L'ambigüitat del jutge sobre Cospedal\nL’ex secretària general del PP María Dolores de Cospedal. ISMAEL HERRERO / EFE\nL'acta del jutge Manuel García-Castellón reflecteix una doble actitud. D'una banda, defensa María Dolores de Cospedal i il seu marit, Ignacio López del Hierro, enfront de la pretensió de la Fiscalia Anticorrupció, cursada el 4 de setembre de 2020, de citar-los com a investigats/imputats. I, de l'altra, admet que les anotacions en les noves agendes del comissari José Manuel Villarejo trobades a casa seva -període 2007-2016- incorporen possibles vinculacions de tots dos amb la trama Kitchen.\nEstà clar quina és l'operació. És un dispositiu per capturar papers de Luis Bárcenas comprometedors per al Partit Popular i diversos alts dirigents de la formació, una operació dirigida per Eugenio Pino, director adjunt operatiu de la policia, el secretari d'estat de Seguretat, Francisco Martínez, i el ministre de l'Interior, Jorge Fernández Díaz. El jutge insisteix que no hi ha evidències contra Cospedal i contra López del Hierro que provin que van participar el 2012 en el projecte de desactivació de la investigació del cas Gürtel amb ajuda de la cúpula policial.\n"Les diligències practicades no han permès vincular aquest projecte ni amb Cospedal ni amb López del Hierro", assenyala l'acta. I fa servir la declaració de Luis Bárcenas del 21 de desembre passat com a suport del seu argument: "Quan em van preguntar sobre aquest projecte, desconeixia l'existència de cap vincle entre aquest [projecte] i el partit". Problema: com el mateix jutge admet, aquesta declaració està sota secret. Per què la fa servir llavors el jutge? Al mateix temps, el jutge cita anotacions de Villarejo del 2012 en les quals Cospedal i López del Hierro, en col·laboració amb policies com l'excap de la UDEF (Unitat de Delinqüència Econòmica i Fiscal) José Luis Olivera, entre d'altres, intenten posar fi a la investigació de la Gürtel.\nImplicats al màxim\nEl 2012, Cospedal defensa Luis Bárcenas, imputat, segons consta en els registres de Villarejo. Però el 2013 la secretaria general del PP canvia. Llavors ja se sap que l'extresorer ha acumulat una fortuna de 48,2 milions d'euros a Suïssa. L'11 de juliol del 2013, quatre dies abans de la confessió de Bárcenas sobre els seus papers davant el jutge Pablo Ruz, comença el muntatge de l'operació Kitchen per sostreure-li documents comprometedors per al PP, Rajoy i la mateixa Cospedal.\nCospedal i López del Hierro estan implicats al màxim en aquesta operació, segons les anotacions de Villarejo. Però en la causa, contra el que afirma el jutge, sí que hi ha evidències contra Cospedal i López del Hierro en relació als seus tractes amb Villarejo per desactivar el cas Gürtel. Es tracta de l'àudio del 2009 en el qual els tres contracten els serveis de Villarejo. Cospedal ha justificat públicament aquest enregistrament perquè estava en la seva obligació, com a secretària general del PP, d'assabentar-se de les informacions que podia aportar l'excomissari.


Atenció al Client / Condicions de devolució / Condicions de devolució / Vila Viniteca - Comprar vino Online Vilaviniteca.es | Vila Viniteca fundada 1932\nAtenció al Client /\nLes comandes es poden cancel·lar sense cap cost fins al moment en que l'enviament es fa efectiu. Si rebem avís de cancel·lació un cop el paquet ja estigui enviat, es considerarà una devolució. Les devolucions poden fer-se fins a 7 dies naturals a partir de la recepció del producte segons les especificacions que segueixen.\nNo es podrà acceptar cap paquet que no tingui algun dels elements d'identificació de l'emissor (nom, cognoms, adreça, número de comanda). La devolució dels productes sol·licitats donarà lloc a el reemborsament de la totalitat de les quantitats abonades per l'Usuari.\nQueden excloses d'aquest cas aquelles devolucions que es derivin d'un error nostre o d'algun defecte del producte. En aquest cas, Vilaviniteca.es es compromet a canviar el producte defectuós per un altre igual o es reintegrarà l'import. També es farà càrrec de les despeses de devolució i posterior enviament.\nPer fer efectiva una devolució poseu-vos en contacte amb nosaltres a l'telèfon 937 777 017 o enviant el formulari adjunt , degudament emplenat, al correu electrònic eshop@vilaviniteca.es . L'Usuari rebrà un correu electrònic acusant el rebut de la comunicació de devolució.


Abandonen disset gossos sense menjar ni aigua a Alcanar\nEls animals van ser trobats a l'interior d'una masia d'Alcanar Platja | Engrescats\nAbandonen una vintena de gossos sense menjar ni aigua a Alcanar\nDiverses protectores van aprticipar en el rescats | Els Mossos d'Esquadra estan investigant els fets\nRedacció 04/08/2019 15:08h\nUna escena horrible. Disset gossos tancats en gàbies, sense menjar ni beure. Al sol suportant altes temperatures de l'estiu i envoltats dels seus propis excrements i, alguns dels animals, amb cadàvers d'altres gossos al seu costat. La majoria cadellets, tots més a prop de la mort que de la vida, es trobaven en una masia d'Alcanar Platja i tot apunta que les persones que els criaven, els havien abandonat en condicions inhumanes per a matar-los, segons explica el Setmanari l'Ebre.\nAquest passat dijous, 1 d'agost, la Policia Local d'Alcanar va rebre l'alerta d'una veïna del municipi. En una masia, tocant l'antiga N-340, s'havia trobat uns gossos en actitud amenaçadora, els quals s'havien escapat d'una caseta que tenia llogada.\nEls agents locals i els Mossos d'Esquadra van anar fins al lloc dels fets acompanyats de protectores d'animals ebrenques. L'alcalde d'Alcanar, al diari ebrenc, apuntava que «era una imatge dantesca». El lloc feia una pudor insuportable, ja que hi havia gàbies plenes de gossos, vius i morts en estat de descomposició, i una gran quantitat d'excrements.\nRàpidament, les voluntàries de les protectores, els van treure a l'exterior per donar-los aigua i es van fer càrrec d'ells per netejar-los, alimentar-los i, posteriorment, portar als veterinaris per fer-los una revisió a fons, pel seu mal estat. Tanmateix, a hores d'ara, estan donats d'alta i es recuperen de les ferides que tenien, així com seran donats en adopció responsable, que es podrà fer quan el jutge doni l'ordre.\nUna masia que funcionava de criador de gossos\nEls Mossos d'Esquadra han obert una investigació contra tres presumptes individus que tenien el criador clandestí. Segons explica el Setmanari ebrenc, la raça de gossos que es criaven era 'American Bully' i, aproximadament, cada cadell es podia arribar a vendre entre 500 i 1.000 euros. A més, també hi havia exemplars de Labrador Retriever, que en el mercat tenen un preu de 250 euros.\nDes de l'Associació Engrescats de les Terres de l'Ebre ja han fet saber que es personaran com a acusació particular a la causa judicial. D'altra banda, desafortunadament, les penes per abandonament i maltractament animal són delictes lleus.\n🐣 Rècord de reproducció de flamencs al Delta de l'Ebre\n🔴 MOLT PERILLÓS: Practica pesca submarina en una platja de la costa de TGN


