Penya @rlekinats.com: de juny 2010\nEizaguirre intercepta un intent de remat per part del Sabadell\nÚltimament estem de commemoracions de fites importants a la història del Centre d'Esports Sabadell. Al setembre passat vam homanetjar als herois de la Copa de Fires del 1969, fa unes setmanes va ser el torn dels campions de la Copa Federació del 2000 i avui ens remuntem a molt abans, concretament al 1935. Tal dia com avui, de fa 75 anys, el Sabadell va escriure una de les pàgines més glorioses de la centenària història arlequinada. Els sabadellencs van disputar la final de la Copa d'Espanya al estadi de Chamartín davant el Sevilla en la qual vam caure derrotats per 3-0.\nLa Copa del Sabadell va ser immaculada. Un Sabadell que per aquella època militava a Segona Divisisó i va acabar en segona posició del grup 1, per aquells temps hi havien tres grups a la divisió de plata. A la competició de Copa, els arlequinats van eliminar al Celta, al Betis i al Llevant a les semifinals. Per la seva part, el Sevilla va deixar enrere al Madrid, a l'Atlètic de Madri i a l'Osasuna. Finalment, es van complir els pronòstics que donaven al Sevilla com a favorit donat que els andalusos jugaven en una categoria superior, però no és menys cert que la lesió del sabadellenc Gual va fer més fàcil la victòria sevillista.\nVa ser un partit que el Sabadell va començar millor que el Sevilla. De fet, les millors ocasions del partit van ser arlequinades i donar la sopresa semblava factible. Fins que en un salt del mencionat Gual, va caure lesionat i amb la impossibilitat de poder fer canvis, el Sabadell va haver de jugar amb inferioritat gairebé tot el partit. Això va fer mimbar les opcions sabadellenques, unes il·lusions que acabarien per venir-se abaix amb el primer gol del Sevilla, obra de Campanal, a la mitja hora de partit. Minuts abans, Eskalduna havia errat una pena màxima. Tot i l'adversitat tant al marcador com d'efectius, el Sabadell està a punt d'empatar amb un remat del lesionat Gual que el porter sevillista va aturar amb problemes. A la segona meitat, el Sevilla va sortir amb ganes de sentenciar el partit. Però no va ser fins minuts més tard que de nou Campanal va fer el segon gol del partit que deixava la final gairebé sentenciada. Al darrer minut del partit, Bracero va fer el definitiu 3-0. Un resultat del tot abultat pels mèrits que va fer el Sabadell durant els noranta minuts. El president de la República, Alcalá Zamora, va entregar la copa de campions al capità Eizaguirre.\nFinal Copa d'Espanya\nEstadi Chamartín - 30 de juny de 1935\nSevilla: Eizaguirre, Euskalduna, Deva, Alcázar, Segura, Fede, López, Torrontegui, Campana, Taché i Bachero\nC.E. Sabadell: Masip, Morral, Blanch, Argemí, Font, Gràcia, Sangüesa, Calvet, Gual, Barceló i Parera\nGols: 1-0 Campanal (37'); 2-0 Campanal (78') i 3-0 Bracero (89')\nPublicado por Miguel Angel "almunia" en dimecres, de juny 30, 2010 Cap comentari :\nDes d’@rlekinats.com volem donar l’enhorabona als socis de la nostra penya, Gerard Rodríguez i Laura García, pel naixement del seu fill Joel, ahir 28 de juny (00:21 a.m., segons ha pogut saber aquesta web).\nTant la mare com el fill es troben perfectament.\nTambé aprofitem per felicitar, per la part que li toca, al Raúl tiet del nounat, que també és soci d’@rlekinats.com, així com a tota la família Rodríguez i García.\nAmb aquests pares i família en general, de ben segur que en Joel serà un gran @rlekinat!\nPublicado por Manel Escribà en dimarts, de juny 29, 2010 Cap comentari :\nRaúl Rodríguez -el de l'esquerre- en el darrer Sabadell-Gramenet\nDesprés d'una setmana força tranquila a les oficines, aquesta comença moguda amb l'anunci, a través del portal web del club, del fitxatge de Raúl Rodríguez. Un jugador que ve procedent de l'Unió Esportiva Atlètica Gramenet. Té 30 anys, juga de migcampista per banda dreta i ve per cobrir la baixa que ha deixat en aquesta posició tant Àxel Vizuete com Blas Vílchez o Jesús Milán. Raúl ha passat per molts equips en la seva carrera esportiva abans d'arribar a Sabadell. Concretament ha jugat al Mèrida, Novelda, Orihuela, Ontinyent, Eivissa i per últim, Gramenet. Sens dubte, un jugador amb experiència, que coneix el futbol que es practica a la Segona Divisió B i, en especial, el grup tercer on ha jugat amb quatre equips diferents.\nRaúl Rodríguez ha passat, com la resta dels seus companys, una temporada força difícil al Gramenet, amb problemes econòmics i aconseguint la permanència amb molts problemes. Segurament, la fama de club seriòs que se li atribueix al Sabadell haurà tingut molt en compte en el seu fitxatge, al igual del de Toni Lao, dos jugadors que tornaran a coincidir ara amb la samarreta arlequinada. Des d' @rlekinats.com volem desitjar molta sort a Raúl amb la seva nova etapa al Centre d'Esports Sabadell.\nPublicado por Miguel Angel "almunia" en dilluns, de juny 28, 2010 Cap comentari :\nAmb aquesta proposta no tornaríem a visitar Las Gaunas\nUna vegada finalitzada les respectives fases d'ascens a Segona A i Segona B, ja sabem quins equips militaran a la categoria de bronze del futbol espanyol. Ara és hora de reunions per tal d'organitzar als 80 equips que composen la categoria en els respectius quatre grups. Les diferents federacions territorials ja han començat a fer les pertinents reunions amb els clubs afectats per conéixer i, sobretot, arribar a un acord comú entre tots els clubs. Els equips catalans van celebrar dita reunió ahir mateix a la seu de la Federació Catalana de Futbol.