dels certificats.\nLes persones que vulguin que es registrin les unitats de competència que han acreditat, han d’estar prèviament inscrites a l’Oficina de Treball de la Generalitat, o servei equivalent d’altres administracions, com a persona demandant d’ocupació o com a persona demandant de millora d’ocupació.\nCCOO segueix reivindicant un sistema permanent i únic d’acreditació de competències que tingui en compte les necessitats de les persones, la proximitat, el temps d’inscripció, l’acreditació parcial acumulable que vagi lligada a una planificació dels mòduls restants per obtenir un títol o un certificat de professionalitat, la vinculació d’aquests processos als plans de formació d’empreses i sectors i l’habilitació per a persones majors de 55 anys.\nRecordem que el 45% de la població activa a Catalunya no té acreditada la seva qualificació professional i que estem en el 9% de qualificacions intermèdies d’FP (Cicles Formatius de Grau Mitjà) molt lluny respecte al 33% de mitjana de l’OCDE.\nWeb del Departament d’Ensenyament.\nEntrada anteriorVàries resolucions que publiquen diversos plans d’estudis de la Universitat Oberta de Catalunya\nEntrada següent Jubilació (pública): data fins la qual els funcionaris dels cossos docents poden desistir de les sol·licituds de jubilació voluntària\nEtiquetes: FP, EDUCACIÓ PÚBLICA, ACREDITA\nLink de la imatge: https://educaccio.cat/wp-content/uploads/2015/05/logoFP_twitter.jpg


Matalàs de làtex Miolatex (funda 100% cotó, ideal per calorosos)\nMatalàs de làtex Miolatex (funda 100% Cotó)\nMatalàs amb nucli de 100% làtex amb funda de cotó 100% per a un major frescor, desenfundable, que s’adapta a la pressió i la temperatura del cos amb diverses zones de descans i evita l’electricitat estàtica.\nAlçada: Disponible en 15 i 18 cm\nMatalàs amb nucli de làtex 100% de fins a 18 cm, naturalment antialergènic i antibacterià, que permet alleujar la pressió dels músculs, els ossos i les articulacions, i en ser termoregulador i transpirable, s’adapta a la temperatura del cos i dóna sensació de frescor. La funda en cotó 100% aporta transpirabilitat i frescor addicional. El seu nucli articulable fa a aquest matalàs adequat per llits articulats.\nNucli làtex 100%.\nPerforat per les dues cares i laterals.\nDisponible amb nucli de 15 (Soft) i 18 (Medium) cm.\nFunda de Cotó 100% (disponible també amb funda acolxada Tibet + 3D PLUS).\nAlçada total amb funda de cotó 100% 15 i 18 cm.\nAmb funda interior.\nVentilar el matalàs de 15 a 20 minuts després d'aixecar-nos. A l'estiu recomanem ventilar una mica més de temps, ja que es sua més. Utilitzar sabó neutre amb aigua tèbia si cal netejar la superfície o teixit de taques o humitats. Utilitzar una funda addicional de cotó (recomanem la funda Pell d'Àngel) és la millor protecció per a aquest matalàs, transpirable i de fàcil rentat. És recomanable girar de cap a peus els matalassos de làtex una vegada cada 3 mesos.\n© MATINER és una marca d¡Espumalia, SL · Tots els drets reservats · 2019 · Avís legal · Política de privacitat


Malgrat de Mar posa en marxa l'aplicació mòbil 'botó vermell' per avisar d'emergències - RÀDIO MARINA 100.3 | RÀDIO MARINA, sempre al teu costat\nMalgrat de Mar posa en marxa l’aplicació mòbil ‘botó vermell’ per avisar d’emergències\nL’Ajuntament de Malgrat ha posat en marxa un nou servei gratuït d’alertes anomenat “Botó vermell” adreçat als comerços amb l’objectiu de millorar-los la seguretat i la prevenció. Aquest servei també es posarà a disposició de persones que estan en situació de risc, com les que tenen ordres de protecció en casos de violència de gènere.\nAquest servei consisteix en una aplicació per a telèfons mòbils –smartphones– que disposin de sistema Android, a través del qual prement únicament un botó s’envia missatge d’avís a la Policia Local. Automàticament, la Policia activa el protocol d’intervenció i en conseqüència, permet que es pugui actuar més ràpidament a l’establiment.\nFer ús d’aquest aplicatiu és totalment gratuït i només cal donar-se d’alta. Després la Policia Local fa una visita a l’establiment per fer la comprovació de dades i anotar els codis de seguretat per l’activació i desactivació del servei.\nLa Policia Local de Malgrat ha fet una reunió informativa amb els comerciants del poble per explicar-los el nou servei gratuït d’alertes amb l’objectiu de millorar-los la seguretat i la prevenció. Els regidors de la Policia Local, Sergi Cardona, i de Promoció Econòmica, Ludwig Ivan Hasko, han assistit a la reunió informativa, que ha omplert la sala de plens de l’Ajutament aquest migdia.\nEl regidor Sergi Cardona ha agraït la resposta dels comerciants davant aquesta iniciativa, així com també a l’anterior equip de govern -JXM, ERC, PDeCAT i CUP- per haver-lo iniciat.


El govern espanyol eludeix pronunciar-se sobre la reobertura del Diplocat - CATzona\nLa ministra portaveu del govern espanyol, Isabel Celaá, ha eludit pronunciar-se sobre l’impuls del president català Quim Torra a l’activitat del Diplocat, l’organisme de promoció internacional de la Generalitat de Catalunya, ni sobre la readmissió que busca de treballadors que van ser acomiadats en tancar-se aquest organisme amb l’aplicació de l’article 155 de la Constitució.\nTorra va recuperar el Diplocat ja l’any passat i ha reactivat la seva activitat, amb el nomenament d’una nova secretària general i l’intent ara de readmetre aquests empleats. Preguntada sobre això a la roda de premsa posterior al Consell de Ministres, Celaá ha cenyit la seva resposta a la reincorporació dels treballadors, assumpte que es resoldrà ha dit per la “via judicial”. “Probablement ho haurà de veure l’ordre jurisdiccional”, ha apuntat.\nEl president català va recuperar el Diplocat el juliol de 2018, després que hagués estat liquidat pel govern español després d’intervenir Catalunya amb aplicació del 155, per entendre que era un òrgan de difusió de l’independentisme. Torra, que ja llavors va anunciar la intenció de recuperar els treballadors acomiadats, va defensar que aquest organisme ha d’ajudar a “explicar Catalunya al món”.\n17 d’Abril de 2019 – 5:37 pm


Sobre Oxford House | Oxford House Barcelona\nOxford House és una reputada acadèmia d’idiomes de Barcelona dedicada a l’aprenentatge de llengües i a la formació de professors. Va ser fundada el 1998 per Duncan Foord i Nick Rawlinson, dos professors d’anglès que havien treballat a Barcelona com a professors, caps d’estudis i en la formació de professors d’anglès des del principi dels anys noranta.\nLa nostra escola se situa en ple centre de Barcelona, és espaiosa i està equipada amb totes les comoditats. L’ambient en el nostre centre és professional, dinàmic i relaxat; ingredients essencials per a fer del nostre espai un lloc ideal per a estudiar.\nAcollim persones de tot el món interessades en aprendre un idioma o ensenyar l’anglès per una gran varietat de raons. El nostre continu recolzament a tots els departaments –personal, estudiants i professors- s’acosta a les persones i les motiva a desitjar compartir una actitud positiva. Som innovadors i estem en la recerca constant per millorar el nostre servei, escoltant als nostres estudiants, als membres del nostre servei i atenent l’evolució i les novetats dins el camp de l’aprenentatge i la formació d’idiomes. Estem orgullosos d’afirmar que aquesta filosofia ha suposat un ferm creixement de la nostra companyia; cada cop son més els estudiants que ens recomanen a coneguts i familiars.\nEls nostres cursos són pràctics, flexibles, plens de reptes i ofereixen contínues oportunitats d’aprendre i de créixer. Són reconeguts internacionalment, per tant, els nostres estudiants poden aconseguir una acreditació de les seves qualificacions i demostrar el seu èxit a sí mateixos, als seus empleats, amics, familiars i al món.\nT’agradaria conèixer l’escola?\nA la nostra biblioteca podràs, una vegada començat el teu curs, triar llibres de diferents gèneres, en anglès o espanyol, per a aprofundir la pràctica de l’idioma.\nActualment tenim tres departaments diferents:\nOxford House és la nostra acadèmia d’idiomes a la dreta de l’Eixample de Barcelona on oferim una àmplia varietat de cursos i classes particulars d’anglès i castellà per a adults, nens i joves. També organitzem activitats i esdeveniments per a practicar anglès.\nOxford House Empreses\nOxford House Empreses és el Departament que coordina tots els nostres cursos d’idiomes i serveis lingüístics, per exemple traduccions, interpretacions, correccions i assessoraments de nivell, per negocis.\nOxford TEFL és el nostre centre de formació de professors d’anglès, molt bé reconegut al món de TEFL.\nSi vols conèixer la nostra filosofia, o saber més sobre els nostres cursos d’anglès per a adults, d’anglès per a nens i joves i d’espanyol per a adults, no dubtis a visitar-nos o contactar-nos.