L'Ateneu - CMEM clourà la residència artística de 2020 amb un concert de Quartet Gerhard i el documental "Dancing Beethoven" - Ajuntament de Banyoles\nL'Ateneu - CMEM clourà la residència artística de 2020 amb un concert de Quartet Gerhard i el documental "Dancing Beethoven"\nL'Ateneu - CMEM clourà la residència artística de 2020 amb un concert de Quartet Gerhard i el documental "Dancing Beethoven" La formació guanyadora de diversos premis nacionals i internacionals, s'ha consolidat com un dels quartets amb més projecció a nivell europeu. https://banyoles.cat/ajuntament/ajuntament/informacio-municipal/noticies/lateneu-cmem-cloura-la-residencia-artistica-de-2020-amb-un-concert-de-quartet-gerhard-i-el-documental-dancing-beethoven-1 https://banyoles.cat/ajuntament/ajuntament/informacio-municipal/noticies/lateneu-cmem-cloura-la-residencia-artistica-de-2020-amb-un-concert-de-quartet-gerhard-i-el-documental-dancing-beethoven-1/@@download/image/residència ateneu.png\nLa formació guanyadora de diversos premis nacionals i internacionals, s'ha consolidat com un dels quartets amb més projecció a nivell europeu.\nLa residència artística de l'Ateneu - Centre Municipal d'Estudis Musicals corresponent a l'any 2020 clourà aquest mes de desembre amb un recital de música clàssica de Quartet Gerhard i la projecció del documental Dancing Beethoven. El Quartet Gerhard, el qual fou Artista resident l'any 2013, interpretarà el primer i el darrer quartet de corda escrit per Ludwing van Beethoven dissabte 12 de desembre a l'Auditori de l'Ateneu (20:30 h, 12 €). De la seva banda, Dancing Beethoven, dues vegades nominada a la millor pel·lícula documental als Premis Goya i als Platino, es podrà veure a l'Auditori de l'Ateneu divendres 18 de desembre (20:30 h, 3 €).\nLluís Castán, Judit Bardolet, Miquel Jordà i Jesús Miralles formen un dels quartets amb més projecció a nivell europeu. El Quartet Gerhard es distingeix per la seva remarcable sensibilitat pel so i per un respecte profund per la música com a un dels majors valors humans. Com a quartet, les seves principals influències han estat a Basilea (Rainer Schmidt), Berlín (Eberhard Feltz) i Hannover (Oliver Wille), on va obtenir la primera Matrícula d'Honor en Màster de Música de Cambra de tota la història de la Hochschüle.\nGuanyadors de diversos premis nacionals i internacionals, el Quartet Gerhard ha participat a importants escenaris internacionals i ha estat convidat a festivals d'estiu de prestigi. És destacable el seu compromís amb la música de nova creació. A nivell discogràfic cal destacar el seu àlbum Portrait (Seed Music 2016), premi de la crítica al millor CD 2016, i un llançament amb obres de Kurtag, Berg i Schuman sota la prestigiosa discogràfica Harmonia Mundi International.\nDe la seva banda, Dancing Beethoven és un documental espanyol del 2017 dirigit per Arantxa Aguirre que narra la preparació de la mítica coreografia de Manurice Béjart sobre la Novena Simfonia de Boothoven, presentada a Tòquio pel Béjart Ballet Lausanne i el Ballet de Tòquio acompanyats de l'Orquestra Filharmònica d'Israel dirigida per Zubin Mehta.\nEl film ha tingut molt bona acollida de públic i crítica. En la seva estrena a l'estat espanyol, es va mantenir més de quatre mesos en cartellera, convertint-se en una de les grans sorpreses de la temporada cinematogràfica. El documental s'ha estrenat a més amb gran èxit a les sales d'Alemanya, Àustria, Suïssa i Japó. Una pel·lícula commovedora, estructurada en quatre moviments, que ens permet ser testimonis d'excepció del procés de creació d'aquesta monumental obra. Un documental ple de sensibilitat i de matisos. Un cant a l'harmonia, la bellesa i la fraternitat.\nLes entrades d'aquestes dues activitats es poden comprar a través de la web www.cultura.banyoles.cat i a l'Oficina d'Atenció Ciutadana de l'Ajuntament de Banyoles (Pg. de la Indústria, 25) mitjançant cita prèvia.\nParticipació dels artistes residents de l'Ateneu - CMEM\nLa residència artística ha tingut com a protagonista un dels genis indiscutibles de la música clàssica, el compositor alemany Ldwing van Beethoven, coincidint amb el 250è aniversari del seu neixament. L'Ateneu - CMEM ha dedicat la desena edició de la residència artística a commemorar la vida i obra del compositor més representatiu de la música occidental i ho ha fet de la mà de quatre artistes residents que han desfilat per l'Auditori de l'Ateneu des del 2011.\nEs tracta de Miguel Colom, Noelia Rodiles, Marco Mezquida i el Quartet Gerhard. Josep-Ramon Olivé i Pau Codina també havien de participar a la residència artística però els recitals es van haver d'anul·lar a conseqüència de la pandèmia. Finalment, Olivé va actuar al Claustre del Monestir durant les Festes d'Agost mentre que el concert de Pau Codina s'ha reprogramat per la temporada que ve. D'aquesta manera, la residència artística ha tingut com a fita destacada el programa de concerts més ambiciós que ha presentant mai una residència de l'Ateneu.\nAl costat dels concerts, l'Ateneu - CMEM va programar un curs formatiu i activitats paral·leles, una programació que també es va veure alterada per la pandèmia. En concret, es fa iniciar un curs d'audició musical anomenat "Qui té por de Beethoven" pensat per acostar l'obra del compositor al públic en general, una sessió del Club de lectura de la Biblioteca dedicada a l'obra Vida de Beethoven de Romain Rolland i finalment la projecció del premiat documental Dancing Beethoven.\nLes residències artístiques de l'Ateneu - CMEM\nNascuda l'any 2011, la residència artística de l'Ateneu - CMEM és un projecte pioner a Catalunya que pretén oferir un acostament diferent entre els intèrprets i el públic, establint una relació continuada durant tot un any a través d'un programa complet de concerts i activitats. Als artistes se'ls dóna carta blanca per suggerir un mínim de tres concerts amb les formacions i repertoris que ells escullin i que permetin oferir un retrat de les seves diverses facetes artístiques.\nEn les quatre primeres edicions s'havia optat per formacions i artistes clàssica; Trio Mozart Deloitte (2011), Miguel Colom (2012), Quartet Gerhard (2013) i Pau Codina (2014). L'any 2015 es va apostar per primer cop per sortir de l'àmbit de la música clàssica amb la figura de la cantaora de Huelva Rocío Márquez, una de les grans del flamenco del moment. L'any 2016 l'escollit va ser el baríton Josep-Ramon Olivé i el 2017 la prestigiosa pianista veneçolana Gabriela Montero, una de les figures musicals que ha irromput amb més força les últimes dècades a la Península Ibèrica, mentre que al 2019 va ser un dels guitarristes espanyols de més projecció internacional del moment, Rafael Aguirre, qui va protagonitzar la residència artística. La de l'any 2020 s'ha dedicat per primera vegada a un artista no viu amb motiu del desè aniversari d ela residència artística, Properament s'anunciarà l'Artista resident 2021, coincidint amb la presentació de la programació cultural corresponent al primer trimestre de l'any.


Encaixada de mans o besamans... segons el Protocol | Diari La República Checa\nL’encaixada de mans és el més correcte i el més neutre i a través d’ell podem transmetre molta informació. En general, no ha de ser ni fort ni feble. S’entén que a més intensitat més gran és el desig de domini, mentre que una mà flàccida és un signe de debilitat. A més, si la salutació és curta pot interpretar-se com falta d’interès mentre que una encaixada llarg transmet il·lusió i alegria per col·laborar.\nQuan s’ofereix la mà en posició horitzontal es tradueix en igualtat, si s’ofereix amb el palmell de la mà cap amunt és signe de bona predisposició i si es dóna amb el palmell de la mà cap avall es transmet una posició de poder.\nSi volem reforçar una salutació, farem servir les dues mans o col·locarem la nostra mà esquerra a l’avantbraç dret de la persona que saludem. Quan estiguem davant d’una autoritat o davant un càrrec superior al nostre el reforç sempre el realitzarà la persona de major rang, mai a l’inrevés.\nEl cas del besamans és una salutació molt protocol·lària que està en desús. Avui dia només es realitza amb la Família Reial. En aquest cas, els homes estrenyeran la mà alhora que s’inclinen lleugerament el cap mentre que les dones realitzaran una reverència flexionant lleugerament la cama esquerra i retardant lleugerament la cama dreta cap a darrere, mantenint l’esquena recta i la mirada dirigida als ulls.\nEn saludar podem mantenir, o no, contacte físic. Segons l’ocasió serà més adequat una salutació verbal, una salutació física o una salutació mixta. La salutació verbal es pot donar quan ja coneixes una persona i quan aquesta està amb més gent. El contacte físic és per a salutacions protocol·làries que poden donar-se en presentacions i recepcions. I els mixtes són els gestos que van acompanyats d’una expressió.\nEn l’àmbit laboral ens marcarà sempre el tipus de salutació la persona amb càrrec superior o de més edat. En l’àmbit social, però, el tipus de salutació el marcarà sempre la senyora.\npreviousEls carrers de Tarragona s'omplen de folia carnavalesca\nnextEl centre de la ciutat Tarragona es queda sense 15 negocis ... més


Clase turista de paso: LA GAYATA : En Lleida,"Programa Sènior els períodes de preinscripció i matrícula, i les assignatures per al curs 2017-18."\nLA GAYATA : En Lleida,"Programa Sènior els períodes de preinscripció i matrícula, i les assignatures per al curs 2017-18."\nHola a tots.Fa unes hores que ens arriba la notificació de la programació sènior per al curs 2017-18, per si algun lector gran estigui interessat a realitzar l'ampliació d'estudis, que en un altre moment de les seves vides no va poder realitzar.\nGustosament us facilitem tota la informació rebuda.\nJa està actualitzat al web del Programa Sènior els períodes de preinscripció i matrícula, i les assignatures per al curs 2017-18.\nLa preinscripció es formalitzarà durant el període del dilluns 4 al dimecres 6 de setembre de 2017.\nPer a més informació us adjuntem els enllaços següents: PREINSCRIPCIÓ I MATRÍCULA PRIMER CICLE CURS 2017-2018 ASSIGNATURES I HORARIS CURS 2017-2018 (provisionals)\nTambé podeu accedir a la resta de continguts de la pàgina web on trobareu informació de cursos\npassats. Pàgina principal del Programa Sènior\nUs ho tornarem a recordar l'última setmana d'agost.\nAprofitem l'avinentesa per desitjar-vos un molt bon estiu 2017 amb la confiança de poder-nos trobar al setembre.\nPrograma Sènior Universitat de Lleida\nTl. 973 706 634\nPensem que sempre és un bon moment per ampliar els nostres coneixements. El saber no ocupa lloc, ia més ens omple a satisfaccions.\nTomàs, classe turista, de pas... "L'ignorant afirma, el savi dubta i reflexiona" (Aristòtil)\nPublicado por Tomàs López Orejón en 15:14\nEtiquetas: Centro de Formación, Ciencia, Enseñanza, Gent de Ponent, La gayata, Suscripción, Universidad


