Roben 47.000 euros a una dona de Granada amb una trucada de telèfon i un programa informàtic\nL'estafa comença acceptant fer un petit ingrés que serveix els delinqüents per aconseguir les dades.\nEls ciberdelincuentes li van enganyar dient que la seva llicència informàtica estava sent usada per un hacker rus\nActualitzada 03/02/2020 a les 09:50\nLa Policia Nacional està investigant la denúncia d'una granadina per haver estat víctima d'un atac de 'phising' mitjançant una trucada de telèfon i la descàrrega d'un programa informàtic, i pel qual ha sofert una pèrdua patrimonial superior als 47.000 euros en forma de transferències i transaccions bancàries no autoritzades, segons que informa el diari 20 Minutos.\nEl cos policial relata en una nota de premsa que tot va començar quan la víctima va rebre una trucada al seu telèfon fix des d'un número amb prefix estranger. A l'altre costat de l'aparell es trobava una dona que parlava en anglès i que es va identificar com l'empleada d'una de les més importants companyies de programari a nivell mundial, els productes del qual es troben habitualment en qualsevol ordinador personal, facilitant una adreça també estrangera i una sèrie de correus electrònics de caràcter corporatiu per a donar major credibilitat al seu paper.\nLa finalitat de la trucada era proporcionar un suposat servei de suport tècnic en haver detectat la companyia que la llicència informàtica associada a l'ordinador de la seva propietat estava sent usada per un hacker rus. Seguidament, van sol·licitar d'ella que encengués el seu ordinador i que es descarregués un programa informàtic per a poder mostrar-li, a través d'un servidor segur, com la seva llicència havia estat cancel·lada per l'ús indegut de l'esmentat hacker.\nUna vegada descarregat el programa i en funcionament, li van mostrar a través del mateix les diferents adreces IP que s'havien usat i la seva procedència russa. Després de la suposada reparació, la falsa empleada li va sol·licitar que fes un pagament de tan sols cinc euros usant la seva targeta de crèdit en concepte de suport tècnic, a la qual cosa la víctima va accedir convençuda de la veracitat del que li estaven explicant.\nTan sols uns dies més tard, en comprovar l'estat del seu compte bancari, va poder comprovar que s'havien realitzat nombroses transferencies i transaccions de capital no autoritzades per quanties que oscil·laven entre poc més de 500 euros fins pràcticament els 3.000, acumulant en total una xifra superior als 47.000 euros, procedint immediatament al bloqueig del compte i les targetes i a interposar denúncia per aquests fets.\nComenta el contingut : Roben 47.000 euros a una dona de Granada amb una trucada de telèfon i un programa informàtic


Presentació del portal PRL. Coronavirus i darreres actualitzacions - Activamutua\nPresentació del portal PRL. Coronavirus i darrere ...\ninici / Jornadas / Presentació del portal PRL. Coronavirus i darreres actualitzacions\nPresentació del portal PRL. Coronavirus i darreres actualitzacions\nHorari: De 12:00 a 13:00 h.\nTemari: 1. Objectiu del Portal PRL Activa Mutua 2. Estructura del Portal PRL 3.- Canal Covid-19


Reobrin el canal del Racons perquè passe l’aigua i es buide la Marjal – Ràdio Pego\nDes de primera hora del matí operaris treballen amb maquinària pesada per tal d’obrir una via de desaigüe, connectant de nou el riu Racons (Molinell) amb la mar i així poder buidar la Marjal.\nAhir ho anunciàvem a través de les nostres xarxes socials… Les intenses pluges que ens ha deixat la borrasca Glòria havien fet que el nivell d’aigua de la Marjal pujara notablement. A primera hora de la vesprada d’ahir des de la Junta Rectora del Parc Natural de la Marjal s’informava què l’aigua havia inundat alguns trams de la carretera del mar, la CV-678, dificultant el trànsit, per la qual cosa es recomanava circular-hi amb molta precaució.\nEl nivell de l’aigua estava per damunt de la carretera i es preveia que continuaria pujant perquè la mar estava també a un nivell molt alt i la desembocadura del riu Racons (Molinell) s’havia taponat amb tot el que hi havia arrossegat el riu durant la borrasca Glòria.\nÉs per això que des de primera hora han estant treballant reconnectant el riu amb la mar i facilitant el desaigüe de la Marjal. La maquinària es troba dins del llit del riu, obrint un canal central que permet ja el pas natural de l’aigua.\n← La Vall d’Alcalà porta dos dies sense electricitat\nPego, en el Dia de la Comunitat Valenciana en Fitur →\n12 de febrer de 2020 Lumi Requejo 0\n13 de març de 2018 Sara Garcia 0


FeSP participa en la reunió de les plataformes de dependència del País Valencià - Federación de empleados y empleadas de Servicios Públicos de UGT-PV\nEl dia 15 d'octubre es va realitzar a Algemesí la reunió de les Plataformes de Dependència del País Valencià en la qual la nostra Federació hi participa des de la seua creació, així com en la Plataforma de València la Coordinadora de la Discapacitat i la Dependència.\nAquesta reunió era important ja que s'ha produït un canvi de sistema en l'atenció a la Dependència i com a conseqüència retards en els expedients, per aquesta raó el passat dia 6 d'octubre les Plataformes es van reunir amb la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives. Segons ens van informar, Conselleria va indicar que l'embós d'expedients i la insuficient dotació de personal en residències, que han sigut objecte de denúncia en els últims dies, és per causa de la falta de finançament de la nostra Comunitat i a la legislació restrictiva en matèria de contractació de personal.\nTambé es va debatre sobre el nou model de gestió en què els Ajuntaments tindran el protagonisme, ja que seran treballadors i treballadores socials municipals qui van a realitzar la valoració dels expedients de dependència i van a informar a les persones dependents i a les seues famílies.\nFinalment es va informar de l'estat actual de la reclamació quant a la baixada injustificada dels graus de discapacitat i es va iniciar la preparació dels actes del desè aniversari de la Llei d'Autonomia Personal i Atenció a la Dependència que es realitzarà al desembre.\nDes d'aquesta Secretaria entenem que tot canvi porta un procés de transició i que en el mateix es poden produir disfuncions, el preocupant és que afecte de forma tan pronunciada a les persones dependents i als i les treballadores.


El Món de la desproporció | El Món de Reus\n← Bravo per l’Anguera i els seus amics\nI el Martín va fer d’Iceta →\nEl Món de la desproporció\nPosted on 11 Novembre 2017\tby Josep Baiges\nLa compareixença de l’alcalde i els regidors (Josep Gallofré / Reus Digital)\nÉs evident que des de fa setmanes vivim immersos en la desproporció, ja bé sigui per l’actuació policial, la judicial, la política i -fins i tot- l’esportiva, amb la insòlita denúncia per exhibir una senyera al camp del Reus. Denúncia, per cert, que finalment ha estat desestimada demostrant que encara hi ha vida intel·ligent al Comitè de Competició de la RFEF. També desproporció en l’atac furibund a les xarxes contra la legítima discrepància. En ambdues direccions. Ahir mateix llegia la tirallonga de florides dedicatòries que li regalaven al portaveu popular a l’Ajuntament, el Sebastià Domènech, per demanar la retirada de la pancarta de la façana del palau municipal que reclama l’alliberament dels empresonats. Si volem que es respectin les nostres idees, potser que comencem respectant, també, les dels altres, tot i no compartir-les.\nPerò si alguns pensàvem que ja ho havíem vist tot, ahir vam tenir una altra sorpresa majúscula al Món de Reus al ser coneixedors de la causa general -generalíssima diria jo- que ha obert un jutge contra polítics i societat civil pels fets de l’1 d’octubre a Reus i les seves conseqüències que se’n van derivar dies després. El jutge ha actuat arran d’una denúncia de la policia per una relació de fets que, presumptament, inciten a l’odi contra la mateixa policia, a més d’altres delictes de coacció i malversació de fons públics. En total, 14 persones imputades entre les quals hi ha l’alcalde, Carles Pellicer, sis regidors -Noemí Llauradó, Jordi Cervera, Montserrat Vilella, Oriol Ciurana, Marta Llorens i Mariona Quadrada-, membres del cos dels Bombers del municipi i de la societat civil reusenca. Entre aquests últims hi trobem al propietari del gimnàs on alguns agents s’havien apuntat a fer esport. Aquest, fent ús del legítim Dret d’Admissió que empara qualsevol activitat empresarial oberta al públic, va decidir rescindir la vinculació amb els que eren els seus clients. I ara l’imputen judicialment amb tot el que això comporta. Vaja, que la policia ha actuat sota la premissa del “Fot-li que és de Reus” amb les connotacions més negatives de la cèlebre expressió.\nResumint, una denúncia desproporcionada i que no ajuda, en cap cas, a baixar el suflé. El que va viure aquest país l’1 d’octubre va ser molt gros. Aquella repressió policial va ser terrible per una població que l’únic que volia era votar. I a Reus, com tantes i tantes vegades ha demostrat la ciutadania, la resposta que es va donar a tots aquells fets va ser manifestar-se sense ni una sola mostra de violència física. Potser algú es va excedir verbalment. Però els ànims estaven encesos després del que s’havia viscut. I si algú amb dos dits de seny no és capaç d’entendre les circumstàncies i la temperatura emocional d’aquell moment per relativitzar tot plegat, potser que s’ho faci mirar.\nCaldria apel·lar, ara més que mai, als comandaments de la policia nacional que han exercit a Reus durant aquests últims anys. Persones de tracte impecable, perfectament integrades a la nostra realitat i que coneixen la manera de fer i d’actuar d’aquells que ara han de passar pel mal tràngol d’anar a declarar per una acusació tan injusta com desmesurada. Comandaments que saben que Reus és una ciutat acollidora, generosa, oberta i agraïda. I que no mereix veure el seu nom esquitxat en una causa judicial tan ingrata i coent com aquesta.\nPer cert, he deixat pel final l’anècdota de la compareixença dels representants municipals. A la sala de premsa es van infiltrar tres policies nacionals fent-se passar per periodistes i poder, així, escoltar en primer persona el relat de l’alcalde i els regidors. Naturalment van ser descoberts. Perquè l’intent demostra el profund desconeixement per part d’aquests agents de la nostra realitat ciutadana. Haurien de saber que a Reus, que és un poble gran en el millor sentit de la paraula, tots ens coneixem. I els periodistes encara més.