El FC Barcelona Alusport se les haurà amb l'Umacon Saragossa als vuitens de final de la Copa del Rei - FC Barcelona\nHomeSeccionsFutbol SalaPrimer EquipNotíciesEl FC Barcelona Alusport se les haurà amb l'Umacon Saragossa als vuitens de final de la Copa del Rei\nEl FC Barcelona Alusport se les haurà amb l'Umacon Saragossa als vuitens de final de la Copa del Rei\nEl matx es jugarà el dia 29 de desembre a la pista dels aragonesos, en eliminatòria a partit únic\nBarça Alusport ja coneix el seu rival a vuitens de Copa. Foto: Miguel Ruiz - FCB.\nEl FC Barcelona Alusport ja coneix quin serà el seu rival als vuitens de final de Copa del Rei: l'Umacon Saragossa. Els aragonesos seran una dura prova per als homes de Marc Carmona, que aspiren a revalidar el títol que van aconseguir la temporada passada.\nLa Copa del Rei és l'autèntica competició del KO. Fins a semifinals no es juguen partits d'anada i tornada i el FC Barcelona, com a vigent campió, té les eliminatòries prèvies fora del Palau.\nCom ja es va demostrar davant el Centelles, on el FC Barcelona Alusport va haver de treballar força per superar un equip d'inferior categoria, ara el rival i el fet de jugar fora de casa fa que pugi el nivell d'exigència, dins el dens calendari dels homes de Carmona. El FC Barcelona Alusport és l'únic equip que juga totes les competicions possibles del món del futbol sala estatal.\nVells coneguts a Saragossa\nEl proper 29 de desembre, el FC Barcelona Alusport es trobarà amb una sèrie de vells coneguts a les files de l'Umacon Saragossa. A la porteria, un jove cedit pel FC Barcelona, Dídac Salas. A la pista, un home que fins a l'any passat vestia els colors blaugrana com és Carlos Muñoz i que va ser partícip dels títols del Barça Alusport 10/11.\nMenció a part, un històric del futbol sala blaugrana. El català Joan Linares vesteix la samarreta de l'Umacon Saragossa, des de l'inici d'aquesta temporada. Linares va jugar amb el club blaugrana fins a la temporada 94/95.\nLinares, posteriorment, va jugar amb els equips més prestigiosos de la LNFS, on va recollir un palmarès envejable amb 6 Lligues i 5 Copes d'Europa, a més a més d'un Campionat del Món de seleccions.\nLa resta d’aparellaments de Copa del Rei\nAzkar Lugo – Lobelle\nRibera Navarra – Triman Navarra\nUPV Maristas – El Pozo\nOxyfarma Granada – Carnicer Torrejón\nGaldar – Inter Movistar\nMarfil Santa Coloma - Fisiomedia Manacor


Esquerra insta al Govern català que compleixi el preacord amb Ryanair per garantir la continuïtat dels vols que operen des de Girona - Federació de Girona\nLa diputada d’Esquerra per Girona, Carme Capdevila, considera que aquest és un aeroport prioritari i també demana al govern que iniciï gestions perquè altres operadors s’instal•lin a l’aeroport de Girona\nDijous, 17.2.2011 16:21h\nLa diputada d’Esquerra per Girona al Parlament de Catalunya, Carme Capdevila, presentarà una proposta de resolució instant al Govern català que compleixi el preacord amb Ryanair que ha de donar continuïtat als vols que operen des de l'aeroport de Girona.\nL’anterior Govern de la Generalitat va arribar a un preacord amb la companyia que assegurava el manteniment de l’actual operativitat a l’aeroport de Girona durant 5 anys i en les mateixes condicions actuals. “La paralització d’aquest preacord per part de l’actual govern, amb l’argument que volen renegociar-lo, ha estat el detonant perquè la companyia hagi decidit l’eliminació de vols que operen des de Girona”.\nEsquerra des de sempre hem reclamat el traspàs de l'aeroport de Girona a la Generalitat de Catalunya, aquest és el model que necessiten les comarques gironines. No hi ha turisme sense bona connectivitat.\nNecessitem que l’aeroport de Girona estigui en mans gironines per poder decidir sobre mesures com les TAXES aeroportuàries, per atraure i mantenir les companyies. No és rentable que un aeroport depengui només d'una sola companyia perquè tiri o no endavant. “Tot i així, el preacord negociat amb Ryanair establiria la continuïtat de la companyia durant els propers 5 anys”.\nCapdevila també demana al govern que iniciï gestions perquè altres operadors s’instal•lin a l'aeroport de Girona.


València s'ofereix per acollir l'Open Arms amb 121 immigrants a bord - Diari de Girona\nValència s'ofereix per acollir l'Open Arms amb 121 immigrants a bord\n?Dues dones en avançat estat de gestació van ser evacuades de la nau a Itàlia ahir ?En cas de no trobar cap altre port, l'alcalde Joan Ribó anuncia que s'activarà un operatiu similar al desplegat per l'arribada de l'Aquarius el juny de l'any passat\nefe 03.08.2019 | 23:47\nUn moment del rescat de l'embarcació per part dels membres de l'ONG catalana. proactiva open arms\nUn moment del rescat de l'embarcació per part dels membres de l'ONG catalana.\nL'alcalde de València, Joan Ribó, ha ofert la ciutat de València per acollir el vaixell de l'ONG catalana Proactiva Open Arms, que navega amb 121 immigrants rescatats al Mediterrani, després que dues dones africanes, en avançat estat de gestació, fossin evacuades a Itàlia ahir dissabte.\nAixí ho ha determinat Ribó, per a qui València és «una ciutat d'acollida, oberta i amb un deure ètic i humà amb les persones que arrisquen les seves vides fugint del terror, la guerra o la misèria», van informar fonts municipals. Ribó ha fet aquest oferiment després de conversar amb la vicepresidenta del Govern valencià, Mónica Oltra, i amb el vistiplau del president, Ximo Puig.\nSegons van apuntar des de la Generalitat valenciana, la ciutat s'ofereix per acollir el vaixell d'Open Arms «si aquest no troba un port més pròxim o adequat» a les seves necessitats.\nEn cas d'atracar el vaixell a la ciutat, segons les fonts, es desenvoluparia un operatiu «similar al desplegat amb motiu del vaixell Aquarius», que va atracar amb dues naus més a València al juny de l'any passat amb 630 immigrants rescatats del Mediterrani.\nDues embarassades evacuades\nDues dones africanes en avançat estat de gestació han estat evacuades avui [ahir per el lector ] del vaixell d'Open Arms, on es trobaven després de ser rescatades al Mediterrani central amb 121 immigrants més. Així ho va anunciar el fundador d'aquesta organització humanitària, Óscar Camps. «Evacuació mèdica completa. Dues dones embarassades, una de 9 mesos i una altra de 8 mesos i mig acompanyada de la seva germana. Evacuades fa dues hores per Guàrdia Costanera italiana»; va explicar, a través del seu perfil a la xarxa social Twitter.\nLa nau es troba en aigües internacionals davant l'illa italiana de Lampedusa (sud), van explicar fonts de Proactiva, a l'espera de que els països segurs més pròxims, Itàlia o Malta, permetin el seu desembarcament, doncs mantenen els seus ports tancats a l'organització catalana.\nDurant la nit, una embarcació de la Guàrdia Costanera italiana es va acostar a la de Proactiva i va evacuar en lliteres aquestes dues dones embarassades.\nLa primera dona té 32 anys, havia entrat ja en el novè mes de gestació, presentava una hèrnia abdominal de «gran mida» i en fer-li una ecografia a bord els voluntaris es van adonar que el fetus estava «travessat», cosa que suposaria un perill en cas de posar-se de part, va explicar la cap de missió, Anabel Montes. L'altra dona té 22 anys, està de 8 mesos i mig, i el seu nadó presenta el mateix problema que l'anterior, està mal posicionat. La dona va patir «tortures i violència física i sexual» a Líbia, on a més van assassinar el seu marit, per això va desembarcar amb ella la seva germana, que l'acompanyarà a l'hospital.\nMontes també va explicar que a bord de la nau queden 121 immigrants i que tots presenten un «estat més o menys estable», encara que va urgir a obrir un port: «Cada minut que passa la situació empitjora i necessiten urgentment ser desembarcats en un port segur ja», va instar.\nFins a aquestes evacuacions, la nau d'Open Arms mantenia a bord 124 immigrants salvats en dues operacions diferents. La primera va ser dijous passat, quan van ser salvats un total de 55 immigrants, entre ells dos nadons bessons i una embarassada, just quan la seva embarcació estava «a punt de naufragar» i entrava aigua. La segona es va donar en plena nit de divendres, rescatant a 69 persones, entre aquests dos nens i dues dones embarassades i «una de nou mesos amb contraccions», i molts amb «signes inequívocs de la violència soferta a Líbia», d'on van salpar.\nD'una altra banda el vaixell Alan Kurdi de l'ONG alemanya Sigui Eye té a bord 40 immigrants rescatats dijous passat i després de passar les últimes hores davant l'illa de Lampedusa, ahir a la nit va anunciar que es dirigia a Malta per intentar evacuar a un nen ferit a Líbia. Ahir dissabte la nau es trobava en aigües internacionals davant l'illa de Malta, tot i que encara sense permís per atracar i a l'espera de les «negociacions polítiques», van indicar a aquesta agència fonts d'aquesta organització. I és que tant Itàlia com Malta, abans de permetre l'arribada d'una nau de l'ONG amb immigrants, negocien amb altres països d'Europa la posterior reubicació dels rescatats.\nA Itàlia, Mateo Salvini va comunicar la prohibició de que les embarcacions entrin o naveguin en aigües territorials del país. El ministre ultradretà, que manté una política de ports tancats a l'ONG, a les que acusa d'afavorir la immigració irregular, és l'impulsor d'un decret que preveu multes d'entre 10.000 i 50.000 euros a les que violin aquesta disposició.


