El bisbe de Säo Félix do Araguaia (Brasil), Pere Casaldàliga, guardonat amb el Premi Internacional Catalunya - Casa Amèrica Catalunya\nEl president del jurat ha ressaltat els "objectius espirituals" de Casaldàliga, "que transcendeixen i pels quals s'han jugat la vida ell i els seus companys, com João Bosco, que va morir a prop seu i segurament en lloc d'ell". Casaldàliga ha valorat el guardó com un reconeixement "a les causes humanes que defensen els lluitadors de tot Amèrica Llatina". "És un premi col·lectiu que hem de compartir amb tots els militants socials d'Amèrica Llatina que estan entregats a unes causes molt humanes i evangèliques", ha dit.\nHa explicat que ha tingut "l'honor" que la notícia sobre el guardó l'hi donés per telèfon el president de la Generalitat de Catalunya, Pasqual Maragall, que li ha anunciat que la setmana que ve viatjarà a São Félix do Araguaia, a l'estat de Mato Grosso, per entregar-li el premi en persona.Amb alguns problemes de salut, el religiós ha dit que segueix entregat "a les mateixes causes, només que una mica més quiet". "El Parkinson, la pressió alta i altres petits problemes de salut m'obliguen a estar una mica més quiet, però des d'on estem sempre podem abraçar el món amb esperança i ajudar els més pobres, la causa més evangèlica de totes", ha dit.\n"Em sento una mica petit al costat de les grans figures que han rebut aquest premi o han sigut candidats a guanyar-lo", ha afirmat Casaldàliga, que també ha estat proposat com a candidat al Nobel de la pau.


L’home que es passejava despullat per Barcelona | Bernat Puigtobella\nL’home que es passejava despullat per Barcelona\nPer què els estrangers es passegen en pilotes per la Barceloneta? D’on els ve la percepció que Barcelona és un lloc tan permissiu? La llegenda de l’home elefant, també conegut com The Naked Man of Barcelona, hi pot haver influït. Bernat Puigtobella explora els rastres que aquest individu ha deixat a la xarxa.\nUn vianant intenta impedir que Aurel Manea retrati l'home elefant\nEl barri de la Barceloneta viu moments convulsos. Els veïns s’han revoltat davant l’allau de turistes que lloguen els apartaments il·legals (els famosos quarts de casa) i alteren la vida del barri amb el seu comportament incívic: borratxeres, cridòria fins a altes hores de la matinada, joves que es passegen pels carrers amb begudes alcohòliques o fins i tot entren a comprar als supermercats completament despullats… Què fa que un jove estranger tingui la percepció que Barcelona és una ciutat tan permissiva que és perfectament tolerable de passejar-s’hi en pilotes? Per què es despullen en un carrer de la Barceloneta i en canvi no ho farien mai a Berlin, Amsterdam o Londres? La marca Barcelona viu una contradicció. Mai com fins ara el turisme no havia aportat tants dividends a la ciutat. Mai tampoc els ciutadans de Barcelona s’havien sentit tan invadits i molestos per l’arribada de turistes.\nEns agrada creure que els estrangers associen la marca Barcelona a Gaudí, les Rambles, el mediterrani, el Barça o el Bulli. També als toros i a la paella, no ens enganyem. Però Internet va ple d’històries d’altra mena, com ara la del famós ‘Naked Man of Barcelona’, un personatge que durant anys es va passejar despullat per la ciutat i que ha deixat testimonis d’estrangers entre perplexos i escandalitzats a la xarxa. Només cal cercar a google ‘The Naked man of Barcelona’ per trobar material.\nEl fotògraf Aurel Manea capta la reacció de dues dones després de veure el membre viril de l'home despullat de Barcelona | ©Aurel Manea\nEl fotògraf Aurel Manea ha documentat les seves passejades per la ciutat, captant tant la patxoca d’aquest individu com les reaccions esverades de la gent que el veia pel carrer. Avui The Naked man of Barcelona ja no es passeja per Barcelona, però s’ha convertit en una llegenda.\n“La primera vegada que vaig topar pel carrer amb l’home més notòriament despullat de Barcelona, jo que sóc una americana de sensibilitat puritana, vaig tenir un xoc”, explica Diana M. en un fòrum de la Barcelona Women’s Network: “Com que portava els tatoos tan ben col·locats, simulant una il·lusòria roba interior, gairebé no em creia el que estava veient. I em pregunto: com és que no l’arresten? Vaig fer una mica de recerca sobre el tema i vaig descobrir que, tot i que les autoritats ‘encoratgen els ciutadans a no anar despullats pel carrer’ (sic), el fet d’anar nu no està pas prohibit a Catalunya, sempre que ‘no hi hagi intenció d’ofendre’. Per més que m’ho expliquin, no ho entendré”. Les dones d’aquest fòrum comparteixen informacions saboroses sobre aquest individu, que han vist en diferents punts de la ciutat, a peu i en bicileta (Les Rambles, Barceloneta, Port Olímpic, la Rambla de Catalunya) Estimen que podria tenir vora uns seixanta anys, s’entretenen a especular sobre com s’ho fa l’home per tenir un membre tan llarg i es demanen per què no se li aplica l’ordenança municipal.\nUna dona en estat de xoc davant l'home elefant | © Aurel Manea\nPerò l’escrit més interessant que es pot trobar a la xarxa sobre aquest home, també conegut com a ‘home elefant’, és sense dubte l’article de l’escriptor Stephen Carter, que ha fet tota una exploració del personatge en una crònica publicada a la revista fictionaut.com: “No és fàcil fer-se veure a les Rambles”, diu Carter, “perquè està empedrat de cap a cap d’artistes de tota condició que es dediquen justament a entretenir la gent: estàtues humanes, bailaores, prostitutes nigerianes, carteristes o camells competeixen per captar l’atenció (i els diners) dels passavolants”. Per a Carter, cap d’aquests artistes li ha causat tanta impressió com l’espectacle de l’home que es passeja despullat per les Rambles. I n’evoca el moment que el va descobrir amb aquests termes: “M’estava davant l’Hotel Arc La Rambla, fumant dret, els peus em feien mal de tant caminar. De sobte vaig veure que enmig de les Rambles una multitud es congregava i es creava per moments una commoció, i un cercle més petit dintre la multitud, com quan es produeix una baralla i es forma una rotllana al voltant”. Picat per la curiositat, Carter s’acosta a la pinya de ramblistes, s’obre camí entre la multitud i es troba davant un home agenollat, que feia dibuixos a terra amb un bastó. “L’home, d’uns seixanta anys pel cap baix, d’estatura mitjana, ni gras ni prim, portava un banyador negre”, va observar Carter en un primer moment, però quan l’home es va aixecar es va adonar que el banyador era un tatuatge i que l’home anava tal com havia arribat al món. Carter s’entreté a descriure aquella visió: “L’home tenia, probablement, el penis més flàccid que havia vist mai. En certa manera, s’assemblava a la trompa d’un elefant, llarga i gruixida, amb profundes estries. A més a més tenia un ull tatuat a cada banda de l’entrecuix, de manera que vaig tenir la impressió de trobar-me cara a cara davant d’una rara espècie de paquiderm. A la punta de la ‘trompa’ hi portava un piercing, un anell de plata que li queia just sobre els genolls”.\nCarter descriu l’altercat provocat per l’home despullat, que havia estat increpat i reduït per un grup de mims i artistes de les Rambles, que el veien com un element subversiu, o un competidor. També descriu el xoc que l’home produïa en les dones, que apartaven la mirada per tornar a fixar-s’hi de seguida, conscients que estaven veien un membre viril de proporcions èpiques.\n© Aurel Manea\nCarter explica com l’home elefant es va aixecar i sense fer cap mena de cas a la gentada que s’havia aplegat al seu voltant, ben bé com si mirés a través de la multitud, va continuar el seu camí en direcció a Plaça de Catalunya. “Vaig seguir-lo Rambla amunt fins a La Boqueria, però caminava més ràpid del que semblava i aviat el vaig perdre de vista entre la gernació”, diu Carter, que va sondejar amics i coneguts sobre el cas d’aquest nudista tan curiós. No en va treure l’aigua clara. “Uns em deien que era un exhibicionista patètic, d’altres insistien que era un malalt mental, però alguns barcelonins em van dir que l’home practicava el nudisme al carrer per protestar contra les ordenances que impedien anar despullat per la via pública”.\nUna estona abans de marxar de Barcelona, mentre mata el temps esperant l’hora d’anar a l’aeroport en una terrassa de la Plaça Reial, Stephen Carter manté una conversa amb un cambrer. Ell li treu el cas de l’home elefant i el cambrer li explica una història que l’ajuda a encaixar les peces.\nFa temps hi havia hagut un mim a Les Rambles, que era un veritable artista, un talent rar. Era, però, un home esquerp, que menyspreava el públic. Era capaç de fer proposicions a les dones davant dels seus marits i un dia va llançar una escopinada a un nen que es va acostar al seu barret sense deixar cap moneda. Es negava a seguir la rotació acordada pels altres mims i fins i tot va decidir que l’Hotel Royale, el punt més lucratiu de les Rambles, era seu i de manera vitalícia. “Al final, els altres mims es van confabular per obrir un cas contra ell i, amb l’ajuda de testimonis, van aconseguir expulsar-lo de la Rambla. Se li va prohibir de manera expressa que tornés a actuar als carrers de Barcelona”, va explicar el cambrer a Carter. “Al cap de poc temps, l’home elefant va aparèixer a les Rambles”.\nDoncs bé, ara ja sabeu per què els guiris troben tan normal de passejar-se despullats per Barcelona.\nJosep Maria Viaplana el 27 agost 2014 a les 10:41 ha dit:\nDoncs jo penso que la part de l’ordenança ‘cívica’ que fa un pas enrere en el dret d’anar nu per la ciutat (contravenint la llei del Parlament) és un pas enrere. Els problemes no els provoca la gent que va nua per principis (és la forma més natural de l’ésser humà, sobretot quan fa calor) sinó les borratxeres i el comportament incívic. Fixar-se en l’anècdota i no en la categoria no ens aporta massa cosa, la veritat. Em recorda un anunci excel·lent on una dona nua (però amb clars signes de desnutrició i pobresa) regira un contenidor s’escombraries, i una frase resa: què t’escandalitza més?\nFeliu Torrents el 27 agost 2014 a les 12:38 ha dit:\nSempre em llegeixo amb interès els teus articles, Bernat. I aquest d’avui té suc perquè obres diverses línies interessants de comentari. Una podria ser la següent: Donades les arrels judeocristianes que encara ens alimenten i estigmatitzen el cos masculi, ¿com hauria anat si en lloc d’un home, s’hagués passejat nua i tatuada una dona de la mateixa edat i amb uns pits com les venus esteatopígiques de la nostra prehistòria? ¿Com hauria anat si la dona hagués estat més jove, nua i tatuada tal com anava la model Sílvia Salleras per Màlaga, en l’anunci de Vodaphone “No llevas nada pero lo llevas todo” que tan ha “agradat”? ¿Els homes (i les dones) entrarien en estat de xoc o es durien, rient o no, les mans a la cara, com ho fan les dones de les fotografies que acompanyen el text? Tenim un debat: ¿hi ha una doble mesura si el cos és masculí o femení, si és bell/vell o lleig/jove? ¿Tenim encara uns doble educació de ‘l “això no es diu, això no es mira, això no es toca” diferent si s’inculca(va) als nens o a les nenes -com l’americana de sensibilitat puritana-? ¿Aquesta educació va en detriment del cos de l’home i es permissiva amb el cos(objecte) de la dona(objecte)?\nFa anys, vaig treballar en un local a la cantonada Rambla/Santa Anna, a Barcelona. I més d’un dissabte al mig dia, al sortir de la feina, recordo que es passejava tota nua i sense tatuar una dona blanca de mitjana edat, morena i grasseta. No sé d’on venia, però pujava Rambles amunt. Un dia la vaig seguir a veure quan durava aquell passeig i també encuriosit per veure les reaccions de la gent. La dona va vorejar tota la plaça Catalunya de Rambles a Portal de l’Àngel, va enfilar per la vorera de El Corte Inglés, va seguir per la part de muntanya (entre Pg. de Gràcia i Rbla Catalunya), va davallar per davant del Bc. De Bilbao, va creuar Pelai per on és el Zürich i va pujar per Pelai on al poc, uns agents de la Urbana la van embolicar amb una flassada i la van retenir en un portal. Deien que estava malalta i s’escapava d’on estava reclosa (i, tractada?, vaja manera de vigilar-la!). En el temps que va durar tot aquest trajecte pocs es van adonar i els pocs, com a molt, van somriure; alguna dona gran sí que va fer cara d’inquisidora i una senyora, en concret, recordo que va renyar al seu home per mirar-la. No existien els mòbils, però si hagués estat un home, penso que la història hagués anat ben diferent.\nNo hem heretat -fora de les platges i de les passarel·les- el concepte de naturalitat -referent al cos humà- que hi havia a Egipte, a Creta, a Grècia o a la mateixa Roma. S’ha imposat una determinada moralitat religiosa i, al pas que anem, també s’imposarà la de l’altra religió del Llibre. Estic d’acord, però, que ha d’haver unes normatives comunitàries que regulin les conductes socials en públic i que s’han de complir estiguem d’acord o no. Per això votem uns representants que apliquen la nostra visió social; potser, a futur, es votaran altres persones i s’establiran altres normes; quan arribi, arribarà, estarem més preparats i no en farem cas exageradament com no ho fem davant d’un rostre qualsevol, per que, per sort, ja fa temps que a Occident està permès anar amb la cara destapada, sobretot les dones i no ens tornem lel·los com els amos de les que duen burka.\nI els incívics de la Barceloneta? Considero que no és un tema d’apartaments il·legals o no, com sí ho és de conductes sorolloses i molestes. Tan si estiuegen en apartaments il·legals, en legals, en fondes, en hotels, fer com fan en altres paisos: cap a l’avió i adéu vacances.\nPer acabar, m’atreveixo a recomanar el film “L’Home elefant” (USA 1980) de David Lynch, una excel·lent mostra de rebuig i la tolerància que ens pot donar altres visions per a reflexionar.\nGràcies, Bernat, pels teus articles; n’espero més.\nBernat Puigtobella el 27 agost 2014 a les 17:27 ha dit:\nGràcies, Feliu, pel teu comentari.\nmercè voltas el 28 agost 2014 a les 10:07 ha dit:\nEl que dedueixes de l’exhibició d’un home amb un penis excepcional, l’expectació que creava, a més amb la seva actitud tranquil.la, -jo l’havia vist algunes vegades- és lògic que captés l’interés d’un fotògraf professional i que es divulgués la imatge.\nAquesta imatge, sense figurar a les guies turístiques, naturalment, pot haver funcionat en circuïts que fan més c as de webs singulars que d’anuncis d’agències. Per reflexionar-hi. Molt agut, Bernat. Comparteixo la teva deducció.\nenric el 28 agost 2014 a les 10:35 ha dit:\nCrec que “l’home elefant” provocava més enveja o curiositat que rebuig. A Nova York comença a haver-hi la moda de què les dones vagin sense roba a la part de dalt. Fins i tot es poden veure dones despullades comprant. Segur que si a Nova York es fa, aviat es podrà fer aquí perquè voldrà dir que és un signe de modernitat.\nAmós el 28 agost 2014 a les 10:53 ha dit:\nÉs molt interessant l’article, sobretot per les dades aportades. M’ha sorprès molt l’episodi del “Naked man contra les Estatues Humanes”. Tot plegat és un material fantàstic per una sèrie de dibuixos animats infantil.\njordi el 28 agost 2014 a les 11:14 ha dit:\nLa sola cosa que ens interessa d’aquest escrit és que paradigmatitza com vivim en un món fet Anglaterra. Que hi ha un personatge a la capital d’un país com ara Catalunya? Qui el fa ésser un personatge és un anglès. Abans d’això, com a molt, deia ésser una anècdota. Qui el bateja també és un anglès; i el que ha de fer la lyengua del país i tota altra és traduir-ne el nom. L’anglès és qui anomena el món voltant, el català el reanomena des de l’anglès, inclosos els personatges del país. L’autor de l’article deixa el renom xarnec en xarnec i no el tradueix, però ens imaginem que una de les maneres com l’apella en pla en déu ésser la traducció. Abans que un anglès hi gues ensopegat un nom, tot eren aproximacions, noms perifràstics, denominacions genèriques. És sols quan avem l’anglicisme, per més inintelligible i impronunciable que sigui el mot, o n’an convinguda la traducció literal, que la cosa quadra i en podem parlar a lyoure. Això és una lyengua àgil, fluïda i ben comunicativa: un gosset bordisser menat pel ronsal d’un xarnec.\nEvidentment qui mana la lyengua, en mana el contingut. Mana el pensament i l’acció que se’n deriven, i doncs, concloent el cercle viciós, consuma un món voltant a lyur imatge i semblança. La comunicació del qual afavoreix, si no en fretura, l’idioma en què ha estat irrealitzat. i qui diu un idioma, diu una aristocràcia d’idiomes, un dels quals n’és la franquícia, no pas més. De totes altres lyengües, cal que ens fem l’efecte que són uns altres gossos petaners menats pel mateix Amo o un seu soci, i aquesta és la clau de la solidaritat en una umanitat feta Anglaterra. Tots bordant en canilya i fent-nos adés les víctimes ara els manyacs per distreure el personal.\nMercè el 28 agost 2014 a les 13:03 ha dit:\nQuina grafia més estranya. D’on ets tu, Jordi? L’article m’ha semblat interessantíssim i també estic molt d’acord amb les teves paraules: fins que una cosa no s’anomena, no existeix.\nJosu M. González el 28 agost 2014 a les 14:05 ha dit:\nUn article interessant, que posa en evidencia com, a vegades, el comportament de les persones, esdevé mes perillós per com es mira i s’interpreta, que el fet en si mateix. Mentre llegia l’article notava que el meu estat d’ànim canviava i es movia depenent dels aspectes que dibuixaven les paraules.\nEn un primer moment era la curiositat per coneixer alguna cosa mes sobre un personatge del que ja havia sentit parlar però que no havia vist mai. Voldria afegir que no era la única persona que anava despullat a Barcelona, anys en darrera jo ja havia vist un altre home, sense tatuatges, passejant nu per la Rambla, parlo d’uns deu anys.\nTornant al article. A mida que ell llegia descobria una historia, en la que si es podia trobar una situació “dramatica”, aquesta sorgia en raó a la reacció que els altres tenien sobre el fet de veure un home nu al mig del carrer (de totes maneres, no crec que la seva reacció hauria sigut diferent si l’haguessin trobat a casa seva) i en la meva imaginació reapareixien situacions imaginades de com segurament, conquistador i colonitzadors van veure a aquells homes despullats de pobles desconeguts.\nEs clar aquests canvis d’ànim anaven deixant un regust estrany, no per que estigues escandalitzat, trobo que hauria de ser lliure, totalment lliure, la manera de presentar-se davant del pròxim, i una pregunta es repetia a mida que el article s’acabava i no trobava en ell la resposta. Si be l’actitud d’aquesta persona (“l’home elefant”) es ben respectable, i per mi representa un acte de pura llibertat, la pregunta continua burxant-me, una pregunta senzilla ¿Ningú d’aquests personatges que l’han vist tan d’a prop fotògraf, articulista, cambrer,… se li a acudit parlar amb ell i preguntar-li les raons del seu acte? Per que entre totes les explicacions però, que son imaginades per d’altres, em falta la explicació personal del personatge mateix.\nMercè Ubach el 28 agost 2014 a les 14:54 ha dit:\nEm sembla un article simpàtic, però no veig que aquest home amb el cul tatuat expliqui els fets de la Barceloneta. Per a mi l’home elefant era una altra cosa: tenia una actitud digna, era perseverant i sistemàtic, el seu capteniment no feia ostentació de la nuesa i semblava tenir un discurs (quin?, se’n poden fer deduccions) i potser també un estil de vida lligat a la nuesa. Res d’això no es pot dir dels dels fills o néts d’aquells primers turistes que als anys seixanta ens van ensenyar què era la llibertat.


