Aquest àmbit fomenta la competència artística que ha de permetre l’alumnat l’aprenentatge de les arts i de la música. S’ofereix una visió global i integradora de les arts, en tant que és una ambit amb una forta projecció en la societat contemporània.\nDes de l’àrea de l’educació física, a més del coneixement i la valoració dels efectes positius de la pràctica d’activitat física es promouen reflexions envers el model de cos que socialment es presenta com a ideal, i dels possibles efectes perjudicials per a la salut derivats d’una mala pràctica de l’activitat física.\nPau Casals Antoni Gaudí Joan Miró\nPep Guardiola Mireia Belmonte\nDies de neu i sol [3r ESO]\nJa som a destí! Aquest matí hem pogut gaudir d’un dia magnífic de neu, de sol… Ens hem dividit en tres grups segons el nivell de cadascú, i hem pogut fer moltes baixades. Fent una ullada a la webcam podeu veure imatges de… Llegeix més»\n2018-2019, 3r ESO, Expressió, General, Portada 0\nEs tracta de representar de la forma més fidel un autoretrat de la cara i que tothom pogués identificar-lo, amb… Llegeix més»


Pension Rychta Hojsova Straz República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHojsova Straz 67, Hojsova Straz, Hojsova Straz, República Txeca, 34022 - Veure al mapa\nMés informació sobre Pension Rychta\nConvenientment situat a Hojsova Straz, Pension Rychta és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Pension Rychta asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, cuina compartida.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, plat de dutxa, sala d'estar per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses esquí, ping pong, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Hojsova Straz, faci de Pension Rychta la vostra llar.


FEVECTA - Les Corts aprova la primera llei valenciana de Foment de la Responsabilitat Social\nEl ple de les Corts ha donat llum verda a la nova Llei de foment de la Responsabilitat Social de la Comunitat Valenciana, convertint-se en el primer text legal d'aplicació en el nostre territori i el segon a nivell estatal, "el que ens converteix en model per altres comunitats autònomes", ha apuntat el conseller de Transparència, Responsabilitat Social, Participació i Cooperació, Manuel Alcaraz.\nEl conseller ha destacat que "amb la nova Llei de Responsabilitat Social posem les bases per avançar en un canvi en el model social i econòmic més just, sostenible i igualitari".\nEntre les principals qüestions que incorpora la Llei està una reivindicació històrica, pactada amb sindicats i patronal, pel que fa a l'exigència de subrogació en matèria de contractes públics per garantir els drets laborals en l'adjudicació i execució d'aquests contractes.\nEn aquest sentit, es protegeixen les condicions de treball durant l'execució dels contractes públics i quan es produisquen canvis de contractista, respectant el conveni que establisca les condicions més beneficioses i mantenint la plantilla mínima compromesa durant tota l'execució del contracte, així com la obligació del contractista de subrogar com a ocupador en les relacions laborals entre el nou i el vell contractista per garantir l'estabilitat en les condicions dels treballadors.\nTransparència i Territoris Socialment Responsables\nEntre les principals novetats de la llei destaca la incorporació de la transparència en les clàusules de responsabilitat social que inclouran les administracions públiques en els plecs dels contractes públics i al mateix temps entre els aspectes a tenir en compte per qualificar a una entitat com socialment responsable. "La nova llei ens permet anar un pas més enllà, establint un marc jurídic apropiat per incloure clàusules socials, ambientals i ètiques en la contractació pública", ha afirmat Alcaraz.\nDins de la contractació socialment responsable, la llei introdueix l'obligació de regular reglamentàriament l'aplicació de clàusules de responsabilitat social en la concessió de subvencions.\nEl nou text normatiu incorpora el concepte de 'Territoris Socialment Responsables', del qual formaran part aquells municipis que estiguen duent a terme polítiques de responsabilitat social, creant un distintiu que els visualitze.\nAixí mateix, es regula la responsabilitat social a les entitats i a les empreses establint el concepte d’'Entitats valencianes socialment responsables' per a totes les organitzacions que vulguen realitzar exercicis de transparència i fer visible el seu bon govern corporatiu.\nDe la mateixa manera, es crea el Consell Valencià de Responsabilitat Social, un òrgan col·legiat i de participació en matèria de responsabilitat social i que, també, es constitueix com a Observatori Valencià de la Responsabilitat Social en matèria de consulta amb funcions com fomentar i potenciar iniciatives de responsabilitat social en l'àmbit empresarial i col·laborar en l'execució de les polítiques del Consell en aquesta matèria, entre d'altres.\nD'altra banda, la nova Llei de Responsabilitat Social inclou aspectes relacionats amb la visibilització de bones pràctiques i el foment en el sector privat; turisme sostenible; impuls de l'economia circular; promoció de l'estalvi energètic; i la disminució de recursos en les empreses. En relació amb el foment de la responsabilitat social en la cooperació al desenvolupament, s'estableix que les actuacions de cooperació internacional que realitzen empreses hauran de complir els requisits recollits en la normativa que regula la cooperació al desenvolupament i que no podran estar subvencionades amb fons públics.\nLa nova llei també fa un major èmfasi en l'accessibilitat universal, el disseny inclusiu i els drets de les persones amb diversitat funcional, en àmbits com l'ocupació en el sector públic i en el privat o en la prestació de serveis públics.\nAmb motiu de l'aprovació de la llei, fruit del diàleg i el consens, han estat moltes les entitats o persones que han volgut estar presents a les Corts. Així, han assistit al ple al voltant de 40 representants de diverses associacions o empreses com la Coordinadora Valenciana d'ONGD, Etnor, Consum, València Port, UGT-PV, CCOO-PV, Baleària o FAES.\nDe la mateixa manera, han assistit personalitats com el president de la Confederació de Cooperatives de la Comunitat Valenciana, Emili Villaescusa; el president de la Confederació Empresarial Valenciana (CEV), Salvador Navarro; o la vicerectora de Responsabilitat Social de la UPV, Rosa Puchades.


Cristóbal Soria ensorra Juanma Rodríguez amb aquestes 2 fotos - XCatalunya.cat\nCristóbal Soria ensorra Juanma Rodríguez amb aquestes 2 fotos\nCristóbal Soria se’n riu del tertulià madridista\nCristobal Soria contra tertulia madridista\nEl Chiringuito continua sent el programa de tertúlia esportiva per excel·lència. És el més conegut i el que té més audiència. Les bones dades segurament no s’expliquen tant per la professionalitat dels seus col·laboradors, sinó per l’espectacle que donen cada nit d’emissió. El ‘Rondeando’ de 8TV, tot i que encara està molt lluny, va creixent i cada dia té més audiència. Albert Lesán està fent bona feina i els espectadors ho agraeixen.\nA Mega, estem acostumats a veure Josep Pedrerol repartint lliçons, criticant becaris i fent la pilota a Florentino Pérez. És clar que fa pocs dies es va filtrar quin era el seu sou i és indecent. I qui té molta influència al departament d’informació d’Atresmedia? Antonio Garcia Ferreras, que és íntim amic del president blanc. No és l’únic, la majoria de col·laboradors són madridistes: Tomás Pedrerol, Paco Buyo, Juanma Rodríguez, etc.\nNomés hi ha algú del Barça de tant en tant per donar color i perquè no sigui dit que no és un programa imparcial. Cristóbal Soria és un d’ells. L’andalús ha publicat una imatge a xarxes socials en què se’n riu del seu company de plató Juanma Rodríguez. Proposa trobar set diferències. Publica una foto de l’actor que interpretava Gargamel, el personatge dolent dels Barrufets.\nLa imatge s’ha fet viral a xarxes socials i ha estat molt comentada pels tuitaires i seguidors de Cristóbal Soria. La majoria d’ells donen la raó al tertulià, assegurant que la semblança és clara. Altres recorden la proximitat i l’afinitat de Juanma Rodríguez amb l’extrema dreta. En aquest sentit, hi ha fotos en què apareix feliç i content al costat del líder de VOX, Santiago Abascal.\nDescubre las 7 diferencias… pic.twitter.com/SWtFjvwU2A\n— Cristóbal Soria (@cristobalsoria) April 12, 2022\n— 𝚠𝐢ᴀ𝗺🦁 (@wiiamgm06) April 12, 2022\nLa diferencia son sus amistades pic.twitter.com/gvlVoN1KqJ\n— Cherokeesun (@cherokeesun71) April 12, 2022\nTags: Cristóbal Soria, Juanma Rodríguez\nAnterior Josep Maria Bartomeu va a una missa, el capellà diu això i tothom hi veu una clara indirecta\nNePròximxt El crack del Deportivo que podria fitxar pel Barça


Tema: EL SUEÑO DE LA RAZON PRODUCE MONSTRUOS\n03/02/2009, 09:22 #1\nBargalló: «A partir d´ara tractarem les universitats espanyoles com si fossin estrangeres»\nJosep Bargalló Acn\nEl president de l'Institut Ramon Llull, Josep Bargalló, ha explicat que el fet que s'estudiï el català a més universitats alemanyes, franceses, angleses, o d'EEUU, que espanyoles es deu, en part, als 'dubtes' de la Generalitat sobre com afrontar aquesta situació. 'Fins ara', ha recordat, pensaven que 'no calia pagar' a les universitats espanyoles perquè l'estat ja se 'n'encarregaria' de fer-ho per potenciar una llengua que és oficial a l'estat. Però 'això no ha estat així', ha lamentat.\nACN/DDG A partir d'ara 'tractarem les universitats espanyoles com si fossin estrangeres i pagarem per veure si la situació canvia', ha avançat en unes declaracions fetes a l'ACN.\nBargalló ha explicat que fins ara es creia que 'com que els catalans ja paguen els seus impostos es podia esperar que l'estat donés diners a les universitats espanyoles per potenciar el català', però això 'no ha estat així', ha lamentat. A partir d'ara, el president de l'IRL ha assegurat que tractarà les universitats espanyoles com si fossin estrangeres i pagaran 'aquests 12.000 euros' per veure si així s'aconsegueix que s'estudiï el català a l'estat espanyol.\nVenècia no és Frankfurt\nSobre la pròxima participació de Catalunya en la Biennal de Venècia, Bargalló ha reconegut que li fa por que la gent s'esperi un 'segon Frankfurt'. 'No serà el mateix', ha dit. A Frankfurt la cultura catalana era 'la protagonista', i al Festival Cervantino de Guanajuato del passat mes d'octubre, 'també'. A Venècia, en canvi, serà 'una més de 200'.\nL'IRL i el govern valencià perpetuen la seva relació díscola\nLa negativa del govern popular de la Generalitat valenciana d'incorporar-se a l'IRL ha estat interpretada per Bargalló com el 'resultat dels anys de la transició' on 'tots hem comès errors' que ha conduït cap a la situació actual. El filòleg ha explicat que no posarà al govern valencià en la tessitura d'haver 'de dir no' y ha assegurat que persones'rellevantspopulars' amb les que ha mantingut converses mai li han donat a entendre que no existís cap possibilitat de crear un espai lingüístic comú que agrupi els Països Catalans.


14-10-17: JUVENIL FEMENÍ vs MOLINS DE REI ~ CLUB HANDBOL RIBES\n14-10-17: JUVENIL FEMENÍ vs MOLINS DE REI\ndissabte, d’octubre 14, 2017 Juvenil Femení 2017/18\nCH Ribes 26 - CE Molins de Rei 25\nPartit molt emocionant el viscut dissabte per la tarda al pavelló de Ribes. Les Ribetanes van sortir a la pista molt endollades.\nPortaven la iniciativa del marcador i tot i que es van posar per davant mai va ser una distancia que dones seguretat. Tant va ser així que al final de la primera part el Molins va igualar el resultat amb un 11-11.\nLa segona part va ser un mirall de la primera. El Molins va agafar la iniciativa i es va arribar a posar amb una diferencia de 3 gols per davant. Però quan ja quedaven 5 minuts, les ribetanes van reaccionar i es van plantar amb l'empat i possessió a 30 segons del final. L'encert d'aquesta última jugada va donar la victòria a l'equip local. En resum, un partit que va enganxar de principi a fi a la graderia.\nAquesta setmana tenim jornada intersetmanal contra el St Vicenç. Dimarts a les 21'00h al pavelló de Ribes es juga el partit aplaçat de la primera jornada que s'havia de jugar l'1 d'octubre.