\nEls set equips implicats: Sant Andreu, Sabadell, Badalona, Lleida, Gramenet, l'Hospitalet i Santboià, van decidir que el millor pels interessos dels clubs catalans sigui un grup format pels equips catalans, valencians, balears i un de la comunitat d'Aragó, molt possiblement La Muela. Així doncs, si aquesta proposta arribés a bon port, el grup tercer on militaria el Centre d'Esports Sabadell seria el següent:\nPublicado por Miguel Angel "almunia" en dimecres, de juny 23, 2010 Cap comentari :\nÀlex Ruiz va ser un dels Sub 23 de la temporada passada\nImportant normativa la que ha aprovat la Federació Espanyola de Futbol. Com és sabut per la majoria dels aficionats, tots els clubs de Segona Divisió B estaven obligats a comptar en plantilla amb sis jugadors menors de 23 anys. Això ha canviat o, millor dit, canviarà a partir de l'1 de juliol amb el que la nova norma entrarà en vigor de cara a la nova temporada 2010-2011. Tot seguit, expliquem més detalladament en que consisteix el canvi.\nAmb aquest canvi, la propera temporada cada equip podrà inscriure a setze futbolistes amb edat superior als 23, i quedarà a decisió del club si cobreix o no les altres sis fitxes restants fins a arribar a les 22 màximes. Aquestes darreres sis fitxes hauran de ser per jugadors Sub 23, però amb un canvi sustancial, fins ara era obligat tenir aquests sis jugadors en plantilla i a partir d'ara cada club podrà tenir els jugadors que necessiti o cregui oportú. Sens dubte, una normativa que afavorirà als club que podran estalviar-se unes quantes fitxes, i als mateixos futbolistes ja que molts d'ells veien estancada la seva progressió al no gaudir de minuts.\nUn altre aspecte que s'ha modificat és el fet d'utilitzar els jugadors del filial. Fins ara, perquè un jugador del segon equip pogués jugar amb el primer havia de ser obligatoriament menor de 23 anys. A partir de la 2010-2011, qualsevol jugador que tingui fitxa amb el Sabadell B podrà jugar amb el primer equip sempre i quant Lluís Carreras ho cregui oportú. Una bona manera de motivar als jugadors del filial i abaixar les despeses del club.\nPublicado por Miguel Angel "almunia" en dimarts, de juny 22, 2010 Cap comentari :\nPublicado por Miguel Angel "almunia" en dimecres, de juny 16, 2010 Cap comentari :\nAjuda'ns a fer realitat un nou Torneig Interpenyes\nLa nostra Penya, any rere any, promou activitats i actes relacionats amb el Centre d'Esports Sabadell. Cada final de temporada entreguem el premi al millor jugador de l'any segons els nostres socis i sòcies, hem portat a terme diferents col·loquis i un dels actes principals durant l'any és la celebració del Torneig Interpenyes del C.E. Sabadell, que aquest any arriba a la sisena edició. Aquesta pròxima edició es disputarà el proper 10 de juliol a les instal·lacions de Cal Balsach de la Creu Alta.\nCom és sabut per tothom estem en temps de crisi, i aquest tipus d'esdeveniments són els més complicats de dur a terme degut a la falta de patrocinadors. L'any passat es va poder celebrar sense cap contratemps, tot i les dificultats que ja hi van haver, i aquest any el tema econòmic està sent un greu problema. Amb aquest article demanem que qualsevol que estigui disposat a ajudar econòmicament serà benvingut. Qualsevol ajuda, per poca que sigui, ens serà molt útil per tal de garantir el Torneig Interpenyes 2010. Tot aquell que vulgui ser patrocinador o conegui a algú que hi pugui estar interessat poden enviar un mail a la següent adreça: arlekinats.com@cesabadell.org Seguidament seran informats de com ens poden ajudar.\nTots els que estiguin interessats a participar en el VI Interpenyes C.E. Sabadell seran informats de les novetats a través d'aquest mateix portal web.\nPublicado por Miguel Angel "almunia" en dilluns, de juny 14, 2010 Cap comentari :\nEtiquetas: arlekinats.com , VI Torneig InterPenyes\nMikel Loinaz: "Només vaig haver d'empènyer la pilota"\nMikel Loinaz en la seva època a la Real Societat.\nHem parlat amb Mikel Loinaz, l’autor del gol que ens va donar el triomf a la final de la Copa Federació. Val a dir que el vam trucar l’imprevist, no esperava la nostra trucada i ens va demostrar que recorda molt bé totes les seves vivències esportives.\nJa han passat 10 anys des que va jugar al Sabadell. És dels que segueix als seus ex-equips?\n-> Sí i tant, cada dilluns llegeixo el Marca i repasso tots els resultats i classificacions. Sé que l’any següent de marxar jo el Sabadell va jugar el Play-Off, que es va fer un canvi de gespa, que aquest estiu estan fent obres a l’estadi... estic al dia, sí.\nTot i que només hi estigués una temporada, a Sabadell se’l recorda amb molt d’afecte, potser precisament per haver aconseguit el gol que ens va donar la Copa Federació.\n-> La veritat és que esportivament no vaig tenir sort, em vaig lesionar els escafoides, cosa que ja m’havia passat deu anys abans a la Real i això em va condicionar molt, pel que el meu rendiment no es pot dir que fos bo.\nCom recorda aquella temporada, el club, els companys, la ciutat, l’afició... ?