Els Mossos d'Esquadra han denunciat als dos menors. | Mossos d'Esquadra\nEls estudiants menors d'edat van intimidar al seu professor pel fet de ser homosexual\nper Arnau Peláez 23/05/2022 15:56h\nEl passat 17 de maig, va ser el Dia Internacional contra la LGTBIfòbia per commemorar la desclassificació de l'homosexualitat com a malaltia mental per part de l'Organització Mundial de la Salut (OMS), el 17 de maig de l'any 1990.\nTot i que han passat uns quants anys i la societat, aparentment, ha fet una gran evolució pel que fa a la tolerància davant el col·lectiu, encara hi ha moltíssims casos d'agressions LGTBIfòbiques cap a les persones de la comunitat.\nDos estudiants agredeixen al seu professor per ser homosexual\nLes agressions tant verbals com físiques estan a l'ordre del dia a Catalunya. Sense anar més lluny, dos estudiants menors d'edat han estat denunciats pels Mossos d'Esquadra per insultar i amenaçar al seu professor pel fet de ser homosexual.\nEls fets han tingut lloc a Barcelona, en el marc d'una sortida extraescolar i posteriorment, els alumnes van seguir al docent pel carrer durant una hora i mitja amb la finalitat de vexar-lo i intimidar-lo.\nAixí ho ha publicat, a través d'una piulada, la policia catalana al seu compte de Twitter. Per tal de donar visibilitat a les agressions que pateixen aquest col·lectiu.\n«En una sortida extraescolar dos estudiants insulten i amenacen a Barcelona el seu professor per ser homosexual. Després el segueixen durant una hora i mitja pel carrer intimidant-lo. Els menors queden denunciats».\nCampanya dels Mossos d'Esquadra\nEn commemoració del Dia Internacional contra la LGTBIfòbia, el cos de la policia catalana ha iniciat una campanya per tal de proporcionar visibilitat a aquest tipus d'agressions.\nEl cos policial, també ha publicat el malson que ha hagut de viure durant un any un menor transgènere per part dels seus companys d'institut.\n«Durant un any seguit un menor transgènere és intimidat, rep insults i un tracte vexatori continuat per part de companys d'institut. Finalment, ho denuncia i denunciem els quatre menors que l'assetjaven».\nDades molt alarmants\nSegons un informe sobre salut i drets sexuals i reproductius elaborat per l'Agència de Salut Pública de Barcelona (ASPB), la discriminació per raó d'orientació sexual entre l'alumnat ha incrementat considerablement.\nL'informe recull que entre les persones homosexuals, les agressions han augmentat del 10,6% al 30,1% i entre les persones bisexuals ha crescut d'un 18,9% a un 22,2%.\nAnar a portada Última hora Successos Última hora Barcelona Última hora Agressió