Verdaguer en música - Revista Musical Catalana\nEls intèrprets d’aquest concert del 2n Cicle de Música Catalana Joan Manén. © Associació Joan Manén\n2n CICLE DE MÚSICA CATALANA JOAN MANÉN. Beatriz Jiménez, Maria Teresa Garrigosa, Anna Tobella i David Alegret, cantants. Daniel Blanch, piano. Obres de Goberna, Valls, Pahissa, Alió, Massana, Buxó, Candi, Garreta i Vives, entre d’altres. ATENEU BARCELONÈS. 22 DE FEBRER DE 2013.\nL’Associació Joan Manén està duent a terme una tasca admirable de recuperació del patrimoni musical català descobrint partitures, ressuscitant-ne d’altres que havien quedat oblidades i, el que és més important, implicant i motivant intèrprets diversos a incloure-les als seus repertoris. Sens dubte, això és així perquè els qui encapçalen aquesta entitat són precisament músics: és una recuperació endegada no pas des del món acadèmic i amb afanys historicistes o científics, sinó per músics professionals, els que trepitgen l’escenari dia rere dia i viuen d’això. I ho fan amb entusiasme, però també amb rigor musicològic. I això és molt valuós, perquè aquesta és la tasca que fins no fa gaire tots exigíem a les institucions públiques, que en major o menor mesura acabaven assumint; però ara això ja no pot ser així. I probablement aquesta és la fórmula de futur: entitats privades, amb bon criteri i suport social, agafen les regnes i tiren endavant projectes valuosos i coherents; i les institucions les avaluen a consciència i hi donen un mínim suport de subsistència (el que queda de les antigues subvencions). Un model més exigent, que fila més prim, que deixarà molts cadàvers musicals, però que premia (o hauria de premiar) l’ambició, la qualitat i el rigor; i que ara mateix no té alternativa.\nLa plataforma que proposa l’Associació Joan Manén per fer visible la seva tasca és el cicle de concerts de música catalana que du el nom de l’il·lustre violinista i que enguany arriba a la segona edició: sis propostes concertístiques de febrer a juny, amb repertoris de música catalana, coherents i ben triats, i defensats per intèrprets autòctons de volada. El concert inaugural va tenir lloc divendres a l’Ateneu Barcelonès, i darrere l’epígraf “Jacint Verdaguer: el poeta i els seus músics” proposava una selecció de cançons per a veu i piano que diversos músics catalans de tombants de segles XIX i XX van compondre sobre textos de Jacint Verdaguer. Dotze cançons que es van repartir quatre cantants: Beatriz Jiménez i Maria Teresa Garrigosa, sopranos; Anna Tobella, mezzo; i David Alegret, tenor, acompanyats al piano per Daniel Blanch, i amb la presència de l’actor Quimet Pla recitant tots els textos que es van cantar. No només per reblar la solidesa musicològica del recital, sinó també com a incentiu per al públic i per refrescar el format del concert, abans de començar el musicòleg i professor de la UAB Francesc Cortès va glossar la transcendència de l’obra literària de Verdaguer en la música de l’època.\nEl programa ens va permetre descobrir autèntiques joies de la cançó catalana, com Lo violí de Sant Francesc de Josep Valls, suggerent, delicadíssima i exquisida, quasi impressionista, o L’adéu de les fades de Jaume Pahissa, més brillant i expansiva, i que Beatriz Jiménez (amb un embaràs esplendorós i avançadíssim) va interpretar sense la potència i profunditat a què ens té acostumats però amb un registre més íntim i subtil. Francesc Alió, un excel·lent melodista que va posar els fonaments del gènere a casa nostra, és l’autor de Plor de la tórtora, que Maria Teresa Garrigosa, decidida defensora d’aquest repertori autòcton, que canta i enregistra des de ja fa anys, va filar amb convicció; El noi de l’Ave Maria, una deliciosa cançó de Rafael Ferrer Fitó, ens la va descobrir la magnífica veu de la mezzosoprano Anna Tobella, massissa però dolça i subtil; i la veu lleugera, potent i esmolada del tenor David Alegret ens va permetre gaudir de Records i somnis, una joia de Juli Garreta, i ens va regalar una versió intimista i commovedora de L’emigrant, l’entranyable cançó d’Amadeu Vives. El recital es va acabar amb tots els músics damunt l’escenari interpretant una simpàtica propina musical, La barretina, basada en un text de Verdaguer i que es va convertir en tot un himne a la seva època.\nÉs un risc ajuntar tanta música inèdita en un concert, però la selecció va ser francament òptima i reveladora, bona mostra de la feina que du a terme l’Associació Joan Manén.


Ets a: Inici > Àmbits > Comunicat sobre la incidència de la Covid-19 a Berga (29/03/21)\nL’Ajuntament de Berga posa en coneixement de la ciutadania la informació setmanal sobre l’afectació de la pandèmia a la ciutat, els centres residencials de gent gran, la pressió hospitalària al centre sanitari d’àmbit comarcal i els serveis efectuats pels cossos policials en matèria de restriccions per la Covid-19.\nLa informació actualitzada al web de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (29/03/21) mostra que la ciutat de Berga ha registrat 13 casos positius diagnosticats amb PCR els últims 7 dies (-1) i també s’han comptabilitzat 26 casos en els darrers 14 dies (-13). Actualment, l’índex de risc de brot és de 181.24 punts. Es tracta d’un nivell considerat alt, que ha augmentat respecte la setmana anterior (155.94 punts). La taxa de reproducció de l’epidèmia també s’ha incrementat fins a situar-se en els 1.25 punts. Aquest índex s’obté de la mitjana de persones que s’infecten a partir d’un mateix cas. Si aquest valor se situa per sobre d’1, l’epidèmia creix, mentre que si es troba per sota d’1, l’extensió del virus baixa.\nLa situació d’estabilitat s’ha mantingut a ambdues residències durant els últims set dies. D’una banda, la residència Sant Bernabé compta actualment amb 49 residents (+4) i es preveu l’ingrés de més persones fins arribar a la cinquantena, en els pròxims dies. A més, no s’han detectat casos amb diagnòstic positiu entre els usuaris i usuàries i tampoc hi ha casos amb diagnòstic positiu entre el personal laboral.\nLes dades facilitades per Salut Catalunya Central - Hospital de Berga amb data de 25 de març, mostren que el centre sanitari comptava amb 8 pacients ingressats amb diagnòstic de Covid-19. Es tracta d’1 pacient més que la setmana anterior. Durant la setmana passada es van registrar 5 ingressos nous de pacients per Covid-19, es van donar 4 altes, no es va traslladar cap pacient a altres centres hospitalaris i tampoc hi van haver defuncions. En referència al personal sanitari, es van comptabilitzar 3 casos de professionals que han estat confinats per haver estat en contacte amb persones portadores del virus. Es tracta de la mateixa xifra que la setmana anterior.\nEs mantenen les tasques de vigilància i els controls efectuats conjuntament per la Policia Local i els Mossos d’Esquadra sobre les restriccions d’activitat i mobilitat vinculades a la Covid-19. Del 22 al 29 de març, la Policia Local ha efectuat 18 serveis ordinaris, la majoria dels quals han estat planificats. En aquesta ocasió, s’han interposat 4 sancions. En concret, s’han tramitat 2 sancions per no fer ús de la mascareta i 2 sancions per no respectar el confinament nocturn.\nAquesta setmana continuen en vigor les mesures especials per a la contenció de la Covid-19 a Catalunya aplicades des del passat 15 de març, les quals, es prorrogaran fins al 9 d’abril. Les mesures inclouen una sèrie de restriccions específiques pel període de Setmana Santa que limiten les trobades socials. Per exemple, les trobades entre persones de diferents nuclis de convivència només es poden fer en espais públics. Si són en espais públics tancats, interiors, s’han de fer amb un màxim de 4 persones. Si són en espais públics oberts, exteriors, el límit s’amplia fins a 6 persones. Als domicilis particulars, no s’hi podran fer reunions amb persones de fora de la bombolla de convivència. Pel que fa a la mobilitat, per Setmana Santa no es podrà viatjar entre comunitats, excepte les Balears i les Canàries, perquè així s’ha acordat en el Consell Interterritorial de Salut. En canvi, sí que es permet la mobilitat per tot el territori català respectant la bombolla de convivència. També es manté el toc de queda, de les 22 a les 6 h. Podeu consultar el conjunt de mesures aplicables fins al 28 de març al web www.canalsalut.gencat.cat.\nActualització de l'afectació de la Covid-19 a Berga (29-03-21)\npdf Arxiu PDF (168,59 Kb) - Data de publicació: 29.03.21


Espai Campus 2007\n::Inici >Espai Campus 2007\nCampus, estades i activitats d'estiu\nGie Esportiva és una entitat volcada en fomentar la pràctica d'activitats esportives entre els joves de les comarques del Baix Camp i part del Camp de Tarragona. Per això Gie Esportiva organitza cada any diverses activitats lucratives per a nois i noies que tenen les ganes i el desig de continuar o de iniciar-se a la pràctica esportiva.\nSense anar més lluny, cada estiu, durant el mes de juliol i part d'agost es posen en marxa els coneguts Campus d'Estiu. Estades en cases de colònies de Catalunya on hi predomina el bon rotllo i la pràctica d'esports i activitats lúdiques.\nActivitats Estiu 2007\n[Oferta d'activitats en PDF. Per poder veure-ho cal tenir instal·lat Adobe Reader al ordinador]\nAquest Estiu s'amplia l'oferta de cada any amb dues noves activitats: Un campus de tir amb Berni Álvarez, ex-jugador de l'ACB i l'escola poliesportiva de les Borges del Camp que tindrá lloc al Poliesportiu.\nA més, el ja conegut Campus de la Selva, s'inicia en dilluns; el dia 2 de juliol.\nSegurament hi haurà molts pares i mares que treballin, per tant, Gie obrirà les portes de la Casa d'Exercicis de la Selva a les 7.30 hores, per aquells pares i mares que comencen a treballar d'hora i no poden portar els petits jugadors a l'hora indicada al tríptic.