El congrés JOBarcelona preveu reunir 10.000 joves d'entre 20 i 30 anys que busquen feina.\nPer Maria Teresa Coca | 07 May 2022\nEl congrés que organitza la consultora de recursos humans Talent Point arriba a la seva desena edició en un nou enclavament, el Camp Nou, amb la seva versió més tecnològica i amb un centenar d’empreses que oferiran més de 2.000 llocs de treball a 10.000 candidats\nConèixer de prop experiències empresarials o d’emprendedoria de companyies com Freepik, Innovamat, Allianz, Endesa, Infojobs, Mesoestetic, Werfen, Damm, Nuclio i Gaddex o d’entitats com Fundación Telefónica o Talent Ephos és una de les oportunitats que brindarà el congres JOBarcelona.\nAquest esdeveniment, arrelat a Barcelona des de fa 10 anys, tornarà a posar en contacte aquest mes de maig el talent júnior i tecnològic —que busca una primera oportunitat al mercat de treball— amb el teixit econòmic nacional i internacional: multinacionals, pimes, microempreses, startups, fundacions, universitats, escoles de negoci i institucions.\nI ho farà, no només amb l’oferta de totes les posicions laborals de que disposen el centenar d’empreses participants —uns 2.000 llocs pel cap baix—, sinó també amb activitats com speed datings, hackathons, un total de 72 conferències, tallers i gamificacions. “Arribem als deu anys amb l’edició més tecnològica perquè tot el teixit empresarial, de dins i fora de Catalunya, està en ple procés de digitalització, ja sigui industrial o de serveis”, explica la impulsora de la iniciativa Marta de Llauder, fundadora i directora de la consultora de recursos humans Talent Point. Llauder manifesta que les necessitats de les empreses han canviat molt i “després dels canvis que la crisis sanitària ha provocat en el mercat de treball a nivell internacional, encara més”.\n“Mentre que en les primeres edicions, ara fa una dècada, els sectors sol·licitats eren més industrials, administratius i de programació en general, ara es demanen perfils amb formació en les STEM (Science, Technology, Engineering and Mathematics) i amb persones amb habilitats socials (skills), per a multitud de sectors, però predominen el tecnològic, les ciències de la salut, la indústria 4.0, business, logístic, gran consum, distribució, pharma…\n“Aquesta serà l’edició més tecnològica de totes les que hem impulsat fins ara, no només per una qüestió de perfils demandats, sinó per la progressiva omnicanalitat que caracteritza la comunicació entre les organitzacions i els candidats que poden treballar-hi”, afegeix Marta de Llauder.\nLes empreses busquen perfils STEM en persones amb habilitats socials, en sectors com la salut, la logística o la indústria 4.0\nPer donar resposta a aquesta gran demanda de perfils digitals i STEM, el congrés internacional d’ocupació i orientació professional de Barcelona també aprofundeix en noves fórmules de selecció de personal. Tant és així que proposa nous reptes als aspirants: el JOBarcelona IT Junior Hackathon, on les entitats podran veure en acció una seixantena de joves programadors especialistes en business analytics, data science i enginyers en software, que hauran de resoldre un repte per equips en temps rècord, donant a conèixer els seus hard & soft skills en directe.\nMarta de Llauder, impulsora del congrés i fundadora i directora de la consultora de recursos humans Talent Point.\nLa cita amb JOBarcelona serà el proper 31 de maig, en un nou enclavament, el Camp Nou, perquè “tot i que sembla que la pandèmia ha remès, volem celebrar la jornada amb totes les mesures de seguretat i a l’aire lliure”, explica la impulsora de la iniciativa Marta de Llauder. L’organitzadora espera superar les dades de participació de l’última trobada presencial, la del 2019, quan el congrés va reunir prop de 10.000 candidats junior, un 20% dels quals internacionals.\nEls joves que hi participen, d’entre 20 i 30 anys, volen fer el salt de l’educació superior —universitària o de formació professional— a l’empresa i troben moltes traves ja sigui per tenir un contracte o per fer les seves primeres pràctiques laborals. “Això era així fa deu anys i, tot i que el mercat de treball ha evolucionat, el problema segueix existint. Per tant, JOBarcelona es posiciona com un espai neutral, com un segon esglaó després del Saló de l’Ensenyament, per democratitzar la relació entre les empreses i el talent, i a l’inrevés, on és conjuguen l’oferta i la demanda laboral i es dona orientació professional als joves”.\nEls processos de selecció de personal han incorporat nous sistemes més disruptius, que el de la simple entrevista personal.\nLes empreses emergents\nL’emprenedoria també ha anat guanyant terreny al JOBarcelona. Aquest any hi haurà moltes startups, amb projectes disruptius molt atractius dels quals “els joves candidats poden aprendre molt sobre innovació, treball en equip, plans de negoci, projectes de creixement i desenvolupament de producte… un seguit d’elements imprescindibles per tenir èxit empresarial”, destaca la impulsora de JOBarcelona.\nAmb aquest esperit, l’organització ha ideat el JOBLobby PopUP, un nou espai on les companyies podran assistir a l’exposició de les idees, productes i innovacions tecnologies per part de joves emprenedors.\nAquesta és una més de les moltes activitats que Marta de Llauder intenta traslladar a JOBarcelona amb la seva experiència a Talent Point, seguint les tendències que es van implantant en la gestió dels recursos humans a les empreses, en ple procés de canvi. Des de Talent Point, aquesta barcelonina i el seu equip han desenvolupat la plataforma JobinPlanet, especialitzada en candidats universitaris, titulats júnior i graduats en cicle formatiu superior, i innova a través del Talent Point UB, un espai que té l’objectiu de realitzar processos de selecció creatius i disruptius.\nEn l’edició d’aquest any s’estrena JOBLobby PopUP, un espai on els joves emprenedors presentaran els seus projectes a la gran empresa\nLlauder explica que les companyies, especialment les grans corporacions empresarials, són cada dia més agosarades en els processos de selecció i assumeixen més riscos a l’hora de captar talent. “Les empreses estan contractant talent nacional i internacional, malgrat les traves burocràtiques que encara presenta la regulació espanyola per els treballadors forans. Busquen professionals que com a molt tinguin cinc anys d’experiència laboral perquè els volen acabar de formar a la companyia en treball col·laboratiu amb els seus professionals”.\n“Cada vegada més l’empresa contracta el talent junior i estructura internament programes específics dins de la pròpia empresa, normalment d’una durada d’entre sis mesos i dos anys, on els candidats passen per diferents departaments o delegacions de la firma per formar-se en totes les àrees del negoci, amb l’ajuda d’un tutor o mentor”, assenyala Llauder.\nAl segment de la pime, la situació no és tant airosa. “La pime busca gent més experimentada perquè no disposa de tants recursos i temps per assumir el risc de contractar i formar”, això fa que, tot i que hi ha pime representada a JOBarcelona, és encara una participació minoritària.\nLa trobada compta amb la participació d’un centenar d’empreses.\nAixí serà la reforma de l’estació de Sants que projecten Adif i l’Ajuntament\nEl vestíbul de l'estació s'ampliarà i s'estendrà cap a la...\nEl Tibidabo celebra el seu 120è aniversari amb el nou funicular com a protagonista\nEn una temporada encara marcada per l'impacte de la pandèmia...


el bloc d'un pobre bomber: d’octubre 2019\nFeia setmanes que volia escriure sobre les lleres dels rius, els talussos naturals i les canalitzacions que els humans hem anat afegint als rius per tal d'adaptar la natura a la nostra conveniència. Però és evident, un cop més, que primer és la natura, i nosaltres per molt que ens hi encaparrem no hi tenim res a fer.\nHi ha un bon nombre de vídeos que ens "ensenyen" com haurien de ser les vores dels rius. Si, plens d'arbres autòctons, que tenen una funció de frenar la velocitat de l'aigua en cas de crescuda del riu. Hi ha lleis i normes que ho regulen, també prohibicions de neteja de zones concretes, amb el pretext que primer és la seguretat del riu, i que la resta son capricis de les persones, com si el que es demanés fos que les lleres dels rius semblessin platges o jardins per a passar les tardes d'estiu. Tot i això, la teoria no acaba d'ajustar-se a la realitat i cada cert temps les pluges cauen de cop i els rius creixen.\nAquests dies hem pogut llegir entesos i ens diuen coses com aquesta: "El tema dels arbres de ribera i dels arbres de riu és complex perquè en situacions de riuades ordinàries i extraordinàries ajuden a frenar l'energia de la riuada. En casos de riuades extremes, com aquesta, no hi ha arbre que aguanti"\nLa doctora que surt al minut 1'50" ho deixa clar. El fenòmen va a més.\nÉs hora d'obrir els ulls. A l'aigua no hi ha qui l'aturi. Només 1m3 pesa 1.000kg!, com voleu aturar la força de 1.200m3 que portava el riu Francolí fa uns dies? Normal que s'endugués tot el que hi havia! Arbres, cases i persones.\nAquest document és força interessant: ➡➡➡ Gestió Risc Inundacions ⬅⬅⬅\ni us dono el detall de dues il·lustracions que hi apareixen:\nEn aquesta primera podem veure perfectament com la zona de Montblanc, Vilaverd i La Riba son de Risc molt alt. També veiem que ho és el terme municipal de Lleida (no la ciutat, sinó tota la part del riu que transcorre per una zona totalment plana).\nI aquí la teoria mal aplicada.\nTots sabem que les lleres dels rius són plenes de canyes i herbassars, però també d'arbres a tocar de riu. A l'esquema anterior podem veure perfectament que els arbres a la zona més propera del riu son un mínim molt mínim. Seguit d'una àrea de baixa densitat arbòria (Q100 a Q500), fins a arribar a la zona ja externa (Q500) on ja hi ha els arbres normals. Doncs això, per molt que ens ho vulguin vendre, no es compleix.\nHo he posat en alguna altra ocasió, els marges dels rius són plens d'arbres i cada cop n'hi ha més. I aquests son els marges que hi havia a Vilaverd, segons ens mostra foto del Google Maps:\nAquesta zona de riu on la carretera el creua, plena d'arbres, va quedar així: (el video és meu):\nDoncs ara imagineu què passaria si en zones més properes a poblacions grans hi hagués alguna cosa semblant, us ensenyo com està l'arribada de Lleida, zona inundable i que segons l'esquema anterior hauria de tenir una zona sense arbrat (entre el nivell d'aigua i Q100) i una de baixa densitat arbòria (Q100-Q500). No és una excepció, només cal seguir el riu amunt i el riu avall.\nI sabeu una cosa? Que a Can bombers tenim dos problemes. Un que ens fem un fart d'apagar incendis de BOSCOS DE RIBERA (que no havíem dit que hi havia zona de baixa densitat?, llavors perquè hi tenim boscos?, i l'altra, que en cas de riuades, que podem fer? Com hem de circular per llocs plens d'aigua, camins enfangats, carreteres en que no es veuen les línies del terra?\nCamí impracticable, el camió va caure pel seu pes\nTenim greus problemes estructurals, i també tenim greus mancances en protocols de seguretat i operatius, ja que el nostre deure és arribar als serveis, i sovint ens hem de posar en perill a nosaltres mateixos per arribar allí on els "jefes, els responsables de la guàrdia i els coordinadors territorials ens fan anar, perquè hi ha una avís del 112. Sovint no hi podem arribar, i sembla com que siguem nosaltres els qui no ho volguéssim fer, així que hem de fer mans i mànigues per arribar a llocs impossibles. (També comptaria anar a apagar contenidors en mig d'una batalla campal).\nLa pluja impedia veure els límits de la carretera\nEl món evoluciona i nosaltres hem d'evolucionar amb ell. Molts de nosaltres ens hem trobat al llarg de la nostra vida laboral que hi ha companys que per caràcter, inutilitat o simplement per no exposar les seves debilitats intenten convèncer a la resta que aquell canvi no és bo i que allò que ells sempre han fet és el millor, perquè ells en saben més.\nQui més qui menys té una anècdota per explicar, com aquella de no fer servir el collaret a un ferit perquè es perdrà i millor utilitzar el tou que portava l'antiga CreuRoja (quan feia el servei d'emergències). El pitjor del cas és que molts d'aquests havien començat a CreuRoja o hi havien fet la mili.\nTambé és de manual que alguns veterans no utilitzessin els equips d'aire per protegir-se del fum dels incendis perquè ells eren molt "machotes" i amb un mocador mullat ja en tenien prou. Després sortien tossint i vomitant sucs negres, però això no era dolent, devia ser de fumar. Per cert, aquest cap de setmana alguns companys han guanyat un importantíssim premi per la investigació i millora dels ambients de fum en incendis forestals (impensable només fa 10 anys). Aquí teniu més informació: https://developer.ibm.com/callforcode/blogs/call-for-code-2019-finalist-prometeo/\nAra però poc a poc anem agafant consciència i aprenem, també perquè les noves generacions ens empenyen, i també perquè molts bombers fan de formadors. Això ens dona un plus de coneixement i ha fet que en les disciplines forestal, rescats en accidents de transit o d'instal·lacions de gas i electricitat (i també alguns sustos) haguem millorat considerablement els nostres coneixements.\nAra tenim nous reptes. L'escalada urbana és una assignatura pendent pels qui ja no som escaladors (fa 25 anys que no em poso en una paret) o la necessitat de renovar coneixements en primers auxilis. Aquesta setmana he vist un vídeo que m'ho ha recordat. El SEM ens ensenya a fer la RCP i a trucar al 112.\nTot i això ens fa falta ser conscients que a més de bombers en dies com el de la sentència, el de la votació del 1Oct o altres, necessitem ser líders també en la utilització dels diferents DEA que hi ha escampats arreu. Quan fa 20 anys vàrem fer la formació sanitària, aquesta, ens equiparava al personal de les ambulàncies, avui però no tenim accés al mòdul oficial de tècnic sanitari, que ells si tenen i han de tenir per exercir per treballar a les ambulàncies. Segurament no ens cal una formació tant estricte, però si una renovació de tot aquest mòdul, per a fer-nos més útils davant la societat.\nEls bombers a més d'apagar incendis saber tallar arbres, obrir portes, fer rescats en canals, tenir nocions de mecànica i d'electricitat, també sabem de primers auxilis però sembla que això ningú més ho sap. I també sabem trencar cotxes, però del que més en sabem, és de salvar persones i tractar-les amb molt carinyo. I qui ens ha necessitat, bé que ho sap.\nUn altra problema és que quan peti una central nuclear de qui se'n recordaran és dels bombers, com a Chernobyl. El pitjor és que aquí anem peixos, molt peixos. De la mateixa manera que no cal saber de química per entendre una instal·lació química tampoc cal saber física nuclear per saber com funciona una central. Però per desgràcia de tots, mai ningú ens ha ensenyat el protocol a seguir. Com a Chernobyl.\nHi ha setmanes en que escric sobre coses que m'han semblat interessants o que tindríem més o menys expectació, altres dies escric sobre coses que m'interessen a mi (perquè potser sóc una mica friki) a veure si em llegeix algú i curiosament més sovint del que em penso els posts que millor funcionen són els que aparentment no son tant elaborats, simplement expliquen coses quotidianes de can bombers: de tota manera, si que us he de reconèixer que 9 anys després encara em sorprèn quan coses que per mi son "normals" d'explicar sorprenen o posen a la llum temes, detalls o circumstàncies que son atípiques i que nosaltres "els pobrebombers" ja hem assumit com relativament normals.\nÉs per això que l'anterior post, sense ser res de l'altra món, si que posava sobre la taula alguns detalls que des de fora semblaven poc interessants i que dins el col·lectiu ha tingut la seva acollida i acceptació. Entenc que és senyal que a tots en agrada que ens netegin els ulls i/o ens treguin la vena i recapacitar per a poder continuar veient-hi clar.\nJa estem a l'últim trimestre de l'any, en quatre dies haurem de canviar l'hora al rellotge (que no al mòbil, que ho fa sol) i com tot, poc a poc ens anirem acostumant a la frescor de les nits i els matins, la foscor a mitja tarda i poc a poc anirem traient els jerseis i els abrics dels armaris. I clar, a bombers això vol dir començar a tenir fred a les cotxeres, gent amb els equips bruts als passadissos dels parcs, jaquetes forestals (brutes i netes) que s'utilitzen com a jaqueta de vestir al parc... calefaccions que s'engeguen quan ja fa una setmana que fa fred i tots els torns s'han queixat, fer les revisions a primera hora del matí amb la cotxera ben freda i les portes obertes per a escampar els primers fums dels motors dels camions... I tot i això seguim sobrevivint.\nI també sobrevivim als NO AVISOS als boletaires que comencen a sortir i que aviat es començaran a perdre (però encara no hi ha bolets). Així que un cop comenci a ploure una mica per la muntanya iniciarem la nostra particular campanya de recerques de boletaires. I evidentment ni haurem repassat com fer les recerques, ni els comandaments hauran practicat l'anàlisi de totes les informacions que arriben ni coneixerem totes les possibilitats tècniques (perquè entre tots ja tenim prou feina) que els mòbils, mapes, documents i programaris ens ofereixen.\nI el cicle es repeteix. Us he dit boletaires, però també engegarem les calefaccions. I un cop vingui el primer fred fort les calefaccions passaran d'anar al mínim a cremar combustible a tope. Llavors és quan descobrim que aquella revisió que fem a casa anualment, feia quatre o cinc que no l'havíem fet, que els cremadors no estaven ajustats, que el fum és molt fosc, que el fum de les xemeneies de pélets, llenya o pinyola poden fer guspires (a més d'un fum i olors característics i que cada cop és més comú olorar-lo), que algunes llars de foc s'embussen, altres tenen massa crosta i finalment s'encenen. També és moment de descobrir que el constructor havia estat massa agosarat al posar una jàssena tant propera a la xemeneia o que l'aïllant a base de temperatura també es deteriora i acaba cremant... i finalment tenim l'incendi de xemeneia, l'incendi de llosat (de sostre) o una trista mala combustió i intoxicació per monòxid de carboni.\nJo voldria llegir i veure aquests dies per les teles, radios i diaris que cal revisar les calefaccions, netejar les xemeneies, anar al bosc amb el mòbil amb bateria, el GPS activat i saber enviar la posició als familiars. Avui per Instagram i Facebook sabem que el nostre "amic" ha estat a la muntanya, ens ensenya el cistell de bolets i ens fa dentetes amb el remenat de bolets. Però massa sovint algun d'ells es perd i per desgràcia de tant en tant n'hi ha que no tornen.\nJo voldria que féssim campanyes (Bombers, Protecció Civil, els ajuntaments, els ADF o qui sigui) per tal d'advertir dels perills de la tardor. Les calefaccions, les llars de foc, les instal·lacions elèctriques manipulades, i també els perills de voltar per la muntanya. Tots tenim dret a una calefacció, a no patir fred, a passejar pel camp, però tenim el DEURE de saber el que fem. Fa uns dies us confessava que no sempre faig cas als avisos de neu, però perquè vaig a esquiar i porto equipament. Avui us parlo que quan l'equipament no el portem, no el sabem fer anar o simplement el tenim malament. Repeteixo: Calefaccions, xemeneies, instal·lacions en general i també els boletaires. Bona tardor, i us vull a tots sencers quan comenci l'hivern.