Cobisa | La llegenda de Sant Jordi. Fer un drac ecològic amb cartons d'ous i restes!\nLa llegenda de Sant Jordi. Fer un drac ecològic amb cartons d'ous i restes!\nA vegades ens agrada rellegir les llegendes locals, la de Sant Jordi és de les més originals!\nUn noble cavaller que lluita i mata un drac ferotge que té atemorida tota una població! Un enfrontament desigual entre un home i una bèstia desconeguda qui aparenta ser invencible! En realitat la llegenda ha canviat molt amb els segles i depenent les ciutats europees, però on s’ha mantingut més ha estat a Catalunya i per això ho celebrem amb alegria i orgull!\nMalgrat que els orígens d’aquesta celebració ens duu a un màrtir que se situa a Capadòcia, sota l’imperi Dioclecià rondant el segle IV! Sant Jordi era fill d’una família noble i cristiana que va ingressar a una milícia romana on va destacar per la seva valentia. Però l’any 302 va sorgir un decret de Dioclecià contra els cristians, Sant Jordi home de fe cristiana, va manifestar públicament la seva fe i no la va voler abandonar tal com dictava el decret. Sant Jordi va quedar arrestat i va suportar un martiri durant set anys. Per descomptat un gran martiri.\nLa llegenda actual\nLa llegenda actual, és una mescla entre sant real i llegenda, que acabarà sent un sant laic europeu que acabarà esdevenint la llegenda aurea que descriu Iacobus de Voragine l’any 1246, de la que ha derivat la versió catalana de la llegenda de Sant Jordi, on situen el cavaller a Líbia, enfrontant-se amb un drac que habita en un estany i deslliurant la filla del rei de ser engolida per la bèstia.\nLa llegenda catalana\nLa tradició catalana ens porta a Montblanc. Diu la llegenda que un monstre terrible, que posseïa les facultats de caminar, volar i nedar, a més d’un alè puden, tenia a tota la població atemorida. La bèstia proposa que si cada dia devora un habitant del poble, deixaria viure a la resta. Cada dia amb un sorteig es decidia qui havia de ser la víctima pel drac, fins que li va tocar a la filla del rei. Al cap de poc temps, arriba un cavaller muntant un cavall blanc anomenat Sant Jordi, que venia amb la seva valentia reconeguda a deslliurar a la població d’aquesta bèstia. I va salvar a la princesa, malferint amb una llança al drac. El poble va rematar la fera i li van oferir matrimoni amb la princesa, matrimoni que va rebutjar, per què no era digne de tal honor. I Sant Jordi misteriosament que havia arribat al poble, va desaparèixer d’igual manera.\nPer reviure aquesta llegenda hem trobat una manera molt original de fer el drac de Sant Jordi!\nMaterials per un drac\nPaper pinotxo o restes de paper de seda\nRestes de cartolines\nEs pinta el cartó d’ous amb tempera verda, exceptuant la tercera fila d’ous que serà la part de la cara del drac i pintarem de color blanc els ulls i deixem que s’assequi. Un cop assecada la pintura podem pintar la nineta dels ulls del drac amb el retolador negre. I amb el paper sobrant d’altres activitats fem la cresta amb una cartolina amb quatre crestes (poden ser triangles de restes de materials) i amb el paper sobrant de seda o pinotxo el foc. S’enganxa amb cola i tenim el drac de Sant Jordi!\nL’invent del pa de Sant Jordi. Una Recepta deliciosa!CONCILIA LA VIDA FAMILIAR I LA LABORAL AMB EL CASALET!\nDeixa la teva resposta Cancel reply


Les noves addiccions – Educat\nPublicat a 5 abril 2018 23 novembre 2018 Deixa un comentari\nEn els darrers temps s’està experimentant un increment de casos d’infants i adolescents addictes al telèfon mòbil, a Internet, als videojocs, etc. Estem parlant de les noves addiccions. En la societat en la qual vivim és impensable viure sense incorporar les noves tecnologies, i, com en tot, hi ha molts avantatges que ens fan la vida més fàcil, però a vegades a la gent jove se li pot escapar de les mans si no aprèn a posar límits. De l’ús passen a l’abús i finalment a la dependència d’Internet i d’aparells com el mòbil, la televisió o els videojocs, amb les conseqüències que això comporta per al seu desenvolupament personal i relacional. Xatejar per Internet, enviar missatges per WhatsApp i enganxar-se als videojocs han estat considerades simples activitats d’oci o noves formes de relació i comunicació. Tot i així, per a determinats individus, aquestes activitats han esdevingut conductes addictives fins al punt de contemplar-se com les addiccions del segle XXI.\nLes tecnologies de les pantalles, assumint el benefici del seu ús controlat, tenen un fort poder d’atracció que facilita la pèrdua de l’autocontrol en algunes persones, sobretot en infants i adolescents. Per aquesta raó, és important conèixer l’impacte i les conseqüències d’una situació addictiva que pot afectar negativament les relacions familiars i socials, així com l’economia personal i familiar.\nÉs en l’adolescència quan es produeix un major risc de patir aquestes noves addiccions, ja que és una a etapa en la qual existeix una certa dificultat per controlar els impulsos, s’és més vulnerable en vers la publicitat, existeix una baixa tolerància a la frustració i s’és poc crític respecte al consum, la pressió exercida per la publicitat i la necessitat de fer el que fa tothom. L’adolescent que navega per Internet sense cap control pot accedir a una sèrie d’informacions no convenients, com racisme, venda d’armes, drogues de tot tipus (tant legals com il·legals), pornografia, xats, sectes, etc., cosa que fa necessària una major atenció per part dels adults i de la societat en general.\nLes socioaddiccions o addiccions socials: definició i concepte\nLes addiccions psicològiques són aquelles conductes inicialment agradables que acaben sent addictives per l’alleugeriment del malestar que produeixen. L’addicte hi desenvolupa una forta dependència psicològica, actua de forma compulsiva i perd l’interès per altres activitats que anteriorment havien estat gratificants, sense ser capaç de controlar-se malgrat les conseqüències negatives que generen. Per tant, el problema de les addiccions psicològiques no és tant la conducta en si mateixa, sinó el tipus de relació que la persona hi estableix.\nLes socioaddiccions són trastorns de dependència vinculats a activitats humanes diverses i plaents, no relacionades amb la ingesta de substàncies. Aquestes activitats no són en si mateixes nocives per a la persona, com no ho és el consum moderat d’altres substàncies. Algunes d’aquestes activitats, com el treball, l’esport o les compres, són inherents a la conducta humana i d’altres resulten socialment acceptades o potenciades, com el joc, l’ús del telèfon mòbil, etc. El fet que es tracti essencialment d’una qüestió d’intensitats o pèrdua de control i que a més siguin socialment acceptades comporta una gran dificultat en la detecció de la socioaddicció, com a mínim en les seves primeres etapes.\nCom es desenvolupa una socioaddicció\nExisteix un mateix cicle addictiu per a qualsevol tipus d’addicció. Al principi les conductes addictives són un reforçament positiu, la persona comença a desenvolupar-les perquè li agraden o li vénen de gust, però amb el temps arriben a convertir-se en una obsessió i l’individu necessita realitzar aquestes conductes per alleujar un malestar. I és llavors quan ja s’ha convertit en reforçament positiu que no pot evitar i que se sent obligat a realitzar de forma irracional.\nLes addiccions psicològiques o sense substància tenen quatre factors en comú:\nArriben a convertir-se en una obsessió per a la persona.\nLes conseqüències negatives per a totes les àrees de la vida apareixen molt aviat, en els àmbits personal, educatiu, familiar, etc.\nDurant molt temps la persona addicta minimitza el problema o el nega directament.\nHi ha una falta de control de la situació.\nLes addiccions psicològiques triguen bastant temps a convertir-se en el que es denomina “addicció”. Es pot parlar fins i tot d’anys des que la persona comença a establir una conducta poc apropiada fins que arriba a estar “enganxada”, i òbviament no es pot dir que tots els addictes són iguals, però sí que s’han trobat factors comuns, per exemple pel que fa a la personalitat. Normalment, es tracta de persones que tendeixen a ser més depressives, immadures i ansioses, que tenen una autoestima baixa, que no saben com afrontar els problemes que comporta la vida quotidiana, etc.\nCom repercuteixen les socioaddiccions\nLes addiccions psicològiques comporten una sèrie d’alteracions o trastorns personals que van des dels pensaments distorsionats, l’estrès i el malestar físic general fins als canvis d’humor, la irritabilitat, la vergonya o l’ansietat.\nQuant a les qüestions familiars, l’addicte arriba a desatendre assumptes importants de la vida diària, hi ha falta de comunicació, i les relacions familiars i amb el grup d’iguals també es veuen alterades (i sovint es perden les amistats). A l’escola, el més freqüent és el baix rendiment, la desmotivació i l’absentisme.\nA més, un abús d’aquestes tecnologies pot portar conseqüències físiques i psíquiques, com:\nIrritació ocular per fixació excessiva de la mirada en les pantalles d’ordinadors i telèfons mòbils.\nCefalees i mals de cap.\nDisminució en les habilitats socials.\nImitació de models i comportaments.\nRuptura de les relacions socials.\nAddiccions a substàncies i socioaddiccions: similituds i diferències\nSi comparem les addiccions a substàncies amb les socioaddiccions, trobem:\nAmbdós tipus d’addiccions modifiquen el funcionament de l’organisme o de la conducta.\nProvoquen tolerància; és a dir, la necessitat de repetir cada vegada més la conducta per tal d’aconseguir la mateixa satisfacció.\nProvoquen dependència: es genera una absoluta necessitat de dur a terme l’activitat.\nHi ha una pèrdua de control sobre la conducta i d’interès per altres activitats que abans resultaven gratificants. Així doncs, l’addicció acaba interferint en la vida quotidiana.\nHi ha un ús repetitiu i compulsiu d’una substància o conducta que se segueix realitzant malgrat que se’n coneguin les conseqüències negatives.\nSi no es pot realitzar l’activitat addictiva, s’experimenta ansietat, i es pot arribar a presentar un quadre equivalent al de la síndrome d’abstinència.\nL’addicció a les tecnologies de la comunicació i a determinades activitats socials és pròpia de societats desenvolupades.\nExisteix el factor de virtualitat.\nTenen un cost reduït.\nHi ha una pèrdua d’interacció social, ja que les noves tecnologies s’utilitzen com a mecanisme de comunicació, que limita les habilitats socials.\nNo hi intervenen substàncies.\nPerfils més vulnerables\nCaracterístiques personals que impliquen un risc especial:\nImmaduresa o identitat no consolidada.\nAïllament físic, soledat.\nInadaptació social o familiar.\nBaix rendiment escolar (per cansament o per manca de concentració).\nTendència a l’agressivitat.\nL’adolescència i la primera joventut són les etapes de màxim risc.\nTambé existeixen fets ambientals que afecten la vulnerabilitat, com:\nEl modelatge de papers: models de rols familiars, parentals, i papers socials en general.\nL’accés a l’activitat objecte de l’addicció i la freqüència amb què es realitza.\nL’addictiu mateix de l’objecte de l’addicció.\nPrevenció i tractament de les socioaddiccions\nLa majoria de centres educatius tan sols estan preparats per prevenir les socioaddiccions. Una intervenció de tractament l’ha de portar a terme sempre un especialista conjuntament amb la família i el centre, i tindrà més èxit com més precoç sigui en el procés de l’addicció.\nEn general, algunes de les estratègies que poden ajudar a treballar i superar aquestes addiccions són:\nTreballar la salut emocional dels alumnes.\nAjudar a fomentar escales de valors positives.\nEnsenyar a controlar estímuls per tal d’ajudar l’adolescent en el control dels estímuls associats a la seva addicció.\nBuscar activitats lúdiques o gratificants. Resulta fonamental planificar el temps lliure.\nTreballar les habilitats socials per tal de millorar la capacitat de relació social de l’adolescent.\nAugmentar-li l’autoestima per tal que guanyi seguretat en si mateix.\nEntrenar en relaxació, per tal que controli l’ansietat davant d’estímuls associats a la socioaddicció.\nExposar-lo als indicis de risc de forma progressiva i que es reguli, amb la companyia d’una altra persona. En aquesta fase l’adolescent és capaç d’enfrontar-se als estímuls sense adoptar una conducta d’evitació.\nDonar-li models de vida saludables i coherents.\nDins: PsicologiaParaules clau: addicció, psicologia, socioaddiccions, tecnologia\n← Lev Vigotsky\nBuda az sharm foru rikht (Buda explotó por vergüenza) →