Les propostes de TeC aprovades al Ple Municipal | Terrassa en Comú\nPel que fa a les propostes de resolució per a diagnosticar les necessitats i els recursos/serveis necessaris per a la gent gran de Terrassa i millorar-ne la seva atenció, presentada a iniciativa de TeC conjuntament amb PdeCAT va ver aprovada per unanimitat. A Terrassa tenim un important índex d'envelliment, el 16,25% (dades del 2016), amb més de 35.000 persones majors de 65 anys. Aquestes presenten una taxa de sobre envelliment de majors de 75 anys del 51,5% i del 15% de majors de 85. Cal afegir que el 70% d'aquestes persones viuen en habitatges amb problemes d'accessibilitat. Ara bé, les projeccions demogràfiques preveuen un creixement progressiu d'aquest percentatge, a un ritme aproximat d'una dècima percentual cada any. Aquesta tendència farà que l'augment es concentri en la franja de població de 75 a 79 anys i, finalment, que el 2030 el 8,3% (aproximadament) de la població tingui 80 anys i més. Per tant, tot fa preveure que els serveis necessaris per a aquestes persones experimentaran un creixement de la seva demanda, i és per aquest motiu que l'Ajuntament de Terrassa ha de prendre mesures urgents i planificades per entomar el repte de l'envelliment. La diagnosi sobre les residències i la previsió de les places és un pas més en aquesta estratègia àmplia per a la nostra ciutat.\nLa segona proposta, presentada conjuntament amb la CUP, de suport a la campanya a la campanya votxtothom per al dret de totes les persones residents a la ciutat en les eleccions municipals de 2019. A Terrassa hi ha prop de 19.000 estrangers no comunitaris sense dret a vot. I hi ha gairebé 3000 persones que tenen dret a vot mitjançant conveni que per poder exercir el seu dret primer han de realitzar els tràmits de registre corresponent.\nLa tercera proposta presentada conjuntament amb el PdeCAT perquè el Tribunal Suprem executi la sentència referent a l’Impost d’actes jurídics documentats va ser aprovada per unanimitat. Una proposta on vam sumar l'acord 2 on s'insta al govern del President Pedro Sánchez a modificar la normativa per deixar clar que les despeses de constitució de les hipoteques els han de pagar els bancs, i que per això sigui possible es modifiqui la legislació vigent.\nPel que fa als acords es van aprovar els tres presentats; en suport als actes del 80è aniversari del comiat de les Brigades Internacionals; per donar suport a la proposta d'augmentar el salari mínim interprofessional a 900€ per l'any 2019 i per instar el Departament d’Ensenyament a aturar els treballs d’elaboració i aprovació del Decret de menjadors.


SÓC UNA CELEBRITAT ... TRAIEU-ME D’AQUÍ! L’IL·LUSIONISTA COSENTINO ÉS UN COMPANY DE CAMP? - CELEBRITAT\nSóc una celebritat ... Traieu-me d’aquí! L’il·lusionista Cosentino és un company de camp?\nEs diu que l’il·lusionista i escapòleg Paul Cosentino, conegut amb el seu nom artístic Cosentino, podria dirigir-se a la jungla el Sóc una celebritat ... Traieu-me d’aquí!\nMIRAR: Sóc un teaser de celebritats 2020\nTot i que no hi ha hagut cap paraula oficial de Channel 10 per confirmar que el jove de 37 anys apareixerà a la sisena temporada de I'm A Celeb, un membre de la indústria va afirmar que és un company de camp definitiu.\nÉs més, una de les pistes sobre les celebritats entrants afirma que hi haurà un 'artista' de mena, que molt bé podria ser un artista d'escapament o un il·lusionista.\nSegons els rumors, l’il·lusionista i escapòleg Paul Cosentino, més conegut pel seu nom artístic Cosentino, podria dirigir-se a la jungla amb I'm A Celebrity ... Get Me Out of Here!\nCosentino, que va guanyar la fama quan va arribar segon a la sèrie d’Australia’s Got Talent del 2011, va guanyar la temporada 13 de Ballant amb les estrelles amb la seva parella assignada Jessica Raffa el 2013.\nPrenent a la seva Instagram el dia de Cap d’Any, l’il·lusionista va agrair als aficionats el seu suport el 2019, abans d’escriure: “Ànims al 2020. En tenim una GRAN reservada! Així que agafa’t fort ”.\nEnmig de les creixents especulacions, el famós xef Miguel Maestre i l'antiga estrella de Geordie Shore Charlotte Crosby han estat confirmats com a membres del repartiment definitiu.\nQuan va arribar al seu Instagram el dia de Cap d’Any, l’il·lusionista va agrair als fans el seu suport el 2019 abans d’escriure: “Ànims al 2020. Us en reservem un GRAN! Així que agafa’t fort ”.\nEl misteri de la promoció del programa, que 'una vegada va perdre la camisa', també es va revelar que era el presentador de Seven's Daily Edition, Tom Williams , que va fer brillar el pit a Ballar amb les estrelles el 2005.\nMalgrat impressionar al públic amb el seu cos amable en aquella època, va dir l’actual, de 49 anys The Sunday Telegraph espera que el públic no esperi el mateix cos que veien aleshores.\nTom va descriure com les 'expectatives són altes', abans de dir: 'No sé si això és bo o dolent ... com' Aquí està el pare bod i ho està deixant tot '.\nQuan es va dirigir a Instagram divendres, Charlotte també va revelar que s’uneix al grup de celebritats d’aquest any a Sud-àfrica, dient: 'Això serà una bogeria!'\n'Em pregunto per què he estat callat recentment?' Charlotte va titular, abans de confirmar que és una de les companyes de camp d’aquest any.\nLa bellesa morena també va donar la notícia en un vídeo oficial, que va aparèixer al programa Sóc una celebritat ... Surt-me d’ací! Compte d'Instagram.\nSóc una celebritat ... Traieu-me d’aquí! temporada sis s’estrena a Channel 10 el diumenge 5 de gener.\nTot i que no hi ha hagut cap paraula oficial de Channel 10 per confirmar que el jugador de 37 anys apareixerà a la sisena temporada de I'm A Celeb, un membre de la indústria va afirmar que és un company de camp definitiu.


Dos móns, una pau - Empordà\nDos móns, una pau\nJOSEP CAMPMAJÓ 20.11.2015 | 06:30\nSegueixo escoltant amb desolació les notícies, ara molt més detallades, dels atemptats a París. I enmig de tot el que es diu, molts adjectius defineixen l'atrocitat com a gihadista i islamista. Tothom escombra, habitualment, cap el terreny on els termes li semblen més còmodes. Però la ira, la desesperació i la ràbia que provoca la mort amb traïdoria sol emmascarar una visió més àmplia de la realitat. El món està en guerra. Però no és una guerra entre religions, ni entre cultures o tradicions. Tampoc és una guerra entre bàrbars i societats sofisticades. La confrontació és entre dues maneres de comprendre la vida.\nEls que hem nascut en un món sota la influència del cristianisme, el valor del treball individual, les aglomeracions urbanes i el contracte social acceptem el nostre com l'univers «normal», el que hauria de regir en cada racó del planeta. D'això en diem occident. Però hi ha una realitat paral·lela a la qual ens costa arribar des de una mentalitat «occidental». L'Islam, d'influència també cristiana, i jueva, creix en un context de relacions patriarcals i tribals molt intens, on la comunitat està per sobre de l'individu. De fet els musulmans consideren membres de la comunitat, de la família, qualsevol altre musulmà del món, prescindint del seu lloc de naixement i ètnia. Aquest fet no eximeix en absolut que entre les diferents famílies islàmiques existeixin baralles, algunes d'ancestrals. Darrere d'aquesta llei primària rau la principal dificultat d'integració entre els dos universos. I també la principal font de conflicte. L'única arma per derrotar la incompatibilitat és la pedagogia, l'educació, d'ambdós fronts, l'occidental i el musulmà. L'educació en el coneixement de com és en realitat l'univers de l'adversari permetrà la tolerància. I ajudarà a comprendre que el concepte «integració» és molt diferent vist des de l'altre costat.\nEstaríem, però, disposats a invertir dues generacions de gironins per ser pioners d'un món en pau?