Afroman - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n28 juliol 1974 (45 anys)\nRaper, músic i cantant\nGuitarra baixa, guitarra i veu\nAfroman (nascut com Joseph Edgar Foreman, el 28 de juliol de 1974) és un artista de rap de South Central, Califòrnia, però traslladat a Palmdale per després fer-ho a Hattiesburg, Mississipí.\nEl seu major hit, Because I Got High, va sortir el 2001 i va guanyar popularitat mitjançant el servei de distribució d'arxius de música Napster. Forma part de la banda sonora de la pel·lícula Jay i Bob el silenciòs contraataquen. A més a més, interpreta el tema amb Howard Stern en el seu radioshow. La seva cançó més popular és "Crazy Rap".\nLes lletres de "Afroholic" comencen amb referències al sexe i les drogues per acabar contant com va trobar Jesús. A una entrevista del dia 7 de maig de 2006, al programa 50 Greatest One Hit Wonder del canal britànic Channel 4, assegurà que va deixar l'alcohol, les drogues i les dones per un temps.\nA Afroman li agrada la seva independència, i sempre intenta mostrar com un artista pot treure al davant el seu projecte i distribuir-lo amb els seus propis mitjans sense necessitat de ningú.\n1998: My Fro-losophy\n2001: The Good Times\n2008: Greatest Hitz Live\n2009: Frobama: Head of State\n2010: Afro D-Z-A-C-K\n2001: "Because I Got High"\n2001: "Crazy Rap"\n2008: "Palmdale Pimp"\nISNI: 0000 0000 5518 280X\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Afroman&oldid=21299260»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 juny 2019 a les 11:19.


Els mitjans de comunicació visiten l'Espai Macià | Notícies | SomGarrigues\nDilluns, 11 de d’abril de 2011 - Les Borges Blanques\nEls mitjans de comunicació visiten l'Espai Macià\nL’equipament, que ha suposat una inversió de prop d'1,5 milions d'euros finançats al 100% per Cultura, per fons estatals i l'IEI, acull una exposició permanent que porta per títol “El viatge de Macià”. La mostra recull la infància i primera joventut de Macià; la seva dedicació com a enginyer militar; els fets del Cu-Cut; les etapes com a diputat; la dictadura de Primo de Rivera; l'exili i el retorn; els fets de Prats de Molló; el judici a París; la proclamació de la República; i la mort i els somnis de Francesc Macià.\nEl responsable de museografia de l'espai -a càrrec de l’empresa Stoa-, Josep Maria Garcia Muñoz, ha recordat l’estreta vinculació de Macià amb la capital de les Garrigues. I és que tot i que Macià havia nascut a Vilanova i la Geltrú, sempre es va vincular molt amb les terres de Lleida. De fet, els seus pares eren de les Borges Blanques on hi vivien els seus padrins, la seua dida era de Cervià de les Garrigues i als estius la família anava a les Borges amb tots els seus germans.\nL’Espai també pretén esdevenir un punt de partida a partir del qual iniciar la descoberta turística de la zona. A l’interior de l’edifici s’ubicarà l’oficina de Turisme de les Garrigues, per tal que les persones que vinguin a conèixer la figura de Macià també s’interessin pels atractius de la resta de la comarca. L’alcalde de les Borges Blanques, Miquel Àngel Estradé, ha volgut recordar que amb aquest equipament es deixa clar la voluntat de l’equip de govern de reurbanitzar el centre històric, de crear un focus d’atracció turística, de recuperar la memòria històrica dels borgencs i de reforçar la identitat col·lectiva. A més, sota la marca Espai Macià s’ha creat alhora un espai idoni per aixoplugar xerrades, presentacions, visites escolars, conferències i activitats per a tota la família.\nDurant la seua vida política Macià va estar fortament preocupat pels interessos agrícoles de la comarca i va defensar en nombroses ocasions la necessitat d’evitar que es barreges l’oli de les Garrigues amb d’altres de qualitat inferior. Així, com no podia ser d’una altra manera, la visita a l’Espai Macià ha finalitzat amb un tast d’olis a càrrec del productor de la marca Olicatessen, del Molí dels Torms.\nL'Espai Macià obrirà les portes al públic dijous 14 d'abril, coincidint amb el 80è aniversari de la Proclamació de la República Catalana. El preu de l'entrada normal serà de 5 euros. Fins el dia 24 l'entrada serà gratuïta pels veïns de la comarca.


Les vendes d'electrodomèstics eficients a Catalunya, sense canvis malgrat la nova tarifa de la llum La República\nLes vendes d’electrodomèstics eficients a Catalunya, sense canvis malgrat la nova tarifa de la llum\nACN Barcelona.-Després de més d’un any de debat i un mes i mig després de la seva posada en marxa, el nou canvi de tarifa de la llum no s’ha […]\nACN Barcelona.-Després de més d’un any de debat i un mes i mig després de la seva posada en marxa, el nou canvi de tarifa de la llum no s’ha traduït en un creixement de les vendes d’electrodomèstics més eficients al país. Segons dades facilitades a l’ACN per l’Associació de Comerciants d’Electrodomèstics de Catalunya, el gremi no ha registrat grans variacions respecte a l’exercici anterior, i preveu que la tendència es mantingui fins a finals d’any. Si bé les vendes al sector van pujar un 3% interanual el 2020 –malgrat dos mesos d’aturada per l’estat d’alarma-, l’associació preveu tancar 2021 amb uns ingressos pràcticament iguals a l’any passat. L’organització atribueix l’estancament a diversos factors, sent la manca de demanda interna el més destacat.\n“Encara no hi ha eufòria per consumir; la confiança de la gent segueix lluny dels millors moments”, assenyala el president de l’Associació de Comerciants d’Electrodomèstics de Catalunya, Joan Calbet. Els electrodomèstics més eficients acostumen a ser més cars, i amb la caiguda d’ingressos que han patit les famílies per la crisi de la covid-19, són moltes les que opten per posposar les seves compres. “La diferència de preu entre un electrodomèstic normal i un de més eficient ronda els 200 o 300 euros”, explica.Per altra banda, també cal destacar l’increment dels preus al sector. “Tot i que poc a poc tornem a la normalitat, la pujada de preu de les primeres matèries i del transport han multiplicat per quatre o cinc els costos, i això repercuteix en tots els electrodomèstics”, apunta. Finalment, Calbet atribueix l’estancament de les vendes a “una manca d’informació general”. “Últimament es parla molt del preu de la llum, però poc de l’eficiència dels electrodomèstics”, lamenta.Clam per un nou pla ‘renove’Davant aquesta situació, el sector reclama la posada en marxa d’un nou pla ‘renove’ per impulsar la compra de productes més eficients i contribuir així a la transició energètica. “Pensem que ara és el moment clau per impulsar-lo; amb el suport dels fons Next Generation, serviria per renovar els electrodomèstics i aconseguir estalvis en la factura de la llum”, defensa Calbet.De fet, el president del gremi assegura que, amb la compra de nous electrodomèstics que consumeixen menys, les famílies amb prou feines notaran l’increment que ha experimentat la factura de la llum durant l’últim mes. “Amb una inversió d’uns mil euros pots tenir un frigorífic, una rentadora i una placa per la cuina –els tres electrodomèstics més comuns- i aconseguir un estalvi de fins al 25%”, assegura. Per altra banda, Calbet destaca que l’amortització és “prou ràpida”, d’entre dos i tres anys.Malgrat que els venedors d’electrodomèstics no preveuen un increment de les vendes aquest any per l’entrada en vigor de la nova tarifa de la llum, sí que entreveuen un canvi de consciència en relació amb els hàbits de consum. “La gent pregunta cada cop més per la classificació energètica dels aparells”, comenta Calbet, qui també creu que el preu passarà a ser un factor que tindrà cada cop menys pes en la tria de productes.La tarifa més cara de la històriaL’entrada en vigor de la nova tarifa, que té com a objectiu desplaçar el consum d’electricitat a les hores vall, ha coincidit amb un fort increment del preu de la llum. Arran de l’increment de l’import del gas als mercats internacionals i dels drets d’emissió de diòxid de carboni que afecten directament als cicles combinats, la factura elèctrica corresponent al mes de juny a l’Estat va ser la més alta de la història.Segons les dades recollides per l’Operador del Mercat Ibèric (OMIE), el preu de la llum al mercat majorista va situar-se en els 83,3 euros per MWh. En alguns moments puntuals, però, el preu va sobrepassar els 110 euros per MWh, unes xifres que no s’assolien des del mes de gener, coincidint amb el temporal Filomena.