Trinitat Nova | Institut Municipal d'Urbanisme | Ajuntament de Barcelona\nRemodelació de la Trinitat Nova\nAquesta reordenació, delimitada pels carrers d’Aiguablava, de Tamariu, de Platja d’Aro, de S’Agaró i de Sa Tuna, dona una forta identitat al barri a partir d’una nova organització dels carrers, la renovació dels espais públics i la disposició dels blocs d’habitatges.\nLa intervenció de l’Institut Municipal d’Urbanisme (IMU), que ja es troba en la fase final, ha permès alliberar el sòl un cop fets els reallotjaments, i executar els enderrocs dels antics edificis d’habitatges. Fruit d’aquesta gestió, ja s’han construït més de 350 habitatges de substitució i es disposa de 6 solars per a més de 380 nous habitatges protegits. L’IMU s’encarrega, també, de redactar els projectes i portar a terme les obres d’urbanització al voltant dels habitatges, adaptant-se a la topografia accidentada del terreny. La urbanització comprèn 77.644 m2 i ja s’ha executat l’equivalent a 33.541 m2.\nCal destacar la realització de l’anella d’instal·lacions, la desaparició del carrer de la Llosa, les modificacions de traça i rasants del carrer de Palamós i la nova connexió de vianants amb el circuit verd de Trinitat Vella. Aquesta reforma compon un nou conjunt d’espais públics que es definiran com una nova centralitat urbana i alhora dinamitzaran activitats lúdiques i terciàries locals.\nL'expropiació per les darreres fases d’execució previstes al planejament i el reallotjament de les famílies afectades.\nObres d'urbanització de l'interior d'illa entre els carrers de Palamós, de Tamariu i d’Aiguablava, i els blocs d’habitatges D i E.


LLOP i BAYO, Francesc - El soroll el fan els altres. Aspectes patrimonials del paisatge sonor.\nEl soroll el fan els altres. Aspectes patrimonials del paisatge sonor.\nDe nou tractem de reflexionar sobre el paisatge sonor, és a dir els sons produïts de manera voluntària per una comunitat per expressar i expressar-se. La nostra reflexió tracta d'esbrinar els aspectes comunicatius, i fins i tot patrimonials, del conjunt de sons produït per un grup concret en uns espais i temps determinats. Proposarem que el so sempre comunica i integra - i en conseqüència separa als qui no son membres del grup.\nNosaltres no compartim, en absolut, aquella vella discussió filosòfica (que en realitat es un koan o típic problema que el mestre zen planteja al seu deixeble per comprovar el seu creixement) que un arbre, quan cau en mig d'un bosc, no fa soroll, si cap persona l'escolta.\nPel contrari pensem, exagerant també per tractar de conèixer el problema, que tota emissió sonora té sempre una capacitat de comunicació voluntària per part d'un individu o d'un grup, tant front a ells mateixa com i sobre tot front a la resta de grups, especialment els més pròxims.\nEn altres llocs ja hem reflexionat que sons produïts durant processos tècnics anaven més enllà de la necessitat tecnològica i que hi havia diferències importants rítmiques i acústiques entre processos semblants d'un país a un altre (com els telers manuals o els ferrers, que sonen o millor sonaven de manera diferent a Andalucía o a Aragó).\nTambé arribàrem, en un interessant grup de treball de l'Instituto de Acústica del C. S. C. I. a la conclusió que els sons de per se no tenien contingut ni emotiu ni comunicatiu, i que calia conèixer - i compartir la clau - per treure'n profit: no hi havia sons agradables o desagradables, amables o dignes de rebuig, sense conèixer el context.\nNo hem parlat de soroll. Perquè nosaltres no fem soroll. El soroll el fan els altres, la qual cosa sembla evident. Quant nosaltres hem d'utilitzar una eina o un mecanisme, encara que siga a deshora, ho fem per necessitat, i per tant no és - o no sol ser - una provocació. Cosa diferent és quan ho fan els altres. Per cert, he escrit a deshora i aquesta pot ser, ja, una pista: la comunitat atorga un temps i un espai per a certes activitats ac-ustiques. No cal pensar sols en les normatives municipals sinó a certs moments sagrats i profans de la nostra vida quotidiana. Algú imagina fer soroll poc abans de xutar un penalty? I algú imagina romandre en silenci per aplaudir - o protestar - si ha sigut el nostre equip qui ha marcat (o ha sigut l'altre)?\nPer tant soroll seria allò que fan els altres, més enllà del seu moment, intensitat o ubicació, mentre que quan ho fem nosaltres seria expressió, comunicació, sentiment... i si m'apureu massa un fet patrimonial.\nEn aquest sentit les normes sobre tot municipals, són una relativa referència. Ja hem escrit que aquesta normativa, especialment del passat, ens ajuda a conèixer no tant el control sonor efectiu com, pel contrari, aquells elements sonants que s'ha intentat controlar, de manera general en va. Però poden utilitzar-se les normes objectives per determinar quan un so és soroll? Al valor objectiu del soroll - és a dir als seus decibels - cal afegir, sens dubte, el valor patrimonial del soroll, que relativitza (cap a dalt o cap a baix) els nivells de molèstia.\nJa hem dit en altres ocasions que el patrimoni no existeix, que és un valor afegit per una comunitat a un fet - immaterial o material - que té significat per al grup. Aparentment peguem voltes en rodó: si patrimonial és allò que té sentit per a una comunitat, el soroll que té sentit deixa de ser soroll i es converteix en un element portador de significat per al grup.\nNo voldré referir-me als sorolls extrems com la pirotècnia, de la qual som tan amants els valencians - per cert, des de quant? Segur que no és cosa dels moros perquè si fora, la Conquesta hauria sigut d'una altra manera - però parlaré de bandes de música pel carrer, per exemple. No fa massa temps vaig llegir, en un llibre de festes, que les bandes superaven els màxims recomanables i que per tant els músics haurien de dur auriculars de protecció quan desfilaven - i també el públic present. La proposta, que es pretenia seriosa, veia les dificultats afegides, deia, per les manies de la gent que no acceptarien aquella protecció necessària. Un altre article que també volia protegir dels excessos acústics es trobava en un dilema de difícil solució ja que un cantant d'òpera quan emet els seus cants supera en molt els 100 decibels i per tant caldria protegir-lo de la intensitat sonora que ell mateixa produeix. Però quina mena d'auriculars de protecció caldria, si és el seu mateix cos el qual produeix la potent emissió acústica?\nL'argument patrimonial, per tant, va més enllà el fet objectiu de l'emissió sonora de tants o quants decibels: el so forma part del patrimoni del grup i és acceptat com a tal, tinga la intensitat que tinga, perquè forma part de la nostra identitat. Un element més pròxim, també per als valencians: algú imagina esmorzar - el sagrat esmorzar! - en un bar silenciós? Jo diria, fins i tot, que els bars i altres establiments de menjar i de relacionar-se, sobre tot els homes, estan fets, aposta, de la pitjor manera acústica possible, per que les veus ressonen i per que calga cridar per mantenir un nivell més o menys acceptable de comunicació.\nJa ho hem apuntat - i hem de tornar a incidir: el soroll comunica. O millor cal dir, els diversos elements acústics, allò que hom anomena paisatges sonors estan parlant dels elements permesos i acceptats per una comunitat, a través dels quals aquella expressa els seus sentiments, els seus ritmes i valors.\nEl rumor del trànsit ens indica uns ritmes associats a la setmana, al temps de treball o d'oci. I les màquines o fins i tot el cicle dels bars nocturns, que creix quan s'acosta el cap de setmana i disminueix a partir del diumenge.\nDe vegades els sons són voluntàriament potents per mostrar valors conscients. Sovint hem indicat que quan es fa el Micalet, la gran campana de les hores de la Catedral de València, campana i rellotge de gestió municipal, la fan tan gran per que sone fins a les muralles i més enllà per mostrar la magnificència d'una ciutat tan il·lustre com aquesta. El so potent, ara emmudit per la nit per la voluntat d'un sol veí, comunica no sols les hores i el pas del temps, sinó el prestigi d'una ciutat que sempre ha volgut ser poderosa i mostrar-ho als demés.\nEl so de les campanes, especialment nocturn, planteja un problema que sols es pot resoldre de manera patrimonial. Sabut és que les campanes han constituït, durant segles, la manera més privilegiada de comunicar dintre un grup. I també és sabut que les campanes són, potser, l'únic instrument musical que roman intacte - acústicament - al llarg dels segles.\nAra bé, les campanes superen tota mesura acústica objectiva - com també ho fan les bandes de música o els cantants d'òpera. A la pregunta: són un so patrimonial o un soroll, cada comunitat ha de respondre a la seua manera. La resposta, en principi, sembla evident: per nosaltres, que les hem sentides des de sempre les campanes són un so patrimonial; per als altres, els forasters - els altres són sempre forasters - el so és una agressió i per tant soroll.\nEn totes les histories recents de denúncies - i hi ha unes quantes ara - són sempre forasters els qui denuncien el so de les campanes nocturnes, les del rellotge. Oblidant que és un dret comunitari - ésser informats de l'hora per l'Ajuntament - i que és una obligació municipal - informar de l'hora que passa, només recorden que els seus decibels superen el màxim permès. I per protegir els drets individuals, es retallen i suprimeixen els drets col·lectius. Ja sabem que la noció de Patrimoni, a banda del valor afegit, suposa uns drets limitats a les persones - als titulars o propietaris, per exemple - en nom de la comunitat. El valor patrimonial del rellotge comú - sovint un dret adquirit amb un secular procés històric - segurament supera els drets individuals, sobre tot tenint en compte que quan compraren la caseta aquella en el poble tan simpàtic, les campanes ja estaven sonant.\nSeria com denunciar les festes, perquè trenquen l'ordre quotidià i impedeixen el lliure trànsit pels carrers, o fins i tot demanar la prohibició del descans dominical, ja que limita els drets dels compradors i venedors.\nPer tant, el soroll separa. Millor dit, el so potent dels altres, percebut com a soroll autoafirma la diferència. Ells fan soroll, nosaltres fem música i comunicació.\nI el soroll - ara si - és considerat com agressió. Una agressió fàcilment mesurable - en decibels - però difícil de ponderar en valor patrimonial o comunicatiu. Els altres finalment fan soroll per que no sabem interpretar què ens volen dir.\nEl problema - si problema hi ha - era molt més fàcil de comptabilitzar en unes societats tradicionals, molt més homogènies que les nostres. Com fer-ho en la nostra societat molt més oberta, complexa i multicultural?\nPotser la resposta ens la dona la mateixa societat tradicional: no calia conèixer el significat de les coses, per que ja les sabien. Potser no tenien escoles, però hi havia un aprenentatge continu - i un respecte sovint excessiu - per comprendre allò que formava part dels elements patrimonials de la comunitat. Potser també que moltes coses formaven part de la vida, i que per tant no eren discutibles - com el paisatge, el temps o la mateixa vida - i que calia només deixar-se dur i tractar de comprendre.\nEl soroll, considerat com element patrimonial, deixa de ser una agressió per convertir-se en una forma d'expressió comunitària, que no sols ha arribat fins als nostres dies sinó que ha de ser conservada, millorada i transmesa a les generacions futures. No en va la idea del patrimoni està canviant: ja no és allò que rebem dels nostres pares sinó més bé allò que hem de transmetre als fills dels nostres fills.\nSi altres voltes hem proposat de replegar i integrar paisatges sonors, per tractar de reconstruir els espais sonors - entenent que un paisatge sonor no és més que una perspectiva des de la qual contemplar un complex fenomen i un espai sonor la globalitat acústica d'una societat en un espai i temps determinat - ara proposem anar més enllà... i més ençà al mateix temps: es tracta de conèixer l'altre - cada volta més pròxim i cada volta més estrany - i conèixer que vol dir amb la seua agressió sonora - que vol dir realment la seua manera sonora d'expressar-se i comunicar.\nCal, per tant, conèixer el significat dels sons produïts per cada comunitat, i integrar-lo en un Corpus Patrimonial comú. De la mateixa manera que ja es considera indispensable comptar amb els aspectes mediambientals d'un entorn, fins i tot urbà, cal integrar - o controlar, que no tot ha de ser acceptar, evidentment - els sons produïts per cada grup, en el seu context, i que signifiquen una forma de construir comunitat.\nUna volta conegut, allò que semblava caòtic - i per tant sorollós: no en va la idea de soroll i de caos van sovint associades - no sols té una coherència interna; també és i significa una forma d'expressió comunitària. Coneixement que vol dir no sols anàlisi sinó també, i especialment, reconstrucció de les regles que ordenen el so i l'omplin de contingut per la comunitat que el fa servir. I no sols ens referim a les comunitats tradicionals, que ja tenen unes formes concretes d'expressar-se i de construir paisatges sonors adients: també els nous grups, des de les urbanitzacions extenses per tot el país, fins a les agrupacions de nou vinguts o les noves formes d'associació.\nI com és evident, no es tracta de fer estudis, més o menys complexos, i fins i tot de divulgar-los, al més alt nivell científic. Es tracta, sobre tot, de compartir aquest coneixement, de fer comprensibles les regles i normes que ordenen sorolls i silencis.\nDiversos articles relacionats amb reflexions i estudis sobre paisatges sonors, es poden consultar, íntegres, a la nostra pàgina Web\nGeneralitat Valenciana (2007)