La fi de les grans i superpoblades oficines? | Ser on siguis\nLa fi de les grans i superpoblades oficines?\nUn dels efectes més evidents del coronavirus serà el canvi en la nostra manera d’usar l’espai en les zones de treball\nAl llarg de la història, la por al contagi ha influït en la manera en què es construeixen les ciutats. Ja van ser les pandèmies del segle XIX les responsables de la introducció del sistema de clavegueram i de les voreres més amples. Malalties com la pesta van canviar fins i tot el disseny dels fonaments dels edificis, i la tuberculosi va inspirar tota una era d’habitacions pintades de blanc.\nAvui, després de gairebé dos mesos de teletreball -en el millor dels casos-, o de no haver pogut desenvolupar l’activitat des de casa o haver patit un ERTE, amb la vista posada ja en la tornada a la nova normalitat, alguns es pregunten a quin tipus d’oficines tornarem.\nTreballar des de la taula de la cuina o en habitacions moblades ad hoc s’ha convertit en un hàbit al qual s’hi han abonat la majoria dels teletreballadors. I el més curiós és que al 82% li agradaria teletreballar un o més dies a la setmana després de la crisis de la COVID-19, segons una enquesta elaborada per la Colliers a treballadors i directius de tot el món. A més, el 24% creu que la seva productivitat ha augmentat, tot i que un altre 23% assegura que la seva productivitat ha disminuït.\nNo obstant això, la companyia de disseny i fabricació d’espais de treball Actiu ha realitzat recentment una enquesta entre 400 professionals i només un 16% va respondre que preferiria seguir teletreballant. Una cosa similar conclouen alguns sondejos realitzats per Cushman & Wakefield: la gent vol tornar a l’oficina.\nNo hi ha dubte que el teletreball tindrà un impacte significatiu en les necessitats d’espai de les empreses i el mercat d’oficines canviarà. De seguir endavant el teletreball, la necessitat d’espai de oficines per part de les empreses es reduirà i els espais de coworking s’incrementaran.\nPot interessar-te: Què és el coworking i com pot ajudar-nos?\nAquella gran i espaiosa oficina, superpoblada i a l’epicentre de la ciutat, amb llocs de treball buits la meitat del dia està cridada a desaparèixer per sempre. I la pressió per aprendre a aprofitar l’espai d’una manera diferent i més efectiva va calant en tots els estaments de l’empresa.\nLes companyies que han crescut utilitzant el teletreball, es poden plantejar no tenir oficines de cap tipus i llogar de manera opcional espais quan siguin necessaris. Així ho assegura el cofundador de TRACTR, Antti Tuomela, en una entrevista per Sifted, la plataforma per emprenedors i innovació del Financial Times. Abans de la crisi, els estudis ja indicaven que els espais d’oficines tendien a estar infrautilitzats; els treballadors, de mitjana, no estaven més del 40% de la seva jornada laboral en els seus llocs de treball. Toumela preveu que per 2030 els coworking ocuparan prop del 30% dels espais d’oficines en comparació amb el 5% que ocupen a dia d’avui. Aquesta nova tendència dependrà del tipus d’empresa, ja que no totes les companyies poden estar disposades a barrejar els seus treballadors amb altres en espais conjunts.\nEdificis més oberts i sostenibles\nA més de la rendibilitat de les inversions, les oficines del futur han d’estar pensades per assegurar la salut i seguretat dels treballadors, amb plans més oberts, millor ventilació, passadissos i portes més grans, i més escales. Aquesta és una de les principals conclusions a la qual van arribar diferents experts de Real Estate en una recent conferència organitzada per WIRES, la plataforma de dones professionals del sector. Els immobles sostenibles no només hauran de respectar el medi ambient, sinó també garantir la salubritat dels treballadors.\nUn exemple d’aquestes noves oficines és el que ofereix Cushman & Wakefield, 6 Feet Office, una idea conceptual per ajudar els seus clients a preparar-se perquè els seus treballadors tornin a l’oficina de manera segura.\nEl concepte de 6 Feet Office (sis peus, l’equivalent anglosaxó als nostres dos metres) consta de sis elements:\nAnàlisi: una visió concisa i exhaustiva de l’entorn de treball actual en el camp de la seguretat contra el virus per detectar oportunitats de millora.\nRegles: conjunt de protocols i regles de conducta simples i clares que anteposen la seguretat de tots.\nRuta: estudi de fluxos per cada oficina, que fa que el tràfic sigui completament segur.\nLloc de treball: un lloc de treball adaptat i totalment equipat en què l’usuari pugui treballar de manera segura.\nLíder: un treballador capacitat que assessora i assegura operativament un entorn d’instal·lació segur i de funcionament òptic.\nCertificat: un certificat que indica que s’han pres mesures per implementar un entorn de treball segur contra el virus.\nOficines sense contacte?\nL’estudi d’arquitectura londinenc Zaha Hadid planteja ja en alguns dels seus nous projectes la possibilitat de crear edificis d’oficines “sense contacte”. Segons aquesta nova idea d’arquitectura, els treballadors podrien desplaçar-se per dins de l’edifici sense haver de tocar pràcticament res. Es pot cridar els ascensors des d’un smartphone, evitant la necessitat de prémer un botó tant fora com dins, mentre que les portes de l’oficina s’obriran automàticament a través de sensors de moviment i reconeixement facial. Les persianes, la ventilació i fins i tot demanar un cafè es farà a través del telèfon mòbil, segons ha declarat el responsable del projecte al diari The Guardian. Tenint en compte que el 80% de les malalties infeccioses es transmeten en tocar superfícies contaminades, aquest futur de mans lliures podria posar-se de moda.\nFotografia de Kate Sade a Unsplash\nEconomia Finançament Gestió dels diners Tendències


ESPAI DE MEDIACIÓ I CONVIVÈNCIA: INTERVENCIÓ EN ELS CONFLICTES: experiència d´una tutora de 2n ESO\nINTERVENCIÓ EN ELS CONFLICTES: experiència d´una tutora de 2n ESO\nUn article de la revista Futura que publica la Universitat de València, presenta l´experiència d´una tutora de 2n d´ESO de l´IES Jaume I d´Alfafar. Una proposta per a la resolució de conflictes on la comunicació amb l´alumnat és un punt clau per a tranformar els problemes de convivència en assumptes pedagògics.\nPilar Tormo ens presenta les seves reflexions al començament de curs, a la seva tutoria d´un curs de 2n d´ESO hi ha 7 repetidors amb problemes d´integració.\nA partir d´aques fet, Pilar s´acosta a la realitat de l´alumnat( fent una entrevista prèvia), estableix una relació amb ells, busca els motius que els ha portat aquesta situació, respostes que molts d´ells desconèixen, identifica els seus problemes, que provenen de fracassos i frustacions continuades.\nBusca solucions tot sabent i fent saber als alumnes les limitacions i obstacles que tenen per endavant, però estableix un pla d´acció amb l´alumnat amb la seva acceptació.\n...el convenciment que la cultura fa a les persones més lliures i independents, millors persones, i que eixa aposta paga la pena fer-la.\nPorta a terme un acompanyament de l´alumnat reconeixent la seva singularitat i establint ponts de relació.\nÉs sorprenent que cap d´ells haja mostrat tot allò que diuen els informes i que segurament és cert. Però també és cert allò que ara mostren: desig de ser estimats, desig de ser valorats, desig de ser escoltats, desig d´aprendre.\nCitant a Anna Maria Piussi " cal veure desigs on la societat només hi veu carències"\nLa construcció de un cli\nPublicat per Roser a 13:46\nEtiquetes de comentaris: conflictes, convivència escolar, estratègia educativa, tutoria\nTALLERS DE PREVENCIÓ DE RELACIONS ABUSIVES ENTRE E...\nTREBALLAR VALORS amb Cançons\n" Sumate a la convivencia" Un portal per la conviv...\nLa transformació d´un conflicte, un aprenentatge p...\nINTERVENCIÓ EN ELS CONFLICTES: experiència d´una t...