ELS REPORTATGES (15)\nD.O. per D.O. Estat actual, per Jordi Alcover (12)\nEn Jordi Alcover ens comenta la seva visió actual de cada Denominació d'Origen (D.O.)\nAntecedents bàsics A nivell varietal apliquem els mateixos criteris de la casa, doncs tal i com hem comentat en aquest portal volem parlar de varietats autòctones. Així les més usades en l’elaboració de cava català amb varietat autòctona són el trienni macabeu, xarel·lo i parellada. Per rosat la majoria s’elaboren de trepat. També considerem la garnatxa negra i el monestrell. Quan parlem de cava, per definició atendrem a les següents premisses: Es tracta d’un producte el raïm amb el qual s’elabora es cull poc madur, doncs es precisa un producte de graduació alcohòlica moderada. Les varietats centrals són macabeu, xarel·lo i parellada i en general es presenta en cupatge de les tres. En estat pur, és a dir, sense adició de licor d’expedició i sense sucres afegits, resultarà un producte sec. La segona fermentació en ampolla i el temps de repòs en la cava provocaran que aquest producte, que inicialment no tindria interès gastronòmic, esdevingui quelcom molt gran a mesura que n’augmentem el temps de criança a l’ampolla A nivell de viticultura és un producte molt agraït, doncs recordem que per elaborar-lo necessitem raïm poc madur, així el viticultor disposa de més marge per collir-lo, evitant situacions inesperades de…\nSí, ens agraden els vins catalans. Evidentment si són elaborats amb varietats autòctones no només ens agraden, si no que ens els estimem, doncs són els vins de casa nostra. En ells hi trobem justificació en la seva existència més enllà de la llengua – és a dir, del bon gust que tenen - doncs a més ens ofereixen autenticitat, concepte territorial, tradició i sentiment de pertinença. És quelcom que es pot entendre, inclús sentir i difícil d’expressar en paraules. Dit això, quan ens dirigim a la botiga per triar un vi d’entre una oferta molt plural i moltes vegades poc clara amb dificultats podrem aplicar el criteri de tria anterior, doncs la informació que en tenim del vi en l’etiqueta, al marge que aquesta sigui molt bonica i cridi l’atenció, en molts casos es presenta esbiaixada i no s’hi indiquen les varietats amb les què ha sigut elaborat. Molts interessos hi ha al darrera; el primer i més distorsionador és el de la pressió de venda per part de l’elaborador. El segon és la desconeixença del consumidor. El primer alimenta al segon i s’estableix un cercle tancat que des de 12 D.O.’s volem trencar. Així, el consumidor estàndard fa…\nEMPREMPTA 12 D.O.’s\nActualment, la meitat de la vinya plantada a Catalunya és de varietat forana. Als nostres ulls hi ha hagut un excés de confiança en varietats que no són les nostres i que ha desdibuixat l’origen de la nostra vinya. Fem un esforç de divulgació dels vins elaborats amb varietats autòctones, doncs creiem que ara és necessari. I creiem que aquest esforç és just, doncs molts de vosaltres podríeu pensar que el chardonnay, el merlot, el cabernet sauvignon, el pinot noir, sauvignon blanc, chenin, gewurztraminer, etcètera són varietats autòctones quan no ho són (el corrector ortogràfic del processador de textos m’indica que aquestes paraules no són catalanes i cal corregir-les; deu voler dir alguna cosa, no? ). És aquest el resultat de l’excés d’ús de varietats foranes i d’un màrqueting enganyós però legítim on molts cellers han buscat maximitzar les vendes fent ús d’aquestes varietats per produir en moltes ocasions vins d’alquímia, vins que donen gust a la llengua però que no fan més que desconnectar-nos del nostre propi territori. Donem gràcies a La Guia de Vins de Catalunya perquè des del seu exercici de tast a cegues va adonar-se d’aquest fenomen i no va dubtar a denunciar-ho des…\nDOQ Priorat Si s’havia establert un concepte de “Clàssic Priorat” en els darrers vint-i cinc anys, està en hores baixes. Aquells vins que eren producte d’una barreja entre vinya vella autòctona i vinya jove forana, que patien d’un excés de concentració i terciaris i d’una indefinició varietal que desorientava a tothom, cada vegada són menys. El Priorat busca frescor i proximitat, sense renunciar als trets característics que sempre l’han definit: mineralitat, potència, grau i fruita assecada al sol. Ara, però, fins i tot hi ha qui aconsegueix que aquesta fruita sigui fresca: tornen les garnatxes joves com la de Scala Dei, els vins de veremes més verdes com ara els del Dominik Huber, canvia l’esperit dels grans vins com succeeix amb el Mas de la Rosa. Molts altres intenten fugir de la llicorella, fent vins de certa alçada procedent de vinya vella plantada en argila. L’avantguarda del Priorat va per aquí, sense renegar de la fusta però sí d’un estil Parker que ja és història. Per la part més mundana dels vins del Priorat, sovint es ressent del fet que molt del cabernet i del merlot que hi ha plantat hi va a parar allà. És quan apareixen els vins…\nDO Terra Alta La collita 2013 no ha estat fàcil per a tots els cellers. Alguns no l’han patit tant i han assolit i superat els nivells d’altres anys, i d’altres no han reeixit amb un raïm que potser no estava a l’alçada. La Terra Alta té un patrimoni varietal espectacular, centrat en garnatxa blanca, carinyena negra i garnatxa negra: no destaca només en blancs, sinó també en monovarietals negres, com ara Finca La Personal (Edetària), Señora Carmen (Vins del Tros), Finca Morenillo (Celler Piñol), que són escassos però excepcionals. Bons vins negres de cupatge també n’hi ha uns quants, en especial els de Bàrbara Forés, Celler La Fou o Celler Piñol. Si bé el problema varietal no existeix en una dimensió tangible a la Terra Alta, cal preguntar-se perquè Celler Batea fa un vi que es diu Tipicitat. És important pensar al voltant del que els noms dels vins contenen, perquè de fet és revelador. I ja posats a fer, la pregunta és òbvia: què hi pinta la chardonnay en un lloc on hi ha el 80% de la garnatxa blanca plantada a tot el món? Gandesa, Bot, Corbera, Batea, Sant Salvador d’Horta, La Pobla de Massaluca,etc.. les…\nDissabte, 27 Febrer 2016 11:13\nDesprés de molts anys d’indefinició i d’un intent de centrar el discurs en la sumoll negra per enfrontar el futur amb una idea fixa, sembla que quatre cellers aconsegueixen despuntar. Un d’ells fa temps que té un munt de fe en els seus vins; Mas del Botó hi creu amb tota l’ànima, i els seus vins han demostrat que envelleixen bé. A més, l’evolució en tots aquests anys ha deixat de banda cabernet, merlot i syrah per concentrar-se en les vinyes més velles. Altres dos, Molí de Rué i Mas Bella, sembla que apunten maneres de cara al futur, amb blancs, rosats i negres molt més que dignes o correctes, que són els adjectius que es fan servir quan els vins són dolents de mena: es tracta de vins que estan a un pas de l’excel·lència, perquè de fet per estar-hi de ple dret només cal trajectòria. El darrer, Celler Pedrola, encara no està a aquest nivell, però la millora creixent any rere any el porta a aquest lloc en un parell d’anys. Molta feina per fer per tal de donar sentit a una DO que el busca de fa temps, però que està lligada de mans per la gran producció d’alguns cellers i de cooperatives que aposten més per la quantitat que per la qualitat. Hi ha llum, però, cosa que no es podia dir fa un parell d’anys.\nDO Pla de Bages Dues coses dibuixen la història de la DO Pla de Bages: la primera, una enyorança d’un passat recent en el qual la vinya hi era molt present fins que el tèxtil es va emportar la mà d’obra. La segona, una replantada que va arrabassar amb bona part del que quedava d’aquest passat. La decisió en aquell moment era clara: calia apostar per un futur dedicat a l’exportació, tenint en compte que climàticament, el Bages s’acosta més a les condicions idònies per plantar les varietats foranes globalitzades. Així, el fet és que és al Bages on els vins de cabernet sauvignon o merlot tenen la regularitat i la qualitat més alta de tot Catalunya. En blancs, però, es va deixar espai a la picapoll blanca. Ara per ara, tots els cellers la treballen en monovarietal o en cupatge, i ha esdevingut la icona de la identitat dels vins del Bages mentre els cellers anaven preparant els seus racons de recuperació varietal: Abadal amb la seva col·lecció Paisatges 1883 (Mandó i Sumoll), Oller del Mas amb el seu compromís amb la picapoll negre, i Solergibert amb dos vins de sumoll excepcionals que ha preparat des de fa…\nDO Penedès Fa deu anys les coses eren ben diferents pels cellers de la DO Penedès. Encara venia la idea de que els vins del Penedès eren molt més elegants i fins que els de la resta de les contrades catalanes, on la fortor i el grau eren la norma. El secret? La perfecta adaptació dels varietals forans, dels quals havia fet bandera durant tants anys, i que des d’aleshores han proliferat arreu del territori català. És ben cert que el Penedès ha estat la porta d’entrada de tota una manera d’entendre el negoci del vi. El client vol sorpreses? li donarem, doncs: el mercat internacional vol vins semblants als francesos, però més econòmics? No hi ha problema en donar-li. S’autoritzen les varietats i se’n fa vi del que calgui. Aquesta mentalitat va funcionar des dels inicis dels anys 80 fins al final de la primera dècada del XXI, i des d’aleshores les coses han canviat força. Més des dels cellers que des del consell regulador, la realitat s’ha imposat i els elaboradors han pres consciència del que en realitat estava passant: estaven -encara es fa- fent rèpliques d’un material francès, sempre consolidat a un altre preu i amb una…\nDissabte, 27 Febrer 2016 11:02\nDO Montsant 2016\nDO Montsant La trajectòria fulgurant, però segura, de la DO Montsant des de la seva fundació fa 15 anys, no ha de sobtar ningú: el creixement del número de cellers inscrits ha fet que molts joves tornin a la comarca a treballar en la seva pròpia empresa, i això ha aixecat no només el Montsant, sinó també el Priorat. Si bé a l’inici els vins van ser mal interpretats pels comercials que els venien arreu, ara l’argument comercial ja no es lliga al prestigi de cap altra DO propera. Ara els vins del Montsant tenen entitat pròpia, la gent els consumeix perquè han copsat la seva qualitat i també una relació qualitat-preu normalment avantatjosa pel consumidor. Pel que fa a la gamma alta, han aparegut alguns vins que han esdevingut icones del vi català, com el Teixar o el Pater, grans garnatxes negres velles i especials. També del no res hi ha hagut qui ha fet una gran feina, com ara Acústic Celler. I els cellers cooperatius que fan una tasca impressionant i d’un detall impensable fa vint anys, quan es vinificava tot junt: Capçanes, Masroig, Ulldemolins i Cornudella són quatre pilars sense els quals la DO trontollaria. En els…\nDO Costers del Segre Quan es parla d’aquesta DO sempre es diu que produeix vins continentals: nosaltres pensem que el resultat, massa sovint, són vins que podrien tenir l’adjectiu d’experimental. La selecció varietal, la majoria de les vegades, és voluntàriament erràtica; i pocs cellers tenen el senderi que cal a l’hora d’elaborar el vi. Nosaltres pensem que aquesta DO s’ha de refundar tota; ara per ara, Mas Blanch i Jové, Bodegas Costers del Sió, L’Olivera o Celler Lagravera són les més centrades i coherents: entre la resta, destaca la feina de Tomàs Cusiné, però peca d’un eclecticisme que li resta credibilitat. Val a dir, però, que la millora dels vins de Raimat en els darrers tres anys és un fet: es tracta d’una millora tècnica, no conceptual, però al cap i a la fi és una millora. Cal fer un apunt a part per parlar de la “vinya de muntanya”. Alguns cellers d’aquesta DO parlen de que cal recuperar aquests espais en els quals s’havien plantat ceps en temps passats: cal deixar clar que aquests temps eren de bonança excepcional, concretament el període comprés entre 1870 i el final de la crisi de la fil·loxera. Llevat que es tornin…\nDilluns, 01 Febrer 2016 10:37\nDO Conca de Barberà Com és comú a moltes DO catalanes, a la Conca de Barberà hi ha un fenomen que dibuixa el futur; la trepat negre. Apta per vins espumosos, rosats, blanc de noirs i negres, en deu anys ha demostrat el seu potencial, la seva versatilitat, i la gran possibilitat de fer I+D amb ella. Cal destacar els treballs d’una cooperativa com la Vinicola de Sarral amb el seu vi d’agulla, els de l’Agrícola de Barberà de la Conca amb el primer trepat negre sense fusta que va sortir al mercat (Cabanal), i sobretot l’actual avantguarda del trepat vinificat en negre: Carles Andreu, Gatzara, Molí dels Capellans, Mas Foraster i l’acabat d’arribar Cellers Domenys. Aviat arribaran el que ara són encara proves de cellers emblemàtics de la DO, que estan començant a prendre contacte amb el descobriment més important del vi català aquest segle XXI. En blancs, cal destacar tres vins que fan palès per on han d’anar les coses: Josep Foraster Macabeu, Carles Andreu Parellada i Sanstravé Finca Gasset Muscat. És cert que hi ha cellers que són encara aliens a aquesta revolució: però és un fet incontestable que les varietats foranes no poden competir no només…\nDO Cava Les coses no han canviat gaire pel que fa als productes d’aquesta DO. Tot i que és molt jove, el modus operandi portava molts anys funcionant quan va constituir-se el Consell Regulador, i la majoria dels cellers elaboradors tenen un llibre d’estil propi que canvia molt poc any rere any. El Cava, per definició i per esperit, va néixer a l’ombra del champagne. Però cal deixar clar que no hi ha cap altre vi escumós al món que faci servir el mètode tradicional sense que la seva base varietal no sigui la mateixa trilogia de l’escumós francès. El cava, doncs, treballa molt majoritàriament amb varietats tradicionals catalanes, i només una petita part empra chardonnay o pinot noir, autoritzades des de 1990 pel Consell Regulador. Les ofensives recents des d’altres DO tenen fonament en les carències que la gran producció genera en un sector que sempre demana, per part de les empreses més petites, altres marges i preus i un altre tractament del que necessita el gran volum. El Cava necessita regular més el seu producte, fer que doni més garanties al consumidor: obligar a que l’elaborador detalli l’anyada si no es tracta d’un cava que faci servir…


House Marko Rogoznica Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHouse MarkoRazanj, Rogoznica, Croàcia - Veure al mapaHouse MarkoVeure més fotosplatjaVeure més fotosVeure totes les 33 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranaire condicionat\nSobre l'allotjamentDescripcióSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Sevid, no busqui més enllà de House Marko. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Sevid. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix aparcament de cotxes. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, aparell de televisió, nevera, forn microones, renta vaixelles a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, House Marko no troba competidors en cap categoria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatempolles d'aigua de cortesiarenta vaixellesaparell de televisióforn microonesservei de planxaarticles de tocadorneveraTV satèl•lit/cableassecador de cabellplat de dutxa cafetera/teterarentadora Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantPlease note:?