AUDICIÓ DE PRIMAVERA ESCOLA DE MÚSICA DE L'AGRUPACIÓ MUSICAL SANTA CECÍLIA D'ADOR\nVosté està >inici> noticies 2018 > audició de primavera Escola de Música de l'Agrupació Musical Santa Cecília d'Ador\nDimecres 28 de març a les 19.00h i a la Casa de la Música d'Ador, tindra lloc l'Audició de Primavera de l'Alumnat de l'Escola de Música d'Ador.\nLes audicions són una part molt important dintre del programa d'aprenentatge del nostre alumnat. Pensem que és molt positiu que l'alumnat que es forme a la nostra Escola de Música tinga coneixements musicals però que també siguen oients actius i que acudisquen a concerts i que aprenguen a viure, estimar i valorar la música.\nL'actuació davant d'un públic reforça l'autoestima i la seguretat amb un mateix també en altres disciplines fora de l'àmbit musical. Al mateix temps són un al.licient per superar la por escènica, per tocar o cantar en conjunt amb altres companys, per millorar la interpretació de les obres i per gaudir i fer gaudir al públic assistent amb la música que s'interpreta.\nCal remarcar que la finalitat última de les audicions que oferim és regalar al públic assistent una gran oportunitat de gaudir de la música del que és, un extraordinari mitjà de comunicació i expressió: per al qui la toca, per al qui la canta o la compon i per al també per al qui l'escolta.\nCom que tot s'educa volem remarcar des de l'equip docent de la nostra escola que els adults que acompanyem els nostres menors als concerts i audicions tenim l'obligació moral i ética d'ensenyar-los i educar-los per ser uns bons oients per gaudir de la música. És important que els xiquets i xiquetes petits estiguen asseguts i supervisats per adults per ensenyar-los unes mínimes normes de comportament als concerts i per a disfrutar amb l'acompanyament de l'adult d'una bona estona musical. Moltes gràcies per acompanyar-nos en les nostres audicions musicals.\nL'alumnat de Sensibilització interpretarà:\nMare puje dalt ,trad. valenciana\nLa primavera ha arribat, lletra d'Eulàlia Abad (Música d' Elena Montané)\nLa caseta, música de Jaques Dalcroze\nProfessora: Maria Carmen Malonda\nL'alumnat de Primer de llenguatge i COR 1\nMaketu, trad. Camerún\nEl mosquit, música de Zoltán Kodály\nTumbai, Popular d'Ucraïna\nL'alumnat de COR 1 i COR 2\nMamma mía!, B. Anderson (Arr. M.Rosa Sanahuja)\nTue, tue, trad. Ghana (Arr. M.Rosa Sanahuja)\nL'alumnat d'Iniciació,Llenguatge, COR 1 i COR 2\nUna veu, dues veus, popular Àustria\nProfessores: Maria Carmen Malonda i Mar Garrigós\nL'alumnat de Conjunt Instrumental (Banda Jove de l'AMSCA) interpretarà:\nAyamonte (pasdoble), Juan Amador Jiménez\nA discovery fantasy, Jan de Hann\nProfessor/director: Sergi Miñana Miñana


El radar de Sarrià: El “culpable” no és Mas, són els catalans\nEl que sembla que pretenen és "ibarretxitzar" la cosa catalana, de manera que, en caure tot l'ideari en les espatlles d'un sol home, i de una sola ideologia, es posin a la contra els ecoguais, socialistes (aquests ja ho han fet) i la cosa de la independència de Catalunya quedi deixatada i tots, espanyols i catalans, acabem creient-nos el miratge que l'únic que l'ha vessada és n'Artur Mas.\nPerò, com fer-los veure a la gent que s'instal·la en aquest despropòsit, l'enormitat d'allò que estan deixant perdre? Hi tinc poca fe al davant dels repetidors de consignes tronades, a dreta i esquerra.\nL'oportunitat de ser el país que encapçalaria un canvi de paradigma en els estats que estan a punt de morir per irrealitat en aquest món global la perdrem irremeiablement per una colla de poca-vergonyes i una altra de revival-somniatruïtes.\n9 de novembre de 2012, a les 9:19\nFINS I TOT EL "PROGRE"EL PAIS¡¡¡¡QUE JA TE "MANDANGA"LA COSA....\n9 de novembre de 2012, a les 12:01\nEns tracten com idiotes, com si només fóssim seguidors del que en Mas ens diu sense pensar. En realitat en Mas i els seus han canviat per la pressió popular i està clar que els polítics han quedat darrere la gent. El que més els dol és que aquests de CiU fins ara els havien fet de servidors callant les pretensions independentistes mantenint la seva societat "cohesionada", és a dir, amb els sobinaristes callats i sotmesos. Però cap problema: i en Mas cau n'hi haurà un altre i un altre encara que sigui la societat civil.\nEspanya s'està mostrant tal com és: fins i tot El País és ranci.\n9 de novembre de 2012, a les 14:52\nBen explicat, jo no ho sabria exposar millor. De totes maneres aquells que, com jo mateix, ni militem ni tenim un partit fix com a referent, de cara el 25N tenim un problema greu: a tots els partits hi trobem pegues prou importants com per qüestionar-nos el vot. Al final acabaré votant el partit que em sembli menys dolent, que ja és trist, i llavors resem-hi un parenostre perquè no se’ns desviï...\nNo t'equivoquis, en aquest tema El País és exactament igual que els altres diaris que es fan a Madrid.\nJo penso que "ells" ara veuen molt clar que a la colònia del nord-est tenen un problema molt greu que se'ls està escapant de les mans. I faran mans i mànigues per desactivar-nos. Nosaltres hem de poder demostrar, com sigui, que som més que ells. Primera estació. 25N. Segona estació: referèndum vinculant. I si tot i la meva convicció acabem perdent, santa paciència, i d’aquí uns anys tornar-ho a provar.\n11 de novembre de 2012, a les 23:17


Conexus | Otros Negocios\n26/12/2021\tEspaña, Barcelona, Barcelona Consell De Cent 419 3r 2a – 08009 Barcelona (Espanya) 24\nIntervenció amb dones víctimes de violencia sexual\nA Conexus oferim tractament i atenció a adults, adolescents i nens, especialment en relacions familiars i violència. També oferim tallers, formacions i cursos sobre diferents temes relacionats amb el gènere, la violència i les intervencions psicosocials. Així mateix, participem en diferents projectes de recerca a nivell local i nacional, així com europeu i internacional.\nSi fas una aportació, ajudaràs a mantenir els programes d’atenció terapèutica.\nServicios: Intervenció amb dones i homes víctimes de violencia sexual


Atles cel·lulars per a facilitar el diagnòstic i tractament de diferents malalties - El·lipse\nDos equips del CRG han estudiat en profunditat l’expressió gènica de les cèl·lules sanguínies i les cèl·lules immunes que s’infiltren en els tumors.\nLa creació d'atles cel·lulars ha estat possible gràcies a l'anàlisi de l'expressió gènica. Composició de Mario Ejarque, fotos de Volodymyr Hryshchenko i el National Cancer Institute en Unsplash.\nDos equips del Centre de Regulació Genòmica (CRG), en col·laboració amb diverses institucions alemanes, han desenvolupat, a partir de l’expressió gènica de diferents línies cel·lulars, atles per a millorar els diagnòstics clínics de malalties hematològiques i impulsar l’oncologia de precisió, respectivament.\nAtles cel·lular de la sang\nInvestigadores i investigadors del CRG han col·laborat en la creació de l’atles de les cèl·lules sanguínies i de la medul·la òssia humana més detallat fins ara.\nL’estudi s’ha basat en l’anàlisi de l’expressió gènica de més de 100.000 cèl·lules i podria servir per a millorar les tècniques de diagnòstic actuals.\n“La citometria de flux es basa en marcadors i metodologies dels anys 90 que han demostrat ésser molt imprecisos. Necessitem definir marcadors que reflecteixin més de prop la biologia del sistema”\nLars Velten, cap de grup del CRG i coautor de l’estudi.\nL’anàlisi aporta nova informació sobre la formació de la sang i el que succeeix quan aquest procés falla. Així, amb els marcadors trobats en l’estudi es podria millorar el diagnòstic i la predicció de malalties de la sang com la leucèmia.\nCèl·lules immunes dels càncers humans\nUn altre equip investigador, del CNAG-CRG, ha analitzat el microambient dels tumors – el conjunt de cèl·lules sanguínies, cèl·lules immunitàries i el teixit connectiu en la proximitat immediata d’un tumor. En concret, s’han enfocat en l’estudi de més de 300.000 cèl·lules immunitàries procedents de 217 pacients i 17 tipus de tumor diferents.\n“Aquest atles de cèl·lules immunes ens ajuda a visualitzar els tumors com mai els havíem vist abans”\nHolger Heyn, líder del grup de Single Cell Genomics del CNAG-CRG i últim autor de l’estudi.\nL’anàlisi ha permès definir 6 perfils immunològics que permetrien classificar el tipus de tumor segons els tipus, estats i ubicació de les cèl·lules immunes infiltrades dins d’aquest. Determinar aquest perfil immunològic del tumor podria ajudar a predir si un pacient es beneficiarà de la immunoteràpia.\nAmb aquests resultats, els autors esperen que “l’atles funcioni millor que les estratègies d’estratificació que s’apliquen actualment a l’hora de predir el pronòstic del pacient i la resposta a la immunoteràpia”.


Blair podria alliberar Pinochet per humanitat\nFrance Press | 24 octubre 1998\nEl Govern britànic, que ha de decidir la sort del general Augusto Pinochet, ha començat a suggerir que podria mostrar «compassió» i autoritzar l'exdictador, octogenari i malalt, a tornar a Xile sense respondre dels seus crims davant la Justícia espanyola. La premsa britànica apunta aquesta possibilitat basant-se en unes declaracions del portaveu del Govern i en una resposta parlamentària del ministre de l'Interior. Tota la premsa britànica es refereix avui als indicis que donen peu per pensar que el Govern està analitzant la possibilitat d'alliberar l'exdictador xilè. Pràcticament tots els diaris destaquen el «gir» donat pel portaveu oficial del Govern, i afirmen que, «per motius humanitaris», Londres podria desestimar la petició d'extradició que formuli Espanya. El portaveu emfasitzà la resposta que va donar el ministre de l'Interior, Jack Straw, a una pregunta per escrit que li formulà un parlamentari.


Home - Ca de Bou\nHome > Camisetes>Home\nOrdena per Preu: primer el menor Preu: primer el major Nom del producte: A a la Z Nom del producte: Z a la A\nUn Mehari, La Seu, el Paseo Maritimo... Palma de Mallorca tal y com la varem conèixer.\n24,95 € Afegir al carret\n22,95 € Afegir al carret\n35,95 € Afegir al carret\nA Petra, el dimoni s´hi va retre; a Manacor, s´hi va fer por; a Vilafranca, va perdre-hi una anca; a Sencelles, se n´hi va anar amb elles i se´n...\n24,95 € 19,95 € Afegir al carret\nAmb una paraula hi ha prou. Cadascú que pensi en el que vulgui. Segur que serà agradable.\n24,95 € 14,95 € Afegir al carret\nSucre, cultura, poble, icona universal, illa de la calma, sensació de viure. A Ca de Bou mirem les nostres arrels per oferir al món una reinterpretació de...\nQuan arribi el fred puja al cotxe i viatja fins a Porreres. Aquí , cerca un bon Celler i demana unes Burballes. Si t'agrada cuinar i t'atreveixes, prova a elaborar un...\nSi sabéssim cantar hauríem fet un narco bolero i seríem "Ses someres d'es Nord". No és el cas i, un cop més, agafem una samarreta per plasmar...\nVola com una papallona pica com una abella una sobrassada amb el seu puntet picant afectuós al principi, untuosa i traïdora al final, ardent Muhammed Ali...\nA Ca de Bou ens inspiren moltes coses i també moltes persones. Frank, Dino, Sammy, Joey i Peter. On vulguin que estiguin, ja sigui a Las Vegas o al Sands, el Rat Pack ens...\n«Els soldats clon, ostenten amb orgull l'honorable rang de soldats d'assalt imperials i han abordat la perillosa tasca de combatre als nostres enemics des de primera...\nDaniel Dafoe ens va portar a l'illa de Mas Atierra mentre ens deixem la barba de Robinson Crusoe. Cacem balenes a l'illa de Mocha i Herman Melville va portar a Moby Dick, que es...\nEls Foners anaven sempre armats amb tres fones, tenint cadascuna d\_'elles un ús diferent: la petita lligada al capdavant s\_'emprava per trets a curta distància; la...\nVolem ser una marca genuïna, original, que tingui una gran influència sobre totes les persones, cosa que molt pocs han aconseguit en la història. Sense ser...\nReina, guapa, nina... el mallorquí mima a les seves dones amb termes afectuosos quan es dirigeix a ella. Per a nosaltres la dona sempre és una nina, guapa i...\n
Definición aportada por la RAE:

(De picar).