Primer vol espacial de Richard Branson. Virgin Galaxy\nUn dels episodis clau de la Guerra Freda va ser la cursa espacial entre la Unió Soviètica i els Estats Units, que va tenir com a punt culminant l'arribada de l'home a la Lluna el juliol del 1969. Avui en dia hi ha un cert consens que aquella cursa amb rerefons polític va impulsar la recerca científica a nivells mai vistos i fa poc s'ha estrenat una sèrie, For all mankind, que planteja què hauria passat si els soviètics haguessin arribat a la Lluna abans que els nord-americans. Doncs bé, en l'actualitat, el més semblant a aquell pols de la segona meitat del segle XX és la competició entre tres multimilionaris, Richard Branson, Jeff Bezos i Elon Musk, per ser els primers a explotar l'anomenat turisme espacial, és a dir, que qualsevol pugui volar més enllà de l'atmosfera i veure el planeta Terra des de l'espai.\nDe moment, qui s'ha avançat a la resta és el britànic Richard Branson, que aquest diumenge ha realitzat un vol exitós a bord d'una nau construïda per la seva empresa Virgin Galactic. Es tracta del vint-i-dosè vol de proves de l'empresa, el quart amb tripulació i el primer amb el passatge complet: sis persones. Branson s'ha avançat per uns dies a Bezos, fundador d'Amazon, que té previst realitzar un vol amb la seva empresa de transport aeroespacial, Blue Origin, el 20 de juliol. El tercer en discòrdia, Elon Musk –fundador de PayPal i conegut per la marca de cotxes elèctrics de luxe Tesla–, ha creat la seva pròpia companyia, Space X, i promet viatges a la Lluna per al 2023.\nLa humanitat ha de decidir en quins termes el sector privat pot participar en la cursa de l'espai\nEl cas és que aquesta competència, en principi positiva, planteja un seguit de dubtes ètics per a la humanitat que caldria trobar la manera de resoldre. Fins ara la cursa espacial era cosa de les diferents potències, sobretot quatre: els Estat Units, la Unió Europea, Rússia i la Xina. Les tres primeres van col·laborar en la creació de l'Estació Espacial Internacional, una iniciativa que semblava que enterrava la competència per passar a una etapa de col·laboració internacional. I ara la Xina prepara la seva pròpia estació espacial. Però què passa quan hi intervé el sector privat? I en concret què passa quan els que lideren aquesta cursa són personatges extravagants com Branson o visionaris com Musk que busquen sobretot protagonisme i presència als mitjans per treure'n el seu propi benefici?\nLa comunitat internacional, si és que es pot parlar d'aquest concepte amb claredat, hauria de debatre quina és la millor manera, com a humanitat sencera, de plantejar tot el que fa referència a la cursa de l'espai. Tot i que poden ser complementaris en algun moment, no és el mateix un projecte que busca obtenir rèdits econòmics, com el d'aquestes tres empreses, que una cursa més orientada a la recerca científica en benefici de tota la humanitat. Caldrà decidir, també, si l'espai ha de ser tractat com un espai públic, valgui la redundància, o també es pot privatitzar i en quins termes. O si aquests viatges per a superrics són sostenibles des d'un punt de vista mediambiental. Sembla ciència-ficció, però aquest debat s'ha d'abordar amb urgència.\nRichard Branson Jeff Bezos Elon Musk espai


El fotògraf Eco Lorka ens visita a la clínica aquest novembre – Animalia Barcelona\nTags clinica veterinaria animalia barcelona, dogtour, eco lorka, eco lorka barcelona, fotos gossos, fotos perros, gos\nEl fotògraf Eco Lorka estarà a la nostra Clínica els dies 23, 24 i 25 de novembre. Barcelona és la última ciutat de la seva gira Dogtour, en la que fotògraf i acompanyant caní han recorregut diferents ciutats espanyoles retratant a gossos.\nDes del mes de febrer de 2017, i partint de la seva ciutat natal, Sevilla, han estat a Còrdova, Saragossa, Pedrezuela, Salamanca, Granada, Bilbao, Múrcia, Valladolid, Cadis, Tarragona, Burgos, València i Madrid.\nLes fotografies d’Eco, com podreu veure, són senzilles, directes, com ell mateix ens explica “M’agrada retratar l’essència de cada animal. Els aspectes comuns que les seves famílies reconeixen. I ho faig amb la dignitat que es mereixen, amb tot el que la paraula “dignitat” implica. Per això de moment faig servir un esquema senzill, una il·luminació pictòrica i busco el semblant més just per a cada un dels que posen per a mi.\nEls que us vulgueu que Eco us faci un petit reportatge i us volgueu inscriure a l’esdeveniment o demanar més informació ho podeu fer a través del seu web on trobareu el link a les seves xarxes socials.


Rebuig a la instal·lació de càmeres de vigilància | el malgratenc\nRebuig a la instal·lació de càmeres de vigilància\nPosted on 23 Mai, 2016 by elmalgratenc\nDoble argumentació del govern local (PSC-JxM) per justificar una mateixa cosa. Mentre per una banda reconeix que les càmeres de vigilància han de servir per prevenir delictes, per un altre costat argumenta que es tracta d’una eina per millorar el trànsit als carrers del municipi. Aquest últim raonament és el que es dóna oficialment per tal de poder treure els diners que costen, uns 200.000 euros, del superàvit que té l’ajuntament. La normativa actual permet dedicar diners d’aquest superàvit a càmeres de trànsit, però no de seguretat.\nLa Candidatura d’Unitat Popular (CUP), a través d’una nota de premsa, explica que el govern està dient una cosa per una altra per tal d’esquivar la llei que, insisteix, “no permet la inversió del superàvit en seguretat”. Assenyala que presenta al·legacions a la modificació pressupostària que aprova la despesa de les càmeres de vigilància.\nA més, la candidatura proposa que aquests 200.000 euros es destinin a realitzar millores en els carrers Llibertat, Sant Pere i Pintor Fortuny ja que, consideren, estan “malmesos o deixats”.


El PS insta Govern a pagar un subsidi d'atur de 1.300 euros al mes als autònoms sense activitat - Poble Andorrà\nEl PS insta Govern a pagar un subsidi d’atur de 1.300 euros al mes als autònoms sense activitat\nPer als treballadors per compte propi que han d'estar a casa per tenir menors de 14 anys proposa 790 euros al mes\nEl Grup Parlamentari Socialdemòcrata ha fet arribar a Govern un paquet de modificacions dels reglaments de prestacions per fer front a la crisi de la COVID-19. Una de les grans aportacions del PS és l’ajuda específica per autònoms. En aquest sentit proposen que Govern es faci càrrec d’una prestació per desocupació per autònoms (uns 1.300€) i que no només es pagui durant període de crisi sanitària, sinó també més enllà per permetre la reactivació de l’economia un cop acabada la crisi. El Primer Secretari del PS, Gerard Alís, ha volgut destacar la importància de tenir especial atenció als autònoms: “Les petites i mitjanes empreses són una part molt important del nostre teixit econòmic: no només perquè tradicionalment Andorra s’ha format per petites i mitjanes empreses sinó perquè arran de la darrera crisi financera molts assalariats es van convertir en autònoms.\nEn aquest sentit, la formació ha proposat a Govern una mesura “similar a la prestació que existeix per assalariats i que permet garantir uns ingressos durant aquest període El PS demana una prestació per desocupació de 1.300€ per als autònoms. Els socialdemòcrates han entregat a Govern un nou paquet de modificacions dels reglaments de prestacions per fer front a la crisi de desocupació involuntària. L’ajut rondaria al 60% del salari mitjà, que demanem que es matisi en funció dels seus ingressos, tal com es fa amb la quota de la CASS”, ha exposat Alís. Des del PS també demanen que els treballadors per compte propi que puguin treballar però que s’hagin de quedar a casa per la cura de menors de 14 anys o fills amb discapacitat percebin una tercera part del salari mitjà interprofessional (709 €).\nEls socialdemòcrates també han proposat la simplificació dels tràmits per demanar i obtenir els ajuts: “Cal fer un esforç per agilitzar l’accés als crèdits tous als autònoms i a les petites empreses. Llegint els decrets sembla que estiguin destinats a grans empreses amb departaments financers que poden recollir i presentar tota la documentació que es sol·licita”, ha explicat Alís, que ha volgut remarcar la importància de facilitar les tasques per mantenir l’existència d’aquestes petites empreses. El finançament d’aquestes mesures hauria de sortir del Pressupost de l’Estat: “És una mesura no contributiva que pot formar part del conjunt de mesures econòmiques que Govern posa a disposició de la ciutadania per fer front a la crisi” ha explicat Alís.\nAl document, el PS també aporta una sèrie de propostes de modificacions del Reglament de les prestacions econòmiques dels serveis socials i sociosanitaris en relació amb els ajuts a l’habitatge i per desocupació involuntària per a assalariats. Amb aquestes mesures el PS vol, d’una banda, proveir de recursos la ciutadania per fer front a les despeses directament relacionades amb el lloguer i, de l’altra, augmentar recursos per a les famílies per fer front, indirectament, a les despeses sobrevingudes per l’aturada de l’activitat econòmica. Es persegueix doncs, eixamplar la base de les persones que hi tenen dret, rebaixant el temps que es disposa de l’ajut.\nMascaretes Andorra ja ha entregat 3.700 unitats a Govern\nLa demagògia barata ja està en funcionament. I per què no 2.000 euros com algú apuntava a les xarxes socials? Si totes les propostes del PS són com aquestes, malament rai. Que es posin a treballar una mica tots els polítics, que per a això els estem pagant, i no llencin idees només per guanyar adeptes a la seva causa, no intentin prendre el pèl a la ciutadania. El que necessitem és una mica de seriositat en aquests temps de crisi, també per part dels governants, evidentment.


Vodafone oferirà dades il·limitades i gratuïtes per Nadal\nVodafone fa un gran regal a tots els seus clients aquest Nadal\nAquells clients que ja estiguin subscrits a l’oferta il·limitada se’ls oferirà un 'V-Multi Tracker'\nper Mireia Muñoz divendres, 6 de desembre 2019 - 09:26h\nVodafone ha volgut celebrar l'èxit d'aquest any llençant una promoció als seus clients | EP\nRegal de Nadal anticipat pels clients de Vodafone. La companyia oferirà dades mòbils il·limitades durant les vacances de manera completament gratuïta. A aquells clients que ja disposin d’aquesta tarifa il·limitada se’ls regalarà un dispositiu 'V-Multi Tracker' amb un any de servei, segons ha informat l’operadora en un comunicat.\nVodafone ha decidit realitzar aquesta oferta per l’èxit amb el qual tancarà l’any. Així, expressen que volen celebrar «tres fites que s’han produït aquest any: el llançament de tarifes il·limitades, la comercialització dels primers serveis 5G i que l’operadora és l'agregador més gran de cinema i sèries del mercat».\nLes tarifes s’activen des de l’app\nEls clients que vulguin gaudir d’aquesta oferta ja poden activar les dades il·limitades a través de l’aplicació ‘Mi Vodafone’ i l’activació es podrà fer fins al 10 de gener. Quan s’hagi realitzat, el servei estarà disponible fins al 31 de gener de 2020.\nEls clients que ja tinguin aquesta tarifa contractada rebran un localitzador 'V-Multi Tracker' amb un any de servei, una promoció valorada en 63,90 euros. L’oferta serà limitada a un dispositiu per client i, una vegada acabada l’any de la promoció, el preu de la subscripció mensual serà de dos euros.\nEls clients podran sol·licitar el 'V-Multi Tracker' a través de l’app ‘Mi Vodafone’ des d’aquest moment i fins al 10 de gener. Quan rebin el dispositiu al domicili, haurà d’activar-ho a l’aplicació ‘V by Vodafone’ abans del 25 de gener per poder gaudir de la subscripció gratuïta. La promoció és limitada a 33.000 V-Multi Tracker.\nArriba Movistar + Lite, el Netflix de Movistar\nSancionen Telefònica amb 6 milions d'euros per «discriminació» davant dels seus competidors\nPrimeres proves de la barrera que protegirà Venècia contra marees\nTecnologia Ofertes Festes de Nadal


Cors, petons i barrets de festa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCors, petons i barrets de festa\nenric badia 08.10.2019 | 23:12\nQuatre fotos penjades de l'últim restaurant visitat; o de belles joves (i nois, que també s'hi saben posar, ells) que es posen davant la càmera del mòbil per sentir-se guapes, guapes; o del darrer viatge que s'ha fet; o de la trobada amb les amigues de l'institut; o propaganda d'algunes activitats (sortides de nit, de compres o, simplement, d'esbarjo i viatgets). És l'Insta, com en diuen el joves; Instagram, amb totes les lletres. És un dels invents que tenim en un dels petits requadres del nostre telèfon mòbil.\nL'Instagram, com el Twitter, o com qualsevol altre sistema que ens permeti fer comentaris sobre imatges i textos que altres han penjat, pot ser una eina endimoniada, però, sobretot, és un espai per rebre satisfaccions, perquè un t'aplaudeixi la fotografia que has penjat i l'altre t'enviï petons.\nRepassant l'Instagram, hi trobo buits en algunes persones. Hi veig algun Junqueras proactiu, però és el germà de l'Oriol; hi veig l'espai de Jordi Cuixart, però amb fotos de fa 2 anys o més; el Raül Romeva, abraçat a la Muriel Casals; o el de Josep Rull, que hi manté fotos de la seva etapa com a conseller.\nAviat s'ha de conèixer la sentència del procés. Per mínima que sigui la sentència (i ningú diu que sigui mínima), tindrà conseqüències prou greus. De fet, els Jordis (Sànchez i Cuixart) aviat farà dos anys que són en presó preventiva. I a l'Insta, cors, petons i barrets de festa.