Una meitat : Rajoy respon en un moment de l’entrevista del passat diumenge a la Vanguàrdia, responent a la pregunta sobre quin missatge enviaria als catalans en el vertigen que ens toca viure, que “ als catalans que sempre s’han sentit espanyols els diria que nosaltres estem amb ells, jo sóc el president del govern de tots els espanyols, també el seu, i defensaré els seus interessos”. Dos dies després concreta aquesta defensa dels interessos de què parla amb una oferta “personal i verificable” d’inversions en infraestructures a Catalunya per 4.200 milions ens el decurs de la legislatura. En aquest oferta no hi ha associat cap compromís en iniciar un diàleg polític per fer front a les reivindicacions del sobiramisme més enllà del tema del referèndum. Ni la més remota indicació entorn de la reforma de la Constitució, ni sobre el reconeixement de la identitat catalana, ni sobre cap via per enfrontar el marc global de Catalunya dins d’Espanya. Rajoy es dirigeix als catalan\n"Rapte d'Europa", Rubens Ara fa seixanta anys, el 25 de març de 1957, de l’establiment de la Comunitat Econòmica Europea o Mercat Comú amb la signatura dels Tractats de Roma. A partir de la Cimera de La Haya de 1969, ja sense De Gaulle, la CEE va decidir emprendre el camí de la unió econòmica i monetària, creant-se el 1.975 el Consell d’Europa com instrument de desenvolupament dels projectes de la Unió Europea. El 10 de juny de 1.979 es procedí per primera vegada, després de l’Acta de Brussel.les, a l’eleció del Parlament per sufragi universal directe dels ciutadans que llavors configuraven l’Europa dels Nou, amb un 60% de participació. Espanya i Portugal no en van formar part fins a partir de gener de 1.986. L’origen de la CEE es remunta al treball dels pares fundadors (De Gasperi, Jean Monnet, Adenauer) després de la Segona Guerra, amb l’oferta francesa de Robert Schuman el maig de 1950 a Alemanya i als altres països europeus per posar en co\nAl Parlament s’ha creat una ponència conjunta de la que només en formen part JxSí i la Cup per modificar el Reglament i possibilitar que un sol grup parlamentari pugui presentar un projecte de Llei que es votaria en una sola lectura sense debat previ en comissió. L’oposició al complet no en vol formar part, perquè consideren que limita els drets fonamentals de debat i d’esmena dels grups parlamentaris, i denuncien que la reforma es fa perquè en un moment donat, i per donar aparença de legalitat al referèndum unilateral, s’aprovi d’urgència la denominada Llei de Transitorietat (de desconnexió definitiva d’Espanya i de proclamació de la República Catalana) que JxSí i la Cup ja tenen redactada, però que mantenen en secret, sense donar temps a la intervenció del TC que en declararia la inconstitucionalitat. Quasi de forma simultània es donaria l’aprovació d’aquesta Llei pel Parlament i la celebració del referèndum unilateral d’independència. Fa cinc anys que transit\nEl president sortint del TC Francisco Pérez de los Cobos s’acomiada del Tribunal dient que és ”inexcusable i urgent” el diàleg polític per resoldre la qüestió catalana, i que els problemes de reivindicació d’una sobirania pròpia, diferent de la del conjunt del poble espanyol, no els pot resoldre el TC que té la funció de vetllar per l’observança estricta de la Constitució. Pérez de los Cobos fa pública una molt atinada reflexió, però la fa quan plega i convé preguntar-se per què no la va fer quan presidia el TC i en va tenir una oportunitat immillorable en l’àmbit de la jurisdicció constitucional a rel de la Sentència sobre la Constitucionalitat de la Llei15/2015, de reforma del mateix TC. És rellevant la reflexió política de Perez de los Cobos al moment d’emprendre la porta de sortida, però ho hauria estat molt més, des del punt de vista de la coherència constitucional, si l’hagués feta des de l’interior del propi Tribunal al que no reconeix capacitat ni facu\nEm queda una sensació d’incomoditat i d’incomprensió després de llegir la Sentència del TSJC sobre el 9N, inhabilitant i multant l’expresident Mas i les Conselleres Ortega i Rigau. La causa d’aquesta sensació no és tant per la motivació de la Sentència com pels fets justament posteriors a la celebració del 9N, l’eufòria de l’independentisme per un cantó i la irritació mal controlada del govern Rajoy per un altre, en un joc de desafiaments mutus i de retrets que van tenir com a corol.lari la interposició d’una querella que no s’havia d’haver produït. Un joc que es va allargant i complicant cada vegada més. Al TSJC li ha tocat resoldre en dret uns fets que havien d’haver quedat al marge de l’enjudiciament penal, tal i com va entendre de bon principi la junta de fiscals del mateix TSJC. La manca d’efectes jurídics d’aquella celebració, admesa sense pal.liatius per les dues parts, i la constància d’un nivell de participació que tant donava per una interpretació mo\nAmb el decret de convocatòria de consulta no referendària de 27 de setembre de 2014, signat pel president Mas, i amb la modificació posterior del procés de participació que va donar lloc al 9N 2014, com també amb la convocatòria de les eleccions autonòmiques de 27 de setembre de 2015, sota la denominació d’eleccions plebiscitàries, la confrontació amb el govern i les institucions de l’Estat es va fer sempre partint de la legalitat vigent, forçant-la al màxim i encara que fos dissimulant la intenció de ruptura sota l’aparença de l´ús de la legalitat autonòmica comuna i de la legalitat constitucional compartida. La convocatòria del 9N es feia a l’empara de les lleis del Parlament sobre consultes no referèndàries i procés de participació, i la convocatòria de plebiscitàries a l’empara de l’Estatut i de la mateixa Constitució. Esclar que es va xocar frontalment amb la reacció del Govern central i la declaració de nul.litat del TC, però la confrontació es produïa de man\nEls prunus de Madoz han tret florida i de cop el carrer s’ha engalanat amb l’ofrena dels arbres feta a mida com un regal del temps inesperat. Se n’admira el nen quan surt de l’escola, lluiten a la brossa el color i la flaire i asseguda al banc una noia sola abasta amb els ulls la bellesa a l’aire. C.A.


Riu Piedra - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nriu de la península ibèrica, afluent del Jalón\nEl Riu Piedra, neix al terme municipal de Cimballo (Saragossa), a unes 3 llegües del monestir, porta dissolta en les seves aigües gran quantitat de carbonat de calci, á benefici d'un excés de àcid carbònic que, en despendre's, ocasiona la formació de calcària incrustant, que no només constitueix les estalactites i estalagmites a les grutes, sinó que dóna origen a grans masses d'aquella, en forma de Tova calcària, la qual rep al país el nom de tosca.\nA 40° 56′ 00″ N, 1° 49′ 07″ O / 40.933441°N,1.818493°O / 40.933441; -1.818493Coord.: 40° 56′ 00″ N, 1° 49′ 07″ O / 40.933441°N,1.818493°O / 40.933441; -1.818493\nB 41° 19′ 08″ N, 1° 48′ 35″ O / 41.31895°N,1.809588°O / 41.31895; -1.809588\nRiu Mesa, Riu Ortiz\n76 ( ) km\nEl riu al seu pas pel Monestir\n1 Pas pel Monestir de Piedra\n2 Vistas de llocs per on transcorre el riu Piedra\n3 Continuant la ruta del Piedra\n4 Curs mitjà\nPas pel Monestir de PiedraModifica\nDesprés de formar la sense igual sèrie de cascades que es van resseguint, passa el riu per una estreta llera i, salvant una alçada de 49 m, Es precipita a un abisme en una tallada angostura, la profunditat de la qual és impossible mesurar amb els ulls, vetllada com es troba pel vapor mateix de l'aigua que es desfà en pols a la meitat de la seva caiguda. Aquesta és la supèrbia cataracta anomenada "Cua de Cavall".\nAigües amunt, i a molt curta distància de la Cua de Cavall, es troba la cascada Iris, així anomenada pels efectes que en ella causen els raigs de sol en ferir de reüll, a la caiguda de la tarda, l'aigua polvoritzada que d'ella es desprèn. Més amunt es veu una altra cascada que porta el nom dels Fresnos, baixa. L'aigua corre en aquesta cascada atropelladament per diversos graons naturals, assotant els troncs de centenàries freixes que creixen a la seva riba, i es divideix en dos braços que cauran oberts sobre la Iris.\nA través dels arbres es distingeix una altra cascada a gran altura, que és la dels Fresnos, alta, a la qual es puja per una escala que va seguint les corbes de l'aigua, i a mitjan escala cal aturar-se per gaudir d'un bell espectacle, ja que des d'aquest lloc es contemplen 10 cascades de baix a dalt i sis a vista d'ocell, lloc que pot qualifiqui sense por de Giesbach espanyol.\nTornant a la Iris i seguint remuntant el riu s'arriba a una vall circular, entorn del qual s'alcen muntanyes vestides d'esplèndida vegetació. Es diu aquest vall el Verjel, i és un bell prat creuat per amples i arenats carrers d'altíssims plàtans i solcada per murmuradors rierols. Entrant en un bosquet d'àlbers negres es troba la gruta de la Carmela, que ofereix en el seu sostre precioses incrustacions i rares labors, produint la llum que penetra per una obertura que hi ha al seu costat preciosos efectes de llum i ombres reflectides.\nDes de la Carmela, i seguint el passeig de riu, s'arriba a la plaça de Carles Haes i al Bany de Diana, cascada que, millor que per la naturalesa, sembla disposada per la mà de l'home. Des d'aquest punt es puja per un lloc, que té una mica d'agrest i salvatge, conegut amb el poètic nom de Torrent de les Merles.\nEn arribar a l'altiplà, paral·lela a aquest torrent, es troba la primorosa Gruta de l'Artista, col·locada veritablement sobre un escenari. A curta distància d'aquesta, s'obren dues grutes més petites, anomenades de La Pantera i de La Bacante, i a una banda i l'altra d'aquestes grutes apareixen dues imponents cascades: La Capritxos "una de les més belles de Piedra, i La Trinitat, així anomenada perquè les seves aigües formen tres caigudes o salts, que es desprenen amb sonora i majestuosa pompa. Una altra cascada hi ha allà a prop que es diu La Solitària, perduda entre el més ombrívol i agrest, i les aigües alimenten un plàcid i petit llac que forma un dels encants de la vall del Verjel.\nSeguint el camí que comença a La Solitària es troba una placeta, i des d'allí parteix una empinada escala que condueix a El Cañar, on l'aigua s'estimba enmig de punxegudes roques. Donant la volta pel deliciós passeig que envolta la vall, es puja per una ampla escalinata a la passejada de la cascada Sombria que condueix a les Cuatro Calles i al monestir.\nLes cascades de El Vado, que disten uns 3 km del monestir, poden visitar-se anant per la carretera o seguint els marges de riu, ombrejat per doble filera d'arbres. L'anomenada El Vado és de grandiós aspecte i amb tot un teatre per a embellir; aquesta meravellosa cascada és potser la més bella de la qual formen el riu Pedra.\nCostejant el riu s'arriba a un punt on el riu i camí desapareixen, però una profunda escala oberta a la penya viva descendeix al fons d'una vall envoltada d'altíssims i formidables murs de penyals i en el qual apareixen tres cascades: és a la una La Requijada, molt semblant a la Cola de Caballo, i encara que de menor altura més graciosa i esvelta, i són les altres dues la Niña, amb molt menor cabal d'aigua, i la de Los Peñascos, que més aviat és un torrent que és s'estimba entre aquells.\nSeguint el curs de riu que recorre un estret i deliciosa vall, s'arriba a un lloc anomenat Los Argalides, espècie de llacuna situada a sobre del Parc del monestir, un altre dels bells llocs de Pedra, i en el qual es veuen un nombre infinit de petites i gracioses cascades ombrejades per anyencs i gegantins arbres. Seguint el camí que per la part alta de la vall del monestir contínua fins al bellíssim passeig conegut amb el nom de La Olmeda, s'arriba a l'hostatgeria.\nPassant el pont que, junt a la Iris, travessen el riu i travessant el túnel que a la dreta s'obre es descendeix a la vall anomenada de La Hoz, on cau la cascada Cola de Caballo.\nA poc tros de sortir de túnel es troba la cascada de Las Truchas, així anomenada perquè alimenta vivers i pesqueres on es crien milers d'elles. La cascada es divideix en tres braços, que la vegada se subdivideixen en petits rierols que murmurant mentre discorren entre penyes i males herbes, i als quals se'ls dóna el nom de Chorreaderos. Torçant a la dreta i passant per la font de la Fresnera, situada en un paratge encantador, s'arriba a un pont rústic, que es creua, i es troba el viatger en el punt on es descobreix la cascada Cola de Caballo, en tota la seva alçada i magnificència, dins del seu marc on roques calcàries i envoltada de grans mates d'aquella planta que els antics anomenaven cabellera de Venus. És el millor punt de vista per la cascada, i des d'aquí baix és com es pot apreciar millor tot el sublim del seu terrible salt. Darrere de la cascada es veu una obscura gruta suspesa sobre l'abisme, la boca tanca l'aigua amb cortinatge de transparent cristall. En ella nien milers de tudons.\nVistas de llocs per on transcorre el riu PiedraModifica\nContinuant la ruta del PiedraModifica\nSeguint la riba de riu entre frondosos arbres, i creuant un altre pont rústic, s'arriba a la porta de la Piscifactoria Central, a càrrec del ministeri de Foment, i perfectament muntada. La formen 22 basses o pesqueres de diferent extensió, en les quals viuen les truites dividides per edats. En algunes d'aquestes basses el fons està ple de plantes aquàtiques que crien milions de petits crancs que es recullen i serveixen d'aliment a les truites en la seva primera edat. És aquest establiment de piscicultura una obra acabada que pot servir de model i que facilita anualment molts milers de truites que es destinen a la repoblació dels rius espanyols.\nDe la Pesquera es passa a l'estany de la Peña, de tranquil·les i dorments aigües, i un dels llocs més encantadors, en què regna constantment afable i encisadora calma. Si se segueix una estreta senda que va pagant el llac, a un costat del qual s'alça, gairebé verticalment, la penya del Diablo, gegantí i formidable penyal de vasta i feréstega carena. A certes hores el llac es converteix en un brunyit mirall, i la fascinació és total; els penyals que l'envolten, la torre del Homenaje i l'ermita de Piedra Vieja, es reflecteixen en el llac i hi apareixen amb tots els seus més petits detalls i dibuixats amb una puresa de línies que se sobreposen a la realitat. A causa d'això se li coneix també a aquest llac amb el nom de llac del Espejo. Un dels diversos pous que amb les seves cristal·lines deus alimenta el llac és l'anomenat de Bengala, per la varietat de llums de diversos colors que en el seu fons es distingeixen a certes hores del matí.\nContinuant per la mateixa senda s'arriba a un pont rústic, i per això es passa a la riba oposada, i per ella a una placeta, on a la dreta hi ha una rústica construcció en on es troba la deu d'aigua dita de la Salud o de la Peña. Al costat d'aquesta placeta hi ha una profunda fondalada d'aspecte salvatge, i des d'aquest lloc, veritablement romàntic, arrenca un camí que en seguir-lo és baixa a la vall de la Hoz.\nUna senzilla làpida de marbre recorda, sobre la porta de la baixada, a la meravellosa gruta de laIris, que va ser descoberta el 1860. Per un pendent escala oberta a la roca, penjada unes vegades sobre l'abisme i voltada altres de tant en tant amb capritxoses estalactites, s'arriba a una gruta, espècie de tribuna, il·luminada pels raigs de sol, i des de la qual es veu caure molt de prop la gegantina cascada que retrona les oïdes amb el seu constant fragor i refresca l'ambient amb els seus vapors aquosos. Alguns esglaons més, des de cada un dels quals van descobrint-se nous i sorprenents espectacles, s'obren pas, per fi, fins a la vora de la gegantina gruta (mesura uns 100 m. De llarg per 42 d'alt i 20 d'ample de mitjana), on surt el fragor de la pròxima cascada, i es descobreix amb sorpresa el vast recinte amb la volta d'enormes estalactites i el paviment de verdoses aigües. Una galeria corre per la banda esquerra fins al fons de la gruta, des d'on se la pot contemplar en tota la seva magnificència.\nL'ombrívol i extens llac que forma el fons de la gruta, i els límits s'amaguen sota les molsoses roques que li serveixen de fonament; la gegantina volta d'estalactites que tanca aquell antre misteriós i ombrívol; la immensa cortina d'aigua que cau per davant de la boca de la gruta com un penjoll de plata transparent, els raigs de sol que des del seu ocàs vénen a penetrar a través de la brillant cortina, contínuament renovada, a l'interior de la gruta, l'atmosfera matisen amb els colors de l'arc de Sant Martí; el constant degoteig dels murs i voltes s'assemblen a una copiosa pluja d'espurnes de foc, revoltes amb maragdes i jacints; el constant i eixordador mugit, finalment, de la cascada, que sembla un huracà assolador o el ronc bram d'un volcà en erupció, constitueixen un quadre de tan alta sublimitat, que fan més per a vista i sentit que per descrita, la gruta que segons va dir el poeta Campoamor\n« Si como arte es la octava maravilla como arte natural es la primera »\nEn aquesta part de la llera es troben la central hidroelèctrica de la Requijada, amb una concessió de 2 m/s; el monestir de Pedra; el municipi de Nuévalos, on hi ha el salt de la Requijada; la desembocadura del riu Ortiz i l'embassament de la Tranquera.\nEn el curs mitjà de Jalón, entre les desembocadures dels rius Monegrillo i Manubles, al terme municipal d'Ateca després de travessar Castejón de las Armas.\nA part de les deus citats anteriorment, a la llera del riu Piedra aporten el seu cabal al riu Ortiz, a l'altura de Nuévalos, i el riu Mesa, a l'embassament de la Tranquera.\nEl riu s'utilitza per a molins, piscifactoria, forns de calç, reg i generació elèctrica.\nEnciclopèdia Espasa, volum núm 44. 730/31 (ISBN 84-239-4544-8)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Riu_Piedra&oldid=28109150»\nDarrera modificació: 25 ago 2021 a les 17:15\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 ago 2021 a les 17:15.