1. m. Domador y adiestrador de caballos.
...\nBombón Mallorquín -...


“És molt bo que hi hagi una cultura de la desobediència a Catalunya” | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nENTREVISTA A MONTSE VENTURÓS, ALCALDESSA DE BERGA\n“És molt bo que hi hagi una cultura de la desobediència a Catalunya”\nL'alcaldessa de Berga, la ciutat més gran governada per la CUP, afirma que assumirà totes les conseqüències de plantar el jutge per tenir penjada una estelada a l'Ajuntament\nBerga 22 OCT 2016 - 17:01\tCEST\nA més de la meitat dels balcons de la plaça de Sant Pere de Berga (Berguedà) hi ha estelades penjades. Però només una, la que penja del balcó de l'Ajuntament, és la que els últims dies ha aparellat el poble amb els conceptes de desobediència i rebel·lió. La bandera independentista va onejar durant les jornades electorals del 27-S i del 20-D, malgrat que la Junta Electoral havia demanat la seva retirada. L'alcaldessa, Montse Venturós (Berga, 1985), que gestiona la ciutat més gran governada per la CUP (16.238 habitants), es va negar a treure l'estelada i, com a conseqüència, el jutge la va citar per escoltar les seves explicacions. Venturós no ha anat a veure el jutge: ja l'ha plantat dues vegades, els passats 5 d'abril i 17 d'octubre. Tampoc té previst respondre una carta de la Delegació del Govern on se li demana informació sobre l'obertura de l'Ajuntament el 12 d'octubre, dia de la Festa Nacional, i assegura que té pensat treballar també el dia de la Constitució, el 6 de desembre.\nPregunta. Aquests actes de desobediència poden tenir conseqüències greus, quines poden ser?\nResposta. Assumirem les conseqüències. Si hi ha un tercer requeriment, pot ser que arribi una ordre de recerca i captura i una detenció per fer-nos personar davant d'un jutge. Nosaltres entenem que, ja que és un procés polític, podria donar-se un altre cas. Vam decidir que no trauríem l'estelada perquè no enteníem el fonament jurídic en què es basava la petició, i perquè tenim un acord plenari del 6 de desembre del 2012 segons el qual l'estelada ha d'estar penjada fins al dia de la independència. I no m'he presentat davant del jutge en les dues ocasions perquè estem en un procés de ruptura amb l’estat espanyol i el que no podem fer és reconèixer aquests jutjats i tribunals que estan assetjant directament i criminalitzant amb fórmules absolutament antidemocràtiques tot el que són les administracions públiques catalanes i el lliure albir i la voluntat de tot un poble.\nL’alcaldessa de Berga torna a plantar el jutge que la investiga per mantenir l’estelada\nP. Li fa por què pot passar a partir d'ara?\nR. Són les primeres envestides que fa l’Estat espanyol contra les administracions públiques catalanes, però en vindran moltes altres, i hem d’actuar amb fermesa i amb molta determinació per tirar endavant aquest procés. Cal com més unitat millor i treballar de forma conjunta davant d’aquests fets antidemocràtics. Entenem que tot procés de ruptura i tot moment històric com el que estem vivint tindrà unes conseqüències que o les assumim o no s’arribarà a les aspiracions que tenim com a poble.\nP. En alguna entrevista ha dit que la CUP obeeix només la voluntat popular. Però quin poble és el que els dóna suport tenint en compte que només tenen 58 vots més que CiU, i que no comparteixen sempre els actes de desobediència?\nR. Per nosaltres la voluntat popular l’entenem a partir d’aquesta petició que s’havia formulat de no retirar l’estelada del balcó fins al dia de la independència. En el cas de Berga, la voluntat és nítidament independentista: som 17 regidors, 15 dels quals som independentistes. És cert que es conceben diferents maneres d’aplicar l’enfrontament directe amb l’estat espanyol i, en aquest sentit, segurament Convergència sí que s’hagués personat davant del jutge. Tot i que l’estelada la va posar CiU després del ple, a les eleccions de maig del 2015 l’estelada es va retirar. Nosaltres enteníem que hi havíem de fer front.\nP. Amb Convergència i ERC, van junts en el camí de les desobediències, o tenen por que els deixin sols? Quin és el final d'aquest camí?\nR. En aquest cas de l'estelada, el suport l'hem tingut tot, tant d'ERC com de CiU com dels companys d'ICV. Han donat suport a aquesta acció de desobediència encara que no la comparteixin. Per nosaltres, el final del camí és la voluntat de dir que aquesta legalitat establerta a l'Estat espanyol no l'entenem com a legítima: no aconseguirem la independència si no desobeïm aquesta legalitat que és la que no ens permet aconseguir la nostra realitat com a poble. Si l'objectiu comú és aconseguir el dret a l'autodeterminació, això no es pot fer de manera pactada, perquè s'ha intentat moltes vegades i no hi ha manera. L'Estat no dóna cap tipus de via per resoldre aquest conflicte. Per tant hi haurem de ser tots. Aquestes petites passes de desobediència, que ara amb les banderes són purament simbòliques, haurà d'arribar un dia que hauran de ser fetes amb unitat i amb tota la fermesa del món per tirar endavant.\nP. Amb totes les accions de desobediència que s'estan duent a terme, s'està creant un clima o una cultura de la desobediència? És bo que sigui així?\nR. És molt bo que sigui així, perquè entenem que tots els canvis polítics neixen a partir de tot un seguit d’accions que entenen la desobediència com una eina política. Està demostrat que serveix per modificar legalitats establertes o per buscar espais diferents de treball. Evidentment sabem que la independència dels Països Catalans no vindrà mai del compliment de la legalitat establerta, que està feta per a mantenir un ordre preestablert, un ordre que beu directament d’una herència franquista que nosaltres posem molt en dubte.\nP. L'Ajuntament de Berga va ser un dels que van obrir el passat 12 d'octubre, i vostès han rebut una carta de la Delegació del Govern que demana explicacions sobre aquest fet. Què faran, la respondran?\nR. En farem cas omís, perquè no entenem la legitimitat del Tribunal Constitucional o de qualsevol altre tribunal que serveixi només per judicialitzar temes estrictament polítics. En aquest cas és una mostra més de la persecució de càrrecs públics i Ajuntaments. El dia 12 van venir 25 persones a treballar, i intentarem fer el mateix el dia 6 de desembre, com a mínim els regidors i regidores.\nP. El dia que els regidors de Badalona van trencar una interlocutòria del jutge, després va arribar una dona a trobar-los i com a resposta va trencar davant seu un document de l'Ajuntament. Quines poden ser els efectes de la desobediència en temes simbòlics en els ciutadans?\nR. Allà on hi ha lleis injustes, la desobediència és una obligació, perquè és obediència al mandat popular o justícia. Nosaltres hem de treballar en pro que aquest discurs s’estengui a altres espais, perquè les altres persones arribin a la mateixa conclusió a la qual ha arribat el poble durant tots aquests anys. És evident que hi haurà persones que no hi estaran d’acord, però entenem que no és el mateix un impost o una multa que una mesura de persecució política, que és el que està fent l’Estat espanyol contra una voluntat d’un poble. Hem d’explicar bé d’on surt tota aquesta ràtzia de l’Estat contra un poble.\nL'alcaldessa de Berga, Montse Venturós, junt amb l'estelada de l'Ajuntament. Albert Garcia\nP. Fa un any i mig que van entrar a l'Ajuntament i quan hi van arribar el deute era molt alt. Van prometre auditar-lo, veure si hi havia una part del deute que era il·legítim i, en cas que ho fos, proposaven desobeir el pagament. Què s'ha fet de tot això?\nR. El deute que tenim és molt alt, uns 18 milions i mig d’euros. A més hi ha hagut una manca de treball eficaç a l’Administració pública, i a banda tenim uns 44 contenciosos administratius oberts per diferents mancances de l’Administració. Un dels plantejaments que teníem era fer una auditoria, que farem quan estabilitzem els comptes municipals. La part del deute que creiem que és il·legítim són per exemple els crèdits ICO, que han traspassat quantitats a les Administracions locals per pagar els proveïdors. L’estat ho traslladava a una entitat bancària a l’1 per cent, i l’entitat ho traslladava als Ajuntaments al 4%: aquest és el deute il·legítim, uns diners que està pagant el poble directament a una entitat bancària. Una de les voluntats per solucionar-ho, en el cas que l’Auditoria conclogui que és il·legítim, és desobeir el pagament. Però aquests actes de desobediència que ja no són simbòlics, tenen unes conseqüències molt clares: l’Ajuntament de Berga no ho pot fer sol, ho ha de fer acompanyat d’altres Ajuntaments que creïn una estructura que camini cap a l'autogestió pura.\nP. Comparteix les paraules de l'exdiputat de la CUP Quim Arrufat, que va dir que els actes de desobediència havien de servir per provocar la força bruta de l’Estat?\nR. La desobediència no la fem ni per pressionar la Generalitat ni per provocar l'Estat espanyol: no cal provocar l’Estat espanyol perquè l’Estat espanyol es provoca sol. La guerra bruta l’ha fet tota la vida: amb els conflictes basc i català, amb l’habitatge, etc. La desobediència no és un fet per provocar, sinó que forma part de la nostra praxi política: quan estàs revertint l’ordre establert i fas treball en xarxa, crees estructures que van més enllà de l’Administració, com és el cas de la PAH, i això són accions de desobediència.