Els pares també consulten Internet respecte la salut dels seus fills | Faros HSJBCN\nUn dels pocs estudis que descriuen l’ús que fan els pares d’Internet per buscar informació mèdica pediàtrica realitzat als Estats Unit constata que el 12% dels pares busca informació abans de consultar al metge amb l’objectiu d’identificar els símptomes per decidir finalment si anar-hi o no.\nL’estudi, presentat a Boston recentment al congrés nacional de l’Acadèmia Americana de Pediatria (AAP) va evidenciar que la majoria de pares consulta webs no acreditades com wikipedia o WebMD i ho fa 24 hores abans de la possible consulta.\nPocs pares van consultar fonts fiables de salut infantil: només un 16% va consultar els Centres de Control i Prevenció de Malalties (CDC per les seves sigles en anglès) i només un 10% va visitar la web de l’AAP.\nL’estudi, realitzat a pares que estaven esperant que el metge atengués als seus fills en un departament d’urgències, va constatar que el 88% dels pares tenia accés a Internet i més de la meitat havia consultat informació sobre salut pediàtrica en els últims 3 mesos. Cal destacar que gairebé un 12% va navegar a la xarxa per consultar si havia o no de portar el seu fill al metge; d’aquests, un 29% va confirmar portar-lo i un 19%, tot i amb dubtes, finalment va decidir consultar el metge.\nA Espanya la situació és diferent ja que el sistema sanitari públic és gratuït, en canvi als Estats Units, al ser de pagament, els pares volen assegurar-se bé ja que un cop a la consulta hauran de pagar.\nUna altra característica que té lloc a Espanya és que els pares primer consulten el metge i quan surten busquen més informació sobre el diagnòstic i el tractament. El problema és que cada vegada més molts pares tornen a la consulta per qüestionar les recomanacions prescrites pel metge.\nEls professionals de la salut recomanen consultar pàgines oficials, com la del Ministeri de Sanitat, el web de l’Associació Espanyola de Pediatria i altres monogràfiques.\nL’important és conèixer la font i també saber interpretar la informació que s’està llegint.\nFont original: http://www.elmundo.es/elmundosalud/2011/10/14/noticias/1318613728.html


Pacte dels Vigatans, 1705 - Història i Estat\nPacte dels Vigatans, 1705\nA l’ermita de Sant Sebastià es decideix fer la guerra a les Dues Corones.\nEl fracàs de l’intent anglo-holandès de desembarcar un exèrcit i guanyar Barcelona el maig de 1704 és l’excusa per a que el virrei de Catalunya nomenat per Felip IV, Fernández de Velasco, desfermi una ferotge repressió contra el constitucionalisme català. Per evitar empresonaments arbitraris i la indefensió jurídica, ciutadans que s’han sgnificat com a austriacistes marxen a l’exili. Entre aquests hi ha Antoni de Peguera i Domènec Perera, que entren en contacte a Gènova amb Mitford Crowe, comerciant i agent del govern de la reina Anna d’Anglaterra.\nMitford Crowe té la missió d’aconseguir el suport dels catalans com a cap de pont en el nou i definitiu desembarcament a la costa catalana, amb l’arxiduc Carles. La condició exigida als catalans és disposar d’una força de 6.000 homes armats al territori i així facilitar la presa de Barcelona un cop es produeixi el desembarcament del cos expedicionari aliat.\nDomènec Perera i Antoni de Peguera, coneixedors de l’esperit antifrancès congriat a Vic i la seva comarca de resultes de invasions sofertes a les guerres amb França de la segona meitat del segle XVII, creuen que els vigatans són ben antiborbònics, territorialment propers a Barcelona i proclius a encapçalar un aixecament d’envergadura. Per això en Domènec Perera retorna d’amagat a Vic per contactar amb els més destacats vigatans austriacistes i exposar-los les condicions ofertes pels anglesos.\nUn d’aquests vigatans és el vicari general del bisbat de Vic i rector de Santa Eulàlia de Riuprimer, el doctor Llorenç Tomàs i Costa, que convoca secretament una reunió a l’ermita de Sant Sebastià el 17 de maig de 1705. S’hi apleguen nou persones i, al final de la reunió, signen poders avalant la gestió de Domènec Perera i Antoni de Peguera en les negociacions amb els anglesos. És el que coneixem com a Pacte dels Vigatans.\nAquesta trobada assenyala el moment en què els catalans decideixen participar en la guerra de Successió al costat dels aliats i contra les Dues Corones borbòniques, Castella i França.\nUn més després, a mitjans de juny de 1705, el Pacte de Sant Sebastià ens porta al Tractat de Gènova, que preveu un desembarcament de tropes angleses a la costa catalana, amb 10.000 homes, i 12.000 fusells per armar els catalans, etc, etc.\nPerò la traició anglesa fa que el 1713, a Utrecht, el Pacte dels Vigatans i el Tractat de Gènova esdevinguin paper mullat i la nació catalana desaparegui del mapa dels Estats.\nÉs clar que a partir de la Gran Guerra de 1914-18 assistim al declivi i esbocinament imparables de l’Imperi Britànic mentre veiem també que les nacions romanen.\nErmita de Sant Sebastià, escenari de la signatura del Pacte dels Vigatans, el dia de l’aplec del 2015. L’ermita depèn eclesiàsticament de la parròquia de Santa Eulàlia de Riuprimer però és al terme de la ciutat de Vic. Fotografia de Marcel Mañé.\nEvocació dels signants del Pacte de Sant Sebastià vora l’ermita. Fotografia de Jordi Peñarroja, del 2015\nQuan el general valencià Joan Baptista Basset desembarca a Altea el 1705, un del seus acompanyants és Domènec Perera, signant del Pacte de Gènova.\nMiniatura de Jaume Serra representant el general Basset, fotografiada el 2013 per Jordi Peñarroja.