Ajuts al transport públic per a persones en situació d'atur - Notícies de l'Ajuntament de la Vila de Masquefa\nL’Autoritat del Transport Metropolità (ATM) facilita l’adquisició d’una targeta T-Mes bonificada al preu d’una T-10 d’una zona. Consulta el díptic informatiu en aquest enllaç.\nL’Ajuntament de Masquefa informa que les persones en situació d’atur i que reben una prestació pública de qualsevol administració inferior al salari mínim interprofessional (SMI) poden comprar aquesta T-Mes bonificada des del passat 1 de març del 2017. El preu d’aquesta nova targeta és de 9,95 euros, independentment del nombre de zones, i suposa una bonificació superior al 80% respecte el cost actual.\nAquesta actuació realitzada per l’ATM té l’objectiu de facilitar la mobilitat a les persones aturades en procés de cerca de feina. Per tenir accés a l’ajut, cal complir un dels següents requisits:\n– Rebre un subsidi o ajut per desocupació d’un import inferior al salari mínim interprofessional (SMI).\n– Rebre qualsevol ajut inferior a l’SMI o bé no rebre’n cap però haver estat inscrit/a com a demandant d’ocupació durant un mínim de 12 mesos en els darrers dos anys i trobar-se en un procés actiu de cerca de feina.\n– Rebre un ajut dels serveis socials d’un ajuntament integrat dins l’àmbit ATM de l’Àrea de Barcelona inferior a l’SMI i no rebre cap ajut per part de l’Estat.\nLes persones interessades han d’obtenir prèviament un certificat que acrediti el compliment d’algun d’aquests requisits. Aquesta informació es pot demanar al Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE), a l’Oficina de Treball del Servei d’Ocupació de Catalunya (SOC) o a l’Ajuntament de Masquefa. En el cas d’adquirir-ho a través de la documentació de l’Ajuntament o el SEPE, només es podrà adquirir una targeta T-Mes bonificada d’una zona. D’altra banda, la targeta que es podrà adquirir variarà entre una i sis zones amb el document del SOC.\nCategoria: GeneralPer Ajuntament de Masquefa 09/03/2017\nAnteriorPrevious post:Fira Futur creix i es consolida en la seva onzena edicióSegüentNext post:Arriba la vuitena edició de la plantada d’alzines al Bosc dels Infants


Marzà: 'Inaugurem la quaranta edició d'Ensems amb el pressupost més alt de la seua història i dediquem el festival a Carles Santos' - Valencia noticies\nSegons el conseller, «aquesta edició reuneix propostes sonores i transversals del panorama estatal i internacional, que suposen un referent a escala europea per als experts d’aquest sector musical, però que volem que siga també un referent per a tots els públics».\nEn aquest sentit, el responsable de Cultura de la Generalitat ha fet èmfasi que «per a aconseguir-ho, el primer que hem fet ha estat augmentar-ne el pressupost.\nEn aquesta edició, per part de Cultura de la Generalitat, s’ha incrementat el pressupost fins als 165.000 euros, entre organització, programació i promoció que, a més de l’aportació econòmica de l’Ajuntament de València i el que li correspon a l’INAEM, suma un total aproximat de 235.000 euros, el més alt de la trajectòria del festival».\nEn relació a l’obertura del festival al públic en general, Marzà ha destacat l’exposició commemorativa dels 40 anys d’Ensems, que s’inaugura el dijous 13 d’abril a La Nau de la Universitat de València «per a donar a conéixer la trajectòria d’aquest festival durant quatre dècades i l’empremta que ha deixat durant aquest temps en l’experimentació sonora, tant en el nostre àmbit com a escala internacional».\nEn relació a Carles Santos, Marzà ha declarat que «dediquem obertament aquesta edició a l’artista, músic i compositor valencià de primer ordre que ens va deixar fa poc, però que ens ha nodrit amb un llegat enorme, ja que ha obert molts d’aquests camins de l’escolta. Li farem un concert-homenatge el 20 d’abril al Centre del Carme. Un concert protagonitzat per 5 dones que van seguir Carles Santos en diversos moments de la seua trajectòria».\nEl conseller ha destacat el treball de formació musical que suposa un espai sonor com Ensems: «És més que un festival, és també una plataforma que reuneix l’exploració sonora mitjançant els ‘workshops’ i les trobades de composició. A més, hem incidit en una participació més elevada als espectacles que hem programat dels músics de base que estudien als nostres conservatoris i també dels que formen part de bandes de música».\nSegons Marzà, «l’inici del festival el fem a la catedral de la pilota valenciana. Potser us pregunteu quina relació té un festival d’exploració de la sonoritat amb el trinquet de Pelayo. Molta, perquè ací es genera sonoritat a colp de pilota. Prenent això com a referència, hem unit esport, tradició i música de nova creació».\nSota el lema «Camins de l’escolta», Ensems pretén que la ciutadania s’aprope a la música de nova creació i les noves tendències sonores experimentals, amb la convicció que les propostes presentades en aquesta edició no deixaran indiferent ningú.\nTota la informació d’Ensems en http://www.ensems.com


La concursant de ‘GH 16’ Carolina Vico, embarassada\nTot i que encara no ha completat els tres mesos d’embaràs, la model no ha pogut evitar anunciar la seua futura maternitat\nCarolina Vico prompte serà mare | INSTAGRAM\nLa concursant de ‘GH 16’, Carolina Vico, ha anunciat a través de les seues xarxes socials que està embarassada. La model i el seu home Joaquín, amb qui es va casar fa un any, s’han mostrat molt il·lusionats amb l’arribada del seu primer fill.\nLa jove es troba en un dels millors moments de la seua vida, i no ha pogut esperar més per a anunciar la fantàstica notícia, a pesar de què encara no ha completat el primer trimestre d’embaràs. Per les paraules de Carolina i el seu home, tot fa pensar que és un xiquet molt desitjat i buscat i, per això, ho han fet públic tan prompte.\nLa parella ha triat Instagram per a donar la bona nova a tots els seus seguidors. I han compartit una foto molt bonica, a on apareixen els futurs pares abraçats enmig de la natura i Carolina mostrant una ecografia del xiquet.\nA més, la model adjuntava el text següent: «El millor de les nostres vides està per arribar. La veritat és que quan desitges alguna cosa tant i tant, no et passen els dies i, menys, les setmanes i no parlem dels mesos!!! Estem desitjant que passe el temps molt ràpid perquè ja ens morim de ganes de poder abraçar-te i tindre't entre els nostres braços!! Eres i seràs el més important de les nostres vides!!».\nUn preciós escrit que demostra que a la parella se li han fet molt llargs estos primers mesos, pel fet de ser pares primerencs. I, en eixe sentit, molts dels comentaris són per a aconsellar als jóvens que disfruten d’este moment tan especial i no tinguen pressa.\nPrompte faran un any de casats\nD’ací a pocs dies la parella celebrarà el seu primer aniversari de matrimoni amb la mirada posada en la família que estan a punt de construir. I esta imatge que han compartit en Instagram demostra que Carolina i Joaquín es mostren més units i feliços que mai.\nA més, en moltes publicacions del perfil de Carolina, la parella ha demostrat el seu gran amor en unes quantes fotos que han publicat. En algunes d’elles, Carolina fa referència a un dels moments més feliços quan es va casar amb Joaquín.\nPer la seua banda, Joaquín no es queda curt en els seus comentaris cap a Carolina i li mostra la seua complicitat: «(...) Mil gràcies pels teus besos, per les teues carícies, les teues abraçades, els teus somriures, gràcies per estar amb mi cada dia, jo no aguantaria ni un minut sense tu, t’estime més que a la meua vida», li comentava Joaquín en una foto publicada per la seua parella.\nLaura Escanes mostra, orgullosa, la seua incipient panxa d’embarassada.


El Govern continua la tramitació de la queixa sobre vulneració de drets lingüístics d’una pacient del Servei de Salut\nEl Govern continua la tramitació de la queixa sobre vulneració de drets lingüístics d’una pacient del Servei de Salut NNota Informativa\nEl Govern de les Illes Balears manté obert l'expedient que tramita el Servei de Salut en relació amb el cas de discriminació lingüística al Centre de Salut de Son Pisà.\nLa Direcció General de Política Lingüística s'ha adreçat al Servei de Salut per aclarir l'estat de tramitació d'aquest cas després de les informacions respecte del possible tancament del cas amb una resolució des de l’IBSalut.\nAmbdós òrgans del Govern s'han de coordinar pel que fa a les qüestions lingüístiques en l’àmbit sanitari, i en especial pel que fa als drets lingüístics.\nEl Govern està encara recopilant tota la informació i fent els tràmits necessaris per garantir que es respecta la normativa. El Servei de Salut es compromet a enviar tota la informació a l’Oficina de Defensa dels Drets Lingüístics i a la Direcció General de Política Lingüística.\nCal recordar que, a més de la reclamació presentada al Servei de Salut, també n'hi ha una altra davant l'Oficina de Defensa dels Drets Lingüístics. Des de l’Oficina s'aposta per la mediació com la via preferent per resoldre els casos de discriminació lingüística.\nDes del Govern de les Illes Balears se seguirà treballant perquè els ciutadans puguin exercir tots els seus drets i per millorar l'atenció assistencial, que no es pot donar sense una bona comunicació entre pacient i professional sanitari.


Ajuntament de Sant Andreu de Llavaneres - Ràdio Llavaneres estrena un informatiu quinzenal\nPortada > Notícies > Marcs > Societat > Ràdio Llavaneres\nNotícies | PUBLICAT 15.04.2014\nRàdio Llavaneres estrena un informatiu quinzenal\n"15 dies" combina notícies d'actualitat amb una entrevista en profunditat\nRàdio Llavaneres estrenarà el proper dissabte 19 d'abril un nou espai informatiu que, quinzenalment, parlarà de l’actualitat al municipi. 15 dies és el nom d'aquest nou informatiu de l’emissora municipal. S'hi explicarà què ha passat al poble les darreres dues setmanes, donant veu als seus protagonistes. El programa també servirà per avançar algun dels actes més destacats de l’agenda i inclourà una entrevista en profunditat a un personatge del poble.\nEl programa pilot s'emetrà el proper dissabte 19 d'abril, a les 9 del matí i a les sis de la tarda, pel 107,8 de la FM, Ràdio Llavaneres, i es podrà tornar a escoltar dimecres 23 d'abril, en les dues franges horàries.\nEl canvi de govern, la festa del Pèsol i Sant Jordi són alguns dels temes dels quals se'n parla. I l'entrevistat d'aquest primer programa és Xavi Mora.\nPodeu escoltar Ràdio Llavaneres, aquí.