Quina diferència hi ha entre java i corejava?\nJava és un llenguatge de programació, que ha estat influenciat pel llenguatge C. Deriva gran part de la seva sintaxi de C i C ++, però té menys instal·lacions de baix nivell. Java és un llenguatge de programació de propòsit general dissenyat per tenir menys dependències d’implantació en comparació amb els llenguatges anteriors. És un llenguatge concurrent, basat en classes i orientat a objectes.\nJava va ser desenvolupat per James Gosling a Sun Microsystems i es va publicar el 1995. Es va publicar originalment com a component principal de la plataforma Java de Sun Microsystems. Des de llavors, Sun ha tornat a llicenciar la majoria de les seves tecnologies Java sota la llicència pública general GNU. Això significa que tota la tecnologia llicenciada sota llicència pública general GNU és de codi obert i generalment està disponible sense cost. Sun Microsystems es va fusionar finalment amb Oracle Corporation.\nJava està dissenyat per permetre que el mateix codi pugui funcionar en diverses plataformes. és a dir, als desenvolupadors se’ls permet “escriure una vegada, córrer en qualsevol lloc” (WORA). Per tant, les aplicacions Java normalment es compilen a bytecode. Un fitxer de classe que conté un bytecode Java es pot executar en qualsevol màquina virtual de Java (JVM). Això seria independentment de l’arquitectura de l’ordinador.\nA partir del 2012, Java s’ha convertit en un dels llenguatges de programació més utilitzats. Això és especialment cert per a les aplicacions web client-servidor. Molts altres sistemes han desenvolupat implementacions alternatives de tecnologies Sun, com ara GNU Compiler per a Java i GNU Classpath.\nC ++ i Java provenen del mateix punt, és a dir, del llenguatge C. Tot i això, tenen objectius de disseny de diferències. C ++ es va dissenyar originalment per a la programació de sistemes i aplicacions, mentre que Java es va crear inicialment com a intèrpret per a sistemes d'impressió. Finalment, Java va créixer per donar suport a la informàtica de xarxa.\nLa diferència principal entre Java i Core Java és que Java és un llenguatge de programació, mentre que Core Java fa referència a una plataforma informàtica. El nucli Java generalment s'utilitza com a argot per referir-se a l'edició estàndard de la plataforma Java. Una plataforma informàtica permet executar el programari desenvolupat. Conté biblioteques d’arquitectura d’ordinadors, sistema operatiu i Runtime. També conté arquitectura de maquinari i un marc de programari, així com un marc d'aplicacions.\nHi ha tres principals plataformes informàtiques llançades per Sun Microsystems, que finalment va ser assumida per Oracle Corporation. Totes les plataformes informàtiques es basen en el llenguatge de programació Java. Aquestes plataformes informàtiques són:\nJava SE, és a dir, Java Standard Edition. Normalment s'utilitza per desenvolupar aplicacions d'escriptori. Forma l'API principal / base.\nJava EE, és a dir, Java Enterprise Edition. Originalment es coneixia com a plataforma Java 2, Enterprise Edition o J2EE. El nom es va canviar per Java Platform, Enterprise Edition o Java EE a la versió 5. Java EE s’utilitza principalment per a aplicacions que s’executen en servidors, com ara llocs web.\nJava ME, és a dir, Java Micro Edition. S’utilitza principalment per a aplicacions que s’executen en dispositius restringits de recursos (dispositius a petita escala) com telèfons mòbils, la majoria dels jocs.\nJava SE o Core Java, com es coneix normalment és una de les plataformes més utilitzades del llenguatge de programació Java. Es basa en el llenguatge de programació Java orientat a objectes. S’utilitza principalment per al desenvolupament i desplegament d’aplicacions portàtils per a entorns d’escriptori i servidor.\nEssencialment, Java SE és una especificació de plataforma. Defineix una àmplia gamma d’API de propòsit general. Inclou les API de Java per a la biblioteca de classes Java, a més de l'especificació del llenguatge de Java i l'especificació de la màquina virtual de Java.\nEl Java Development Kit, també conegut com JD, és una implementació generalitzada i coneguda de Java SE.\nJava SE, és a dir, Java Standard Edition. Normalment s'utilitza per desenvolupar aplicacions d'escriptori. Forma el nucli / base API.Java EE, és a dir, Java Enterprise Edition. Originalment es coneixia com a plataforma Java 2, Enterprise Edition o J2EE. El nom es va canviar per Java Platform, Enterprise Edition o Java EE a la versió 5. Java EE s’utilitza principalment per a aplicacions que s’executen en servidors, com ara llocs web.Java ME, és a dir, Java Micro Edition. S’utilitza principalment per a aplicacions que s’executen en dispositius restringits de recursos (dispositius a petita escala) com telèfons mòbils, la majoria dels jocs.\nQuina diferència hi ha entre el grau de ciment i el grau de formigó?Quina diferència hi ha entre la reordenació de les frites i la reordenació de claisen en química orgànica?Quina diferència hi ha entre la redacció de continguts i la redacció?Quina diferència hi ha entre un sistema operatiu portàtil DOS i Windows 10?Quina diferència hi ha entre "aquí anem" i "allà anem"?Quina diferència hi ha entre un ciutadà respectant la llei i un ètic?Quina diferència hi ha entre una constant d’equilibri i una posició d’equilibri?


«L'equip transmet responsabilitat, veuen la final a quatre amb il·lusió» - Regió7\n«L'equip transmet responsabilitat, veuen la final a quatre amb il·lusió»\nJosep Riera, tècnic dels bagencs oscar bayona\nJosep Riera, un manresà de 40 anys, és l'entrenador principal del Catalana Occident Manresa, que buscarà fer un bon paper avui i demà a Sant Fruitós.\nCom arriben a la cita?\nL'equip transmet responsabilitat, són conscients del que han aconseguit. Els jugadors veuen la final a quatre amb il·lusió, s'entrenen al màxim i estan mentalitzats per gaudir-la des del treball.\nEn les semifinals d'aquesta tarda es trobaran el Barça, a qui no han pogut guanyar en els quatre partits que han disputat.\nQuan està al cent per cent, el Barça és, per a mi, superior a qualsevol equip català i a les quatre millors plantilles d'Espanya. Ha estat la millor defensa de la lliga, i també té el joc interior més físic.\nQuines seran les claus per intentar donar la sorpresa?\nPrimerament, nosaltres haurem d'estar al cent per cent si volem tenir alguna opció, i haurem de vigilar en tres aspectes del joc. El primer és que no ens dominin en el joc a camp obert, evitar cistelles fàcils i ràpides. Haurem de controlar el rebot defensiu per evitar segones opcions i per tal de poder córrer, i també haurem d'estar atents en el temps del balanç defensiu. La segona clau és la defensa dels exteriors. Han de fer una bona feina per evitar que els interiors hagin de fer ajudes i deixar sol el seu marcat. Finalment, el tercer aspecte és la mentalitat ofensiva. Tindrem pocs espais per atacar, i caldrà circular bé la pilota, no aturar-la.\nUn dels dos possibles rivals de demà és el Joventut, a qui ja van superar en la darrera jornada de la fase regular.\nSí, però no ho podem prendre com a referència, ja que els faltaven quatre titulars que, possiblement, recuperaran. També són físicament superiors a nosaltres i, com en el partit del Barça, hauríem de controlar el joc a camp obert. És un equip en el qual tothom té un bon llançament de tres i que fa un joc sense pilota simple però elaborat.\nI el darrer conjunt de la final a quatre és l'Hospitalet.\nÉs l'equip més tàctic, tant ofensivament com defensivament, i poden defensar-te una situació de bloqueig directe de quatre formes diferents. En resum, és el conjunt menys difícil i el més complicat.\nCom els afectarà el fet que la competició sigui a Sant Fruitós?\nNo percebo grans diferències respecte a un altre escenari, ja que la majoria de jugadors són de fora la comarca. D'altra banda, personalment em fa molta il·lusió, ja que vaig ser tres anys a l'Asfe com a director tècnic i entrenador. Em van acollir molt bé, en tinc molt bons records i es mereixen viure una fase final com aquesta.


Espanya és un dels pocs països industrialitzats en els quals augmenta el càncer colorrectal | Consumer\nEspanya és un dels pocs països industrialitzats en els quals augmenta el càncer colorrectal\nÉs el segon tumor de major incidència i mortalitat al nostre país\nData de publicació: Divendres, 15 de Gener de 2010\nEspanya se situa com un dels pocs països industrialitzats que ha registrat un “augment imparable” en el nombre d’afectats per càncer colorrectal durant els últims 50 anys, segons un estudi publicat en “l’European Journal of Cancer Prevention”. L’informe assegura que es tracta d’una excepció a la tendència global de descens i estabilització d’aquesta malaltia al món desenvolupat. El càncer colorrectal és el segon tumor de major incidència i mortalitat a Espanya després del de pulmó en homes i el de mama en dones. En 2006, van morir a Espanya 13.101 persones per càncer colorrectal, el 12,9% del total de morts per càncer durant aquell any.\nAquest treball ha analitzat les causes d’aquestes desigualtats a partir de les tendències espanyoles entre 1951 i 2006 en relació amb certs consums canviants (tabac, alcohol, carns vermelles i processades, peix, vegetals) i algunes conductes (exercici físic, sedentarisme). Els resultats mostren que la mortalitat per càncer colorrectal ha augmentat entre 1951 i 2000 en homes i dones, encara que des de llavors el nombre de morts s’ha estabilitzat en homes i ha descendit en dones. Diversos factors d’exposició associats al comportament expliquen aquestes tendències, sobretot el consum de tabac i l’alcohol.\nL’autor principal de l’estudi i investigador de la Universitat de Sevilla, Luis María Béjar, explica que el consum per càpita de cigarrets a Espanya en el període 1960-2006 presenta un ferm augment fins a finals dels vuitanta, seguit d’un important descens en els anys posteriors i d’una estabilització del consum a partir de finals dels noranta. “Com en molts països, el preu dels cigarrets en relació amb els ingressos ha estat determinant del seu consum. Però s’ha produït un inexplicable retard per part dels governs autonòmics i estatals a l’hora d’adoptar mesures legislatives per incrementar els impostos sobre el tabac”, comenta l’investigador. Diversos estudis mostren que el tabaquisme incrementa el risc de desenvolupar pòlips colorrectales i càncer colorrectal. Avui la fracció de càncer colorrectal atribuïble al tabaquisme en la població se situa entre el 12% i el 21%, apunta Béjar.\nQuant a l’alcohol, el seu consum va augmentar fins a començaments dels anys vuitanta, quan va començar un període de lent decreixement. Les dades disponibles a Espanya mostren que durant el període 1951-2006 la prevalença de grans consumidors d’alcohol va ser major entre els homes. Els autors apunten que Espanya té un dels preus mitjans relatius de l’alcohol més baixos en l’oest d’Europa i que el seu consum ha romàs com “un dels majors al món durant les últimes dècades”.\nL’aplicació a Espanya de mesures legislatives i educatives “més enèrgiques” contra el tabaquisme, el consum excessiu d’alcohol, la ingesta de carns vermelles, l’estil de vida sedentari i els altres factors analitzats és “urgent”, assegura Béjar. “El Govern gasta milers de milions d’euros en tractaments de malalties cròniques, però promoure estils de vida saludables produiria majors beneficis”, manté l’investigador.\nalcohol anys càncer colorrectal españa países industrializados-ca


corda per a viola Kaplan solution 1a La Medium\n> Violes i accessoris per a violistes iniciats i professionals >Cordes per viola>D'addario Kaplan>CORDA VIOLA KAPLAN 1LA\nCORDA VIOLA KAPLAN 1LA\nLa corda per a viola Kaplan solution 1a La Medium produeix un so ric, brillant, complet i càlid. Ha estat especialment dissenyada per aconseguir una gran projecció acústica fent-la ideal per a solistes.\nLes cordes D'Addario Kaplan "Non-Whistling" per a viola produeixen un to ric, complet i càlid. Ha estat especialment dissenyat per tal d’aconseguir una major projecció en els registres més alts del instrument a l’hora que s’equilibra i es barreja bé amb les cordes més baixes. Han estat concebudes per a l’ús professional, es manté bé sota altes pressions d’arc, proporcionant un to fort, solístic i d’alta qualitat sense ser excessivament brillant.\nCORDA VIOLA KAPLAN SOLUTIONS 1 LA DOLCE\nCORDA VIOLA KAPLAN SOLUTIONS 1 LA FORTE\nCORDA VIOLA DADDARIO KAPLAN JOC


Bòlid brillant sobre el nord d'Osca - TOTLLEIDA\nCRÒNICA. Alberto Castellon\nA les 22:44 hora local d’avui, 29 de juny, les càmares de dues estacions catalanes de la Red de Detección de la Universidad de Málaga y de la Sociedad Malagueña de Astronomía han detectat un bòlid brillant sobre el Pirineu d’Osca. El meteor ha estat captat des de les estacions de Cal Maciarol (UMA/SMA/J.L. Salto) a Àger, comarca de La Noguera, i Masquefa (UMA/SMA/E. Reina) a la comarca de l’Anoia.\nJosep Lluis Salto. Propietari/operador de l’estació de meteors UMa/SMA Cal Maciarol. Observatori Cal Maciarol, MPC A0 42º 1′ 4″ N, 0º 44′ 39″ E Àger, La Noguera\nEl “més clicat” ahir, 29 de juny, a totlleida. Diari digital de proximitat. Informació de confiança.