El Consorci Hospitalari de Vic ret homenatge a 31 professionals jubilats i veterans | Notícies | Consorci Hospitalari de Vic\nEl Consorci Hospitalari de Vic ret homenatge a 31 professionals jubilats i veterans\nUna representació de l'equip directiu del CHV ha entregat en mà un obsequi als 15 professionals de l'entitat que es van jubilar l'any passat, i un diploma en agraïment a la seva contribució a uns altres 16 professionals que han complert 25 anys de vinculació amb la institució.\nEn el parlament inaugural, el president del CHV, Jaume Portús, ha parlat de la jubilació com una "etapa d'alliberament per a un vida diferent i per afrontar nous projectes" i ha fet un repàs a les novetats en inversions i equipaments que properament es posaran en marxa i que, segons ha assegurat, "refermen el compromís de la institució per seguir millorant en els sistemes de treball i en la qualitat assistencial dels pacients".\nPer la seva banda, la directora de Recursos Humans, Sara Manjón, ha agraït als jubilats "l'empenta, el compromís i la dedicació" i els ha recordat que, com a referents que són, deixaran "una empremta que perdurarà per sempre en l'organització". Adreçant-se als treballadors que compleixen 25 anys a l'empresa, ha afegit que "el CHV té molts reptes per endavant i els professionals sou l'element imprescindible per fer-los possible".\nLa representant dels Comitès d'Empresa, Mireia Tobajas, ha posat en valor aquest premi de fidelització als professionals i els ha encoratjat a seguir endavant perquè "encara ens queda molta feina per fer", ha conclòs. L'encarregada de pronunciar el discurs en representació del personal recent jubilat ha estat Antònia Pujol, una persona polifacètica que amb 34 anys a l'empresa ha passat per departaments tan diversos com cuina, compres i magatzem: "De tots aquests anys, he après moltes lliçons però em quedo sobretot amb les persones, els companys, les emocions i l'entusiasme".\nEnguany, l'acte d'Homenatge a la Trajectòria Professional celebrava la seva setena edició. Al llarg d'aquests anys, s'ha reconegut a 136 persones jubilades i a 493 que han treballat durant més de 25 anys al Consorci Hospitalari de Vic.\nEntrega d'obsequis i guardons als 31 professionals homenatjats\nAntònia Pujol ha fet un discurs en nom de les persones recent jubilades