Els dos sectors acorden seguir col·laborant per abordar diferents qüestions en les que ja treballa l’Ajuntament com és un pla d’acció integral per reduir la venda ambulant irregular i el control dels habitatges d’ús turístic il·legals\nRedacció Sitges 06-08-2020 8:45 Lectures 1838\nAjuntament i sectors econòmics de Sitges negocien el seu retorn al Pacte Local post covid-19. Ajuntament de Sitges\nEl regidor de Relacions Institucionals i Turisme, Luis Miguel Garcia; el regidor de Promoció Econòmica i Platges, Guillem Escolà, i representants de l’Associació Turística de Serveis de Platges (ATSPS), el Gremi d’Hostaleria de Sitges (GHS) i l’associació Sitges Comerç s’han reunit aquesta setmana per establir línies de treball conjuntes que donin resposta a les peticions del sector.\nL’Ajuntament treballa en una sèrie d’acords que permetin recuperar la presència dels principals sectors econòmics al Pacte Local per a la Recuperació Socioeconòmica de Sitges. Després que l’Associació Turística de Serveis de Platges (ATSPS), el Gremi d’Hostaleria de Sitges (GHS) i Sitges Comerç, comuniquessin el seu abandonament del Pacte, la setmana anterior, el consistori demana “la reconsideració de la decisió de les respectives assemblees”, com ha afirmat el regidor de Relacions Institucionals i Turisme, Luis Miguel Garcia. “Volem treballar junts pel futur de Sitges, amb la mirada posada en el dia d’avui, per encarar els problemes actuals amb total determinació, malgrat la complexitat del moment”, ha afegit el regidor de Turisme.\nEl regidor de Promoció i Platges, Guillem Escolà, destaca que “el pacte per a la recuperació socioeconòmica marcarà un pla d'actuació a mig termini”. Per aquest motiu, el regidor insisteix també en que “els tres sectors econòmics de Sitges han de estar dins el Pacte i participar directament en cadascuna de les accions i els acords que es decideixin, ja que ells són una part fonamental”.\nEl compromís de l’administració local és seguir abordant la venda ambulant irregular potenciant les accions socials i policials i la seva comunicació. L’ajuntament s’ha compromès també a seguir treballant per cercar solucions que permetin estabilitzar la sorra de les platges i ha recordat que es mantenen les inspeccions dels Habitatges d’Ús Turístic il·legals (HUT). També es continuarà potenciant la campanya de seguretat sanitària a través d’informadors.\nEls acords passen també per altres mesures com l’elaboració d’un decret amb el que l’Ajuntament ja treballa per donar base legal a les activitats musicals a terrasses i locals, la reobertura al trànsit al passeig Marítim i estudiar l’habilitació d’un carril bici a la zona del passeig. També es valorarà la revisió per a possibles millores de la recollida selectiva de residus als establiments i a les guinguetes.\nEn les converses amb l’administració ATSPS, GHS i Sitges Comerç han manifestat també la necessitat d’establir un mecanisme efectiu de col·laboració públic - privada i han demanat també estudiar la representativitat dels sectors econòmics dins el Pacte per la Recuperació Socioeconòmica de Sitges.


Joan Martí: “Tenim 321 malalts ingressats amb Covid-19”\nJoan Martí: “El confinament hauria d’haver estat més agressiu”\nEl castellarenc Joan Martí, director del Taulí, en una imatge d'aquest dimecres a l'Hospital || Q. Pascual\nFa gairebé quaranta anys que és metge i des de fa sis és director general de l'Hospital Taulí. Joan Martí és un dels castellarencs que està en primera línia en la lluita aferrissada contra el coronavirus.\n- L’Hospital Taulí ha arribat al col·lapse?\nEncara no. La veritat és que el nombre de llits destinats a atendre malalts amb Covid-19 creix cada dia. Ara per ara, no estem col·lapsats, tot i que cada vegada hi ha més persones ingressades amb coronavirus.\n- Hi ha capacitat per atendre altres urgències que no estiguin relacionades amb la Covid-19?\nSí. El que hem fet és diferenciar el circuit d’aquelles persones que tenen sospita de Covid-19, que entren per un altre lloc, dels pacients que no en tenen. També hem pres la decisió de separar el circuit de les urgències d’adults del pediàtric. Les urgències pediàtriques entren pel vestíbul de l’hospital. Hem habilitat uns espais per atendre les consultes externes.\n- Quantes persones infectades per coronavirus hi ha a l’hospital?\nTenim 321 malalts ingressats amb Covid-19, i s’han habilitat sis plantes de l’hospital exclusivament per a pacients amb coronavirus. De moment s’han produït 46 altes i 74 defuncions.\n- Quin és el protocol que se segueix amb les persones que presenten símptomes de Covid-19?\nQuan un pacient arriba a urgències i presenta sospita de donar positiu per coronavirus, amb simptomatologia de febre i problemes respiratoris, des d’urgències se l’atén en un lloc diferenciat. A partir d’aquí, en funció dels símptomes i del resultat de la prova del Covid-19, es decideix si el pacient s’ingressa o no.\n- A través de quins canals s’informa les famílies dels pacients?\nA partir d'aquest divendres, l'aïllament serà total, fora de situacions de final de vida, que es facilitarà l'acompanyament de familiars. No s'admetran visites a cap de les àrees d'ingrés. De fet, articularem un sistema pel qual podrem informar de manera proactiva les famílies de la situació sanitària del seu familiar. A banda d’això, hem alliberat els telèfons perquè no tinguin cost i els malalts puguin parlar amb les seves famílies a través d’un telèfon convencional. En els casos que hi hagi més dificultat, estem treballant perquè puguin parlar a través d’un telèfon mòbil i fins i tot fer una videoconferència.\n- Quina és la capacitat màxima d’ocupació del Taulí?\nLa corporació disposa de 700 llits en total. Evidentment, hi ha malalts amb Covid-19 però també altres malalts. Hem restringit l’entrada de pacients que no sigui imprescindible, i també donem les altes tan aviat com sigui possible. En aquest sentit, hem establert mecanismes perquè els parts tinguin una durada mínima i tot un conjunt d’accions per aconseguir disposar del màxim de llits per a aquells malalts que tenen simptomatologia del Covid-19 i que tenen criteri d’ingrés.\n- Quants tests de coronavirus heu fet?\nHem fet 1.600 tests. Hem augmentat la capacitat i en produïm 160 al dia. La majoria dels tests que hem fet són persones que venen de l’hospital. Abans s’havia muntat un circuit diferent des del SEM i s’enviaven les proves a altres laboratoris.\n- Disposeu de recursos suficients per atendre els pacients i per protegir els professionals sanitaris?\nHi ha hagut dificultats per trobar material i ha escassejat. El que hem fet és administrar-lo tan bé com hem sabut per tal d’aconseguir la màxima protecció dels nostres professionals. Si els nostres professionals emmalalteixen, no podrem donar la resposta que volem. Afortunadament, és una qüestió que, en referència al material de protecció, s’està resolent. Quant als respiradors, és un aspecte que no hem resolt del tot, però hem fet un esforç importantíssim i hem rescatat tots els respiradors que teníem a la casa. Hem passat de tenir una UCI amb capacitat per a 30 persones a poder atendre 86 pacients.\n- Consideres que les mesures que s’han adoptat des de l’administració pública són suficients per combatre la malaltia?\nAlgun impacte tindran, però malauradament es van adoptar tard. Respecte al confinament, hauria d’haver estat més agressiu i que comportés la paralització de tots els sectors que no fossin estrictament imprescindibles per a les necessitats alimentàries i de supervivència de les persones, i l’atenció sanitària.\n- S’han sumat a l’equip de l’hospital professionals jubilats o estudiants dels últims cursos de medicina?\nHem incorporat algun professional jubilat, i a partir d’aquesta setmana arribaran estudiants d’infermeria i de medicina dels darrers cursos. Sobretot incorporarem titulats, que han acabat la carrera de medicina i que han aprovat l’examen per triar especialitat, és a dir, metges residents, que duran a terme tasques de suport als nostres professionals.\n- Cada vespre la ciutadania agraeix l’esforç dels sanitaris amb aplaudiments. Aquest escalf us encoratja a seguir treballant?\nAgraïm molt les mostres de suport i d’escalf de la ciutadania. La situació no és senzilla. Encara que és la nostra feina, atendre persones amb qui tens un risc de contagi genera inquietud. També agraïm les donacions de material per part de persones i entitats que ens han fet avançar i poder cobrir les necessitats que teníem. Cal remarcar l’extraordinària i magnífica dedicació que estan demostrant tots els professionals del Taulí, des dels metges fins al servei de neteja. Tothom. L’esperit que es respira és de treballar de la millor manera possible i atendre les persones com es mereixen.\n- Estàvem preparats per gestionar una pandèmia?\nLes institucions sempre tenim fets plans de contingència per a grans catàstrofes, però no ens plantejàvem que es pogués produir una pandèmia d’aquesta categoria. Preparat no estàs, però comptem per gestionar-ho amb la professionalitat sanitària de tota la gent que treballa al Taulí, i la dedicació i coneixement acumulat per organitzacions com la nostra.\nJéssica Lomas: "El reconeixement ens empeny a seguir lluitant contra el virus"\nMaria Antònia Vilardebó: "Quan vaig començar a viatjar, vaig sentir què era la llibertat"\nGemma Modinos: "La ment humana i el trastorn mental sempre m’han fascinat"