Un llibre reflexiona sobre la Processó de Setmana Santa en tots els vessants - Empordà\nUn llibre reflexiona sobre la Processó de Setmana Santa en tots els vessants\nHi ha textos d'onze autors gironins de renom i disset làmines inèdites del seguici de l'any 1962\nddg. girona 12.03.2021 | 06:30\nLa portada del llibre amb una imatge ben il·lustrativa. diari de girona\nLa portada del llibre amb una imatge ben il·lustrativa.\nUn llibre reflexiona sobre la Processó de Girona tenint en compte totes les seves possibles vessants, des del creient fins a l'oci. La publicació es titula: «La Processó del Sant Enterrament de Girona. Fe, tradició i espectacle i inclou disset làmines inèdites de 81x17 centímetres dibuixades per Xavier Masgrau sobre el seguici de 1962.\nEl llibre, d'Edicions MMV, inclou textos de Joaquim Nadal i Farreras, Josep Clara i Resplandis, Josep Maria Birulés i Bertran, Rosa Domingo i Mateu, Joan Baburés i Noguer, Josep Maria Fonalleras i Codony, Marc Sureda i Jubany, Salvador Garcia Arbós, Ramon Muntada i Artiles. Gal·la Hugas i Ferrando i Xavier Masgrau i Dotras.\nL'alcaldessa, Marta Madrenas, i el president de la Diputació, Miquel Noguer, són els encarregats del pròleg. Noguer hi indica: «És important i necessari perquè ens presenta el passat de la processó, però sobretot perquè reflexiona sobre el seu futur. Les magnífiques làmines il·lustrades per l'arquitecte Xavier Masgrau mostren, amb una gran qualitat i un absolut rigor documental, com va ser la processó de 1962, presidida per l'ancià bisbe Cartañà, en ple esplendor del nacionalcatolicisme, però venen acompanyades de reflexions profundes de deu gironins i gironines sobre el perquè de la processó avui dia i de cap a on s'ha d'encaminar. Tota l'obra mostra l'estima envers un fet cultural i religiós feta des del coneixement i la participació en molts casos, però amb una clara vocació de sentit crític.»


El PP nega la cessió de terrenys als veïnats i veïnades de Palma perquè els puguin cultivar - MÉS per Mallorca\nEl PP nega la cessió de terrenys als veïnats i veïnades de Palma perquè els puguin cultivar\nLa regidora Neus Truyol denuncia que fa més de dos anys que reclamam a l’equip de govern de Cort terrenys municipals perquè entitats socials i persones sense ingressos puguin tenir una alternativa per auto abastir-se d’aliments\n“El PP nega qualsevol alternativa de subsistència per a les veïnades i veïnats de Palma. La seva passivitat és inexplicable, però sobretot cruel”\nEl grup MÉS va iniciar les converses amb l’equip de govern de l’Ajuntament de Palma ara fa dos anys amb l’objectiu de traslladar la reivindicació de l’associació “Cultivando la Tierra, cultivas tu futuro” per tal d’aconseguir que els solars municipals que estan desocupats puguin ser cultivats. Dos anys més tard, MÉS per Palma ha aconseguit l’aprovació de fins a tres propostes al ple que literalment comprometen al PP a treure a concurs la cessió de terrenys.\nLa darrera proposta, de fet, va ser presentada el passat mes de febrer i es va aprovar amb els següents termes:\n“L’Ajuntament Ple insta a la Regidoria d’Infraestructures a treure a concurs, de forma immediata, diversos terrenys municipals per a ser cultivats per entitats de caires social que treballin per afrontar la manca de recursos de les persones en situació d’atur. L’Ajuntament es compromet a realitzar tot el procediment d’adjudicació de terrenys a les entitats per a la seva gestió abans del maig del 2014, per tal de facilitar el treball agrícola per a la temporada estival d’enguany.\n“Tot i les tres propostes aprovades per unanimitat al ple, el PP no ha fet res. Som a principis de juny i no han mogut ni un dit per cedir terrenys per cultivar. Això demostra, no sols una manca de voluntat manifesta per tirar endavant el tema, sinó que evidencia una falta d’humanitat, sentit de la responsabilitat i fins i tot un nivell de crueltat inacceptable”. La regidora Neus Truyol recorda que l’únic objectiu que persegueix aquesta proposta és facilitar la vida a les persones que estan patint dificultats econòmiques perquè puguin autogestionar-se i poder cultivar ells mateixos els seus aliments i un nivell de subsistència mínim.\n“L’Ajuntament ha de donar solucions a la gent, i aquest no ho està fent. El PP vol esgotar a la gent, fent creure que l’ajuntament no pot fer res més. És mentida, quan el PP vol té recursos i fa les coses ben aviat”.\n“L’incompliment dels acords del ple és flagrant, la passivitat evident, l’actitud irresponsable i la manca d’informació i mentides dels darrers dos anys són una manca de respecte per als ciutadans i ciutadanes de Palma que confien que l’administració municipal actuarà per ajudar-los”, conclou la regidora Truyol.


Macron considera que el colonialisme francès a Àfrica va ser un gran «error» - Regió7\nMacron considera que el colonialisme francès a Àfrica va ser un gran «error»\nEl president va anunciar que vol renunciar a la seva pensió vitalícia per mostrar-se «exemplar»\n22·12·19 | 22:29\nMacron, amb Alassane Ouattara, president de Costa d'Ivori reuters\nEl president francès, Emmanuel Macron, va considerar dissabte el colonialisme francès a Àfrica com un «profund error» durant un acte a Abidjan, Costa d'Ivori, acompanyat pel president ivorià, Alassane Ouattara. Massa sovint, avui dia es percep França com si tingués un aspecte d'hegemonia quan en realitat el colonialisme va ser un greu error de la república», va dir Macron a última hora del dissabte, segons va recollir el diari francès Le Monde.\nMacron va remarcar que ell pertany a una generació que «ja no és la de la colonització». «El continent africà és un continent jove. Tres de cada quatre persones del seu país no han conegut la colonització», va recordar. «A vegades, els joves culpen França pels problemes i dificultats que poden haver experimentat, però França no hi pot fer res. Ho sé, nosaltres [França] a vegades som l'objectiu obvi. Però és més simple [...]. Quan és difícil, diem 'és culpa de França'», va afegir.\nDe la mateixa manera, va convidar la «jove Àfrica» a «construir amb una nova França una associació d'amistat molt més fructífera».\nJa el febrer del 2017, Macron, encara candidat presidencial, va criticar el colonialisme, que va considerar un «crim d'humanitat». «És un crim. És un crim contra la humanitat. És una veritable barbàrie», va afirmar en una entrevista a Algèria.\n«No rebrà aquesta jubilació prevista per llei al final del seu mandat perquè considera que aquesta llei està destinada a normalitzar-se. Per tant, no l'aplicarà. Tampoc liquidarà aquesta suma quan es jubili. Estem en una era en què els funcionaris electes han de ser exemplars», va explicar un assessor presidencial en declaracions recollides al diari Le Parisien. El president té un règim específic de jubilació d'acord amb l'article 19 d'una llei del 1955 per la qual percebria una pensió vitalícia equivalent al salari d'un conseller: 6.220 euros bruts al mes.\nA més, Macron va anunciar que no s'asseurà en el Consell Constitucional al final del seu mandat, com li correspon per ser expresident, i que renuncia a la compensació de 13.500 euros mensuals.


Inspirem les futures generacions\nCrònica, Emprenedoria i innovació\nApoderament femení amb les Young IT Girls\nLes YITG som joves, enginyeres, apassionades de la innovació i amb ganes de transmetre la nostra passió a les més petites. Aquesta associació, fundada fa un any, va ser constituïda inicialment per 7 enginyeres, dues de les quals de camins, l’Anna Grau, també presidenta, i l’Anna Torralba. Aquest projecte ha significat la unió d’un grup d’enginyeres provinents de diversos àmbits del món de la innovació i la tecnologia.\nAlgunes de les components de l’associació ens trobem en l’etapa universitària i d’altres ja en el món laboral, però totes tenim en comú que compartim la inquietud de lluitar per la igualtat de gènere i, més concretament, pel paper de la dona en el sector tecnològic, que per experiència pròpia sabem que és ben escàs.\nAixí doncs, el que oferim és un acompanyament a les nenes a través de les escoles, des de l’etapa infantil fins a les portes del món laboral. Ho fem per mitjà de diverses activitats adaptades a les inquietuds i maduresa dels infants i joves de cada etapa.\nAquestes dinàmiques es troben recollides en un programa en el qual podem trobar des d’activitats que transmeten el missatge que l’enginyeria és divertida i atractiva fins a d’altres per conèixer dones que són referents, més enfocades a trencar estereotips. A més a més, també oferim programes de mentoria i acompanyament en l’elaboració de treballs de recerca o xerrades d’orientació laboral.\nLes Young IT Girls volen ensenyar com la tecnologia pot contribuir en la millora del dia a dia de les persones, i concretament les dones, que hi tenen molt a fer.\nCreiem que el nostre valor més destacat és que som joves i això ens permet establir un vincle proper amb les nenes per tal que puguin trobar en nosaltres una inspiració per emprendre el seu futur. D’altra banda, també ens centrem a mostrar la vessant humana de l’enginyeria, ja que, en diferència d’altres professions, és difícil veure’n l’impacte directe en la societat.\nAixí doncs, volem ensenyar com la tecnologia pot contribuir a millorar el dia a dia de les persones i, concretament les dones, que hi tenen molt a fer.\nFins ara, valorem molt positivament la rebuda que han tingut les YITG, tant a les escoles com amb professionals i col·laboradors. A més ha estat un any de creixement de l’equip, incrementat fins a 30 noies i 16 dones referents col·laboradores. Estem molt agraïdes per tot el suport rebut i esperem despertar molta passió tecnològica en les nenes d’arreu.\nComentaris: 0 Categories: Crònica, Emprenedoria i innovació Etiquetes: enginyeres, igualtat de gènere, mentoria, tecnologia, Young IT Girls\n← El futur del metro\n“Els enginyers de camins estem molt preparats per assumir nous reptes” →


Insecticida xeringa gel paneroles preben • laferreteria.shop\nInici / Jardí i càmping / Manteniment i control de plagues / Insecticides i repel·lents químics / Insecticida xeringa gel paneroles preben\nquantitat de Insecticida xeringa gel paneroles preben\nSKU: 0106039657516 Categoria: Insecticides i repel·lents químics Etiqueta: PREBEN\nInsecticida xeringa en gel per a paneroles de PREBEN.\nL’insecticida xeringa en gel per a paneroles és atraient per a tota mena de paneroles i et permetrà arribar als racons més difícils.\nLa fórmula de gel de l’insecticida actua per contacte i ingestió i és molt important aplicar-ho el més a prop possible del niu. Pot ser utilitzat per acabar amb altres insectes de tipus corredor.\nInsecticida xeringa en gel per a paneroles\nConté acetamiprid 1%\nBusques un producte eficaç que t’ajudi a desfer-te de les paneroles? Aquest producte t’encantarà!\nL’insecticida xeringa en gel per a paneroles t’ajudarà a posar-li una solució definitiva al teu problema amb les paneroles.\n25.70 × 3.00 × 9.80 cm\nEsteu veient: Insecticida xeringa gel paneroles preben 7,10 € iva inc.