19 – Introducció a l’anàlisi qualitativa de la contaminació de l’aigua – APQUA\n19 – Introducció a l’anàlisi qualitativa de la contaminació de l’aigua\nEls alumnes comencen a ser conscients del significat de la contaminació de l’aigua mitjançant l’examen d’aigües naturals i tractades. Es detecta la presència de contaminants a través dels canvis de color que es produeixen després de l’aplicació de proves molt simples. Amb aquest equip s’aconsegueixen resultats fidedignes i espectaculars sense que els experiments siguin difícils i sofisticats. Els alumnes estudiaran els mètodes utilitzats per determinar la qualitat de l’aigua i aprendran a interpretar els resultats dels tests realitzats.\nEls alumnes apliquen les proves de qualitat tant en aigües naturals com en tractades, i poden comparar el nivell de contaminant mitjançant la intensitat del color que apareix. Podran determinar la presència en l’aigua de 10 contaminants comuns així com el pH.\nLes proves que es realitzen consisteixen en la determinació de: amoníac, clorur, crom, coure, cianur, ferro, nitrat, fosfat, silici, sulfur i finalment, la determinació del pH.\nAquest equip és segur i espectacular a la vegada.


galopaquegalopa: 6 HORES DE RESISTÈNCIA SOLIDÀRIA MARTORELL\n6 HORES DE RESISTÈNCIA SOLIDÀRIA MARTORELL\nNo voldria començar aquesta crònica sense agrair primer al Carles Salvador i companyia i a l'equip Koala la magnífica feina feta a nivell organitzatiu d'aquest esport tan minoritari com es l'ultrafons en ruta.\nDit això, explicar que afrontava aquesta prova sense cap objectiu en concret, bé, si, intentar fer el màxim numero de kilòmetres amb sis hores, així de senzill i així de difícil també. Tot plegat serà un bon test de cara als 100km d'aquí cinc setmanes.\nEns trobem un munt d'amics a les vuit del matí a can Cases de Martorell, l'ambient és molt familiar i distès, lluny de la massificació d'altres curses. Em vingut amb en Mia que només farà 50km i l'Enric, que s'estrena en la modalitat. Es tracte de córrer per un circuit de 2'5km durant si hores, el circuit, tot s'ha de dir, té un parell o tres de pujadetes que amb el llarg de les hores es tornen pujades bastant dures i que et trenquen el ritme.\nMolts corredors han vingut a fer només una hora, o dues, o tres, tan se val, aquí tothom ve a fer el que vol i és que en tractar-se d'una cursa solidària , el crono i la posició no és el més important.\nDe seguida es forma un grup capdavanter, son corredors que van a competir i a donar-ho tot. No és el meu lloc i em mantinc a uns metres mentre escanejo tot el meu cos en busca d'alguna senyal negativa. No, tot està correcte, no em fa mal res i les sensacions sou prou bones, així que agafo un bon ritme de creuer sabent que més tard o més d'hora hauré d'afluixar.\nAixò de l'ultrafons no te secrets, cadascú ho fa com vol, ho com pot. Molts corredors surten reservant molt les primeres hores i apretant a les darreres, d'altres surten molt forts fins que peten i llavors a caminar, d'altres van augmentant el ritme progressivament...en fi, no hi ha formules, tot depèn del dia que tinguis, de l'entrenament i de les ganes de patir...\nQuan portem uns vint minuts em passa una noia de l'equip Bikila, la Cristina Gonzalez, porta un ritme alegre i té un córrer molt bonic, eficient, i sé que es una molt bona corredora, una especialista en la modalitat i amb varis rècords d'Espanya. Sense pensar-m'ho gaire m'enganxo al seu darrera i rodo amb ella durant almenys una hora. Sé que el ritme es massa alt per a mi, però estic disfrutant, corro amb ganes i sense cap pressió, penso que tots el kilòmetres que pugui fer amb ella ja els tindré fets, per altre banda m'agrada córrer a roda d'algú, no sé si la molesto, ja m'ho dirà si vol, però seguir una llebre, encara que sigui massa ràpida m'ajuda a passar les hores i els kilòmetres. Ella va concentrada, sense dir res i jo també.\nPortem dues hores de cursa i ja duc uns 25km, de seguir així faria una marca molt bona però no em deixo portar per l'eufòria i mica en mica vaig afluixant. Ens anem creuant amb els corredors i ens animem, algun ni obre la boca i jo intento fer-ho amb tothom però també hi ha estones que desconnecto i m'amago darrere les ulleres, concentrat amb el que estic fent, doncs començo a notar el cansament.\nA partir de les tres hores comença una altre cursa, la d'aguantar sigui com sigui, la de no afluixar el ritme. Tinc l'isquiotibial que em molesta, ahir vaig estar remenant a l'hort i ara me'n ressento. No m'agrada fer-ho però em prenc un ibuprofè ja que la cosa comença anar a més. La marató la passo a 3'40 i començo a anar trallat, la calor ja apreta i tinc el coll irritat, a cada volta passem per una pollancreda que ha deixat anar tot el borrisol i se'm posa al coll.\nMolts corredors han anat parant, de fet, amb quatre hores de córrer ja n'hi hauria d'haver prou, però no. Més i més, quan les cames fan mal i et demanen a crits que paris, el cansament s'acumula i els dolors al cos van apareixent, aquesta és l'essència d'aquest esport, m'encanta...!\nLa noia fa hores que roda al mateix ritme, ens està fent un recital de córrer a tots, mare meva! quina fera, molts corredors caminen algun tram i jo, en un atac de debilitat també ho faig. De seguida un corredor en ve pel darrere i m'anima a seguir, diu que afluixa una mica i m'hi enganxo. Han sigut només 10 metres i ja torno ha estar en cursa, lluitant, patint, però també gaudint. Gràcies Xesc.\nQueda només una hora i tinc un repunt d'energia, no es pot donar mai per perduda una cursa així, quan menys t'ho esperes et recuperes i segueixo corrent a bon ritme, adolorit però a bon ritme. No m'he mirat les classificacions ni m'hi importa i faig les quatre ultimes voltes prou bé i satisfet fins que sona el bossinassu final. Animo a l'Enric que està passant el seu calvari però al final també farà una bona cursa\nJa està, segons el meu GPS 67'390 km, segons el temps oficial 66'3 km de pura passió, superació i amistat.\nAvui em trobo bastant bé, sé que no ho vaig donar tot però tampoc calia, l'objectiu no era aquest si no fer un bon entrenament, gaudir d'això que tan m'agrada que és córrer i col.laborar amb aquesta iniciativa solidària.\nGràcies a tots i fins l'any que ve Martorell.\nEtiquetes de comentaris: 6 hores, curses varies, ultra\nCalvari i panitència. Si vull acabar haig de millorar molt el coco. Queda 5 setmanes i tinc molts dubtes. En fi, el dia 21/6 tinc l'examen. Gas a la burra.


gloriosa - De paraules per Context\nUn francès o un espanyol procuraran persuadir a un hom que la festa dels bous és una institució que té per objecte principal donar gaudi al bou. El cavall, que hom imagina renillant de dolor, no fa altra cosa que riure's del còmic aspecte dels seus budells penjant. El francès o l'espanyol contrasten llur mort gloriosa i emocionant al circ amb la brutalitat a sang freda del torneig.\nLa tia Paulina estava boja. A en Melrosada l'havia estabornit l'emoció. Quan ja eren dins de la cambra no s'atrevia a abandonar la finestra, encantat amb un bé de Déu d'estrelles que coronaven els geps sinistres de la gloriosa muntanya. Paulina sentia arreu del seu cor una benaurança veritable: el matrimoni havia estat per a ella el que se'n diu posar oli en un llum.\nEls habitants eren aplegats per dansar i fer alegratge però no tenien admiració a esmerçar en aquella vista gloriosa: tan avesats hi estaven. «Que els esperits dels morts juguin a pilota amb el cap de la vaca marina tan com els plagui», pensaven ells, segons llurs supersticions. Llur atenció era del tot agabellada per la dansa i el cant.\nNosaltres sotjàvem l'arbret a una distància d'una vintena de passes, ajupits darrera la paret seca d'una feixa abandonada. Estàvem callats, amb els cors oprimits, contemplant amb ulls cobejosos aquella gloriosa marxa de l'ocellada. Ah! de tota aquella immensa ruixada de moixons ¿no en cauria una gotellada per a nosaltres?


El nou impost sobre els carburants repercutirà en el transport públic. Els usuaris del clípol es beneficiaran d’una reducció dràstica de les tarifes gràcies als ingressos extra que generarà un increment fiscal fortament qüestionat pel sector\nEls ministres de Finances, i de Medi Ambient i Sostenibilitat, Eric Jover i Sílvia Calvó, respectivament, van comparèixer ahir per presentar la modificació de la Llei d’impostos especials aprovada pel consell de ministres com a pas previ a l’entrada al Consell. Aquest canvi legal, de ser aprovat en els actuals termes, permetrà dotar l’anomenat fons verd per a la transició energètica i la lluita contra el canvi climàtic. S’incrementa la pressió fiscal sobre els hidrocarburs amb una vocació finalista per disposar de diners per a programes relacionats amb la mobilitat i la sostenibilitat energètica, com són una notable reducció de les tarifes de clípol i el bus escolar o el finançament del programa de rehabilitació d’habitatges Renova. Al novembre el Govern ja va anunciar les línies mestres d’un projecte que s’engloba en les mesures orientades al compliment de l’objectiu de l’Acord de París del 2016 de la neutralitat carboni el 2050 i que van provocar una airada resposta per part de l’Associació d’Importadors de Carburants. L’executiu partia de la premissa que tenia marge suficient per assumir un increment de l’impost sense repercutir-lo al consumidor final, una tesi rebatuda des del sector. Finalment l’executiu ha optat per aplicar l’increment en dos passos: 10 euros per tona de diòxid de carboni el primer any i 5 euros més el segon, que permetran arribar als 15 euros previstos inicialment. L’esglaonament permetrà un respir a unes empreses que han vist com es desplomava la xifra de negoci amb les restriccions de mobilitat derivades de la pandèmia. El sector dels hidrocarburs, que continua oposant-se radicalment al nou impost, té la necessitat de reconvertir un model de negoci amb un fort impacte mediambiental. Les polítiques dels estats orientades a reduir o reparar els costos socials i ambientals derivats de l’ús dels combustibles fòssils no implicaran la seva desaparició a mitjà termini per l’elevat grau de dependència internacional, però, de ben segur, comportaran una caiguda esglaonada de l’activitat.\n#3 Andorra eco\nSeguirem contaminant i consumint fins a rebentar, però passant per caixa, un altre impost revolucionari maquillat de moviment ecològic.\nLa previsió es d'ingresar 8 milions aquest any, no ho veig clar, però resulta habitual amb aquest Govern.\nClar, perquè al pagar ja no es contamina