Camil Ros: 2010\n100.000 llocs de treball són els que s'han perdut a l'industria catalana entre l'any 2008 i el 2009, un 20% del total, allò que va començar com una crisi financera i immobiliària ha impactat de ple en el cor de l'economia productiva, els 100.000 de treball destruïts si els amplien a les empreses de serveis a les industries es converteixen en 166.000.\nPerò no tota la destrucció d'ocupació ha estat per la crisi econòmica ben be, una part han estat o acomiadaments preventius o reestructuracions encobertes, ja que el 60% d'aquest acomiadaments es va produir el 2008 abans o just en l'inici de la crisi, i també afegir que hi ha hagut més destrucció d'ocupació que pèrdua de pes econòmic, el PIB industrial el 2008 va caure un 2,5% i el 2009% un 12,9%, mentre que l'ocupació ha arribat al 20%.\nLa crisi a la industria és dura i encara continua, pràcticament tots els sectors han quedat afectats, excepte l'alimentació i el farmacèutic, tots tenen resultats negatius i tots destrueixen més llocs de treball que pes econòmic perdent, per tant tot i que l'industria és de l'àmbit amb millors relacions laborals, també hi ha males practiques empresarials, que aprofitant el paraigües de la crisi, s'han dedicat a acomiadar gent sense causa, amb l'excusa de la liquiditat i de la baixada de vendes, amb acomiadant via individual o col·lectiva, la gent amb més antiguitat o que no agradava.\nAmb la reforma laboral aquests acomiadaments preventius o reestructuracions encobertes encarà podran ser més, ja que amb la modificació de causes d'acomiadament, aquest serà més fàcil, ara ja les deslocalitzacions tenen cobertura legal, i més barat ja que els costos d'acomiadament en baixat un 56%.\nHem de salvar a l'industria, amb polítiques industrials que vagin cap al canvi de model productiu, però també hem de salvar l'industria d'aquelles empreses que no aposten per la qualitat i l'estabilitat en l'ocupació, com es demostra en aquest informe. El sindicalisme sempre serà un aliat de l'industria com a motor de l'economia del país, però tampoc deixarem de denunciar les males practiques laborals a l'industria també.\nveure informe complert sobre l'ocupació en l'industria\nEtiquetes: crisi econòmica, sindicalisme, vaga general\nAquest país ni s'atura, ni l'aturen, i si l'adormen es tornar a despertar. Aquest país que el volen dividir: és un sol poble, que sap trobar quan cal tot allò que l'uneix.\nAquest és un gran poble, he vist molta gent junta i caminant endavant: gent jove, gent gran, gent del nord i gent del sud.\nLa gent vol viure en pau, la gent no vol que d'altres els hi diguin el que han de fer, quan tots junts ha decidit majoritariament cap a on volien anar.\nLa gent ha dit prou, i si el que teníem per d'altres era molt, ara en volem més.\nVolem més per poder viure millor i per poder decidir lliurement el nostre camí, serem nosaltres el que decidirem, si ens volen parar durant el camí o volem seguir caminant.\nNo hi ha sentència ni llei que anul·li l'anhel d'un poble, no hi ha amenaça que faci agenollar-nos.\nHem sortit i tornarem ha sortir quan calgui, hem sortit per dir-vos nosaltres decidim i sobretot seguirem decidint.\nEtiquetes: pensaments en prosa, social i nacional\nel 40% cobra menys de 1000€\nInforme de la campanya "posa't a 1000"\nun resum de l'informe\nA Catalunya, dels 159 convenis col—lectius sectorials (provincials i d’àmbit\nautonòmic català), el 36.4% tenen salaris per sobre els 1.000 euros; és a\ndir, 4 de cada 10 convenis (58 convenis).\nEl 55.2% del total de persones sota el paraigua dels 159 convenis (més\nd’1 milió de persones) tenen salaris per sobre dels 1.000 euros.\nA Catalunya queden encara 1.427.7011 persones assalariades que cobren\nper sota dels 1.000 euros. Si tenim en compte que el total de persones\nassalariades a Catalunya és de 3.523.400 persones, estem parlant del 40% del\ntotal d’assalariats. En aquests 3 anys de campanya hem reduït el col—lectiu\nd’inframileuristes en un 15.5% (al voltant de 260.000 persones menys).\nEl 49% de les dones ocupades són inframileuristes (784.441 dones).\nL’edat també és una variable que condiciona el ser o no ser inframileurista:\nEl 88.7% (24.055) dels joves de menys de 18 anys cobren per sota\nels 1.000 euros.\nEl 72.5% (339.075) dels joves entre 18 i 25 anys són inframileuristes\nImmigració, Vic, política, vots i cohesió\nVic sempre havia estat una referència en polítiques d’immigració i a partir d’ara serà una referència per aquells que de l’immigració només els interessa treure redits electorals.\nTothom que treballa en polítiques d’immigració sap que el registre d’empadronament no és el culpable dels mals d’immigració, si hi ha pisos patera o hi ha gent que cobra per permetre empadronar en apartament turístics, la solució no és prohibir l’empadronament a la gent sense papers. És com si ara l’Ajuntament de Girona prohibís l’empadronament als nens, per així evitar que els pares els empadronin a cases de parents o amics per escollir l’escola a on volem anar i no a la que els toca. No solucionarien el problema i deixaríem els nens sense escola.\nEls partits del tripartit de Vic (CIU, PSC i ERC), no han estat a l’alçada del moment, qüestions com l’immigració cal tractar-les amb debat si, però també i sobretot amb consens i en èpoques de crisi econòmica més, segurament el debat ha anat més enllà d’a on volien arribar, per evitar el creixement de l’Anglada a Vic, que en part ho poden haver aconseguit, l’hi han fet la campanya al conjunt de Catalunya. I mentrestant algunes de les direccions catalanes d’aquests partits, tots ells signants del Pacte Nacional per l’Immigració, xiulen com si a ells no els anès la cosa, perquè no han tingut la mateixa contundència que amb el magatzem de residus nuclears a Ascó.\nLa política no és pot reduir a vots només, hi ha qüestions de més llarg recorregut que han d’estar per damunt del redit puntual. La política te una funció també d’avantguarda, de pedagogia, de cohesió, de construir camí,... i de vegades no s’ha de dir només el que la gent vol sentir en aquell moment, així pots gestionar el present i continuar en el poder o tenir un creixement, però no es construeix el futur.\nSi hem de fer novament el debat de l’immigració el fem, però sobre problemàtiques reals, i amb la voluntat de crear consensos. Les societats han de crèixer en progrés i cohesió social, són aquestes les que després seran més prosperes i competitives econòmicament i el repartiment de la riquesa arribi a tothom, vinguin dels Nord o del Sud.\nNota: m’agrada l’article d’en Carles Campuzano\n4000 EROs i 120000 persones afectades\nLa UGT de Catalunya hem presentat l’informe dels Expedient de Regulació d’Ocupació ERO del 2009, prop de 4000 ERO’s registrats -3936- i 120.000 persones afectades -119.858- i la mitjana mensual és pràcticament la mateixa des de l’inici de l’any, aquestes dades constaten que amb 4000 ERO’s que és fals afirmar que hem tocat fons i menys que hi ha recuperació.\nEls resultats ERO’s registrats del 2009 són 5 vegades que el 2008 i 8 vegades més que el 2009, aquest any ha estat l’any de la crisi, els ERO’s són la punta de l’iceberg de la destrucció d’ocupació, quan ja s’han produït la no renovació dels contractes temporals i els acomiadament individuals principalment de la gent de menys antiguitat llavors venen els ERO principalment d’extinció.\nEls ERO’s de suspensió són els més utilitzats 100.000 persones afectades junt amb els de reducció de jornada 105000, aquest són els que de moment han aturat que la destrucció d’ocupació fos major, aquest expedient la causa principal és la liquiditat i després la crisi de consum, i per tant si cap de d’aquest dos indicadors millora, podríem tenir un creixement potencial de l’atur de prop del 20%, en aquest moment l’atur registrat és d’unes 560000 persones i si sumesim aquest ERO arribariem a prop dels 700.000.\nEn aquest informe es trenca el mite de que els ERO’s només els utilitza la gran empresa, el 81% de les empreses que han presentat ERO’s són de menys de 50 treballadors i d’aquestes prop del 50% són de menys de 10 treballadors.\nEn l'informe complert també hi ha les dades comarca a comarca i per tipus d'ERO.\nDescarregar informe complert ERO’s 2009\nTarifes i salaris\nbon any 2010, depen d'en quin plan vingueu\nVinyeta molt bona per començar l'any al bloc chocolate para picatostes


Els seus promotors, membres de l’associació esportiva CorreCATagafo, la defineixen com “una carrera organitzada per corredors per a corredors”, amb la col•laboració de l’Ajuntament del Papiol. Voldrien que la competició esdevingués una activitat de referència al Baix Llobregat i a la zona metropolitana de Barcelona entre els amants i les amants del trail, un esport que els últims anys ha guanyat molts adeptes i que consisteix a córrer per muntanya, però fora de pistes. Un dels projectes paral•lels al de la cursa és crear una escola de trail per a nens i nenes del Baix Llobregat.\nEl recorregut que proposa la Mitja del Castell, una “trencacames”, segons els entesos, és de 23,6 km, amb uns 1.100 m de desnivell positiu (7,5% asfalt, 30% pista i 62’5% corriols). Segons els organitzadors, es tracta d’un itinerari valorat molt positivament pels participants.\nLa cursa començarà a les 9 del matí i el temps màxim per completar-la és de 3 hores i 45 minuts. Championchip tornarà a ser el sistema de cronometratge d’aquesta carrera.\nL’any passat s’hi van inscriure en les diferents categories uns 500 corredors i corredores (el màxim que permet el Consorci del Parc Natural de Collserola) i hi van col•laborar uns 150 voluntaris. Les mateixes xifres que s’esperen aquest any. La meta s’establirà a la plaça del Castell de la localitat, l’edifici més emblemàtic del poble, una fortalesa medieval mil•lenària.\nLa Mitja del Castell ha cridat l’atenció des del primer any de corredors i corredores de renom en el món de les curses de muntanya, com Andreu Simón i Maite Urrutia, campions absoluts el 2015. O Dani Nafría, el primer català i segon a l’estat Espanyol i a Europa que participa en carreres de muntanya amb una pròtesi de cama; o Nani López de Sagredo, primer corredor a participar en aquest tipus de competicions amb un fetge transplantat.\nEn una cursa com aquesta, tothom hi guanya, encara que no hi corris, perquè hi ha moltes maneres de guanyar. Aquesta és la conclusió a la qual es pot arribar en tornar a llegir els comentaris sobre l’esdeveniment l’any passat a les xarxes socials. Un exemple: Dani Nafría va superar el temps màxim per fer el recorregut: 3 hores i 45 minuts. Va trigar 5 hores, 2 minuts i 23 segons en arribar a la plaça del Castell, on moltíssima gent va voler esperar i no marxar a dinar fins que arribés. Va ser un dels corredors més aplaudits del matí i que més emocions va provocar. Nafría va córrer com a membre del club Where is the limit? (on és el límit?).\nLa carrera té una voluntat solidària. Part dels diners de les inscripcions es destinen a Càritas. Durant els entrenaments aquests dies, s’estan recollint aliments per al banc de la Creu Roja, i l’any passat els organitzadors van col•laborar amb la Marató de TV3.\nMés informació a www.mitjadelcastell.com


la setmana energètica: Recursos contra la nova regulació de les energies renovables\nRecursos contra la nova regulació de les energies renovables\nGas Natural recorre la nova regulació de les energies renovables\nGas Natural s’ha sumat a l’onada de recursos contra la nova regulació de les energies renovables, que al seu dia ja va recórrer Iberdrola i una quarantena d’empreses i institucions. La singularitat és que Gas Natural no qüestiona el model de retribucions de les renovables, sinó que se centra en dos punts molt concrets: el càlcul de la rendibilitat d’alguns parcs eòlics, principalment a Galícia, i, sobretot, ataca el canvi de tractament de les instal·lacions de cogeneració dedicades al tractament de purins.\nEl grup ha presentat dos recursos contenciosos administratius davant la sala tercera del Tribunal Suprem a través de les seves filials Gas Natural Fenosa\nRenovables i Fenosa Wind. A diferència d’Iberdrola, Gas no ataca el canvi en si del sistema de primes, criticat des de fa anys pel conseller delegat Rafael Villaseca.\nEls recursos de Gas Natural van ser publicats ahir al BOE, juntament amb 15 més, entre els quals figura el de la empresa paperera nòrdica Stora Enso, també afectada per les retallades en la cogeneració.\nD. Álvarez, Gas Natural s'afegeix als ecursos contra les retalaldes a les renovables.\nEl Tribunal Suprem ha incorporat dues filials d’Elecnor, Enerfín Enervento i Elecnor Financiera, així com diverses desenes de productors de fotovoltaica a la bateria de recursos contenciosos administratius admesos a tràmit en contra del nou marc retributiu per a les renovables i la cogeneració. En el BOE d’aquest dilluns es notifica l’admissió a tràmit de nou recursos més, que se sumen als set de dissabte i als vuit de divendres. De les denúncies cursades els últims dies, destaca la d’Elecnor, d’un relleu superior al de les operadores fotovoltaiques.\nEP, El Suprem afegeix als recursos de les renovables els d’Elecnor i desenes de fotovoltaiques, La Vanguardia 23-09-2014.\nPublicat per GNV a 11:40


Messi ens calma - marionaisern.cat\nEl Barça, al vestidor i a la llotja, necessitava un partit així. Una tranquil·litat enyorada i un equip que ens fes tornar a creure que no tot està perdut encara que des de la llotja s’esforcin per fer-nos pensar que tot va de meravella. Que el soci està content i que la FIFA és el nostre enemic. Són els mateixos que ara ens volen fer creure que defensen a capa i espada el millor jugador del planeta? I ho sento però no, això no és el que heu estat demostrant, Bartomeu i companyia.\nDesprés d’una setmana més que convulsa on alguns ens hem adonat de com de destructiu pot ser aquest club i el que els dirigeixen, entre tots necessitàvem una victòria i un joc molt millor que el que hem vist els últims partits contra un rival la mar de digne. Els nervis i la tensió són difícils d’aguantar en una entitat tan complicada com és la del FC Barcelona i on sembla que ningú té el lloc assegurat per molt que alguns voldrien lligar-se a la butaca del poder. També necessitàvem tornar a veure un joc fluid, el somriure de Messi i veure com s’ha reivindicat.\nEn el pols Luis Enrique-Messi, poca cosa hi ha a dir perquè en l’últim de partit de Copa del Rei contra l’Elx, el Camp Nou ja va dictar sentència. El soci, que és qui verdaderament mana per molt que a alguns els pesi, sap que no hi ha absolutament res més satisfactori que veure Leo Messi somriure. Perquè quan l’argentí somriu, tot va bé. Tot flueix i tot sembla tenir una altra cara. Tots sabem que per retornar al camí de la victòria, Messi ha de sentir que juga en un equip competitiu, on pot treure el millor de sí mateix i sentir-se lliure. I no, això no és ser un dictador ni un tirà.\nPerò lluny d’això que sembla tan obvi, hi ha molts factors que ens juguen en contra. La junta directiva, en el seu afany per destruir tot el que va construir Laporta i que costarà tants anys recuperar, també ha col·laborat a crear una mala imatge al soci de Messi. A fer-nos creure que és un dictador al vestuari, i que vol a mig staff tècnic, inclòs l’entrenador, fora. Pensant-ho bé, potser no és tant estrany que l’argentí estigui pensant, més d’hora que tard, en fer les maletes. La premsa catalana, que és igual o pitjor que la caverna mediàtica del Reial Madrid, tampoc ajuda a crear ponts per el diàleg i la construcció del que un dia va ser el millor equip de la història.\nEl més sorprenent de tot això és que els que s’han cregut (sí, els socis també) que Leo Messi ja no pot donar res més al Barça, que el seu cicle s’ha acabat i que és qui verdaderament mana al club, no tenen cap argument que ens faci pensar que el que vingui després, sigui almenys igual de satisfactori que el viscut amb ell.\nSí, ese señor, el que ha permès que guanyem 14 de 19 títols, el que ha col·leccionat Pilotes d’Or i ha posat el nom del club al cim més alt del món, no pot marxar. És un debat que ni tan sols s’hauria de fer perquè un jugador de la seva vàlua hauria de ser patrimoni del club. En qualsevol altre club, seria alçat a tot arreu i aquí, ja n’hi ha alguns que el discuteixen.\nAlgú amb cara i ulls és capaç de negar-li alguna cosa al que porta el 10 a la samarreta? Si la vida amb ell fos un desastre, ho entendria, però res més lluny de la realitat. Si els que manen realment volen salvar el club, cal que actuïn amb una mica de seny, de coherència i d’amor a l’entitat que ells mateixos ja saben com ho han de fer. Però potser ja és massa tard per demanar-los això, no?\nNo sembla que sigui tant difícil. El verdaderament difícil és fer-ho com ho han fet. Destruïnt tot el que ens va fer grans i no, amics, això no és estimar el Barça. Això és actuar amb aires de venjança, d’odi i d’amargor. La clau de la felicitat no és precisament aquesta.