Els estereotips de gènere, les traves fiscals i l’accés al finançament alenteixen el creixement de l’activitat de la dona autònoma – Pime al dia\nEls estereotips de gènere, les traves fiscals i l’accés al finançament alenteixen el creixement de l’activitat de la dona autònoma\n23 de març de 2022 23 de març de 2022\nLes principals dificultats per a desenvolupar l’activitat professional pel fet de ser dona es concentren en la conciliació personal i familiar (47,1%) i en el rol emprenedor de les dones (28,8%)\nL’estudi Dona i autoocupació a Espanya assenyala que les iniciatives liderades per dones són més rendibles i duradores, tot i que solen ser empreses més petites amb menys ocupació, capacitat tecnològica i vocació exportadora\nAl tombant del segle XXI, les dones representaven el 30,2% del col·lectiu de persones inscrites al registre de treballadors autònoms (RETA). Aquest percentatge ha augmentat més de cinc punts des de llavors, fins a situar-se en el 35,8% l’any 2020. Els avenços més rellevants es van produir entre el 2000 i el 2010 (fins al 33,9%). Després, el ritme es va reduir a poc a poc, tot i que va marcar el màxim el 2019, amb un 35,9% de dones autònomes inscrites. El 2020 va retrocedir lleugerament per a situar-se en el 35,8%.\nAixí, el decantament de les dones a emprendre a l’Estat espanyol és gairebé idèntic al dels homes, fet que contrasta amb la seva baixa presència real al col·lectiu, amb una proporció de 2 homes autònoms per cada dona.\nAquesta allau de dades i percentatges mostra la fotografia més recent i ens explica d’on venim. L’estudi Dona i autoocupació a Espanya. Perspectiva de gènere i mesures per a la seva incorporació, elaborat per PIMEC, detalla els factors que influeixen en l’emprenedoria femenina. Quantifica l’evolució de la participació de la dona al mercat de treball autònom, i també ofereix les eines per reflexionar sobre la qualitat d’aquesta integració. Tanmateix, revela una sèrie de mesures a prendre, a partir d’una enquesta.\nTot plegat, l’estudi destaca que, tot i la millora de ràtios i percentatges, l’emprenedoria femenina segueix patint els rols i estereotips de gènere, que fan recaure en la dona tant la tasca de tenir cura dels membres de la seva família, com la gestió de la llar. Aquests condicionants situen la dona en inferioritat de condicions en relació amb l’home a l’hora de desenvolupar la seva professió, inclòs el segment dels treballadors autònoms; situació que indica que, també en aquest terreny, encara queda camí per recórrer pel que fa a la bretxa de gènere.\nEn aquest sentit, les principals dificultats per a desenvolupar l’activitat professional pel fet de ser dona es concentren en la conciliació personal i familiar (47,1%) i el rol emprenedor de les dones (28,8%). En menor mesura, les associades al tipus d’activitat desenvolupada (22,1%). En relació amb les diferències observades respecte al col·lectiu masculí, torna a sortir la idea de la conciliació personal i familiar, el reconeixement social i la bretxa econòmica i la promoció professional.\nL’informe també detecta dificultats lligades a aspectes més econòmics i d’organització empresarial, com ara l’accés al finançament (19,2%), la valoració econòmica de les tasques que desenvolupen les dones si es compara amb els homes (17,3%), la promoció professional (17,3%) i l’accés a determinats òrgans de direcció, tant en el sector públic com privat (15,4%).\nLes dades inclouen igualment algun dels efectes de la pandèmia, com que el 52% de les iniciatives han aprofitat el recurs de la digitalització per augmentar els nivells de teletreball, o la manca de dones mentores (16,3%) que puguin convertir-se en una guia per superar dificultats.\nLa presidenta d’Autònoms PIMEC, Elisabet Bach, remarca que l’estudi evidencia que les iniciatives liderades per dones “són més rendibles i duradores”, tot i que “moltes vegades, les estadístiques ens diuen que les dones tenim una presència inferior en la iniciativa emprenedora, i que el resultat d’aquesta iniciativa sol ser empreses més petites que generen menys ocupació, amb menys capacitat tecnològica i amb menys vocació exportadora”.\nSegons Bach, l’emprenedoria i l’activitat professional de la dona autònoma és “un element clau en el creixement econòmic, la innovació, l’arrelament territorial i l’empoderament personal i social”.\nL’estudi apunta una sèrie de propostes de millora en la conciliació de la vida personal, familiar i laboral de les dones autònomes. Però alguns d’aquests plantejaments també inclouen reivindicacions fiscals i econòmiques, com la incorporació d’una anàlisi d’impacte de gènere en el marc de la fiscalitat per donar compliment a la Llei d’Igualtat, i la duració més llarga de la tarifa plana de la quota d’autònoms per a les dones emprenedores.\nIgualment, una de les peticions més concretes és que la bonificació de la quota mensual a la Seguretat Social per la cura d’un menor de 12 anys o un familiar de fins a segon grau, amb dependència o discapacitat en un grau mínim del 33% es dupliqui, passant com a mínim de 12 a 24 mesos. D’altra banda, s’hauria de revisar l’obligatorietat de contractar una persona de substitució durant 6 mesos, situació que fa poc atractiva la bonificació.\nSeguint en l’àmbit de la dependència, l’enquesta de l’informe proposa millorar la xarxa d’infraestructures dels serveis d’atenció a menors i majors dependents, i establir una cartera de serveis que acompanyi les famílies durant els diferents cicles vitals, des de la infància i l’adolescència, passant per tot el ventall de circumstàncies que es poden donar (divorcis, noves unions).\nFinalment, l’estudi recull demandes que van des de la voluntat de donar visibilitat i millorar el reconeixement social de la dona autònoma, fins a aconseguir la gratuïtat de l’educació en l’etapa de 0 a 3 anys, passant per la introducció de noves formes d’organització del treball i per promoure un sistema de reordenació de la jornada laboral diària, d’acord amb el Pacte per a la reforma horària.\nEn definitiva, l’estudi mostra “la necessitat de portar més mirades femenines al disseny de noves polítiques actives que afavoreixin l’emprenedoria femenina”, segons afirma la presidenta de la comissió Dona i Empresa de PIMEC, Maria Teixidor.\nL’autoocupació a Europa\nL’estudi compara la situació de l’autoocupació femenina a Europa. Destaca l’escletxa existent a Espanya entre la propensió emprenedora de les dones i el desenvolupament efectiu de l’activitat per compte propi. La idea emprenedora de les dones espanyoles és quasi idèntica a la dels homes, però comparada amb la presència femenina en el col·lectiu de persones autònomes només representa una tercera part del total. Mesurant aquesta diferència en forma d’indicador (escletxa relativa de gènere en l’autoocupació), el resultat obtingut mostra que Espanya és el segon país europeu amb el valor més alt (després d’Irlanda).\nContractació Pública. Com actuar davant l’increment del preu de les matèries primeres?\nLatest from Panorama\n“Les pimes poden comprar Tokens per defensar-se davant la justícia de l’abús de la posició dominant d’altres empreses i l’Administració Pública”\nEls Tokens són actius digitals que estan irrompent amb força en l’activació de causes judicials. S’han donat a\n“Les empreses guanyen protegint als empleats dels riscos psicosocials”\nLa pandèmia ha donat més visibilitat a la salut mental, una problemàtica que s’estén arreu de\nLa teva empresa inverteix en salari emocional?\nEl salari emocional és un concepte cada vegada més conegut i incorporat a les empreses com\nDona autònoma: més conciliació, més visibilitat…dades per passar a l’acció\nAlguns antecedents Sabem de la importància que l’emprenedoria té en tota societat: és un dels elements


Referències: Banksy – School of Architecture official blog\n12 November, 2007 Studies\nPolicies que es besen, la Mona Lisa que somriu amb un bazooka, rates que tallen cadenats i cadenes, un tigre que escapa de la seva presó-codi de barres, ocells que destrossen càmeres de seguretat… Probablement Banksy sigui el principal exponent de l’art urbà actual, per la seva capacitat per a crear un discurs crític, per la seva interacció amb la ciutat i per la seva perícia a l’hora de buscar dificultats cada vegada majors i seguir conservant l’anonimat.\n“Imagina una ciutat en la qual el graffiti no fos il·legal, una ciutat en la qual tothom pogués pintar on volgués. On cada carrer estigués inundat amb milions de colors i petites frases. On esperar l’autobús mai no fos avorrit. Una ciutat viva que pertanyés a tothom, no solament a l’estat i als amos de grans negocis. Imagina una ciutat així i no t’acostis massa a la paret: està acabada de pintar”. Banksy\nMés info: http://www.banksy.co.uk/\nPreviousReferències: Jordi Bernadó\nNextReferències: Serpentine Gallery


Juampi Sutina: "Encara no hem fet res com per començar a celebrar alguna cosa" - 7accents\nJuampi Sutina: "Encara no hem fet res com per començar a celebrar alguna cosa"\nEl vestidor està amb la moral alta gràcies al bon moment en què es troba, encara que manté els peus a terra tenint l'objectiu de la salvació com a prioritari\nLleida Òscar Buetas 01.12.2014 21.00 h\nJuampi Sutina, durant el partit de l'Actel Força Lleida contra el Melilla. (Foto: Javi Enjuanes)\nL’Actel Força Lleida està en el seu millor moment. El conjunt de Joaquín Prado va aconseguir davant del Melilla Baloncesto la seva sisena victoria de la temporada i ara mateix és quart, amb el mateix nombre de triomfs que el líder, el Planasa Navarra, però amb un enfrontament menys. El vestidor és conscient de la situació present, tal com explica l'escorta Juampi Sutina, encara que matisa que "no és per tirar coets ni per exagerar la situació. Hem de seguir amb la mateixa humilitat i treballar com hem fet fins ara".\nEn aquest sentit, ha argumentat que el vestidor té els peus a terra, ja que "encara no hem fet res com per començar a celebrar alguna cosa". A més, ha indicat que l'objectiu de la salvació es manté com a primordial, "i un cop l'aconseguim, ja mirarem més cap a dalt. A dia d'avui és molt d'hora per pensar en la Copa Príncep".\nEl que s'ha de reconèixer és que aquest bon començament de temporada ha sorprès molta gent que no comptava amb què el conjunt lleidatà estigués a la zona alta de la classificació. "No hem de negar que aquest inici ha estat bo, sobretot a casa, on estem oferint un bon espectacle a l'afició. I és cert que hem treballat bé durant la pretemporada i això està donant ara els seus fruits", ha apuntat l'hipano-argentí.\nCal recordar que els homes de Prado han guanyat ja al Planasa Navarra i al Melilla, dos dels conjunts més forts de la lliga, la qual cosa també demostra que aquesta temporada qualsevol pot guanyar qualsevol. "En aquesta lliga pot passar de tot i qualsevol rival pot guanyar una altra formació. A més, al Barris Nord, amb el nostre públic, l'ambient que es genera i el joc que estem oferint podem guanyar a tothom", ha expressat Sutina, que ha apuntat que "des que estic de professional, aquesta és la millor lliga, ja que hi ha molta igualtat entre els conjunts i encara no hi ha hagut un escissió molt gran entre els de dalt i els de la zona baixa de la classificació", ha finalitzat.