\n-> Doncs molt content d’haver defensat els colors del Sabadell encara que només fos durant un any. Em vaig sentir molt estimat per la gent, vaig estar molt a gust amb els companys, que n’hi havia uns quants de bascos (Basauri, Alberto, Lakabeg, Saizar, Alberdi, Egoitz i Otxoa), així com amb el President, en Miquel Arroyos, que fins i tot em va entregar varis trofeus. Malauradament pels meus problemes físics i perquè hi havia un projecte esportiu nou, no em van renovar.\nCom recorda aquell partit?\n-> Doncs amb molts nervis. L’Elx, que jugava a Segona A, va portar el seu primer equip enlloc del filial, que és qui estava jugant aquella competició. Afortunadament al final ens va sortir bé.\nPersonalment vaig entrar a la segona part i em vaig ressentir de la lesió, i vaig haver d'aguantar tota la seva part més la pròrroga.\nI la jugada clau de la final?\n-> La jugada va ser una internada per banda dreta de Marc Callicó, si no recordo malament, va centrar al segon pal i jo només vaig haver d’empènyer la pilota. Tot i que jo m’emportés, en certa manera, el mèrit, el més difícil ja ho va fer ‘un altre’.\nTot i així, jo crec que més que una jugada clau, el que va ser clau va ser el partit de casa, l’anada, que vam guanyar 2-0 amb gols de Gago i Antonio, crec recordar. Allà vam guanyar bona part de la Copa.\nEn el seu currículum hi consta haver estat en actiu durant pràcticament 20 anys, dels que en va jugar durant 7 temporades a Primera Divisió, una Copa de rei (amb la Real a la temporada 86/87), una participació a la UEFA (també amb la Real a la 88/89), per cert molt destacada a nivell individual i la Copa Federació guanyada amb el Sabadell (2000). Com valora el seu propi currículum?\n-> Jo mai he estat un malabarista, però sí que crec que he estat un jugador llest que he sabut aprofitar les meves armes, això combinat amb la feina, la ‘brega’ i el treball per l’equip. Sóc allò que jo anomeno un obrer del futbol.\nPerò certament no em puc queixar, a més vaig ser ‘pichichi’ de la Real a la temporada 88/89, tant en lliga com a la Copa de la UEFA i al final de la meva carrera, al Santa Eulària, vam aconseguir el campionat de les Illes Balears jugant a la Tercera Divisió. No està malament, no.\nPregunta quasi obligada: a què es dedica actualment Mikel Loinaz?\n-> Doncs faig de comercial per una multinacional (Wurth), que hi ha una planta aquí al País Basc i una altra a Palau de Plegamans. Per cert que curiosament vaig estar fent el curs a Sabadell, ens van allotjar a l’Hotel Sabadell i vaig aprofitar per quedar amb amics d’aquella època i recordar vells temps.\nPer últim: a punt per celebrar l’ascens de la Real?\n-> Sí, és clar! Primer he d’anar a Logronyo, perquè tinc família allà, però evidentment estaré a l’estadi veient a la Real en aquest partit tan important.\nMoltes gràcies i molta sort Mikel!\nMikel Loinaz Balda va jugar al C.E. Sabadell en la temporada 1999/2000 i sempre podrà dir que va marcar un gol que li va donar un títol estatal al nostre club. Va començar al Azparren, equip de regional, fitxant per la Real Societat al 1986/87, aquell mateix any va guanyar una Copa del rei. En la temporada 88/89 va arribar a jugar la Copa de la UEFA (actual Europa Lliga) fent un paper prou destacat. En la 1993/94 va fitxar pel Vilarreal, a Segona Divisió, i en la següent -1994/95- va tornar al País Basc per jugar a l’Eibar durant dues temporades. Va fer les maletes i va marxar al Leça FC portuguès, on s’hi va estar també dos cursos i en la 1999/00 va fitxar pel nostre Sabadell. Després marxaria al Ciutat de Múrcia (2000/01), Ontinyent (2001/02) i va acabar la seva carrera esportiva al Santa Eulària, on hi va estar tres temporades (2002/03 a 2004/05).\nPublicado por Manel Escribà en divendres, de juny 11, 2010 Cap comentari :\nEtiquetas: arlekinats.com , Copa Federació 1999-00 , Entrevista , Fem memòria\nGenís Garcia: "Aconseguir aquest títol i oferir-lo a la gent de Sabadell era una alegria descomunal"\nEn Genís al Martínez Valero d'Elx, amb la Copa Federació.\nSegona entrevista en motiu del desè aniversari de la consecussió de la Copa Federació (any 2000). @rlekinats.com ha parlat amb Genís Garcia, que ens explica com ho va viure.\n- Situem-nos: 7 de juny del 2000, estadi Martínez Valero d’Elx. Partit de tornada de la final de la Copa Federació. El partit d’anada el vam guanyar 2-0, però els alacantins surten pràcticament amb tot el seu primer equip (de Segona A). Com es presentava la tornada?\n-> Doncs molt complicada. Sabíem que al Martínez Valero treurien tot l’arsenal i així va ser: Nino, Claudio, Alejo, Timpani,... Per a nosaltres els primers minuts de partit eren crucials. Si aguantàvem el 0 a la nostra porteria fins a la mitja part teníem molt guanyat. Tot i així, me’n recordo que als vestidors ningú va parlar que això ja ho teníem a tocar. L’Elx era superior a nosaltres i en qualsevol moment et podia capgirar l’eliminatòria.\n- Parla’ns de les jugades ‘clau’ del partit: el penal comès per Basauri, que fallarien, el gol de Loinaz...\n-> Com ja he explicat a l’anterior pregunta, el fet d’arribar amb empat a 0 al descans per a nosaltres ens va animar molt. Teníem el cap fred i davant d’uns jugadors de qualitat com tenia l’Elx en qüestió de minuts et podia remontar. I així va ser, dos gols quasi consecutius van fer igualar la eliminatòria. Al temps afegit, les forces anaven minvant i per a nosaltres arribar a la tanda de penals ja era molt. Però quan ni nosaltres ens ho esperàvem va arribar el gol de Mikel Loinaz i ja et pots imaginar l’eufòria. De totes maneres, ràpidament ens van marcar el tercer gol i tot i que n’havien de marcar un altre per guanyar la final, no va ser fins el xiulet final que no ens ho vam acabar de creure. El patiment pel llançament de penal a l’últim minut va ser enorme.