El Sala5 Martorell vol volar amunt en la seva tornada a Segona Nacional B\nPàgina principal >> Societat >> El Sala5 Martorell vol volar amunt en la seva tornada a Segona Nacional B\nEl Pavelló Esportiu Municipal ha acollit aquest vespre la primera sessió del curs 2019-2020 per al primer equip del Sala5 Martorell. La pretemporada dels vermells ha començat amb el segon entrenador, Ferran Maya, al capdavant de l’entrenament. Durant la setmana s’aniran incorporant la resta d’absències, entre elles la del tècnic principal, Víctor González.\nCinc cares noves\nRespecte el curs passat, la plantilla martorellenca incorpora cinc fitxatges, tot i que quatre d’ells ja coneixen la casa. Fouad (FC Sant Esteve Sesrovires), Malik i Pau Albacete (que arriben de la lliga francesa) i Toni Sánchez ja saben què es jugar a Martorell i en la categoria de bronze del futbol sala estatal. Sergio Arriero (que procedeix del FS Pallejà) defensarà la porteria martorellenca i completarà la plantilla de González.\nEn aquest sentit, el segon entrenador vermell ha admès que els fitxatges milloraran la plantilla i que la seva adaptació serà molt més fàcil.\nEls martorellencs van guanyar-se la plaça a Segona Nacional B la temporada passada, després de proclamar-se campions de lliga. En el seu retorn a aquesta categoria dues campanyes més tard, engeguen amb l’objectiu d’evitar els quatre darrers llocs, que donen lloc al descens automàtic. Maya creu que hauran de treballar des de molt aviat per estar amunt a la classificació i opina que enguany el nivell de Segona Nacional B serà “dels més alts dels últims cursos”.\nEls martorellencs faran set entrenaments entre aquesta setmana i la següent i el dissabte 31 d’agost marxaran d’stage a Berga durant el cap de setmana. Davant el FS Santpedor disputaran el primer amistós, en aquesta estada. A banda, jugaran contra l’Escola Pia Sabadell, Lo Caragol de LLeida i el FS Sant Sadurní.\nLa lliga per als vermells començarà a domicili a la pista de l’Industrias García B, el proper 14 de setembre. Una setmana més tard s’estrenaran a casa davant el FS Manresa, un dels candidats a l’ascens a Segona A.


Matinar – El mussol d'Aqualata\nPosted on 9 Octubre 2019 by Ricard Aldea\nJa fa una temporada que surto cada dia a caminar per la ciutat, ben d’hora, quan encara és fosca nit. I fa unes setmanes que, en mig de la caminada, m’aturo i faig alguna foto i la publico en aquell mateix moment a Facebook per a desitjar bon dia als meus amics.\nHi ha gent que em diu que matino molt, i té raó. Sempre he sigut de matinar, jo. És herència del meu pare, què hi farem? Però, a banda d’aquest tret genètic de la meva personalitat, voldria que els meus amics sabessin que, quan surto, a la porta de casa, em trobo cada dia amb el veí del segon que ja torna de passejar els seus dos gossos. I que, un cop al carrer, veig atletes que corren amunt i avall esbufegant mentre somien amb la cursa que aspiren a guanyar, i em creuo amb molta gent que camina sola o en grups de tres o quatre perquè és bo per la salut, diuen. Normalment és gent gran, com jo, que fan exercici per a morir més sans, però també n’hi ha de joves. Això sense comptar els qui van cap a la feina o els qui ja treballen a aquelles hores. Ni els universitaris que ja esperen badallant la Igualadina per anar a la facultat.\nO sigui que hi ha molta més gent que matina que no es pensen els meus amics i que hi ha molta gent que matina més que jo, fins i tot. I tot això, avui, m’ha portat a recordar aquella poesia que em van fer aprendre de petit i que encara recordo. És de Calderón de la Barca, i diu així:\nEntrada anteriorCel rogenc…\nSegüent entradaEm sap greu


Sònia, Travel advisor: http://www.soniatravelguides.com: octubre 2008\nFeia dies que no escrivia, i és que tot pot dependre de la inspiració i de les ganes que s'hi posi a fer les coses.\nTinc la sort que sóc molt racional (o almenys sempre ho he estat, tot i que aquest estiu he tingut una "flaqueza" que mai hagués dit que tindria, però suposo que és la llei de Murphy i que simplement són coses que passen). Doncs bé, el que deia: sóc racional i no em deixo emportar per les coses del cor i intento pensar les meves decisions. Abans estava escrivint al meu diari que el temps em passa volant, ja és pràcticament novembre, el meu cumple, eibtm i nadal. He d'acabar de planificar el viatge i se'm tira el temps a sobre. Sembla que a vegades em quedi mirant com passa el temps i estigui aturada. Tinc aquesta sensació i no sé si he de fer alguna cosa i moure'm més, intervenir. Reacció o proacció.\nCuriosament em vaig guanyant enemics allà on vaig, bàsicament dins del sector serveis i per dir el que penso: l'altre dia a un bar de tapes a madrid vaig comentar que la empanada de la Regina estava dura com una pedra i ho vaig demostrar. Els clients reien. La de la barra que no havia fet cap mueca en tota l'estona ni es va inmutar. La majoria de la gent s'ho hagués menjat i no hagués dit res.\nArribo a casa amb la maleta el dissabte al vespre, l'ascensor tenia senyal de que tenia la porta oberta. Pujo fins a l'àtic i l'ascensor no hi era, pujo al sobreàtic i allà estava l'ascensor amb la porta oberta. Com que al sobreàtic només hi ha un vei, vaig trucar al timbre per a que se n'adonés i a la propera vigilés en tancar bé la porta. La majoria de la gent hagués passat i no hagués dit res.\nAhir esmorzant amb la Maña i sa germana MariPati demanem cadascuna un crêpe de Nutella (existeixen altres crêpes???) i jo m'asseguro "és de Nutella segur oi?" em diu la cambrera "sí, sí", jo insisteixo "segur, oi? si no no en vull?". "Yessssss" em diu. Ens els porta, el probo i no és Nutella. Però algun idiota es pensa que a mi em pot enredar amb aquest tema??? Evidentment no vam pagar els tres crêpes, sí els tres sucs de taronja. La majoria de la gent hagués pagat i no hagués dit res.\nPerò jo no sóc com la majoria de la gent, sóc diferent.\nPublicado por Sònia en 22:19 Enlaces a esta entrada


Learn To Fly 2 [Dissabte de joc] - Jocs\nSi fossis un pingüí, no voldríeu poder volar també? Això és com a mínim contra el que es va enfrontar a la seqüela del primer cop d’èxit del curs passat Aprendre a volar. El joc ve amb tres modes de joc diferents: història, arcade i clàssic. El mode Story us posa contra els obstacles que necessiteu per destruir en el camí cap a la glòria, per exemple un home de neu o un iceberg. Arcade proporciona al jugador els pressupostos establerts per crear la millor màquina voladora possible i guanyar, uhm, la puntuació. El clàssic, finalment, és el joc estàndard on només necessiteu volar el més lluny possible.\nDiversos factors determinen l’èxit dels pingüins. Primer és la longitud i l'alçada de la rampa inicial, que tenen un impacte directe sobre la velocitat i la distància. A continuació, hi ha quatre tipus d’elements que el jugador pot comprar i actualitzar per millorar el buc volador. Trineus que milloren la velocitat d’inici, planadors que milloren la velocitat en l’aire i el temps en l’aire, l’empenta que us pot donar un impuls molt necessari en l’aire i una càrrega útil que s’utilitza per donar-vos prou punxó per destruir objectes en mode història.\nEls articles millors són cada cop més cars. Això és una mica equilibrat pel fet que obteniu més diners quant més estigueu a l’aire. Tot i així, sovint cal volar diverses rondes per guanyar diners suficients per comprar la propera millora. És una mica repetitiu, sobretot a la meitat del joc quan guanyes uns quants centenars de dòlars, però necessites milers per comprar les pròximes millores. Els punts de bonificació ajuden una mica a superar aquest problema, els obtindreu per a tot tipus d’èxits.\nTambé hi ha una botiga de bonificacions que canvia una mica l’entorn. Podeu reduir la fricció de l'aire aquí, millorar el deslizament de l'aire o guanyar més diners per vol. Obteniu punts de bonus per completar els reptes, per exemple.\nControles el joc amb les tecles de fletxa esquerra i dreta, les tecles a i d o el ratolí. L'espai o un clic esquerre del ratolí utilitza el boost. La millor manera de jugar al joc, pel que fa a mi, és aconseguir el màxim d’alçada possible després de començar, augmentar la velocitat baixant i baixant l’alçada una vegada que tinguis prou velocitat. D’aquesta manera es pot desviar el camí cap a distàncies més grans que d’altra manera no estarien a l’abast.\nUna cosa que és irritant és la finestra emergent d’anuncis a l’aparador de la botiga que us demana comprar una samarreta o un joc mòbil. Els jugadors que els agraden els èxits i els reptes es troben molt en el joc, cosa que els podria mantenir ocupats durant força temps.\nEls jugadors que no estiguin en aquest tipus de coses trobaran que el joc s’enfosquirà amb el pas del temps, ja que al final no hi ha molta varietat. Tot el que intentes és mantenir-se més temps a l’aire i superar els cinc obstacles si estàs en mode història. Està bé durant una estona, però pot acabar sent avorrit.\nAprendre a volar 2, tot i això, és un gran joc flash que ja té un impacte des del llançament. Podeu jugar al joc a les Kongregate .


Gegants d'Arbúcies | GegantCat\nAutor/a foto: Jordi Pujadas Ribalta\nNoms Quirze, Julita i Carboneta\nMesures gegant: 3,65m, geganta: 3,4m, gegantona: 2,9 m\nEntitat Ajuntament d'Arbúcies i Associació Geganters i Grallers d'Arbúcies d'ARbúc\nL'1 de juny de 1972 els Gegants d'Arbúcies van sortir per primera vegada pels carrers i places d'Arbúcies amb motiu de les Enramades. Van estrenar-se fent una plantada i posteriorment van fer una cercavila. Era un dijous de Corpus, quan encara era un dia festiu. Van acompanyar-los els sis caps grossos amb formes d'animals, que l'Ajuntament havia comprat l'any abans, i la banda còmica musical Els Serafins.\nAmb això es completava un projecte per animar les festes locals i ja no s'havien de llogar a altres localitats que en tenien. Dos anys més tard els gegants van ser batejats amb els noms dels patrons de la Vila: Quirze i Julita. Representen els avantpassats habitants de les Valls d'Arbúcies i les seves formes de vida tradicional.\nEl seguici va créixer amb la gegantona Carboneta que va arribar 10 anys més tard. Fins el 1995 no es van adquirir els 5 caps grossos de fibra de vidre i el darrer en arribar va ser en Llambrot l'any 2008.\nL'any 1996 Antoni Miralpeix va compondre la música del Ball dels Gegants d'Arbúcies, una esplèndida melodia que té dues parts, una sardana i un vals, i tant és interpretada per gralles com per flabiols. L'any 2003 en Món Cardona va fer-ne una sensacional coreografia.\nMés info http://aggarbucies.blogspot.com\nAutor/a text: Jordi Pujada Ribalta\nFitxa actualitzada per: Jordi Pujada Ribalta\nDarrera actualització: 13/03/2022