Els animals realment poden difondre el nou coronavirus? 2020\nEls animals realment poden difondre el nou coronavirus?\nÉs possible que el nou coronavirus hagi començat en ratpenats. Però, com va esperar als humans?\nUn nou estudi proporciona més pistes sobre l’origen del virus.\nnous coronavirus s'estenen a la Xina\ni, arreu del món, els científics s’escampen per esbrinar la font exacta. Ara, un nou estudi proporciona més pistes sobre els orígens del virus i apunta als ratpenats com a amfitrions més probables.\nS'ha informat que els investigadors van analitzar 10 seqüències de genoma de la novetat de coronavirus, anomenat 2019-nCoV, obtingudes de nou pacients a la Xina que estaven malalts del virus.\nEs va revelar que les 10 seqüències del genoma eren extremadament similars, compartien més del 99,98% de la mateixa seqüència genètica.\nAixò suggereix que el virus va fer el seu "salt" de l'ànim als humans fa molt poc, perquè si aquest salt hagués passat fa temps, les seqüències del virus haurien diferit més, atès el ritme ràpid al qual els virus solen mutar i evolucionar.\n"Em crida l'atenció que les seqüències del 2019-nCoV descrites aquí de diferents pacients fossin gairebé idèntiques", va escriure l'autor co-director de l'estudi Weifeng Shi, professor del laboratori clau d'Etiologia i Epidemiologia de malalties infeccioses emergents a les universitats de la província de Shandong, afiliada amb la Shandong First Medical University, "Aquesta troballa suggereix que el 2019-nCoV es va originar a una font en un període molt curt i es va detectar relativament ràpidament".\n10 malalties mortals que van saltar entre espècies\nTot i haver emergit en humans només recentment, el virus ja ha infectat prop de 6.000 persones i va causar 132 morts a la Xina, mentre que es va estendre a altres 15 països\nsegons l’Organització Mundial de la Salut\n. La majoria dels casos inicials es van produir en persones que treballaven o visitaven el mercat de marisc de Huanan a Wuhan, la Xina, on es venien diversos animals salvatges.\nEs va saber que el més relacionat\neren dos coronavirus originats en ratpenats; tots dos coronavirus compartien el 88% de la seva seqüència genètica amb la del 2019-nCoV.\nA partir d'aquests resultats, es pot concloure que probablement el 2019-nCoV es va originar\n. No obstant això, no es van vendre ratpenats al mercat de marisc de Huanan, cosa que suggereix que un altre animal encara per identificar va actuar com una pedra de pas per transmetre el virus als humans.\n"Sembla probable que un altre hoste d'animals actuï com a amfitrió intermedi entre ratpenats i humans", va dir l'autor co-principal de l'estudi, Guizhen Wu, del Centre Xinès de Control i Prevenció de Malalties.\nEn conjunt, el brot del 2019-nCoV "posa de nou en evidència el dipòsit de virus ocult en animals salvatges i el seu potencial de vessar ocasionalment a poblacions humanes", van escriure els autors.\nUn estudi anterior va suggerir\n, que es van vendre al mercat de marisc de Huanan, com a possible\nfont del 2019-nCoV\n. Tot i això, alguns experts han criticat l'estudi, dient que no està clar si els coronavirus poden infectar serps.\nEls 9 virus més mortals a la Terra\n27 malalties infeccioses devastadores\n11 fets sorprenents sobre l’aparell respiratori\nProbablement vulgueu dir el virus de la corona de Wuhan.\nEn aquest moment, sembla\nels animals que solem estar a prop, com ara gossos o gats, no es poden infectar amb el virus de Wuhan Corona,\ni així no es pot estendre el virus de Wuhan.\nEls únics animals que sembla ser capaços de transportar el virus de Wuhan són els ratpenats i algunes serps, no sé quines serps.\nHi ha altres virus Corona que només es troben en animals, com les vaques. Molts llocs, en realitat, les vaques estan vacunades contra aquest virus de la corona. El virus de la corona bovina no pot infectar els humans.\nLes malalties zoonòtiques com la grip i molts coronavirus provenen dels animals, però la seva maquinària biològica sovint els permet saltar\nSí. De fet, SARS-CoV-2 és la tercera novetat patògena de coronavirus que ha sorgit en les dues últimes dècades. El primer, descobert el 2003 i anomenat SARS-CoV, va causar SARS, una pneumònia greu i atípica. El segon, MERS-CoV, va sorgir una dècada més tard al Pròxim Orient i va causar una malaltia respiratòria similar anomenada síndrome respiratòria del Pròxim Orient (MERS). Des de la seva identificació, s’han documentat 2.494 casos d’infecció per MERS-CoV i gairebé 900 morts. L’epidèmia de SARS-CoV va resultar més gran però menys mortal, amb aproximadament 8.000 casos i gairebé 800 morts.\nSembla que MERS-CoV i SARS-CoV tenen l’origen en animals, i el mateix és probable amb el SARS-CoV-2. Això els converteix en zoonosis, malalties que poden saltar entre humans i altres animals. MERS-CoV i SARS-CoV eren, originalment, virus de ratpenat que s’estenien a un animal intermedi (camell i gat civet, respectivament), que després exposaven els humans als virus. L’anàlisi genètica de les seqüències SARS-CoV-2 demostra que els seus parents genètics més propers semblen ser coronavirus, amb el paper d’espècies intermèdies possiblement jugades per la pangolina, una espècie en perill d’extinció traficada a la Xina per les seves escales i carn. Hi ha quatre coronavirus que causen refredats en humans - coneguts com HCoV-229E, HCoV-NL63, HCoV-OC43 i HCoV-HKU1 - i sembla que també tenen orígens zoonòtics.\nTots els microorganismes fan de manera selectiva una espècie o una altra amfitriona. No tots els animals acullen el coronavirus, només alguns com els ratpenats, les serps, els camells i alguns altres. PER if si un home manipula un animal infectat i un altre animal innocu, el virus es pot contaminar fàcilment. Això va passar exactament al mercat de marisc de Wuhan.\nSí. Es tracta d’un trasllat d’un animal a un altre, en aquest cas l’animal humà. Ha estat passant per eons i és perfectament natural. La crisi climàtica ha agreujat i augmentat la probabilitat que es produeixi, i és per això que sou i podreu assistir a moltes més freqüències i potències en un futur proper.\nSí! Sempre que l’ambient sigui just per això.\nPer exemple, els virus de la pesta viuen de rates en un curs normal, de manera similar el virus de la SIDA viuen en determinats micos de l'Àfrica. En el cas normal, no es transmeten a l’ésser humà, però quan aconsegueixen un entorn propici, passen als humans. Una vegada infectat un ésser humà, la propagació de l'home a l'home és molt més ràpida.\nCrec que, ja que els humans i els animals tenen interaccions molt estretes, la propagació de virus és molt freqüent, tal i com ho articulen diversos amics de quora.\nAparentment, en el coronavirus ha passat alguna cosa així.\nQui treballa en la preparació de les vacunes contra el coronavirus? Per què Itàlia experimenta aquest problema amb el coronavirus i com no es pot estendre ràpidament a França, Suïssa, Espanya i Alemanya? És possible que milions de persones a tot el món rebin coronavirus i desenes de milers morin aquest any? Quina és la possibilitat que el coronavirus sigui una malaltia bioprotagonitzada desenvolupada accidentalment des del laboratori de Wuhan BioWeapons? Per què Japó i Corea del Sud mostren un suport inesperat a la Xina pel que fa al problema de coronavirus?


Per a què serveix Putxinel·li? - Putxinelli\nPosted by Putxinel·li | abr. 24, 2017 | Editorial, Llibres, revistes i exposicions | 0 |\nSense ànims de ser redundant, val la pena de tant en tant preguntar-se sobre el sentit de les coses i especialment de les que portem entre mans, en aquest cas, el nostre projecte de revista de titelles i teatre de figures en general. Per a què serveix una revista com la que proposem? Té algun sentit?, i si en té, quina hauria de ser la seva funció principal?\nAnurupa Roy, foto de Jesús Atienza.\nObligats a reflexionar sobre el que es fa, pensem que la funció principal de Putxinel·li és exercir de mirall de la realitat titellaire, és a dir, reflectir allò que apareix i desapareix, les novetats que es proposen, el vell que es manté, les tradicions que rebroten o sobreviuen amb gràcia o amb inèrcia malenconiosa, així com les iniciatives d’una o altra índole que destaquen per la seva vinculació amb l’ampli ventall de l’art dels titelles. Evidentment, dins d’un modest i possibilista radi d’acció.\nReflectir la realitat no per destacar els seus aspectes anecdòtics i vanitosos, que també, és clar, segons els casos i llocs, sinó per exercir la disciplina de l’observació d’un mateix, és a dir, del propi coneixement. Se sent a parlar molt de la ‘societat del coneixement’, però en canvi poc de la de l ‘auto-coneixement’, que segons el nostre parer, és allò que importa realment. Conèixer està sempre bé, però exercir l’observació de sí mateix és el que ens fa humans de veritat.\nPipa, de Néstor Navarro.\nEn aquest sentit, el teatre de titelles, per la seva naturalesa d’art del desdoblament, entra de ple en el camp de la mirada que es distancia de si mateixa i s’observa. És a dir, és una pràctica artística que té com a essència l’observació de nosaltres mateixos. Per aquest motiu sempre desperta un interès, ja que quan veiem un espectacle de titelles, inconscientment ens preguntem: ‘com aquesta gent ens veu o es veuen a ells mateixos representats?’, cosa que no deixa de ser un poderós motiu de curiositat.\nUna revista dedicada als titelles, si vol ser fidel a l’essència d’allò que tracta, haurà per tant de fer el mateix que fa el seu objecte d’observació: distanciar-se, observar i reflectir allò vist amb paraules i imatges. És a dir, exercir l’autoconsciència, que és un tipus de pràctica de la qual sempre se n’extreuen dades i lliçons interessants.\nSer mirall d’allò que passa als escenaris titellaires del món seria per tant una de les nostres principals funcions. Un mirall que ampliï la percepció del que veu el públic, doncs ben sabut és que la doble mirada aprofundeix l’observació i revela capes ocultes dels esdeveniments. Com tot acte humà, un espectacle que es produeix en un espai i en una unitat temporal està compost de múltiples dimensions, la majoria de les quals apareixen plegades, tapades en general per les brillantors dels elements més espectaculars. El públic, d’entrada i després d’una primera mirada, es queda amb aquests primers traços de la brotxa grossa perceptiva, sense atrevir-se a entrar als secrets dels intersticis que és on sol amagar el millor. Però si apliquem el mirall i observem des d’altres angles, captem l’ocult i la visió s’enriqueix. Per a l’artista, disposar d’un mirall que reflecteix i reflexiona en veu alta serveix per saber d’uns continguts que per si mateix no pot conèixer, davant la impossibilitat de veure’s des de fora.\nBarriga Verde, torero.\nAquest seria, en el seu sentit més ampli, un dels objectius de Putxinel·li: promoure la distància de l’auto-observació per arribar a un grau superior en el coneixement d’allò que es cuina als escenaris titellaires del món.\nPotser l’altre objectiu clar de la revista sigui la testificació. És una obvietat, potser, però important, ja que una gran majoria dels projectes realitzats amb tants esforços humans poques vegades deixen constància que han ocorregut. Es tracta d’un dels problemes de les arts efímeres, com és el teatre, que s’esdevenen en un temps determinat sense deixar empremta del seu pas. Testificar és una altra forma d’observació: saber el que s’ha fet, i com això ha deixat una empremta perquè altres se’n puguin aprofitar. Prendre nota perquè consti als anals titellaires del món.\nPrevious28a Fira de Teatre de Titelles de Lleida: 28 companyies, 91 actuacions i més de 300 professionals\nNextCurs amb Joan Font-Comediants a Santes Creus: ‘Històries d’una història’. Del 3 al 16 de juliol. Organitza l’Atelier della Luna


14 d'abril de 2019 General\nSempre he tingut un gran respecte per les persones que, per motius ideològics, decideixen no exercir el seu dret a votar en unes eleccions. Sovint, és gent molt íntegra i de principis ferms que, senzillament, no creu en el sistema o no troba cap força política que represente les seues idees amb precisió. Tanmateix, les eleccions generals del 28-A no són unes eleccions qualsevol, especialment al País Valencià, on també està en joc el govern de la Generalitat Valenciana.\nEl 2015, férem fora el PP de les institucions i, en quatre anys, hem recuperat el pols d’un País que estava en parada cardíaca pel règim de corrupció econòmica, política i ideològica que havia instaurat el PP des de 1995. Més de 20 anys de saqueig continuat, d’animadversió cap a la nostra llengua i de maltracte a tota cultura que no fora Francisco, Arévalo, Ripollés o Conchita Piquer. Tenien segrestada la identitat valenciana -essencialment espanyola per a ells- i nosaltres érem els “intocables”: l’escòria social que, com bé va dir Alfonso Rus, calia “rematar”. Però van subestimar la nostra capacitat de resistència i, de la nit al dia, es convertiren ells en “intocables”. Desposseïts del poder que els atorgaven les majories absolutes, van anar caient un a un: Rita, Camps, Fabra, Rus, Cotino, Blasco… Encausats, engarjolats, defenestrats… Fins i tot els amos del seu partit els abandonaren. Justícia poètica.\nHem redreçat un País que semblava irrecuperable. I són imprescindibles quatre anys més per consolidar el canvi. Després, com deia la meua iaia, “que siga el que Déu vulga”. Però quatre anys més són fonamentals per fer arrelar tot allò que s’ha iniciat. Diu un amic meu que, si no guanyem, serà pitjor que el 39. I la veritat és que, com a metàfora, és ben aproximada. S’imagineu Bonig de Presidenta, Cantó de Conseller d’Educació i VOX a la Direcció General de Política Lingüística? No és un acudit: és una possibilitat ben real. Per això, aquesta vegada, qualsevol persona que s’estime mínimament aquest País ha d’anar a votar el 28-A. És una irresponsabilitat no fer-ho. Una altra cosa és que no t’importe res i te la bufe tot. D’acord: no votes. Però tots aquells i aquelles que no se situeu en aquest “meninfotisme”, heu d’anar a votar. Amb el nas tapat i després d’haver-vos fet 4 cassalles, si cal. Però tothom a votar Botànic. I ja, de pas, aposteu pels de casa: no voteu sucursals.