\n- Com es va viure la celebració acabat el partit?\n- Una alegria enorme. Després de tants anys sense aconseguir un títol –encara que fos la menyspreuada Copa Federació- per a nosaltres, un equip jovenet, ens va fer molta il•lusió i sobretot, per la gent desplaçada a Elx i la gent que des de Sabadell seguia via ràdio el partit tot i ser un partit entre setmana.\n- En aquell moment hereu conscients d’haver aconseguit la millor gesta des de l’últim ascens a Primera de la temporada 1985-86?\n-> Doncs sí. Per això et dic que l’eufòria va ser immensa. I més pels jugadors que formàvem aquell equip nascuts a Sabadell: Titi, Gago, Antonio, jo mateix... Aconseguir aquest títol i poder oferir-lo a tota la gent de Sabadell –no acostumada gaire sovint a alegries- era una alegria descomunal per a tots nosaltres.\n- I a nivell individual, esportivament parlant, si haguessis de fer un ‘rànking’, en quina posició situaries aquesta Copa?\n-> Home, pensant en la història recent del CE Sabadell el qualificaria com un dels millors èxits.\n- Han passat 10 anys i en Genís García ha passat dels terrenys de joc als despatxos. On pateixes més?\n-> Ben bé als despatxos no. No m’agrada estar tancat en quatre parets. Prefereixo parlar amb la gent a peu de camp, atendre’ls a l’estadi però no tant de manera formal sinó com si dos amics quedessin per a fer un cafè. De totes maneres, ja et puc assegurar que des de la grada es pateix molt més que dins del camp.\n- Per últim, evidentment no podíem deixar passar l’ocasió... i reconeixent que serem dolents: Si la temporada passada Gaizka Saizar, que va jugar amb nosaltres la final, va coincidir al Tenerife amb Nino, que la va jugar amb l’Elx, hi ha possibilitats que tornis a coincidir al Sabadell –encara que no sigui al terreny de joc-, amb Antonio Cañadas, que també va jugar la final amb l’Elx?\n-> Et puc assegurar que ningú del club ha parlat amb Cañadas. Ell fins fa poc ho va poder corroborar en una entrevista que li va fer un mitjà de comunicació local i és veritat. L’Antonio va fer una última temporada excepcional i es va ficar l’afició a la butxaca per la seva empenta i pel seu orgull. És un gran jugador però ara de moment no ens hem plantejat el seu retorn.\n- Moltes gràcies i molta sort!!!\nPublicado por Manel Escribà en dimecres, de juny 09, 2010 Cap comentari :\nBasauri: "Guanyar a l'Elx i al seu camp va donar més valor a la Copa"\nBasauri a la seva etapa a l'Eibar\nAmb motiu del desé aniversari de la Copa Federació, @rlekinats.com ha parlat amb un dels protagonistes d'aquell títol, el porter de la final Garikoitz Basauri. Amb ell hem repassat el seu únic any al Centre d'Esports, com va viure la final, sobretot el partit de tornada al Martínez Valero, i el moment clau de la final, el penal fallat pel seu amic Solaún a tres minuts pel final de la pròrroga.\nPrimer de tot...ja han passat 10 anys! Qué ha estat de Basauri durant tot aquest temps?\nQué ràpid passa el temps! Doncs m'ha tocat donar unes quantes voltes des de que vaig deixar el Sabadell: Melilla, Eibar, Linares, Ceuta, Barakaldo i Cultural de Durango. No em puc queixar de com m'han anat les coses. He passat de tot, moments bons i d'altres no tan bons, però he disfrutat moltíssim durant aquests deu anys i es amb el que vull quedar.\nSegueixes mantenint relació amb alguns dels teux excompanys. Al Sabadell 2010 només hi queda l'incombustible 'Honved' Orriols i Genís a la direcció esportiva.\nEs difícil mantenir la relació després de tant de temps, però amb alguns hi segueixo parlant de tant en tant. Dels catalans parlo amb Genís i Jordi Dot i amb els bascos, que èrem uns quants aquella temporada, tinc més relació per tema de que estem més aprop. Sobretot amb 'Pipo' Egoitz. També acostumo a parlar sovint amb San Juan, el segon de Pere Valentí Mora i amb Ceferino i Ana, el matrimoni que regentava el bar de la Penya Sabadell i que tan bé ens van cuidar durant tota la temporada.\nQuins són els records d'aquella temporada 1999-2000?\nVam fer una temporada bastant irregular, semblava que en algun moment podíem lluitar per estar adalt però al final no ho vam aconseguir. La victòria a la Copa Federació va salvar una mica la temporada i ens va fer protagonistes d'una part de la història d'aquest gran club. Individualmente vaig tenir de tot. Vaig tenir un inici irregular però vaig anar a més i faria un balança positiu de l'any. Em vaig trobar molt a gust a la ciutat. Jugar cada quinze dies en un estadi com la Creu Alta era molt bonic i sobretot tenir al darrere una afició tan fidel a l'equip.\nParlem de la Copa Federació, que segueix sent l'últim títol del Sabadell. Com va viure l'equip tota la competició?\nQuant va començar les primeres eliminatòries ningú pensava que arribaríem fins a la final. Vam jugar la primera fase contra equips catalans en una lligueta i el darrer punt al Mini Estadi ens va servir per passar a la fase nacional. Quant vas passant rondes i t'apropes a la final, t'ho comences a creure. Ja a la final i sabent que l'Elx jugaria pràcticament amb l'equip de Segona A no ho vèiem gens fàcil. L'alegria final va ser major per aquest motiu.