Discovery Card - Alpine Club Muûtiers i haute-tarentase | Webjetive\nDiscovery Card – Alpine Club Muûtiers i haute-tarentase\nVoleu descobrir el nostre club i proveu una de les nostres activitats?\nOferim una targeta de descobriment\nvàlid per a un, dos o tres dies (assegurança de persona inclosa).\nLa targeta de descoberta de l’alpí francès El club està pensat per a persones que vulguin participar, com a prova, una activitat organitzada, només en iniciació i descobriment, sota els anegis de la Federació o una de les seves estructures afiliades:\na Metropolitan France, Països veïns, Andorra, Espanya, Mònaco, Itàlia, Suïssa, Alemanya, Bèlgica, Luxemburg, Gran Bretanya per Claf de France Clubs;\nal Marroc per als clubs CAF del Marroc;\nal DOM / TOM / COM es refereix als clubs CAF del DOM / TOM / COM.\nEs lliura sense distinció de l’edat o situació familiar. No obstant això, els requisits especials relacionats amb els joves menors de 18 anys romanen vàlids (autorització dels pares, supervisió …)\nÉs possible comprar 3 tipus de targetes, per a un, dos o Tres dies.\n– La coberta d’assegurança juga exclusivament per al dia o dies esmentats i des del moment indicat. Aquesta informació s’introdueix exclusivament pel club o l’enquadrament.\nPer a la mateixa persona, la targeta de descobriment Només es pot utilitzar per a una durada màxima de 3 dies consecutius o no, és a dir:\nuna targeta “2 dies” (consecutiu) + a “al dia “Targeta\ntres targetes” diaris “.\nPreu de venda 2019-2010 Temporada\nEl Club de Moûtiers i Haute Tarentaise ha fixat el preu de venda de les seves targetes de descobriment de la següent manera:\na ” Targeta d’un dia: 4,00 euros;\ntargeta “2 dies”: 8,00 euros.\ntargeta “3 dies”: 12,00 euros\nNo ha de competir en el procés d’adhesió normal en un club I no es pot utilitzar, en cap cas, per a la pràctica individual.\nL’atribució del club d’aquesta targeta implica que el beneficiari practica l’activitat en una sortida prevista per l’associació (és a dir, en el seu programa preestablert).\nEl titular d’una targeta de descoberta pot, com a passatger, practica el parapent “bioplace” o tandemski, però només com a part d’una activitat programada per un club ffcam (la targeta no és aplicable a les pràctiques individuals) en França metropolitana i països veïns (exclusivament).\nNo obre la reducció de les nits domèstiques.\nLes garanties ofertes per la targeta de descobriment són les de l’assegurança bàsica proposada als membres del club (inclou responsabilitat civil, defensa penal i recurs, persona asseguradora i assistència). Les persones que prenen aquesta targeta de descoberta estan informats pel lliurament de l’opció d’informació de l’assegurança per a l’exercici 2015/2016.\nEn cas de desastre o accident que introdueixi el marc de la garantia, el fitxer d’assegurança és ser establert en les mateixes condicions que per als membres del Club FFCAM proporcionant, ja sigui una fotocòpia de la targeta o un certificat del club establert des de la part superior que ha conservat.\nCuina americana (mobles)


L’últim tros de terra que trepitjaràs | SETEMBRE\nDavid Palau ressenya 'Sis nits d'agost' (Edicions 1984), un dels tres finalistes al Premi Òmnium\n«L'obra, a cavall entre la novel·la i la biografia i escrita en una preciosa prosa poètica, explica els darrers dies d'una vida completa dedicada a protestar oferint solucions; la vida d'un mestre de tants, Xirinacs, a qui li agradava pensar conjuntament el present per poder dibuixar conjuntament el futur»\nDavid Palau i Zaidín | 18/03/2020 a les 10:49h\nArxivat a: Setembre cultural, crítica, sis nits d'agost, edicions 1984, jordi lara, c, ressenya, llibres, literatura, més llibres, més llibres més lliures\nAquesta notícia es va publicar originalment el 18/03/2020 i, per tant, la informació que hi apareix fa referència a la data especificada.\nHi ha vides dignes de ser escrites: naixements èpics, joventuts extraordinàries, madureses per marcar un temps, i fins i tot trobem velleses memorables. Però, i la mort? Pot haver-hi dignitat en una mort volguda que difereixi del suïcidi? Pot ser, el tram final d’una vida així, també digne de ser escrit?\nSis nits d'agost (Edicions 1984, Barcelona, 2019), del vigatà Jordi Lara, no pretén ser una resposta a aquestes preguntes: la seva genialitat recau en, precisament, fer-nos qüestionar aquestes i moltes altres idees, i tot al voltant d'un fet: el sis d'agost de 2007 un home va pujar a la muntanya per morir-hi sol. Es tracta, doncs, d'un suïcidi? Segons el propi filòsof, Lluís Maria Xirinacs, «suïcidi és abandonar la vida per por o fàstic de viure. Donar, lliurar o oferir la vida que s'estima i s'aprecia de tot cor és una altra cosa distinta i oposada al suïcidi».\nL'obra, a cavall entre la novel·la i la biografia i escrita en una preciosa prosa poètica, explica els darrers dies d'una vida completa dedicada a protestar oferint solucions; la vida d'un mestre de tants, Xirinacs, a qui li agradava pensar conjuntament el present per poder dibuixar conjuntament el futur. Un lluitador que, segons escriu el mateix Lara al llibre, «va creure en la provisionalitat de totes les derrotes i totes les victòries».\nD'on venim, qui som i a on anem són segurament les tres preguntes claus en la filosofia. Tres preguntes universals per pensar i construir la nostra existència. Però sovint cal filar més prim, perquè a vegades les preguntes importants són les que no ho semblen: «¿Com s’escull, l’últim tros de terra que trepitjaràs?».


Punt i final a la pretemporada | Club Basquet Pardinyes\nby CB Pardinyes | Sep 18, 2018 | General, Noticies\nQuatre victories i una derrota balanç de la pretemporada groga i negra.\nL’inici del curs de lliga posa punt i final a un mes de preparatius en el qual l’Ilerdauto Nissan Pardinyes s’ha preparat per encarar la seva setena temporada competitiva en la Lliga EBA.\nMés de 30 dies de pretemporada que van començar el 20 d’agost, amb un grup de jugadors que encara estava per completar, i que va concloure dissabte passat 15 de setembre.\nEl 25 d’agost va començar la posada en escena amb el primer partit amistós davant el Reus Ploms en la seva pista, Pavelló Joan Sirolla. El resultat va ser de victòria (58-64) en un partit en el que els nois de Gerard Encuentra van anar de menys a més, deixant bones sensacions malgrat tractar-se de la primera cita.\nEl segon matx de preparació es va disputar a casa, Barris Nord, davant el Morabanc Andorra B en el primer partit de Lliga Catalana EBA, en el qual el resultat també va serde victòria (100-71). En la primera part a l’equip d’Encuentra li va costar bastant estar còmode sobre la pista davant un Andorra que en defensa es tancava evitant espais i dificultant els llançaments grocs i negres, però en la segona part va canviar dràsticament el guió del partit i l’Ilerdauto va aconseguir marxar en el marcador gràcies al bon encert exterior dels jugadors lleidatans.\nTot i les dues victòries inicials la preparació de l’Ilerdauto no va variar la seva intensitat, arribant al tercer partit de l’estiu en el segon martx de la Lliga Catalana EBA contra un altre rival conegut de la passada temporada, l’Igualada. En aquesta ocasió, els lleidatans no van poder sumar la tercera consecutiva i van caure derrotats (77-64).\nLa pretemporada va anar arribant al final i amb ell els darrers partits de preparació. El primer, contra el CB Alpicat de Copa Catalunya (98-67) on els grocs i negres van tindre més problemes dels esperats per superar els alpicatins.\nEl darrer matx va portar els nostres jugadors fins a Valls per enfrontar-se a l’equip de la ciutat tarraconense. Tot i la dificultat del rival i les baixes de l’equip lleidatà, l’Ilerdauto Nissan Pardinyes va saber solventar (71-86) deixant un bon sabor de boca als homes de Gerard Encuentra de cara al primer encuentro de la temporada.\nUn cop finalitzada la pretemporada, és el moment per a pensar en el primer partit de Lliga, un curs 2018/19 que tindrà el tret de sortida el dissabte a les 16h al Barris Nord davatn el Palma Air Europa.\nL’anàlisi d’en Gerard Encuentra\n1. Balanç de 4 victòries i 1 derrota aquesta pretemporada, podem dir que l’equip està en bon camí de cara a començar la Lliga?\nGerard: «Independentment dels resultats que en pretemporada no són el més important, l’equip està fent un bon treball, estem creixent com equip, estem marcant quina ha de ser la nostra filosofia i el nostre ADN, estem posant les bases tàctiques més importants de cara la temporada. Crec que tots els jugadors estan fent una molt bona feina i tenim clar quin és l’objectiu i com hem de remar».\n2. Tens un equip molt canviat del de la temporada passada, només segueixen 4 jugadors, com han entrat al grup els nous?\nG: És cert que tenim moltes baixes respecte de la temporada passada i baixes importants de gent que acumulava molta experiència a la competició i molts anys al club. Però la majoria dels jugadors que s’han incorporat aquest any en algun moment o altre han estat partícips de l’equip en temporades anteriors, siguin com a jugadors vinculats o com a juniors que doblaven amb l’equip, per tant em coneixen i saben quina és la filosofia de treball que hi ha això ha fet que el seu procés d’adaptació fos més ràpid.\n3. En tindre un equip tan nou, quan creus que podrem veure l’Ilerdauto Nissan Pardinyes que en Gerard Encuentra espera?\nG: Fins ara a la pretemporada hem pogut veure dues versions de l’equip, hem estat capaços de jugar un gran nivell de bàsquet com en els partits d’Andorra o Valls i també de ser més irregulars com en el partit d’Igualada. Crec que si som capaços de ser regulars i mentalment forts serem un equip complicat de batre. A més a més de ser un equip jove amb molt marge de millora durant la temporada.\n4. La pretemporada s’ha tancat amb la notícia de la incorporació històrica d’un jugador nord-americà, Wendell Davis, que creus que pot aportar aquest nou jugador.\nG: Crec que la millor paraula que podria definir al Wendell és la de polivalència. És un jugador amb unes bones condicions físiques capaç d’ocupar diferents posicions i això amplia el ventall d’opcions de l’equip. Tot i això veurem com s’adapta a la ciutat, a la competició i al grup.