Els funcionaris de l´Estat a Girona reclamen més personal per donar «millor servei» - Diari de Girona\nAsseguren que hi ha casos on es dona cita prèvia per al cap de dos mesos i això genera "situacions de tensió" que han de pagar els treballadors\nacn | girona 30.03.2017 | 14:32\nEls funcionaris reclamant més personal a les portes de la Subdelegació del Govern Marc Martí\nEls funcionaris reclamant més personal a les portes de la Subdelegació del Govern\nUna vintena de funcionaris de l'Administració de l'Estat s'han concentrat aquest dijous davant la subdelegació del govern espanyol de Girona per reclamar que s'incrementi un 20% la plantilla (actualment ronda els 700 treballadors), per tal de poder donar "un servei de qualitat" als ciutadans. Asseguren que ara mateix l'espera és d'entre un i dos mesos per fer un tràmit, fet que provoca "situacions de tensió" que "han d'aguantar els treballadors". El president de la Junta de Personal Funcionari de Girona, Rafael Muñoz, recorda que ells no només tramiten sol·licituds sinó que "han d'assessorar administrativament" els ciutadans. Muñoz reclama que el nou personal que es contracti sigui jove i no es recol·loquin treballadors. "Si ve un company de 58 anys no resol el problema perquè al cap de poc es jubila", ha subratllat.\nEls funcionaris de l'Administració de l'Estat reclamen més personal per poder atendre "amb qualitat" els ciutadans i reduir "les llargues esperes" que es formen a través del servei de cita prèvia. Alerten que les situacions de tensió són constants perquè moltes persones han d'esperar durant més d'un mes i mig per fer un tràmit.\nEl president de la Junta de Personal Funcionari de Girona, Rafael Muñoz, recorda que el primer que es troba el ciutadà és el treballador públic. "Quan una persona porta un mes i mig esperant, les situacions de tensió surten de manera gairebé natural", denuncia. En aquest sentit recorda que hi han hagut més de 500 denúncies per agressions a funcionaris arreu de l'Estat.\nMuñoz exigeix, no només que s'ampliï la plantilla, sinó que també es rejoveneixi. "La mitjana d'edat és molt alta i en 15 anys s'hauran jubilat el 80% dels treballadors actuals", ha alertat. Els funcionaris també han criticat les externalitzacions de diferents serveis, que "alenteixen encara més la feina". Un aspecte que genera fins i tot situacions "que ratllen l'absurd", i és que, segons Muñoz, per canviar un tòner d'una màquina han de demanar-ho a una empresa externa. "Sovint ha de venir un treballador de Barcelona perquè no ho podem fer nosaltres mateixos", relata.\nSituació "estranya" de Girona\nMuñoz ha comentat que, malgrat que les necessitats d'incrementar el personal és comú arreu de l'Estat, Girona viu té una realitat particular. "Aquí la situació és estranya perquè ens trobem en una regió ultraperifèrica on l'administració no ha fet els passos oportuns per millorar el servei", denuncia Muñoz.\nEs dona el cas que en moltes ocasions ciutadans de les comarques de Girona decideixen desplaçar-se a les de Barcelona per fer tràmits relacionats amb l'Administració de l'Estat, perquè el sistema de cita prèvia els dona hora abans. Amb tot, Muñoz diu que hi ha gestions específiques que només es poden fer a oficines de Girona i que obliguen el ciutadà a esperar "molt més temps del raonable". La protesta ha acabat amb la lectura d'un manifest davant la subdelegació del govern espanyol.\nEl Govern central llança la major oferta d'ocupació pública en deu anys: més de 30.800 places per al 2018.\nConcentració a Girona per reclamar millores salarials per als empleats de l'Estat.\nUn funcionari alacantí porta 15 anys alternant baixes i vacances.


L’EMAT acull la presentació de l'exposició "Art, festa i foc" i del llibre La primera flor - Info Torrent\nInicio Festes i tradicions L’EMAT acull la presentació de l’exposició “Art, festa i foc” i del llibre La primera flor\nL’EMAT acull la presentació de l’exposició “Art, festa i foc” i del llibre La primera flor\nPublicado en Febrer 2, 2018\nLa sala d’exposicions de l’EMAT va acollir, ahir de vesprada, la presentació de l’exposició “Art, festa i foc” i del llibre La primera flor, organitzada per l’Àrea de Cultura de l’Ajuntament de Torrent i emmarcada dins de la programació de la setmana cultural “El febrer més llarg”. Un febrer que comença hui i que inclou activitats culturals, tradicionals i festives en la ciutat de Torrent.\nL’exposició “Art, festa i foc” està composta d’11 obres pictòriques de Paco García Gascón; uns quadres que combinen diferents estils i tècniques. La mostra es pot visitar en l’EMAT i es suma a l’exposició “Memòria del foc”, que s’emplaça en la mateixa sala i que fa un recorregut pels 50 anys d’història de huit comissions falleres de la nostra ciutat. En segon lloc es presentà el llibre de La primera flor, la recuperació del cronista oficial de Torrent d’una història romàntica escrita per B. Morales San Martín en 1912 i ambientada en l’Entrada de la Flor de Torrent.\nL’acte va estar moderat per Presen Mora, i va comptar amb la participació de José Royo, cronista oficial de Torrent, Francisco García Gascón, president de l’associació Torrent Pinta, i José Ros, president de la confraria del Rosari. També hi va estar present l’alcalde, Jesús Ros, i el regidor d’Atenció a les Persones, Francesc Carbonell, a més d’una representació de les festes torrentines, com la fallera major de Torrent, M. Jesús Rincón Prieto, i la seua cort d’honor, la clavaria i la confraria de la Mare de Déu del Rosari o el president de la JCGGSS.\nAnterior Artículo La Casa de la Dona de Torrent inaugura l’exposició “Mestres del pinzell”\nSiguiente Artículo Torrent es prepara per a celebrar Sant Blai\nLa falla Sant Roc estrena la XII Setmana Cultural\nLa falla Sant Roc va inaugurar ahir a la vesprada la XII Setmana Cultural de la mà dels re…\nLa germandat Jesús de Medinaceli va celebrar diumenge passat la concentració de germandats…


'Merlí', 'Pocoyó' i David Trueba, en la 14a Setmana de la Comunicació - 7accents\n'Merlí', 'Pocoyó' i David Trueba, en la 14a Setmana de la Comunicació\nEl programa, que es desenvolupa del 3 al 6 d'abril, gira enguany al voltant de la ficció televisiva\nLleida 31.03.2017 14.00 h\nEl guionista i director David Trueba clourà el programa. (Font: www.davidtrueba.com)\nEl creador, coproductor i guionista de l'exitosa sèrie de TV3 Merlí, Héctor Lozano, serà l'encarregat d'obrir la 14a Setmana de la Comunicació de la Universitat de Lleida (UdL). Explicarà alguns secrets d'aquesta ficció televisiva, acompanyat de l'actor Adrian Grösser. Entre els plats forts del programa també trobem el creador i director de la sèrie d'animació infantil Pocoyó, Guillermo García Carsí, i el director i guionista David Trueba, que serà l'encarregat de la cloenda.\nLa Setmana de la Comunicació, que enguany gira al voltant de la ficció televisiva, es desenvoluparà entre els dies 3 i 6 d'abril. La sessió inaugural tindrà lloc dilluns 3, a partir de les 11.30 hores, al Rectorat. Un centenar d'alumnes de secundària assistiran a la xerrada sobre Merlí aprofitant les portes obertes del Grau en Comunicació i Periodisme Audiovisuals. Per la tarda, els protagonistes seran l'actor Roger Coma, conegut per sèries com Porca Misèria o Gran Nord i director de la sèrie on line Les coses grans, i el guionista i dramaturg Jordi Galceran, que parlarà de la sèrie Nit i dia.\nEl dimarts dia 4 la professora de la Universitat Carlos III de Madrid i autora del llibre La cultura de las series, Concepción Cascajosa, explicarà per què val la pena estudiar les sèries de televisió. Per acomiadar el segon dia, els professors universitaris i membres del Consell de l'Audiovisual de Catalunya (CAC) Iolanda Tortajada i Raúl Martínez parlaran de la diversitat en la ficció televisiva.\nEl dimecres dia 5 el gerent de Movistar+, Manuel Aldana, parlarà sobre els diferents reptes de la distribució de les sèries en l'era digital. A continuació arribarà un dels plats forts de la setmana. Amb la col·laboració de l'Animac, vindrà el creador i director de Pocoyó, Guillermo García Carsí, que explicarà el procés de creació i farà una anàlisi de la sèrie.\nL'últim dia de la Setmana de la Comunicació està programada la presència de dos dels responsables de la sèrie documental Trinxeres, de TV3, els periodistes Eloi Vila i Marc Juan. L'encarregat de la cloenda serà l'escriptor, guionista i director de cinema David Trueba. La seva darrera pel·lícula, Vivir es fácil con los ojos cerrados (2013), va aconseguir sis premis Goya. Trueba pronunciarà una conferència titulada "La Preverdad y sus alrededores".


Es va inaugurar divendres passat el curs 2020-2021 a l'Ateneu Universitari Sant Pacià\nGabriel Seguí: "Tot surt i tot arriba de la litúrgia"\nEl president de l'Institut de Litúrgia destaca que “l’Ateneu Sant Pacià és el segon centre del món que ofereix títols d'aquesta especialitat”\n@rafasanahuja / @IgnasiMiranda 15/10/2020\nEs va fer divendres passat, al Seminari Conciliar de Barcelona, l’acte d’inauguració oficial del curs 2020-2021 de l’Ateneu Universitari Sant Pacià (AUSP), presidit pel cardenal Joan Josep Omella, gran canceller ade la institució. El rector, Armand Puig, va felicitar els professors i els equips de la Secretaria i de Comunicació per la celeritat en la posada en marxa del programa “L’Ateneu a casa”, que es va haver d’activar en només tres dies, des del moment en què es va decretar el confinament al març. D’aquesta manera, des del 18 de març, es van poder impartir la pràctica totalitat de les matèries telemàticament; els instituts superiors de ciències religioses s’hi van afegir un mes després, també amb èxit. Els exàmens també es van realitzar en la modalitat online.\nLa lliçó inaugural del curs 2020-2021 va anar a càrrec d'Armando Pego, professor de la Facultat de Filosofia de Catalunya, amb aquest títol: "Lectures de Déu a propòsit de George Steiner". Va ser una sessió d'apropament al concepte de «Déu» que ha anat articulant l’extensa obra de l’autor de Presències reals (1989). A banda de tot això, aquest curs serà el primer després que la Santa Seu donés llum verda, l'11 de juny passat al nou Institut de Litúrgia amb rang de facultat dins l'Ateneu Universitari Sant Pacià. Per tant, la institució universitària tindrà ja quatre facultats, ja que la formació litúrgica se sumarà a la Facultat de Teologia, la de Filosofia i la Facultat Antoni Gaudí d'Història, Arqueologia i Arts Cristianes. El president de l'Institut de Litúrgia ja amb funcions de degà, Gabriel Seguí, ha explicat aquest dijous, en una entrevista al programa El Mirador de l'actualitat de Ràdio Estel, tota aquesta nova etapa.\nCom va anar l’acte d’inauguració oficial del curs a l’Ateneu Universitari Sant Pacià? Com es presenta el nou cicle?\nCrec que, dins les limitacions d’espais i de temps que la pandèmia ens imposa, va ser un acte solemne, molt entranyable i carregat d’emoció. Tot perquè enguany era la presentació oficial del nou Institut de Litúrgia, que serà una facultat, i teníem moltes emocions allà, com ara recordar el nostre fundador, el difunt bisbe Pere Tena, i estar acompanyats per tots els actuals bisbes de Mallorca i Catalunya i també els nostres alumnes, que en son uns 40.\nD’altra banda, amb el recent reconeixement, l'Institut de Litúrgia passa a oferir uns estudis propis i ja no serà només una especialització. Què suposarà aquesta nova etapa?\nSuposa diverses coses. La primera és que, en aquest moment, l’Institut de Litúrgia ofereix els mateixos graus acadèmics que s'imparteixen a Roma. Per tant, ens convertim en el segon centre del món que ofereix títols específics de litúrgia. Existeixen altres llocs arreu del món que tenen litúrgia, però no donen el títol concret. També es tracta d’un reconeixement de Catalunya i Barcelona en l’àmbit de la litúrgia. Això vol dir que hi ha tot un treball de base que es reconeix i que s’impulsa. D’altra banda, és molt important en el camp de la investigació teològica i històrica, però de manera especial de la pastoral litúrgica. De vegades s’entén la pastoral com si fos una simple aplicació, i no es tan senzill. La pastoral es l’anunci de l’evangeli. En tercer lloc, en consolidar-se l’Ateneu, es dona forma definitiva a un espai per a la cultura d’una gra profunditat i nivell, que pot constituir una plataforma per a altres universitats. La litúrgia es una eina principal de evangelització.\nQuins canvis hi haurà en l'estructura formativa i acadèmica de l'Institut de Litúrgia a partir d'aquest curs, pel fet de tenir rang de facultat?\nEl que passa és que, com que es constitueix en un centre autònom, per exemple, el qui era director, jo mateix, ara es president, però amb totes les funcions de un degà. També tenim canvis en l'organització, amb l'assemblea de professors, el Consell de Institut, la reunió de tots els professors estables i després el consell permanent. En aquest sentit, es consoliden estructures per compartir, tot i que el degà té molt de pes. La resta continuarà igual, amb una excepció, perquè ja des de fa dos anys, per indicació de la Santa Seu, fem un curs dedicat a l’estudi del llatí i del grec, acompanyat d’una sèrie d’assignatures menors, per ajudar als alumnes en un primer contacte amb la litúrgia. Això ens permet optimitzar els recursos.\nEntenent la Litúrgia com l'art de celebrar la pregària de l'Església, proclamar la Paraula de Déu i entrar en el Misteri pasqual de Crist ressuscitat sobretot en l'Eucaristia, de quina manera aquesta formació de l'Institut, ara facultat, pot fer més propers aquesta presència visible del Misteri de Déu? Enfortir aquesta formació ajudarà els creients a intimar més amb la litúrgia i viure-la amb més proximitat?\nEn primer lloc, farà que la litúrgia sigui significativa per al cristià mateix. Es tracta d'ajudar a comprendre que la litúrgia és el cimal de la vida cristiana. Tot surt i tot arriba de la litúrgia. Volem també que sigui adient a la sensibilitat del nostre temps i que arribi a l'home contemporani, que sigui sensible a la necessitat de la nostra sensibilitat. És, veritablement, el mateix misteri pasqual.\nEs pot escoltar AQUÍ el programa El Mirador de l'actualitat d'aquest dijous 15 d'octubre.