Demostren que el txi-kung té beneficis en els pacients geriàtrics. Parc Sanitari Pere Virgili\nDemostren que el txi-kung té ...\nDemostren que el txi-kung té beneficis en els pacients geriàtrics\nRàdio Barcelona entrevista als principals autors d'aquest estudi\nUn estudi del Parc Sanitari Pere Vigili, publicat recentment a la revista Aging Clinical and Experimental Research, demostra els beneficis del txikung en la rehabilitació de pacients geriàtrics. El treball, que està basat en una prova pilot amb persones ingressades a la unitat de cures intermèdies de l’Hospital Sociosanitari Pere Virgili, posa en evidència que una intervenció programada de txikung, com a complement de les activitats habituals de rehabilitació, pot millorar significativament la percepció de qualitat de vida dels pacients i contribuir, també, a una reducció del dolor i dels símptomes depressius.\nEl treball està centrat en una prova pilot en la qual van intervenir 58 pacients del Centre. La meitat d’ells va practicar txikung durant 90 minuts dos cops per setmana, per un període de quatre setmanes. Mentrestant, l’altra meitat només realitzava les teràpies de rehabilitació habituals, com són la fisioteràpia, la teràpia ocupacional i la logopèdia. La diferència més significativa entre ambdós grups, un cop passades les quatre setmanes de la intervenció, va ser la millora de la percepció de la qualitat de vida, mesurada a través del termòmetre EuroOOL. El grup d’intervenció de txikung havia experimentat una millora de 16,6 punts en finalitzar el programa rehabilitador, mentre que en el grup que només havia seguit les activitats habituals era 7,7 punts més baixa que a l’ingrés a l’Hospital.\nL’estudi dut a terme pel Parc Sanitari Pere Virgili posa de manifest, a més, que practicar txikung pot millorar el dolor i els símptomes depressius. “En acabar les sessions, els pacients es troben millor i, a més, durant les classes obtenen pautes per fer els exercicis pel seu compte, de manera que es fomenta l’autocura”, explica la doctora Carme Martorell, una de les autores del treball. A l’estudi també han participat els doctors Núria Martínez, Lluís Espinosa i Marco Inzitari, així com Violeta Marasigan, monitora de Txikung, i Sara Domènech, doctora en Psicologia de la Fundació Salut i Envelliment (FSIE) de la UAB.\n"A la vejez, chi-kung". Monogràfic La Vanguardia 26 d'octubre de 2015\nEntrevista al Dr. Inzitari al programa Hora 14 de Ràdio Barcelona\nEntrevista a la Dra. Martínez al programa Què Vols SER?


Un València inferior cau per la mínima a Mestalla - Blanquinegres.com | Blanquinegres.com\nJorge Olmos , 28 Novembre, 2020\nUn València inferior cau per la mínima a Mestalla\nEl València va caure derrotat a Mestalla davant l’Atlètic de Madrid en un partit en el qual els homes de Javi Gracia mai van estar còmodes al terreny de joc. El conjunt de Simeone va fer patent la superioritat actual del conjunt madrileny i va ser superior al VCF, tot i que van resistir 80′ amb un inspirat Jaume.\nEl partit va començar amb una intensa pressió de l’Atlètic de Madrid, que jugava a camp contrari. Al VCF li va costar contrarestar el 3-5-2 de Simeone als primers compassos de joc. La pressió no era efectiva i van aplegar les primeres aproximacions visitants. Lemar i Llorente van provar a Jaume des de la frontal, qui va respondre bé amb dos mans salvadores.\nAmb el pas dels minuts els de Gracia anaren entrant al partit i aconseguiren igualar la balança, començant a gaudir d’aproximacions a la porta d’Oblak. La més perillosa, de Racic després d’una passada de Soler. El serbi va rematar pel primer pal, però es va trobar amb Oblak.\nPerò als minuts finals de primer temps, l’equip de Simeone va fer un pas endavant i va arraconar al València a l’àrea. Els de Gracia no trobaven eixida i l’Atlètic intensificava el seu domini. Altra vegada Lemar es va topar amb Jaume, el millor dels valencians la primera part i, a l’última jugada, el tir de Llorente va eixir desviat per centímetres.\nDesprés del pas pels vestidors, Simeone va donar entrada a Joao Félix. I el domini es va intensificar. Els de Gracia a penes creuaven el mig del camp i altra vegada Lemar, el més participatiu dels visitants, a punt va estar de marcar, però el tir el va rebutjar Wass quan Jaume estava en terra.\nGuillamón es va retirar per lesió i va entrar Mangala a les files valencianistes mentre que Simeone va donar entrada a Carrasco per a anar a pel partit. D’altra banda, sorprenentment, Javi Gracia va donar entrada a Correia, Sobrino i Gameiro en lloc de Maxi, Yunus i Vallejo.\nL’últim tram de partit s’acostava i la sensació era que l’Atlètic de Madrid estava més a prop d’emportar-se la victòria. I no va tardar a marcar. Curiosament, quan menys perill estava fent, una centrada lateral va ser rebutjada per Lato i el baló es va colar a la porta de Jaume. El València es va veure per darrere al marcador amb una acció desafortunada després de 80 minuts de resistència.\nEls últims minuts van ser un voler i no poder del València, que ho va intentar però no va tindre opcions d’acostar-se a la porta d’Oblak i es va estavellar contra la defensa visitant. Com tot el partit. Finalment, derrota per al VCF, que tan sols va poder aguantar 80 minuts d’un partit dominat per complet per l’Atlètic de Madrid i on es va veure al camp la diferència de plantilles.


Santi Zurita - ETECAM\nETECAM on novembre 19, 2018\nGM de VDJ i so\nTècniques de mescla per a programes de ràdio\nCaptació, mescla i emissió de ràdio i televisió\nEls seus inicis van ser com a tècnic a Ràdio Palamós i com a DJ de Palladium i Caroll’s de Platja d’Aro mentre era estudiant. El 1989 també comença amb les primeres emissions de Tv Palamós -emissora de tv local.\nPosteriorment a la finalització dels estudis universitaris en Enginyeria de so, s’incorpora a la plantilla de Magatzems Valls com a director del Dept. de Màrketing i Comunicació on fa totes les campanyes publicitàcies multimitjà.\nMentre està en aquesta etapa, fa de tècnic de so per a diferents grups, i realitza també espectacles tipus teatre musical.\nAl 2014 s’incorpora al grup D-9 Comunicació, com a cap tècnic i d’emissions on gestionen els mitjans Tv Costa Brava-La Xarxa Comunicació Local, Joy-Fm emissora comercial d’àmbit provincial, SomReegaeFM – emissora especialitzada, Global Media Audiovisual, especialitzada en emissió i retransmissions en streaming i produccions audiovisuals, sobretot en directe.


Antonio Martínez Abad és graduat en Òptica i Optometria per la Universitat d'Alacant, Màster en Optometria Avançada i Salut Visual per la mateixa universitat i actualment està cursant el Doctorat en Física Aplicada a les Ciències i les Tecnologies, concretament dins de la línia de recerca de tècniques òptiques en biomedicina i enginyeria.\nHa publicat 4 articles com a autor principal en revistes científiques indexades, així com col·laborat com coautor en altres 2 articles científics. A més, ha presentat diverses comunicacions científiques com a ponent en congressos nacionals i internacionals relacionats amb la visió.\nEn el present desenvolupa la seua activitat professional en l'àmbit de l'optometria clínica en Vissum Corporació Oftalmológica d'Alacant.\nResum de Ponència: Anàlisi comparativa entre diferents sistemes de refracció en xiquets amb i sense ciclopejia\nEn la societat actual, cada vegada més xiquets presenten problemes de visió i requereixen l'ús d'ulleres. Per açò és primordial l'estudi i desenvolupament de tècniques que permeten millorar i optimitzar els resultats refractius actuals. El procediment idoni per a avaluar l'estat refractiu d'una persona és mitjançant l'examen subjectiu realitzat per un optometrista qualificat. No obstant açò, el procés pot ser llarg i tediós si no es disposa d'una refracció objectiva prèvia que siga precisa i ràpida.\nEn aquest estudi, es compara la refracció subjectiva amb la proporcionada per diferents dispositius automàtics de diferents tecnologies. L'objectiu per tant, és avaluar l'eficàcia i utilitat d'aquests aparells com a punt de referència previ a l'examen subjectiu.