\nJa a la final contra l'Elx, semblava el títol de cara amb el resultat del partit d'anada, però es va patir molt al Martínez Valero.\nSí, vam patir moltíssim, però era una cosa lògica ja que el partit el van jugar molts jugadors contrastats que jugaven a Segona A com eren Claudio, Alejo, Solaún, Armentano o Asier (el meu entrenador aquest any). Jo crec que això li va donar més valor a la Copa perquè vam ser capaços de derrotar a un equip de superior categoria i jugant el partit de tornada en un estadi tan bonic com el Martínez Valero.\nDesprés del gol de Loinaz a la pròrroga arriba a tres minuts del final un penal en contra. Que se't passa pel cap en aquell moment?\nRecordo molt bé aquella jugada. Va ser un penal comés per mi sobre Armentano. En aquell moment em volia morir perquè va ser un penal totalment evitable. Crec que em vaig precipitar, però en calent pensava que podia arribar a la pilota. Solaún, amb el que avui mantinc una bona relació d'amistat després de coincidir a l'Eibar i Barakaldo, el va llençar per sobre del travesser. Hem comentat moltíssimes vegades aquell llançament. Ell era un jugador que els llençava molt bé, però per sort aquell dia li va sorti per sobre de la porteria.\nI al dia següent, la celebració a la ciutat. M'imagino que molt contents per veure feliça a tanta gent.\nEl Sabadell és un club històric que ha viscut moments molt bons, però els últims anys no estaven sent gens positius i l'afició estava necessitada d'alegries després d'una temporada regular, aquell final va ser molt bonic.\nTornem al present, aquest any has jugat a la Cultural de Durango. M'imagino que continuaràs en actiu la temporada vinent?\nHe disfrutat molt aquest any, hem lluitat per entrar al play off d'ascens durant tota la temporada, però al final no va poder ser. Ara veig el futbol des d'un altre perspectiva, més com un hobbie. Surto de treballar a les set de la tarda i me'n vaig a entrenar. M'ajuda a desconectar. M'he trobat molt bé i m'ha ofert continuar un any més, així que un altre any donant guerra i disfrutar de la gent jove que puja.\nMoltes gràcies Garikoitz i molta sort!\nPublicado por Miguel Angel "almunia" en dimarts, de juny 08, 2010 Cap comentari :\nEls campions posant amb la Copa\nEl mes de juny serà un mes d'aniversaris. Ahir feia un any del polèmic partit d'Irun i avui és el desé aniversari del darrer títol del Centre d'Esports Sabadell. La Copa Federació del Juny del 2000 ha estat, a banda de l'ascens a Segona B i dels dos play off a Segona A, les úniques alegries en el començament del segle XXI. Avui tot just fa deu anys que Titi, el llavors capità arlequinat, va aixecar la Copa al Martínez Valero d'Elx després d'una final molt patida, com totes les victòries del Sabadell.\nA diferència de la Copa del Rei, l'altre competició del K.O. a Espanya la Copa Federació es disputa el títol a doble partit. En aquell cop, el partit d'anada es va disputar a la Nova Creu Alta amb resultat de 2-0 favorables als sabadellencs. Els dos gols pel Sabadell el van fer Gago i Antonio abans d'arribar al descans. L'Elx va voler retallar distàncies i marcar, almenys, un gol fora de casa, però a punt va estar d'endur-se el tercer en un remat d'Antonio. Els dos equips van acabar el partit amb deu homes per expulsions de 'Pipo' Egoitz pel Sabadell i Raúl Ibañez per l'Elx. Els sabadellencs s'emportaven una bona renta pel partit de tornada al Martínez Valero.\nPerò com hem comentat abans, cap victòria del Sabadell pot ser tranquil·la i aquella Copa Federació no va ser una excepció. Els quinze milions de pessetes es van haver de suar fins al final. I això que el Sabadell va aguantar bé els atacs de l'Elx durant la primera meitat en que es va arribar amb l'inicial empat a zero. Ja a la segona meitat, Solaún va fer el primer gol i Timpani, tres minuts més tard, va igualar l'eliminatòria. Amb aquest resultat es va arribar al final dels noranta minuts amb el qual, el partit es veia abocat a la pròrroga. Gairebé al final de la primera part del temps extra, Mikel Loinaz amb un cop de cap va fer el gol del Sabadell. Un gol que, a priori, havia de donar tranquil·litat als sabadellencs. Claudio va tornar a marcar per l'Elx quant encara quedava tota la segona part. A les acaballes del partit, Solaún va gaudir d'un penal que va llençar per sobre de la porteria de Basauri. Com en el partit d'anada, el Sabadell no va acabar amb onze futbolistes ja que Jordi Dot va ser expulsat.\nCom a dada curiosa, en l'Elx hi jugava un tal Antonio Cañadas, que acabaria sent jugador arlequinat quatre anys més tard. A l'equip alacantí també hi jugava l'actual davanter del Tenerife Nino, actual company d'equip de Gaizka Saizar, jugador del Sabadell aquella temporada.\nFinal Copa Federació 2000 (Tornada)\nMartínez Valero - 2000 espectadors\nElx 3-1 (3-3) Sabadell\nElx: Emilio Álvarez, Carmelo, Alejo, Timpani, Estefano (Raúl Ibars), Vilanova (Ino), Asier, Solaún, Silas (Cañadas), Claudio i Nino\nÀrbitre: Melchor Ibañez. Targetes grogues a Vilanova, Asier, Silas, Alejo, Cañadas i l'entrenador D'Alessandro (Elx); Alberto i Gaizka Saizar (Sabadell). Vermella directa a Jordi Dot.