PSICOXARXA SOLIDÀRIA | Barcelona + Sostenible\nOferir, a través dels professionals i projectes inscrits, diferents tipus de serveis d`atenció psicològica, des dels diversos àmbits d`intervenció de la Psicologia i de les diferents orientacions professionals.\nUna xarxa de psicòlegs col·legiats que, de manera solidària, es posen a disposició de la ciutadania, a través del COPC, per donar atenció psicològica a persones amb pocs recursos econòmics.\nSón moltes les persones que pensem que aquesta no és una crisi conjuntural, que es tracta d`un moment de canvi molt intens, amb grans desequilibris, que afecta les estructures, els valors i les persones, especialment aquelles que són més vulnerables i que, en aquests últims anys, a causa de la greu situació econòmica i social que estem vivint estan patint psicològicament.\nLa professió derivada de l`aplicació de la psicologia, en el seu vessant més sanitari i preventiu, ha estat sempre a disposició de les persones amb menys recursos, directament o a través de les entitats que tradicionalment s`han fet càrrec de les persones amb dificultats.\nDe fet, són moltes les entitats professionals que ens han explicat la seva pràctica solidària consolidada després d`uns quants anys. El darrer decenni ha estat productiu en la consolidació d`una xarxa de serveis públics orientada a l`abordatge d`aquestes situacions, des de diferents perspectives: l`atur, el consum de tòxics, la salut mental, etc.\nPla d`Acció_Col·legi Psicologia\n9.7 Voluntariat ambiental


Durant tot el matí s'han dut a terme 40 activitats simultànies a diferents instal•lacions de Santa Coloma de Farners\nMés d'un miler d'alumnes de 5è d'Educació Primària i més de 100 mestres i col•laboradors han participat a la V Jornada Esportiva Selva I. La jornada s'ha iniciat a les 10 h del matí amb la benvinguda dels representants del Consell Comarcal de la Selva i, també, amb la presència de regidors d'Educació i Esports de diversos municipis. El tinent d'alcalde de Caldes de Malavella Sergi Mir, que ha parlat en nom dels electes locals, ha destacat la importància d'aquest esdeveniment que des de la seva primera edició s'ha anat consolidant any rere any i enguany ha assolit un rècord de participació. En aquest sentit, Mir ha destacat la importància de fomentar una els valors educatius de l'esport.\nEn total s'han dut a terme 40 activitats simultànies a diferents instal•lacions de Santa Coloma de Farners. Així, els alumnes han pogut practicar aiguagim, waterpolo, escalada, excursionisme, orientació, atletisme, esgrima, ioga, judo, rítimica, kubb, lacrosse, motocròs, zumba i moltes més. Hi han participat tots els alumnes de 5è de Primària de totes les escoles de la Selva I (menys Maçanet de la Selva, Vidreres, Lloret de Mar, Vidreres i Tossa de Mar, que pertanyen a Selva II i la trobada es fa un altre dia). L'objectiu és compartir i dinamitzar activitats relacionades amb l'Educació Física i treballar-les també als centres, sempre des d'una vessant pedagògica més propera als valors d'esforç, de participació i de col•laboració que als de la competició.\nEn el marc d'aquesta Jornada Esportiva de la Selva el proper dia 10 de maig hi haurà un xou de patinatge a càrrec del Club Patinatge Artístic Olot al pavelló de la Nòria de Santa Coloma de Farners. El Club Patinatge Artístic Olot oferirà la nova coreografia que presentaran al campionat d'Europa, i també explicaran el seu dia a dia i les seves curiositats. Cal inscripció prèvia.


BiTer i la UPC reivindiquen un carril bici de doble sentit al carrer Colom | La torre del Palau\nBiTer i la UPC reivindiquen un carril bici de doble sentit al carrer Colom\nAquest dijous a les 20 hores tornaran a pedalar des de la plaça de les Teixidores\nper La torre del Palau, 19 de setembre de 2019 a les 10:06 |\nL'associació terrassenca BiTer amb el suport de la UPC han organitzat una acció reivindicativa per reclamar un carril bici de doble sentit al carrer Colom. L'acció començarà a les 20 hores a la plaça de les Teixidores.\nL'objectiu és fer palesa la necessitat de crear un carril bici en aquest carrer pla de gran longitud que travessa una gran part de la ciutat de Terrassa, assegura l'associació. Cada vegada més estudiants de la UPC es mouen amb bicicleta i per això es considera que cal adequar la zona per poder-se moure amb seguretat.\nPer BiTer la construcció d'aquest nou carril bici promouria la mobilitat sostenible; vertebraria els barris de les Escoles, Can Anglada, Can Palet, Guadalorce i el Centre; la seva proximitat a centres educatius podria aconseguir canviar els hàbits de les noves generacions; i connectaria amb altres carrils bici per augmentar la continuïtat dels mateixos.\nSocietat, UPC, BiTer, mobilitat sostenible, carrer Colom, carril bici, mobilitat


L'alcalde de Lleida diu que no s'ha de tenir pressa per passar de fase - Teleponent\nInici Política L’alcalde de Lleida diu que no s’ha de tenir pressa per passar...\nL’alcalde de Lleida diu que no s’ha de tenir pressa per passar de fase\nL’alcalde de Lleida, Miquel Pueyo, ha tret ferro a la decisió que Ponent no avanci finalment a la fase 3 a principis de la setmana que ve i ha assegurat que “el més important és poder arribar al 21 de juny en les millors condicions“. “Detecto una mica de frivolitat en aquesta mena de concurs per passar de fase”, ha assenyalat Pueyo aquest dissabte als micròfons de Catalunya Ràdio. “Des de la Paeria ens hem mogut sempre per criteris de prudència i científics. No es passa de fase en funció de la intensitat amb què es desitja”, ha recordat l’alcalde de Lleida. “Em sembla lògic i comprenc que determinats sectors es lamentin, però estem parlant d’una pandèmia que a Lleida ha provocat un increment del 85% de la mortalitat”, ha afirmat Pueyo.\n“El primer repte és la salut i la seguretat de les persones, i partir d’aquí el segon repte és la recuperació de la musculatura econòmica, turística i comercial”, ha continuat el paer en cap de Lleida. “Crec que s’ha frivolitzat i s’ha convertit en una loteria el pas de fase de les regions sanitàries”, ha insistit Pueyo, que també ha assegurat que no han rebut cap mena d’ajuda des del govern estatal per resoldre la situació dels temporers. “S’ha permès una mobilitat per dur a terme la recollida de fruita que a nosaltres ens sorprèn”, ha apuntat l’alcalde de Lleida. “En plena pandèmia i amb una clara limitació de la mobilitat, l’Estat ha autoritzat l’arribada a Lleida de voluntaris d’Itàlia, les Canàries o Andalusia”, ha reflexionat en veu alta Pueyo.\n“Una mobilitat que ens sorprèn quan la detectem als carrers de Lleida i als pobles de la plana”, ha puntualitzat el paer en cap. “No dic que sigui el motiu del rebrot però és obvi que la coexistència de la campanya de fruita amb la gestió de la pandèmia de covid-19 ens ha posat les coses més difícils”, ha conclòs Pueyo.\nArticle anteriorTaula per fer seguiment dels temporers aïllats a l’alberg de Seròs pel coronavirus\nArticle següentERC i la CUP governaran en minoria a Cervera


Restes del Castell i Muralles d'Albocàsser - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nRestes del Castell i Muralles d'Albocàsser\nCastell, muralla i monument\n40° 21′ 29″ N, 0° 01′ 23″ E / 40.358°N,0.023°E / 40.358; 0.023\nLes restes del castell i muralles d'Albocàsser estan situats al municipi del mateix nom, de la comarca de l'Alt Maestrat, i estan catalogats en el seu conjunt com un Bé d'Interès Cultural, amb declaració genèrica i anotació ministerial número RI-51-011208 i data d'aquesta: 27 de juliol de 2004\nLa vila d'Albocàsser té el seu origen en la carta de poblament atorgada pel senyor Blasco d'Alagó, el 25 de gener de 1239, a Juan de Brusca i trenta pobladors més que es regien pels furs d'Aragó. Més tard, a 1243 apareix com a senyoriu de l'Orde de Calatrava, que va confirmar la seva carta de poblament el dia 24 de gener del mateix any. No obstant això no va ser aquest el seu últim senyor, sinó que el 2 de juny de 1275, l'orde va intercanviar el districte amb Artal d'Alagón, qui al seu torn farà entrega del mateix al rei Jaume II d'Aragó el 14 jun de 1293 i va ser en aquesta època quan el domini es va elevar a la categoria de Vila.\nPerò novament el domini passa de mans, ja que en 1294 el monarca lliurarà aquest i altres llocs a l'Orde del Temple, i quan aquesta es va dissoldre va passar a formar part del patrimoni de l'Orde de Montesa fins al segle XIX, moments en els quals va patir freqüents enfrontaments degut a les Guerres Carlines.\nEs creu que va ser en l'època en què va pertànyer a l'Orde dels Templers, quan es va construir el castell, si es té en compte Gordillo Coucières. De fet, els documents de temps d'Artal d'Alagón parlen de l'existència de muralles a la vila, però no diuen res d'un castell. Malgrat això existeixen documents maig de 1289, un permís donat per Artal d'Alagón com a senyor feudal, per reconstruir les defenses, que posen de manifest l'existència d'un castell en aquesta època. Les referències, indiquen que les dimensions de les muralles de la població havien de ser d'uns trenta pams d'alçada i quatre de gruix. Comptava amb camins de ronda, espitlleres i torres de flanqueig ( amb unes dimensions de cinquanta pams d'altura, més setze de gruix i dotze d'amplada ). Les torres se suposa tenien tres pisos amb forjats de biga de fusta i estaven descobertes pel costat intern des del primer forjat cap amunt. La fàbrica era de maçoneria travada amb calç i cantonades reforçades amb carreus.\nNo tornem a tenir documentació d'aquests monuments fins gairebé un segle després, quan es procedeix a la construcció d'un fossat al voltant de la vila, de cinquanta pams d'ample i uns sis pams de la muralla, fet que esdevé al gener de 1375, per ordre del Maestre de Montesa. Els treballs de construcció d'aquest fossat s'allarguen més del previst per problemes del terreny, i es continuen reparant les muralles fins i tot en 1382.\nPel que fa al castell, si seguim les indicacions de Gordillo, havia de situar-se a l'oest de l'església i la casa abadia, a la part alta del poble. Segons opinió de Vicente Forcada el castell d'Albocàsser posseïa característiques gòtiques, amb planta irregular de 749 m2 de superfície. Constava de dos patis, torre barbacana, tres plantes i galeria interior i elevada. Segons l'esmentat autor, en 1558 el castell va patir una reforma encarregada pel comanador de l'Orde de Montesa Fra Jeroni Pardo de la Casta.\nLamentablement en l'actualitat el castell està totalment arrasat, sent derrocat en 1930, i com va succeir amb molts monuments va ser utilitzat per a diversos usos al llarg de la seva història, així, aquest castell va ser escola, i les seves restes van ser emprades per la construcció de diferents edificacions. Del castell es distingeixen diversos llenços i una gran torre de construcció de maçoneria i carreus en les cantonades. La muralla es troba conservada entre el caseriu existent, sense que hi hagi estudis arqueològics que puguin identificar el traçat d'aquestes.\n↑ URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=5462\n↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 2,4 2,5 2,6 [enllaç sense format] http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/Detalles_bics.asp?IdInmueble=4318\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Restes_del_Castell_i_Muralles_d%27Albocàsser&oldid=21469229»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 jul 2019 a les 18:50.