La síndria, una fruita saborosa, refrescant i molt poc calòrica - FÒRUM.ad\nLa síndria, una fruita saborosa, refrescant i molt poc calòrica\nOn: 23/06/14 9:30\nÉs una de les fruites que ve més de gust quan la calor és protagonista. De pell gruixuda i interior vermellós, un dels principals components de la síndria és l’aigua, un element que en aquesta fruita es troba en una proporció del 92% La síndria és, per tant, el nostre aliat per a calmar la set i el perfecte aliment diürètic. És per aquesta última circumstància que es tracta d’una de les fruites recomanades en les dietes de control de pes. A més a més, atès que la síndria també conté fibra, el seu consum provoca en el nostre cos una sensació de sacietat.\nA nivell de calories, es tracta d’una fruita molt poc calòrica, amb unes 20 calories per cada 100 grams consumits. Altres nutrients de la síndria són les vitamines i les sals minerals, tot i que les primeres no les trobem en una proporció gaire abundant. El responsable de l’aspecte rosat és el licopè, una substància amb un alt valor antioxidant. El licopè actua contra els radicals lliures, responsables del procés d’envelliment cel·lular. A més a més, segons confirmen alguns estudis, el grup dels caretinoides, del qual el licopè en forma part, tindria també efectes beneficiosos per al nostre sistema immunitari.\nEns hem de fixar si la part de la síndria que ha estat en contacte amb el terra té una taca de color groguenc. Si és així, és que la peça ha estat collida en el moment òptim de maduració. Si, pel contrari, la taca és verdosa o d’aspecte més aviat blanc, això voldrà dir que la síndria s’ha collit abans de temps i, per tant, el gust no serà tan afruitat. El fet que en donar-hi uns copets soni a buit, voldrà dir que està al punt.\nPrevious Post: Model de producció\nNext Post: Les importacions pugen un 7,3% al maig


Diabetis i esport: per què hidratar bé | Consumer\nDiabetis i esport: per què hidratar bé\nLa hidratació és un pilar fonamental en la gestió de la diabetis, més encara quan fem esport i activitat física a l'estiu\nPer Elsa Jiménez 29 de juliol de 2021\nImagen: Bluewater Sweden\nLes altes temperatures pròpies de l’estiu poden provocar complicacions en la salut de les persones amb diabetis que poden produir com conseqüència d’una mala hidratació . Per això, els experts recorden l’especial importància de la ingesta regular de líquids durant l’estació estival, amb la finalitat d’evitar un empitjorament de la salut i episodis greus com hipoglucèmies. I sobretot si es practica algun esport . Sobre la importància de la hidratació i la diabetis tracta el següent article.\nEl sedentarisme és un dels principals factors que provoca complicacions de salut a curt, mitjà i llarg termini, entre les que es troben l’obesitat i el sobrepès, causants de malalties com la diabetis. Combatre tot això a través de l’esport és crucial i fomentar-ho a totes les edats resulta clau per tenir una bona qualitat de vida.\nA l’hora de frenar la prevalença de la diabetis a tot el món, els bons hàbits no sols passen per la. alimentació , sinó també per. la pràctica regular d’activitat física, un pilar que, juntament amb l’adherència al tractament i la formació diabetológica, és fonamental .\nDiabetis i esport: la importància de la hidratació\nPerò en aquesta equació de vida saludable no pot faltar la hidratació, una cosa molt important, i molt especialment per les persones amb diabetis. I és que presenten un major risc de patir deshidratació quan els seus nivells de glucosa en sang s’eleven, fent que els ronyons tractin d’eliminar-la mitjançant l’orina, augmentant les visites al bany i, en conseqüència, la deshidratació. Per aquests motius, la pauta de. ingerir els litres diaris recomanats (entre 1,5 i 2 litres), es faci o no esport, fins i tot quan no es té set , no pot oblidar.\nLes conseqüències de practicar esport sense hidratar de manera correcta poden implicar episodis de complicacions de la diabetis. Així que es deuen tenir en compte els. símptomes de no estar adequadament hidratat:\naugment de la sensació de set\nmarejos i mal de cap\nproblemes per concentrar\nA més, a través del. color de l’orina es pot valorar l’estat d’hidratació: si té un to transparent, significa que la persona està correctament hidratada; per contra, fosc, cal actuar i ingerir els líquids que siguin necessaris.\nHidratació per combatre les altes temperatures a l’estiu\nAmb l’arribada de les altes temperatures, la pràctica d’alguna activitat física, sumat al període estival i els canvis d’horaris i/o rutines que comporta, poden resultar el còctel perfecte per alterar els nivells de glucèmia de les persones amb diabetis. Per aquest motiu hi hagi prestar una especial atenció al control i la gestió de la patologia en el seu conjunt, amb la finalitat d’evitar possibles complicacions .\nPer això, entre les recomanacions dels experts, destaquen la hidratació constant i la no realització d’exercici a l’aire lliure durant les hores de major calor, per així sofrir no sols complicacions de la diabetis, sinó també de la salut com cops de calor . En concret, s’aconsella:\nevitar l’exposició solar en les hores centrals del dia (12.00-17.00 hores).\nreduir les activitats físiques en l’exterior en aquesta mateixa franja horària.\nbeure entre 1,5 i 2 litres de líquids diaris, prioritzant l’aigua i deixant de costat la cafeïna, l’alcohol i les begudes ensucrades.\nEsport i qualitat de vida\nLes persones amb diabetis poden fer tot mena d’esports i exercicis físics de manera controlada , i tenint en compte sempre la hidratació. Malgrat això, cada individu deu tenir en compte els factors que poden incidir en els seus nivells de glucèmia i pautar amb el seu professional mèdic l’activitat física més adequada.\nEls experts assenyalen que, depenent de l’edat, es deu fer, uns 30-40 minuts d’activitat física diaris tots els dies de la setmana , que consisteixin en caminar o córrer de forma suau. A més, pels més actius es recomanen tot mena d’activitats aeròbiques, des del futbol a la natació o l’atletisme.\nL’esport contribueix a millorar la salut i a prevenir malalties i complicacions, afavorint el control i la gestió de la diabetis, la pèrdua de pes, la prevenció de malalties cardiovasculars i la millora de la salut emocional.\nL’objectiu de practicar esport és millorar la salut en general, sense descurar l’alimentació, la hidratació i el tractament mèdic pautat, durant els 365 dies de l’any.\nEl dolor crònic en diabetis\nClaus per pares de nens amb diabetis\nUna raó més per anar amb compte amb el sucre: empitjora el diagnòstic per covid-19\nConsells per un Nadal segur i saludable per les persones amb diabetis\nMenes de sucres\nMassa de croquetes


#LAND - Curs d'Civil 3D per a obres civils - Nivell 1 - Geofumadas\n#LAND - Curs d'Civil 3D per a obres civils - Nivell 1\nPunts, superfícies i alineaments. Aprèn a crear dissenys i obres lineals bàsiques amb el programari Autocad Civil3D aplicat a Topografia i Obres Civils\nAquest és el 1 d'un conjunt de 4 cursos anomenats «Autocad Civil3D per Topografia i Obres Civils» que et permetrà aprendre a manejar aquest fabulós programari d'Autodesk i aplicar-lo a diferents projectes i obres de construcció. Torna un expert en el programari i podràs generar moviments de terra, calcular materials i preus d'obra i crear grans dissenys de carreteres, ponts, clavegueram entre d'altres.\nCONTINGUT DEL CURS BÀSIC (1 / 4)\n• INTRODUCCIÓ A EL PROGRAMARI:\n- Descripció de la interfície del programari.\n- Resum i llistat de comandaments i funcions principals.\n- Configuració de el projecte en Civil3D.\n- Importació de punts de terreny des d'un arxiu de text.\n- Definició d'estils de punts, textos i descriptors.\n- Configuració, edició i maneig de punts de terreny.\n- Creació i definició de superfícies de terreny TIN.\n- Definició d'estils i presentació (Corbes de nivell, mapa de pendents, mapa d'adreces, pisos tèrmics).\n- Edició i configuració de superfícies.\n• alineaments HORITZONTALS\n- Creació i configuració de l'alineament horitzontal (eix via).\n• alineaments VERTICALS\n- Creació i configuració de l'Perfil longitudinal de terreny (alineament vertical).\n- Disseny de l'alineament vertical (rasant de el projecte).\nmissatge anterior«Anterior #LAND - Curs de Google Earth - des de zero\nsegüent post #BIM - Sistemes hidrosanitaris usant Revit MEPsegüent »