\nPublicado por Miguel Angel "almunia" en dilluns, de juny 07, 2010 Cap comentari :\nEtiquetas: arlekinats.com , Copa Federació 1999-00 , Fem memòria\nAcció del partit al Stadium Gal d'Irún\nEl temps passa i avui justament fa un any que vivíem un dels capítols més tristos de la història del Centre d'Esports Sabadell. Els arlequinats van caure eliminats a la segona eliminatòria de la fase d'ascens a Segona A a Stadium Gal d'Irún. Moltes il·lusions hi havien posades en aquell play off però la tripleta arbitral encapçalada per Enrique Ortiz Blanco es va encarregar de llençar-les per terra. Uns cinc-cents aficionats es van desplaçar a Irún per veure en acció als homes del llavors entrenador arlequinat, Ramon Moya. Els seguidors que no es van poder desplaçar van poder veure i patir de l'encontre amb una pantalla gegant al Mercat Central.\nEl Sabadell arribava al partit de tornada de la segona eliminatòria amb un desaventatge de 0-1 gràcies a un gol de Juan Domínguez en el partit d'anada disputat a la Nova Creu Alta. En aquell partit, ja a les acaballes, Roberto Morales va errar un penal que hagués significat l'empat a un. Abans d'aquesta eliminatòria, la Cultural Leonesa va ser la primera víctima en el camí cap a Segona. Finalment, el somni de deixar la Segona Divisió B es va quedar a Irún. Un partit que serà recordat a la centenària història arlequinada. Adjuntem l'enllaç de la crònica del partit.\nReal Unión Irún-C.E. Sabadell (06-06-09)\nPublicado por Miguel Angel "almunia" en diumenge, de juny 06, 2010 Cap comentari :\nInternet és una eina que està a l'abast de gairebé tothom i una de les aplicacions més utilitzades i que estan més de moda són els blocs. Els blocs són aquelles pàgines personals en les quals hi pots donar la teva opinió sobre qualsevol tema i les persones que el segueixen poden comentar els articles penjats. Fa unes setmanes us explicàvem que s'havia obert un nou domini en clau arlequinada. Aquesta pàgina web -www.cesabadell.com- propietat de Josep Garrido, soci de la Penya, dóna la possibilitat a tots aquells que ho desitgin a tenir un bloc 100% arlequinat.\nDe moment està tenint molt bona acollida i ja són tres els que tenen un bloc de cesabadell.com. Curiosament, els tres són socis d'@rlekinats.com. A la part dreta de la nostra pàgina hi podeu trobar tots els enllaços a totes aquelles webs relacionades amb el C.E. Sabadell i la nostra Penya. Com no podia ser d'un altre manera també hi són els enllaços d'aquests tres blocs. El blocs en qüestió són el del periodista de Ràdio Sabadell i soci de la Penya, Adrian Arroyo, el del president Manel Escribà i del soci Miguel Ángel Rodríguez. El també periodista i membre d'@rlekinats.com Sergi Garcés també té el seu bloc personal.\nEl meu bloc - Adrian Arroyo\nLa història a través de cromos - Manel Escribà\nEl futbol des de General - Miguel Ángel Rodríguez\nEn Bloc - Sergi Garcés\nPublicado por Miguel Angel "almunia" en divendres, de juny 04, 2010 Cap comentari :\nAlbert: "Jugar a l'equip de la teva ciutat és molt gran" (i II)\nEl dia de l'homenatge a Miguel Quereda\nAvui tenim la segona i darrera part de l'entrevista amb el porter del Sabadell Amateur. En aquesta parlarem més a títol individual, del seu passat al desaparegut Can Llong, actual Sabadell B, i a qui va dedicat aquest ascens.\nParlem a nivell individual. Zamora del Grup 8, no està gens malament per un porter que acaba de complir els 30...\nDoncs no està malament, no, però jo encara em considero jove. Sobretot t'enrecordes del que pensava fa uns anys: 'als 30 em retiro'. Però és una cosa contradictòria, et fa tot més mal però et trobes cada cop millor, és una situació extranya. En quant a lo de porter menys golejat deberia ser per tot l'equip, no pel porter, hi ha partits que si posem un con i jo em quedo a casa no es nota. Tenim una defensa increible i la resta de l'equip sempre ajuda defensivament. És fàcil ser porter amb defenses com Christian, Patón, Parra, Usero, Jordi Hernández, Jordi Prats...així que si el Zamora tingués trofeu, el vendria i convidaria a tot l'equip.\nEl teu primer ascens. Potser és més especial per tu perquè ets l'únic supervivent de l'extint Can Llong, actual Sabadell Amateur?\nSempre he tingut molt present el Can Llong i se'm fa molt difícil pensar que soc l'únic supervivent d'aquell "famós" equip. Va ser una passada els dos anys que vaig viure amb els germans Quereda al capdavant amb un grup de nois espectacular. Per això, l'any passat vaig poder dedicar-los una victòria vestint la samarreta del Can Llong. Gent que va viure aquells temps ho va disfrutar molt i ho va sentir com algo personal. Sabien que si aconseguia alguna cosa important amb aquest Sabadell Amateur, els responsables d'això serien en gran part Pirri i Miguel Quereda.\nEl teu millor moment de tota la temporada?\nHabent aconseguit l'ascens és fàcil: el 30 de maig al camp del Prat.\nCrec que el partit davant el Sant Ildefons a Olimpia. Guanyàvem 2-0 i un error meu va suposar e 2-1 i ens van acabar empatant. Ja se sap que els porters som els que menys podem fallar i aquell dia va ser el darrer partit de Pirri i em vaig quedar amb una sensació de culpable. M'hagués agradat acomidar-me amb una victòria.\nA qui va dedicat aquest ascens?\nMolt difícil concentrar-ho en una sola persona, s'ho mereixen moltes. És bonic veure més d'un centenar d'aficionats amb l'equip, estava emocionat, però m'encanta quant vas a Begues per exemple i veus una pancarta de la Trempera, o veus a aquells aficionats que no fallen mai. O quant jugues a Capellades, amb molt de fred, gires el cap i escoltes a directius donar-te ànims. També a la persona que aguanta el mal humor quant perds i arribes a casa. Als dos entrenadors, Pere i Aleix, que sense ells haguéssim acabat setens a quinze punts del primer. I no em podia oblidar de Pirri i el seu germà Miguel.