Finlàndia Topo Zones (1:50.000) 50k_07_Pirkanmaa\nFinlàndia Topo Zones (1:50.000) Pirkanmaa Reference ID: 1731\nTamany: 293.95 Mb\nEls mapes Finlàndia Topo Zones (1:50.000) són una col·lecció de mapes de gran qualitat que poden ser adquirits per territoris, en aquest cas Finlàndia Topo Zones (1:50.000) Pirkanmaa.\nFinlàndia Topo Zones (1:50.000) Pirkanmaa destaca per la meticulositat amb la qual descriu zones de gran interès. Aquest mapa topogràfic inclou variada i precisa informació: corbes de nivell, vies transitables (des d'autopistes fins camins), punts d'interès, pobles, ciutats, parcs naturals... tot a escala 1:50.000 i amb una resolució de 4.9 m/px. Per tal d'obtindre un major grau de realitat utilitza la funció 3D per visualitzar aquest mapa tridimensionalment.\nFinlàndia Topo Zones (1:50.000) Pirkanmaa


a3ERP - Inforber Consulting | Berga, Manresa, Sant Cugat\nAvantatges d'a3ERP Mòduls Funcionalitats Contacta amb nosaltres\nEl software de gestió més escalable i flexible per a la teva empresa.\na3ERP és un software de gestió de PIMES que unifica totes les àrees de l’empresa.\nOfereix una visió global, a temps real, de tots els processos productius i administratius del teu negoci.\na3ERP és un software ERP que s’adapta a tot tipus d’empresa, segons les seves necessitats i sector d’activitat, a través d’una àmplia varietat de mòduls i solucions verticals especialitzades.\nEl programa de gestió a3ERP és un alternativa compatible als softwares de gestió empresarial SAGE\ncom Contaplus, Eurowin, Murano, Logicclass, Contasol, Sage 50C o Sage 200c.\nGestiona totes les àrees de la teva empresa de forma fàcil i àgil, augmentant la productivitat i l'eficiència, reduint costos i guanyant competitivitat.\nPot créixer en funcionalitats i llocs de treball al ritme en que la teva empresa ho requereixi, sense haver de canviar de sistema d'ERP.\nLa seva capacitat de parametrització permet ajustar-lo a les necessitats de la teva activitat, de la teva gestió i a les particularitats de la teva empresa.\nPots conèixer al moment l'estat real de la teva empresa en totes les àrees, ajudant-te a prendre les decisions més adequades.\nControl i eficàcia\nDisposa d'eines d'anàlisi de negoci per ajudar-te a detectar la informació clau i prendre les millors decisions: quadre de comandaments, estadístiques, gràfics, comparatives, etc.\nFacilitat i posada en marxa\nPosada en marxa i traspàs de dades àgil, intuïtiu i fàcil d'usar, sense formacions complexes en ser molt intuïtiu\nEl software ERP que s'adapta a les teves necessitats.\nDes de MicroPimes i Pimes fins a mitjanes i grans empreses, tenim el software de gestió a3ERP que s'adapta al teu negoci.\nBase és un complet conjunt d'eines per a la gestió empresarial pensades per a les necessitats d'autònoms i petites empreses que únicament precisen d'un lloc de treball, però que no volen renunciar a les prestacions, funcionalitats i avantatges que els atorga un ERP.\nPlus és la solució ideal per a Pimes que necessiten d'un complet ERP per controlar els seus processos de negoci, sense límit d'usuaris, potent, ràpid d'implantar i amb àmplies funcionalitats. Gran capacitat per adaptar-se al 100% a les necessitats de l'empresa, sigui quina sigui la seva activitat i grandària.\nProfessional és una completa solució de gestió empresarial per al perfecte control i anàlisi dels processos administratius i comercials, integrats en una aplicació amb una gran capacitat d'adaptació a les necessitats de les Pimes que requereixen d'un ERP amb fins a quatre llocs de treball.\nPremium és la Solució per a mitjanes i grans empreses que permet la gestió integral de l'empresa, tant del front office com el back office, incorporant eines de programació i parametrització per realitzar les teves pròpies adaptacions i controlar el sistema en la seva totalitat.\nGestió del punt de venda amb versions per a hostaleria i retail.\nEl programa tpv tàctil per a hostaleria i comerç dissenyat per a ser intuïtiu, configurable a les necessitats del teu negoci i completament automatitzat. El faràs servir amb un sol dit.\nDisposa d'un TPV fàcil, àgil, flexible i adaptable a qualsevol tipus de comerç\nDisponible en dues versions: TPV per a hostaleria i TPV per a comerç.\nOptimitza els teus processos de fabricació de forma integral.\nMòdul integrat amb a3ERP que et permet una completa gestió de producció totalment automatitzada, controlant tots els processos productius i incrementant la productivitat i competitivitat de la teva empresa.\nCobreix tot el procés de fabricació de l'empresa, incloent-hi la generació d'escandalls, estructurant per fases de producció i assignat necessitats de maquinària i perfils d'empleats.\nLa solució permet planificar i generar parts de treball per dia i empleat, així com el control perfecte dels productes fabricats, els recursos consumits i les hores emprades en tot el procés\nD'una forma fàcil i senzilla disposes d'una visió global de la teva cadena de producció i controlant cadascuna de les seves fases, permetent una perfecta traçabilitat des dels articles sortits del magatzem fins a l'acabat final del producte.\nA més disposa de completes funcionalitats per al càlcul de costos i l'assignació del preu de producció.\nSolució per a empreses de manteniment.\nMòdul que cobreix la planificació, gestió i control econòmic dels contractes i ordres de feina. Indicat per a empreses de serveis de manteniment industrials, tallers, tecnològiques ...\nOrdres de treball i partes\nEquips i instal·lacions de clients\nEquips propis, maquinaria\nPersonal (contractes , epis, horaris, ...)\nFacturació automàtica de contractes, ordres de feina, material, etc\nwebAPP entrada hores, materials, firma digital\nGestió de projectes unificada.\nProgramari de gestió de projectes.\nOfereix una visió global dels projectes que es realitzen i del conjunt de tots els recursos utilitzats, de forma ràpida.\nPermet gestionar projectes, centres de treball o de qualsevol element que requereixi un control econòmic i dels recursos assignats.\nLa versatilitat d'aquest programa està especialment dissenyat per donar resposta a les necessitats d'enginyeries, consultores, i per a qualsevol empresa que gestioni la seva activitat en funció de projectes.\nLa solució mòbil que potencia la venda del teu equip comercial.\nLa APP per a la gestió comercial de la teva empresa.\nSolució mòbil per a la gestió comercial, pensada perquè la força de vendes de les empreses pugui realitzar totes les gestions d'autovenda i prevenda des d'una tablet o smartphone en qualsevol moment i des de qualsevol lloc i sincronitzar-se manera automàtica amb a3ERP. La solució integral de gestió per a Pimes.\nMajor agilitat i control en la tramitació de comandes, factures i cobraments, menys errors i costos administratius i un major coneixement dels clients.\nVisió 360º de tots els processos productius i administratius de l'empresa en un entorn de treball únic.\nPotència les vendes\na3ERP disposa de mòduls que completen les necessitats específiques d'àrees concretes de l'empresa.\nDefinició de llistats i documents\nDefinició de filtres\nCamps i taules addicionals\nRàtios i memòries\nVistes i sentències SQL\nDefinició de camps obligatoris\nDefinició de pantalles\nDefinició de perfils i usuaris\na3ERP ActiveX: Llibreria que permet realitzar qualsevol tipus de programació a mida amb costos reduïts, a més del control de versions i actualitzacions.\na3ERP in&out Excel: Importació i exportació de dades.\na3ERP diccionari: Possibilitat d'inserir taules i camps per executar.\na3ERP Excel Services\na3ERP Business Intelligence\nMàxima facilitat i seguretat per a la gestió de nòmines de la Pime.\nEl programa de gestió de nòmines per a l'empresa.\nPermet gestionar la nòmina i altres funcions d'administració de personal de manera fàcil, flexible i segura, beneficiant-se de les enormes possibilitats que ofereix el cloud computing i pagant exclusivament per l'ús realitzat.\nAutomatitza tasques recurrents i agilitza tràmits de la gestió laboral de l'empresa amb la garantia d'estar sempre al dia a nivell normatiu i tecnològic. A més, permet establir un model de treball col·laboratiu amb un assessor de confiança per a la gestió de nòmines.\nMillora la comunicació interna\nAl dia amb l'Administració\nAutomatitza la gestió dels extractes bancàries.\nLa solució integral de gestió per a pimes que t'ofereix una visió global de tots els processos productius i administratius de la teva empresa i et garanteix una gestió eficient, ja que optimitza recursos, simplifica processos i facilita la presa de\ndecisions de totes les àrees de la teva pime.\nAutomatització dels documents bancaris\nDades financeres actualitzats\nInterpretació intel·ligent de dades\nEntorn únic de treball\nMajor seguretat i control\nLa gestió de les àrees comptable i financera d'a3ERP permet maximitzar els recursos de l'empresa tot optimitzant els beneficis obtinguts.\nLa gestió eficaç de les compres i les vendes té com a objectiu aconseguir un creixement empresarial equilibrat i obtenir els recursos necessaris per assegurar la teva competitivitat.\nL'eficiència en la gestió dels processos logístics permet que els productes arribin just a temps reduint així el cost i obtenint major efectivitat.\nLes decisions basades en la informació en temps real i amb una visió global permeten el desenvolupament d’estratègies basades en la planificació, reduint la incertesa i minimitzant el risc.\nGestió intuitiva de Nòmines, Seguretat Social i IRPF des de qualsevol lloc.


Detenen un home a Banyoles per robar en garatges comunitaris - Diari de Girona\nLa Policia Local enganxa un lladre reincident en un control preventiu\nBanyoles | 08·11·21 | 17:18\nLa Policia Local de Banyoles i els Mossos d'Esquadra han detingut un home per robar en garatges comunitaris al municipi. El detingut té 38 anys. Els fets van passar el divendres a la matinada quan un veí va trucar a la policia després de veure dos encaputxats colpejant una porta d'un aparcament d'un bloc de pisos al carrer de Figuerola. Una patrulla conjunta dels dos cossos de seguretat va veure com dos homes sortien amb diversos objectes de dins d'un dels garatges que havien forçat. En veure'ls van intentar fugir corrent. La policia va aconseguir detenir-ne un d'ells. L'home ha quedat en llibertat amb càrrecs després de passar a disposició judicial.\nPer altra banda, la Policia Local de Banyoles ha detingut un altre home pel robatori d'un telèfon mòbil. Els controls conjunts entre el cos local i els Mossos d'Esquadra per evitar robatoris amb força i altres infraccions van facilitar la captura del lladre. Aquest dimecres a la tarda, la policia va aturar un vehicle sospitós i els agents van escorcollar i identificar el conductor. Els agents van trobar-li un mòbil que constava que estava sostret en un robatori amb força a Palamós.\nA més, durant l'escorcoll la policia va trobar eines que podrien ser susceptibles per cometre altres robatoris. Per això se'l va detenir i, posteriorment, van veure que havia donat una identitat falsa durant el control i que té obertes diligències penals per conduir sense punts.\nEl detingut és un noi de 19 anys i amb múltiples antecedents per fets similars.


IB3 | CRUMBLE DE POMES\n• 3 c.s de sucre moreno\n• Una branqueta de canyella\n• 70 g d’ametlla en pols\n• 70 g de mantega a temperatura ambient\n• 30 g de sucre blanc\n• 30 g de sucre moreno\nComençar pelant les pomes i dividir-les a grells.\nPosar tots els grells a una cassola, i afegir-hi un parell de cullerades o tres de sucre moreno, la beina de vainilla i la branca de canyella.\nAra , cobrir les pomes amb aigua, i portar-les al foc mig (mig) fins que\nbullin. Alerta, estaran fetes quan les pomes estiguin cuites, toves, però no trencades.\nMentre bull, fer la crosta del “crumble”. Per a això, mesclar en un bol la\nfarina, la mantega a temperatura ambient (és a dir, toveta, per poder treballar), la ametlla i els dos sucres, en funció del dolç que més agradi.\nAra, amassar-ho amb la mà fins que es formin una mena de molles.\nUn cop les pomes hagin arribat al punt de cocció, retirar-les del foc,\nEscórrer-les i retirar la branca de canyella .\nCol•locar ara les pomes cuites sobre una font de forn, i quan estiguin\ntemperades, cobrir-les amb la crosta que s’ha fet.\nFicar la font al forn (prèviament escalfat) a 180 º fins que la crosta estigui\ndaurada. Uns 15 minuts més o menys.