Justícia justifica la mesura fruit d'una «reestructuració interna» per dotar l'ens de «més autonomia administrativa»\ndimecres, 27 de maig 2020 - 20:25h\nEl coordinador tècnic del Comebe, David Tormo, acomiadat. | acn\nEl Consorci Memorial de la Batalla de l'Ebre (Comebe), l'ens que gestiona i promociona els espais de l'episodi bèl·lic, ha acomiadat de forma fulminant el que havia estat el seu coordinador tècnic durant els últims gairebé nou anys, l'historiador terraltí David Tormo. La decisió, que va ser aprovada en la reunió del Consell d'Administració de l'ens del passat divendres, va ser comunicada al mateix afectat dilluns passat i amb efecte immediat. Segons el Departament de Justícia, del qual depèn el Comebe, l'amortització de la plaça que ocupava Tormo servirà per nomenar un nou director de «lliure designació». Justifiquen la seva destitució en el context d'una «reestructuració interna» que ha de dotar l'ens de «més autonomia administrativa».\nLa marxa de Tormo va coincidir amb l'anunci de la reobertura, des d'aquesta setmana, dels centres d'interpretació sobre la batalla de l'Ebre que gestiona el Comebe. En el comunicat de premsa tramès dilluns, però, no es feia cap referència a la destitució del seu coordinador tècnic, que ha estat la cara visible de l'organisme al territori des de la posada en marxa de l'ens. La Generalitat l'ha indemnitzat amb el mínim legal i li ha abonat els quinze dies de preavís per acomiadament —que no es va produir—.\nLa destitució va ser avalada pel Consell d'Administració —on són presents també els ajuntaments del territori— en la seva reunió del passat divendres. Arran de l'acord de Govern del passat dia 12 de maig que aprovava els nous estatuts, a l'ordre del dia dels consellers figurava l'aprovació de la nova relació de llocs de treball en la qual s'amortitza la plaça de Tormo per poder contractar un director de «lliure designació» —no passarà per cap procés públic de selecció—. Davant d'això, addueix la Generalitat, la creació de la plaça de direcció deixaria les funcions del coordinador sense contingut.\nA preguntes de l'ACN, fonts del Departament de Justícia han precisat que la destitució de Tormo respon a una «reestructuració interna per potenciar els espais de memòria de la batalla de l'Ebre». En aquest sentit, precisen, la designació d'un director «dotarà el Comebe de més autonomia administrativa», atès que les «decisions ordinàries» es podran prendre des del territori i no de Barcelona, tal i com succeeix actualment, segons apunten.\n"Reparen d'urgència el port de les Cases d'Alcanar" "El COPATE exigeix a les hidroelèctriques que no entorpeixin els tractaments de la mosca negra"\nEbre Conselleria de Justícia Terra Alta patrimoni


Apareix una tintorera de dos metres a Benidorm\nLa tintorera és una espècie catalogada per la UICN en perill crític d'extinció en la Mar Mediterrània\ndivendres, 13 d’agost 2021 - 10:51h\nDurant el matí d'aquest dijous, s'ha produït l'albirament d'una femella de tintorera, de 2,5 metres i 80 quilos de pes, que havia quedat encallada a la Platja de Ponent de Benidorm.\nSegons pareix, va ser un banyista el que va alertar a les autoritats i, després d'activar-se el protocol d'actuació de la Xarxa de Varamientos de la Comunitat Valenciana, l'equip de rescat de la Fundació Oceanogràfic es va desplaçar immediatament al lloc per a socórrer a l'animal, que es trobava molt prop de la costa, nadant a tan sols 30 centímetres de profunditat.\nEn arribar a la platja, i gràcies a l'ajuda dels efectius de la Policia Local, Guàrdia costanera i del Servei de Socorrisme i Salvament de Benidorm, van immobilitzar a l'exemplar de manera adequada amb material de maneig per a taurons i els van traslladar a alta mar, lluny de la costa, amb ajuda d'una de les embarcacions cedides pel Club Nàutic de Benidorm.\nEls veterinaris de la Fundació Oceanogràfic van examinar a l'animal i, després de comprovar que no presentava cap ferida visible i el seu estat de salut era bo, li van realitzar una anàlisi de sang per a, posteriorment, posteriorment reintroduir-lo amb cura en mar oberta.\nEls resultats que llancen les anàlisis ajudaran a conéixer la possible causa del seu acostament a la costa, que, entre altres, pot deure's a un comportament reproductor de l'espècie.\nCom comenta José Luis Crespo, responsable de Conservació de la Fundació Oceanogràfic: “Quan una espècie pelàgica s'acosta tant a les costes sol ser perquè presenta algun tipus de malaltia o està ferida, per això és fonamental avaluar el seu estat general i decidir la millor opció sobre la base de les troballes”.\n“És vital continuar aprenent d'altres espècies -ha recalcat Crespo- perquè hi ha molt que desconeixem”.\nUn tauró en perill d'extinció al Mediterrani\nLa tintorera (Prionace glauca), també coneguda com a tauró blau, és una espècie estesa en mars i oceans tropicals i temperats, per la qual cosa la seua presència no és inusual en la Mar Mediterrània, on li l'ha catalogada en perill crític d'extinció per la Unió Internacional per a la Conservació de la Naturalesa (IUCN).\n"Investiguen una pallissa a tres joves a un parc de Castelló" "Detingut un home a la Safor per abusar d'una menor de 13 anys"


El món de demà | Guillem López Casasnovas | Articles | El Punt Avui\nEl món de demà El món de demà El món de demà El món de demà + El món de demà E-mail\nEl món de demà El món de demà El món de demà El món de demà El món de demà E-mail\nEls aplaudiments als professionals no es traduiran en despesa. Més desencís entre el dit i el fet\nEs recuperarà la producció, però eixugar el llast generat serà cruel. Vindrà per la via indirecta, ja que qui ha assumit el tràngol de tot plegat són els governs. L’encara més gran nivell d’endeutament deixarà els comptes públics molt tocats. Europa no és prou compassiva i els retrets nord-sud ens allunyen cada cop més de crear institucions efectives i capital social (confiança entre les parts). En l’anàlisi econòmica debatrem la gestió del deute públic en un moment d’interessos baixos però amb primes de risc de país i sense la inflació necessària per abaratir el cost del deute. Tornarem a discutir retallades pressupostàries. El valor dels sectors de protecció social i els aplaudiments als professionals no es traduiran en despesa. Més desencís entre el dit i el fet.\nLa tecnologia de fer les coses canviarà. El Gran Germà ens vigilarà individualment. Les apps ens seran facilitades per a la nostra conveniència; portaran aparellades dades que en part seran de salut individual, pública, mediambiental, de qualitat de vida i de ves a saber què. Això permetrà a les democràcies menys consolidades certs abusos autoritaris contra la llibertat individual.\nCom la mort, el virus ens ha igualat. La desigualtat social es farà, però, encara més gran. Certament, tots hem hagut de passar per un filtre similar, però el culte personal es tornarà a associar a qui més pot gastar en prevenció via aquells certs o falsos ginys que apareixeran. La solidaritat haurà durat el que ha durat el confinament. La por de l’altre i la cura d’un mateix reapareixeran. Les polítiques públiques de control ho facilitaran: cribratges, identificadors, portes separades, circuits distints segons si ens ha marcat o no el virus. Una llàstima.\nEls liberals antiimpostos, passades les condonacions i moratòries fiscal conjunturals, tindran menys arguments. Els podemites i assimilats desbarraran per la falta de seny en l’autolimitació del seu argument. Es revalorarà durant un temps la importància de tenir bones institucions que funcionin i professionals públics amb motivació intrínseca (l’extrínseca, els diners, no millorarà), i de formar bons analistes en la gestió pública i en l’avaluació adient de les decisions a prendre fora del mercat. Caldrà veure quant perdura i en què es tradueix.\nLa globalització farà més por: serem refractaris a bellugar-nos tant i sospitarem dels forans, i encara més dels immigrants pobres, per allò de “ves a saber quin mal ens poden portar”. La cohesió social patirà.\nPolíticament, els partits extremaran posicions en els dos eixos: els sobiranistes, per la creença que, amb aquesta Espanya i aquesta gestió dels nostres interessos, no hi ha res a fer; la resta, a l’entorn de les mancances de la solidaritat. En l’eix esquerra-dreta, ressuscitarà la polèmica d’haver salvat els bancs en el passat i que no s’ha fet prou després per les persones, amb reivindicació d’estatalització i extremant els arguments entre l’Estat i els mercats. Funcionant més per mantres, la polarització augmentarà. El corona haurà salvat l’escàndol de l’altra corona.\nHaurem après a treballar d’una altra manera, a no ser científicament tan supremacistes, mostrant la fragilitat que ens envolta. Recuperarem nous sentits per a la nostra vida diària, un pèl de carpe diem i una certa espiritualitat per la consciència de pensar més el que fem i on anem.\nLes xarxes ens hauran ajudat a protegir-nos, a autoafirmar els nostres prejudicis, clústers psicològics o zones de confort (“entre els nostres ens sentim millor”); però això ens haurà polaritzat més. En tot cas, el benefici addicional amb què valorarem fruir de bona qualitat de vida farà un salt majúscul quan el malson s’hagi acabat. El virus de la Covid-19 serà declarat, a l’estil d’Ibsen, l’enemic del poble: Sant Jordi haurà de matar la bestiola! I farem molt d’esbarjo per Sant Joan, l’any que sigui; en particular, els catalans menorquins! I tants altres que veuen ajornades les seves festes!\nEl patriotisme econòmic del nacionalisme espanyol\nEl Punt Avui. Girona 05-04-2020, Pàgina 18\nEl Punt Avui. Nacional 05-04-2020, Pàgina 18\nUn moment. La pentinen\nEls missatges ensucrats no curen\nSindicats i patronals\nPoc anirà bé