\nAcabem parlant del futur. Aquest projecte va començar l'any passat, s'ha acabat un cicle amb aquest ascens o aquest mateix grup pot donar guerra l'any vinent a Primera Territorial?\nDoncs la veritat es que no ho sé. Diumenge tornant de El Prat ho parlava amb un company i no sabem molt bé que passarà. Hi ha gent preparada per jugar a Primera, inclús a categories superiros, però s'ha d'anar amb compte. La Primera Regional és molt difícil i s'ha de formar un bon bloc. Si no, se'ns farà molt difícil i ho dic per experiència. Amb aquest bloc, amb alguna incorporació i els juvenils que puguin pujar, es pot fer un equip competitiu per no patir.\nDe moment puc dir que poden comptar amb mi perquè si no et guanyaràs la vida en el futbol, que millor que està en un bon equip, amb una gran afició i, sobretot, a l'equip que porta l'escut de la teva ciutat. Això és molt gran!\nMoltes gràcies Albert i felicitats!\nPublicado por Miguel Angel "almunia" en dimecres, de juny 02, 2010 Cap comentari :\nEtiquetas: arlekinats.com , C.E. Sabadell "B" 2009-10 , Entrevista\nAlbert: "És la primera vegada que ploro en el futbol" (I)\nDesprés de la magnífica temporada del Sabadell Amateur tancada amb l'ascens de categoria, @rlekinats.com ha parlat amb un dels protagonistes i home fort dins del vestidor: Albert Rodríguez. Amb ell hem parlat de la dura que ha estat la temporada, de totes les dificultats que han hagut de passar, ha tingut un record per els que ja no estan a l'equip i el que li espera al filial l'any que ve a Primera Territorial. Tot això condensat en dues parts. Aquí teniu la primera:\nPrimer de tot, moltes felicitats! Ja ha passat més de 24 hores, ets conscient del que heu aconseguit?\nMoltes gràcies. La veritat és que costa assimilar-ho. Arribes a casa content, t'enrecordes de molta gent i t'acabes emocionant. Mai havia vessat llàgrimes en el futbol i ahir se'm van caure algunes quan veia que teníem el partit guanyat i pujàvem. És molt difícil pujar. Aquesta no era una categoria que mereixia l'equip, però això és fàcil dir-ho, el difícil és aconseguir-ho.\nAnem per parts, inici de temporada bastant bo i sent sòlids a Olimpia.\nDoncs si, vam començar molt forts. Primer vam guanyar a un camp molt difícil com el del Penya Málaga a la primera jornada per 2-4 i els primers partits com a locals els vam treure amb relativa facilitat.\nFins que arriba el partit davant el cuer Internacional de Sitges i la posterior marxa de Pirri. El moment més dur de la temporada?\nSi, sens dubte. Vam entrar una ratxa negativa de tres partits, punxant contra equips inferiors com el Martorell i Sitges, i és llavors quant Pirri es dóna compte que no està preparat per continuar amb nosaltres. Una decisió dificilíssima per ell. Ell va ser qui va composar la plantilla, amb una barreja de joventut i veterania, però amb gent molt bona en totes les línies. I sobretot va aconseguir que fòssim un grup d'amics i aquesta és la clau en el futbol regional.\nAmb l'arribada de Pere Llonch, l'equip va ser un tant irregular guanyant partit difícils però punxant amb el Capellades o Esparreguera. Fins que guanyeu per 0-3 al camp del Fontsanta-Fatjó i encadeneu 10 victòries consecutives. Com s'explica això?\nÉs difícil d'explicar com fallàvem amb equips de baix, i en canvi, guanyàvem a tots els de dalt. Crec que és un tema de motivació, ja que potser crèiem que guanyaríem en camps d'equips de baix fent lo just i s'ha demostrat que no, que s'ha de donar el 100% en tots els partits. El partit que comentes del Fontsanta va ser un punts d'inflexió. Recordo que estàvem a 7 punts i que si perdíem s'acabava tot. Vam guanyar bé i els jugadors vam començar a creure en l'ascens, perquè tant Pere com Aleix confiaven en pujar i això ha estat importantíssim. Sempre he dit que hem estat un reflexa de l'entrenador i des d'aquí una abraçada a Pirri, però ell sabia que l'equip estava 'deprimit' com ell i la motivació que ens van donar els nous tècnics va ser increible.\nAra bé, les victòries del Sabadell es pateixen més que amb un altre equip. Només així s'explica lo del diumenge a El Prat. Vas pensar en algun moment en haver de jugar la promoció?\nClar que se'm va passar pel cap i patia perquè sé que es jugar una promoció i perdre-la. Es molt dolorós, més que quedar tercer com l'any passat. Però sabia que si nosaltres no encaixàvem cap gol guanyariem perquè els davanters que tenim són un escàndol.\nAra que ja ha acabat la temporada i s'ha aconseguit l'ascens amb el canvi de grup, un encert sens dubte, qué creus que ha tingut aquest equip que no va tenir el de la temporada passada?\nSe'm fa difícil perquè l'any passat ho vam meréixer tant com aquest. El grup era genial, bons jugadors, i bones persones, però ens va faltar una mica de sort. Aquest any amb nou punts menys hem guanyat la Lliga, així que no crec que li faltasi res, només sort. Com molt bé dius, el canvi de grup ens ha anat genial perquè en el grup de Sabadell no es deixa jugar tant a futbol i nosaltres som un equip al que li agrada jugar la pilota. No sé perquè, però sempre he dit que els demés equips contra el Sabadell ho donen tot i et puc assegurar que així és. El grup 8 és el més igualat de tots, el campió amb menys punts i crec que el descendit amb més punts. Això demostra l'igualtat que hi ha hagut tota la temporada, i sobretot, jugar contra equips que intenten jugar i deixen jugar.\nPublicado por Miguel Angel "almunia" en dimarts, de juny 01, 2010 Cap comentari :