Blog de Glòria Fandos: de novembre 2008\nPresentación literaria fiesta San Jorge en el Centro Aragonés de Tortosa\nLlibre "HOJAS DORMIDAS" de Glòria Fandos tindrà lloc a la Biblioteca Marcel·lí Domingo de Tortosa, dijous 11 de desembre a les 7 de la tarda, acte presidit per Ferran Bel, Alcalde de Tortosa i Joan Caballol Regidor de Cultura, a càrrec del poeta tortosí Josep Maria Franquet, amb recital poètic per "LA PAU DE L'EBRE" amb un toc de música per començar i un vi d'honor amb aperitiu per acabar.\nPublicat per Gloria Fandos el 0:25 Cap comentari:\nPresentació "Hojas dormidas" a la Biblioteca Marcel·lí Domingo\nPublicat per Gloria Fandos el 23:18 Cap comentari:\nJa és una repetició anomenar un dia per a recordar tot allò que volem remarcar i recordar tot allò que val la pena tant en bo com en dolent El dia vint-i-cinc de novembre reivindiquem una vegada més la injustícia de la violència masclista, com si fos un disc de repetició. Una violència tan horrorosa i que tristament, encara la troben tant òbvia, que arriben a esborrar una vida, tan física com psíquica, que la que la dona esta sofrint dia rere dia, del que va ser el seu "AMOR". I en el treball, abús de poder... I continua xocant contra unes ments tan dures i tan cegues que no es dona cap solució per part de ningú. La societat està malalta, i si no reconeix la seva malaltia, mai es podrà trobar la curació. Es una malaltia massa cruel. Tants avenços científics, tecnològics, mèdics...I per a què? Si no som capaços d'abolir aquesta lacra, que ens afecta a tots. La societat som tots, començant per la família, els amics, els veïns, la Justícia i el Govern. Donem ajuda a aquestes víctimes, i abans de què ho siguin, que sembla que són invisibles. Una mica seny, per una societat de pau i de convivència. I no esperem un any per tornar a opinar d'aquest gran problema.\nPublicat per Gloria Fandos el 22:52 Cap comentari:\nMai la simplicitat\nd'unes volves de pols,\nNi una mirada maligna,\nni un somriure falç,\nofegaran un alè de vida,\nunes paraules sinceres,\nque abracen la immensitat\nd'oceans d'aigües tranquil·les,\nni la bellesa infinita\nd'un cel estrellat,\nni el color de mil primaveres,\nni la dolçor d'una veu,\nd'uns llavis d'amor\nrecitant tots els poemes.\nPublicat per Gloria Fandos el 1:33 1 comentari:\nLa societat canvia, els ciutadans canviem, tots anem canviant al ritme que ens marquen els nous avenços, sobretot en les noves tecnologies, en les comunicacions, com el pas de les hores i dels dies. I tots caminem al seu pas, com allò més normal del món.\nI de cop me'n recordo d'aquella persona, que s'ha convertit en la figura mítica del carter, aquell senyor que anava amb una gran cartera de cuiro marró penjada a l'espatlla, plena de cartes, recorrent els carrers dels pobles, dels barris o de les ciutats, els veïns de les quals l'esperaven amb candeletes, amb il·lusió, amb por també, una barreja de sentiments que ens omplia de neguit i també d'alegria. Una carta del fill que feia la mili, els que estaven estudiant a la capital o a un altra ciutat més gran, dels familiars i amics que vivien a altres poblacions. Tots esperàvem que el carter truqués a la nostra porta, portant aquelles notícies esperades, bones o dolentes, paraules escrites en un paper, també cartes d'amor... Quantes sensacions contraposades, dolces, amargues i d'emoció, ens portava en veure aquella figura típica que era el carter. El carter era el nostre amic, el confident, com un més de la família, sabíem els seus noms. Queda lluny aquell temps? Sembla que no, és com un sospir. Nostàlgic. Ara que ja tenim el Nadal a la volta del cantó, el seu record es fa present i real, ja que els carters, en una època més enrere, recorrien les cases i pisos demanant un petit "aguinaldo" econòmic, o torró o vi, pel seu bon servei prestat al llarg de l'any, tenint l'agraïment de tots els veïns. Però encara ens queda la il·lusió, aquests dies que envolten el Nadal, de rebre una típica postal de felicitació, encara que la trobarem a la bústia, i que ens recorda aquesta entranyable tradició que s'esvaeix, com quasi tot en el temps. La nostra realitat de comunicació ara és, el telèfon, ja fa molt, després la telefonia mòbil i els correus electrònics, podent-nos comunicar a l'instant, i no viure dies i dies amb l'ai al cor. Benvingudes i gràcies a les noves tecnologies. Adéu estimat carter, que t'has quedat allà, petit en el temps i et dediquem el nostre record més dolç.\nDiari El Punt, secció "El lector escriu", el dia 25 de novembre de 2008\nDiari de Tarragona, secció "Tribuna", el dia 24 de novembre de 2008.\nPublicat per Gloria Fandos el 2:24 Cap comentari:\nPublicat per Gloria Fandos el 2:33 6 comentaris:\n"DE VIVA VEU" Recital a Amposta\nCamps d'arrossars immensos\nd'espigues daurades d'arròs,\npels fils lluminosos i càlids\nque desprenen els cabells del sol,\namb mans plenes de pluja,\nd'aigua i vent.\nUn passat de treball i d'il·lusions,\nnaixia un jardí de terres fèrtils,\nmés valuoses que l'or blanc.\nFlaire de mar i de sirenes,\nabraçats per la riquesa\nd'un riu cabalós, ample i gran,\nd'aigua dolça i de sal.,\nde poemes, de tendreses,\nper la Ribera estimada,\nque guardem al fons del cor,\nde fulles adormides a la tardor,\nque despertaran amb la llum\nnova i renovada,\namb l'esperança de realitat de pau,\nd'una eterna primavera.\nPublicat per Gloria Fandos el 1:45 2 comentaris:\nPublicat per Gloria Fandos el 21:13 Cap comentari:\nPRIMER LLIBRE DE RELATS DE XAVIER DALMAU\nA Xavier Dalmau ja fa temps que el coneixia per algunes de les seves narracions publicades a l'Estel, però m'he sorprès encara més al llegir el seu primer llibre de relats que ara surt a la llum.\nMés tard, el vaig conèixer personalment, compartint "Tertúlia en sintonia" programa que dirigia i realitzava Conrad Duran, director de la Revista l'Estel, periodista i locutor, a Radio Tortosa, iniciant així una bona amistat. Xavier Dalmau és dotat d'una gran intel·ligència i a la vegada, d'una extrema senzillesa. Però, després d'haver llegit les paraules en que dóna forma al fons dels seus contes, és quan més clar he pogut veure la riquesa del seu interior. Estudiós d'orígens i tradicions, de l'univers, de les estrelles i dels misteris. Del més enllà, de la irrealitat que copsa al ésser humà.\nPle de llums i camins, i de contrallums, de misteris, de pors. Barrejant realitats i fantasies. Història i mitologia. Té la facilitat de confondre la ment, veritats, fantasies, somnis... Núvols fantasmagòrics i canviants que ens faran pensar. Mirarem amb altres ulls al Port? Amors impossibles i morts. Entrant a la bogeria, aquest estat transitori d'una ment fantasiosa i creativa. Mirarem al cel i ens semblarà diferent? És com travessar un pont que ens portarà a una claredat, de boirines, insospitada. Com si ho poguéssim trobar tot i, a la vegada, res. Deixa entreveure que el lector ha de trobar un final a la història, on podria haver mil finals...com el destí, que pot estar escrit, i també buit, amb infinitat de camins per a omplir i seguir. Trobarem més preguntes per a contestar de les que ja teníem a la nostra vida. Aquesta ratlla indefinible, on es confonen els fets tangibles i els eteris.\nDesprés de llegir aquesta obra podreu veure que l'autor deixa al descobert la més ultrancera sensibilitat de la seva ànima i la tendresa del seu cor. Quasi sempre els fets es situen a les nostres terres, les terres de l'Ebre i el seu entorn, a poblacions properes i conegudes. En aquest llibre, Xavi ens fa palès que està submergit en la més autèntica poesia. La seva bella forma d'expressar és generalment poètica, amb fons onírics. Erotisme blanc, romàntic. Valors i qualitats d'una minoria, que la nostra societat necessita, per a suportar un gran pes, i tenir la força per a mantenir oberta aquesta màgica porta, que transportarà a la humanitat, al món de la il·lusió i de la immensitat blava de l'esperança.\nSi llegiu aquest primer llibre de relats que teniu a les mans, d'un nou autor, Xavier Dalmau, us introduireu en una infinitat de móns fascinants, màgics, històrics, mitològics, llegendes, ficció, de somnis i també dolços. Mites, enigmes, energies estranyes... Veureu la vida amb una altra perspectiva, en una altra dimensió... és com fer un viatge de plaer, ràpid i enriquidor, a través del temps. I al final, tots dubtarem; estem dormint, estem desperts? Estem somiant?


Amb bici: Tots els colors de la Terra Alta en una pedalada\nPàgina d'inici\tRutes i escapades\tAmb bici: Tots els colors de la Terra Alta en una pedalada\nPer camins històrics, com el de Sant Jaume o la Via Verda, pedalem entre Bot i Gandesa, i ens deixem emportar pels paisatges de pagès de la Terra Alta, ben autèntics. Una delícia de ruta\nBot Via Verda – Camí Verd de Bot a Gandesa – Gandesa – camí de Sant Jaume /GR-171: vallada d’en Torner – coll d’en Torner – vall del Frare – Via Verda: estació de Prat de Comte – Mare de Déu de la Fontcalda – estació del Prat de Comte – Bot\nPer arribar a Bot, fem servir dues alternatives: a l’anada anem per l'AP-7 (si venim de Tarragona, hi accedim per la T-11) fins a l’Hospitalet de l’Infant; des d’aquest punt i fins a Móra d’Ebre, prenem la C-44. Per l'N-420 arribem a Gandesa, i des de la capital de la comarca arribem fins a Bot per la TV-3531. A la tornada fem el mateix recorregut fins a Móra d’Ebre, però en aquest punt seguim per l'N-420 fins a Reus, on prenem la T-11 i enllacem amb l’AP-7 si volem anar cap a Barcelona o Girona. Per anar i tornar des de Lleida, deixem l'N-420 a les Camposines i ens dirigim a Lleida per la C-12\nPassen per Bot o per Gandesa les rutes de la companyia Hife que vénen de Barcelona i Reus (902 11 98 14)\nUna escultura de Tàpies rep els senderistes i els ciclistes al camí de Sant Jaume, a la vall del Frare - Jordi Avellaneda\nLa Fontcalda i el Canaletes - Jordi Avellaneda\nEl roc del Frare - Jordi Avellaneda\nEl santuari de la Mare de Déu de la Fontcalda - Jordi Avellaneda\nEls torrats i grisosos d’una orografia molt variada marcada pels plegaments, les calcàries, els conglomerats i les argiles; els verds de les pinasses i les oliveres, els colors canviants dels fruiters i les vinyes; i l’aigua neta, transparent, cristal·lina, que pren els colors d’allà per on passa. I tot això en una sola pedalada: de Bot a Gandesa, on dominen els camps i el treball dels pagesos amunt i avall.\nDe Gandesa al riu de Canaletes hi anem pel camí de Sant Jaume: muntanya en estat pur. Del santuari de la Fontcalda a Bot, hi anem pel tram potser més espectacular de la Via Verda del sud, on el Canaletes perfora literalment la serra del Crestall i la roca ens mostra les seves interioritats.\nUn punt i a part es mereix la baixada de la vall del Frare, des del roc del Frare fins al Canaletes: és una vall amb una vista d’una bellesa difícil de descriure.\nLa senyalització desvia les bicicletes per la pista asfaltada cap a la Fontcalda i deixa la pista del camí de Sant Jaume per a excursionistes. Però el descens és perfectament factible per a tothom avesat a anar amb bicicleta de muntanya. Ens cal estar atents, perquè el pendent és fort i a vegades l’aigua de les pluges ha erosionat el terreny i hi podem tenir algun ensurt si anem distrets. Per gaudir del paisatge és millor parar i extasiar-nos amb la vista espectacular.\nAl santuari de la Mare de Déu de la Fontcalda, hi arribem per un curt tram de la Via Verda, des de l’estació de Prat de Comte. Després d’una forta baixada cap a l’indret, ens trobem primer la petita font d’aigües tèbies i ens arribem al recinte del santuari amb hostatgeria i restaurant oberts a l’estiu i per Setmana Santa.\nTornem tranquil·lament cap a Bot després d’una jornada intensa, tot passant pels túnels de la Via Verda. Recordeu portar llum a la bicicleta, els dies festius hi ha força trànsit i la il·luminació no és abundant.\nAquesta ruta va ser publicada al número 217 del DESCOBRIR.\nSi us hi trobeu boira, difícilment és duradora i passades les 10 h del matí acostuma a trencar-se. Cal mantenir el programa previst. Si teniu problemes amb la bicicleta, us poden donar un cop de mà a Bicisports Aubanell, que tenen botiga a Horta de Sant Joan i un taller i botiga a Gandesa (628 65 07 06 / 660 53 23 46 / 977 43 56 22).\nOficina de Turisme de la Terra Alta. Bassa d'en Gaire, 1, Gandesa. 977 42 00 18\nCàmping Terra Alta. Càmping familiar d'obertura recent (2012), amb accés directe a la Via Verda, amb 9 bungalous d'entre 2 i 5 places, ben equipats. Disposen de servei de lloguer i transport de bicicletes, i també d'un espai per a la seva neteja i manteniment. Fan ofertes especials per als ciclistes federats. Ctra. de Bot a Prat de Comte, km 1, Bot. 673 45 06 51


Sant Andreu supera la segona onada de la pandèmia | L'Exprés de Sant Andreu\nSant Andreu supera la segona onada de la pandèmia\n16 de desembre del 2020 Societat David García Mateu\nSegona onada doblegada. Sant Andreu de Palomar ja ha aconseguit reendreçar la situació que es va començar a descontrolar a l’octubre i aquesta darrera setmana de desembre ha comptabilitzat 41 nous positius a les proves PCR i d’antígens de la COVID-19. Unes dades que deixen lluny les registrades fa quinze dies (72) i que se situen al voltant de les de finals de setembre, segons el Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya.\nEn paral·lel, destacar que Sant Andreu de Palomar ja ha deixat de liderar el rànquing del barri amb més casos absoluts de tota Barcelona, encara que segueix a la part altra de la taula, per darrere de la Nova Esquerra de l’Eixample (46), l’Antiga Esquerra de l’Eixample (43) i la Vila de Gràcia (42). Pel que fa al conjunt del districte, els set barris del territori també han vist una davallada important en els seus indicadors, ja que de 145 persones que es van detectar amb coronavirus una quinzena de dies enrere, ara han passat a ser 109 la darrera setmana.\nLa millora de les dades a Sant Andreu de Palomar també s’han deixat notar a l’índex de contagis, el qual ja és inferior al barceloní: mentre que s’han detectat 70 casos per cada 100.000 andreuencs, a la ciutat l’aritmètica ha sigut de 88 positius per cada 100.000 habitants. En canvi, el que preocupa és la taxa de reproducció del virus, sobretot a la zona nord del nucli urbà, on per cada 100 malalts es contagien 154. A la zona sud l’índex segueix per sota d’u: 0,95.\nRespecte als col·lectius generacionals més perjudicats per la COVID-19 han registrat el mateix nombre de casos tant els joves d’entre 15 i 34 anys, els adults de 35 a 64 anys i els majors de 65 anys: 13 positius per cada tram d’edat. Un fet que alleugera la pressió que patien sobretot els adults, però que desperta preocupacions entre la franja dels més grans. Respecte als infants menors de 14 anys la setmana passada només es van detectar dos positius, tot i que a data d’avui dimecres ja s’han confirmat set grups escolars confinats: quatre a l’Institut Doctor Puigvert, dos al Jesús, Maria i Josep i un a l’Escola Can Fabra.\nFotografia | Hospital Clínic Barcelona // @franciscoavia\nNotícia anterior Notícia anterior: Per Nadal, del ramat al plat amb la Carnisseria Toni Marc\nNotícia següent Notícia següent: El veïnat rebutja les “engrunes” que els ofereixen Mémora i l’Ajuntament