Joan Asín – Roca Calenta\nInici Etiquetes Etiquetes amb "Joan Asín"\nDiedre Blau a la Roca Alta (Vilanova de Meià)\nper jordi.ceballos@gmail.com 12 de novembre de 2020\nEl Diedre Blau es troba a la Roca Alta i va ser obert el 11/09/1985 per Joan Carles Serrano, Juli Périz i Joan Asín. Es tracta d’una via d’aventura molt poc equipada, que va a la cerca d’un característic diedre blavós que dóna nom a la via. Ara fa uns dies vaig tenir el plaer d’acompanyar al Joan Asín a restaurar la via, ja que després de 35 anys (que …\nper jordi.ceballos@gmail.com 4 de juny de 2019\nLa Petit Four va ser oberta l’any 2011 pel Joan Asín en solitari. Aquest nom francès fa referència a petits pastissos en miniatura, que per la seva petita mida es poden menjar d’una sola mossegada. Doncs bé, fent honor al seu nom, aquesta via ens permet gaudir de la magnífica roca del vessant est de la Pastereta, la llàstima és que es fa curta, però la podem combinar amb alguna …\nMontse Pueyo a la Roca dels Arcs (Vilanova de Meià)\nper jordi.ceballos@gmail.com 2 de març de 2019\nLa Montse Pueyo va ser oberta l’any 1981 per Joan Asín i Joan Carles Serrano, i va ser reequipada al 2013. Es tracta d’una via ben recomanable i molt ben trobada, que va resseguint un gran diedre, del que va entrant i sortint tot cercant els trams més interessants. La via té diverses tirades ben xules, llàstima d’algun inevitable tram terrós a la part final. Compte amb el fregament a …\nTachín a la Roca dels Arcs (Vilanova de Meià)\nper jordi.ceballos@gmail.com 2 de febrer de 2019\nLa Tachín va ser oberta l’any 1982 pel Joan Asín i Joan Carles Serrano, i és un recorregut pràcticament desequipat. Tot ens anava prou bé fins que a la tirada més exigent (la quarta) s’ha posat a nevar i la temperatura ha caigut en picat, amb els dits gelats no ha estat gens fàcil. L’inici d’aquesta quarta tirada no és evident, cal anar una mica a la dreta i hi …\nPastelina a la Roca dels Arcs (Vilanova de Meià)\nper jordi.ceballos@gmail.com 18 d'octubre de 2014\nPastelina va ser oberta l’any 1982 per Eric Promio i Joan Asín, i va ser restaurada al 2012. La via està molt ben equipada, hi ha poques expansions però estan allà on realment calen i es deixa protegir molt bé amb friends. Molt guapo l’espectacular flanqueig per sota el sostre de la segona tirada, amb un canto increïble…


Anàlisi de correspondència de la MCVL | El Perfil de la Ciutat\nEn aquest cas, explorem i experimentem amb la MCVL, utilitzant com a referència la comunicació presentada en el 10è Congrés de la Federación Española de Sociologia titulada “La Muestra Continua de vidas laborales: posibilidades y limitaciones. Aplicación al estudio de la ocupación de la población inmigrante”, i que va ser realitzada per Pedro López Roldán, Ramon de Alos-Moner Vila, Óscar Molina Romo i Fausto Miguélez Lobo.\nDe la mateixa manera que en la comunicació que utilitzem com a referència, en l’estudi, que encara s’està elaborant des del Servei d’Estudis i Planificació de l’Ajuntament de Mataró, s’ha dut a terme un anàlisi descriptiu inicial, seguit d’un anàlisi de correspondències, i per finalitzar un anàlisi de conglomerats (o clústers) per obtenir les tipologies de la població del món laboral. L’àmbit territorial de referència de l’estudi és, òbviament, Mataró però també s’ha fet el mateix tipus d’anàlisi per als municipis de Terrassa, Sant Cugat del Vallès, Granollers, Móstoles i Las Rozas. Pel que fa a l’àmbit temporal, l’anàlisi s’està fent per als anys 2007, 2011 i 2014. En aquesta entrada, però únicament es presenten resultats preliminars de Mataró per a l’any 2014.\nLa MCVL està composada per diversos arxius dels quals només s’han utilitzat els següents: AFILIAD (on hi ha les afiliacions a la Seguretat Social), PERSONAL (on hi ha les dades del padró d’habitants dels afiliats a la Seguretat Social), i el FISCAL (on hi ha les dades fiscals procedents del model 190). A partir de les variables existents en la MCVL s’han creat altres variables per tal de poder relacionar els individus entre el seu estat actual i la seva trajectòria laboral. Les variables utilitzades en l’estudi són les següents:\nAntiguitat: creada a partir del nombre de dies des de la primera alta amb la Seguretat Social fins al 31-12-2014 o fins a l’última data de baixa si aquesta és inferior. Els valors són: fins a 2anys, de 2 fins a 6 anys, de 6 fins a 10 anys, de 10 anys fins a 20 anys, 20 anys o més.\nPromoció: creada pel canvi en el grup de cotització entre la primera relació laboral i l’última. Els valors de la variable són: alta, baixa, descendeix, igual, mitjana.\nSeguretat contractual: creada basant-nos en el temps treballat amb contractes de tipus indefinit (i en cas de no aparèixer el tipus de contracte, s’ha considerat com indefinit una relació major o igual a 2 anys de durada). Els valors són: alta, baixa, mitjana.\nGrup de cotització: seleccionada de la MCVL els valors són: enginyers, llicenciats i alta direcció (1), enginyers tècnics, perits i ajudants (2), caps administratius i de taller (3), ajudants no titulats (4), oficials administratius (5), subalterns (6), auxiliars administratius (7), oficials de primera i segona (8), oficials de tercera i especialistes (9), i treballadors no qualificats (10).\nPercepció salarial: seleccionada de la MCVL els valors són: 1r quintil (fins 9.310 €), 2n quintil (de 9.310 € a 11.681 €), 3er quintil (de 11.681 € a 16.314 €), 4t quintil (de 16.314 € a 24.203 €), 5è quintil (més de 24.203 €).\nTipus de contracte: seleccionada de la MCVL els valors són: indefinit, indefinit parcial, temporal, temporal parcial.\nSector d’activitat econòmica: seleccionada de la MCVL els valors són: activitat administrativa, activitat artística, activitats de la llar, activitat immobiliària, activitat professional, activitat sanitària, administració pública, agricultura, comerç, construcció, educació, finances, hostaleria, indústria, informació, transport, altres.\nGrandària de l’empresa: seleccionada de la MCVL els valors són: de 1 a 10 treballadors, d’11 a 25 treballadors, de 26 a 50 treballadors, de 51 a 100 treballadors, de 101 a 250 treballadors, de 251 a 500 treballadors, més de 500 treballadors, i no consta.\nLloc de treball: seleccionada de la MCVL els valors són: Mataró, fora de Mataró.\nOrigen geogràfic: creada a partir de la nacionalitat i els valors són: autòcton, immigrant.\nPaís: seleccionada de la MCVL els valors són: Àfrica, Xina, Espanya, Marroc, Sud-americà, altres.\nNivell educatiu: seleccionada de la MCVL els valors són: primària, secundària, batxiller i FP, universitat.\nSexe: seleccionada de la MCVL els valors són: home (1), dona (2)\nEdat: seleccionada de la MCVL els valors són: de 16 a 24 anys, de 25 a 34 anys, de 35 a 44 anys, de 45 a 54 anys, més de 54 anys.\nTipus de jornada: seleccionada de la MCVL els valors són: completa, parcial.\nEls resultats preliminars mostren que a Mataró els ocupats l’any 2014 es poden agrupar en tres categories.\nTipologia 1: (31% de la mostra) està formada pels espanyols amb estudis de batxillerat i universitari, que treballen en empreses de més de 50 empleats localitzades fora de Mataró, amb promoció mitjana-alta, amb sous en el 5è quintil, amb grup de cotització de l’1 al 6, dins de l’activitat econòmica de administració publica, sanitària, educació, informació, finances i llar.\nTipologia 2: (39% de la mostra) està formada pels espanyols de més de 34 anys, en la seva majoria homes, amb estudis de secundària, amb més de 10 anys treballats en empreses amb menys de 50 empleats situades a Mataró en els sectors industrials, comerç, transport, construcció, immobiliària i professional, amb contractes de tipus indefinit a jornada completa, amb sous situats en el 3r i 4t quintil, on la promoció és baixa però la seguretat en la contractació és mitjana-alta, amb grup de cotització del tipus 8 i 9.\nTipologia 3: (30% de la mostra) està representada pels espanyols menors de 35 anys i els immigrants amb estudis màxims de primària amb menys de 10 anys treballats amb contractes de tipus temporal i jornada parcial on la promoció és igual o descendeix, la seguretat contractual és baixa, amb grup de cotització 7 i 10, amb sous en el 1r i 2n quintil, al sector d’activitat administrativa, agricultura, hostaleria, artística i altres.\nGRÀFIC VARIABLES ACTIVES\nGRÀFIC VARIABLES SUPLEMENTÀRIES\nCal recordar que l’estudi no està finalitzat, però els resultats preliminars dels altres municipis analitzats presenten un perfil similar al de Mataró per als municipis de Terrassa, Granollers i Móstoles, mentre que el perfil de Sant Cugat del Vallès i de Las Rozas és similar entre ells però diferent dels altres quatre municipis analitzats.\nLaura Gómez García, Xavier Posada Arribas i Gerard Reverté Calvet\nThis entry was posted on divendres, 8 de/d' Abril de 2016 at 13:53 and is filed under Comparabilitat, Estadística, Mercat de treball, Metodologia.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.