ALBINYANA: Com ho veig: de febrer 2018\nAquest darrera setmana s’ha viscut, arreu del municipi, una demostració de la vitalitat que tenen les entitats locals.\nDarrera de moltes activitats hi ha persones anònimes que aplegades sota el paraigua d’alguna agrupació, entitat o associació dediquen moltes hores a preparar, organitzar i fer gaudir a molta gent d’un bon grapat d’actes.\nEntre aquestes, vull destacar avui, la feina de l’associació Carnaval d’Albinyana, que des de fa dos anys passeja el nom del municipi en una espectacular carrossa i una lluïda comparsa que l’acompanya arreu de les rues que es fan al Baix Penedès. o de l’ Associació dels Tres Tombs que organitza la trobada anual de les Peces, i que ha convertit aquesta festa del món del cavall en una de les millors de la demarcació.\nPer poder comprovar aquesta feina feta, aquest passat dissabte es va fer la rua de Carnaval de les Peces, organitzada per l’Agrupació Recreativa: una entitat creada l’any 1928 i que, actualment, està construint una nova seu social. Vam poder veure encapçalar la rua, a la bona gent del Carnaval d’Albinyana, amb les seves estudiades coreografies que no van parar de ballar en tot el recorregut. També vam gaudir de carrosses de Santa Oliva i Calafell i la pròpia de l’entitat organitzadora.\nLa carrossa del Carnaval d’Albinyana també va fer, ja entrat el vespre, el recorregut pels carrers de la Papiola i Bonaterra.\nD’altra banda, diumenge va ser el torn de gaudir d’una nova edició dels Tres Tombs de les Peces. Aquesta ha estat la dissetena edició. Quin goig veure els cavalls de sella, els carros de pagès, els carruatges de passeig, onze ponis estirant un carro, un antic carro de transport de carn... tot gràcies a la feina d’una junta compromesa presidida pel Joan Casellas i que té entre els seus membres a gent com el Magí Mateu, que encara en recuperació d’un accident, va ser un any més l’speaker de la festa.\nUn altre exemple d’entitat activa aquesta darrera setmana, ha estat la Societat d’Albinyana que acollia en motiu del carnaval, el tradicional dinar d’homes del dimarts i el sopar de dones del vespre del dilluns.\nI una darrera mostra de compromís l’ha donat l’escola Joan Perucho i la seva dinàmica AMPA, que no van voler deixar de celebrar el dia internacional del càncer infantil el passat 15 de febrer, amb una xocolatada solidària a benefici de l’hospital maternoinfantil de Sant Joan de Déu.\nTotes aquestes entitats són eines imprescindibles per guanyar cohesió social, generar cultura, festa i solidaritat. Que així segueixin per molts anys.\nPublicat per Quim a 14:42 Cap comentari:


Tribuna Ganxona » SUCCESSOS Mor ofegat un banyista a la platja de Sant Pol\nPortada » Portada » SUCCESSOS » Mor ofegat un banyista a la platja de Sant Pol\nMor ofegat un banyista a la platja de Sant Pol\nFoto: ENFO/RÀDIO CAPITAL\nUn home de 78 anys ha mort ofegat aquest matí a la platja de Sant Pol.\nSegons Protecció Civil, l’avís s’ha produït poc després de les nou del matí quan uns testimonis han alertat al 112 que un home es trobava inconscient a l’aigua i que havia estat traslladat fins a la platja. Els efectius del Sistema d’Emergències Mèdiques hi han traslladat un helicòpter i una ambulància, però no han pogut fer res per salvar-li la vida. A l’hora dels fets, encara no hi havia vigilància.\nSecció: SUCCESSOS | Etiquetes: mort, ofegat, platja sant pol\nEns ha deixat Patricia Langdon-Davies\nMor el restaurador Lluís Cruañas\nAtropellament mortal en sortir de l’escola


L’anul·lació de l’adquisició d’accions de Bankia i la proposta de devolució | Boadella Esteve Advocats\nHome / Civil / L’anul·lació de l’adquisició d’accions de Bankia i la proposta de devolució\nLa sentència del Tribunal Suprem anul·lant les adquisicions d’accions de Bankia va durar poc com a notícia tant bon punt va ser substituïda per l’anunci de Bankia de retornar als petits inversors els diners perduts amb la compra d’accions. Cap de les dues qüestions és menor: ni es pot menystenir la importància i contingut de la sentència; ni la proposta de devolució que fa l’entitat és tant honesta com sembla.\nLa sentència del Tribunal Suprem que hem conegut aquest gener 2016 suposa per Bankia una nova batalla perduda que se suma a les successives derrotes en temes de preferents, deute subordinat i, juntament amb altres entitats bancàries, clàusules sòl i clàusules abusives. El Suprem determina que les ordres de subscripció d’accions que es van fer a la sortida a borsa de Bankia el 2011 es van fer en base a un fullet informatiu que no reflectia la veritable situació econòmica del banc. I, per tant, el veredicte no és menor perquè és el Tribunal Suprem, la màxima instància judicial, on arriba el debat de si la informació que s’oferia als clients era veraç o no. Ja no entrem en sí el client l’entenia o no o si es van fer els testos d’idoneïtat que corresponien o no. Directament, s’ha certificat que la informació que va donar l’entitat no era certa i, per tant, cap client tenia la informació correcta prèviament a contractar.\nLa conseqüència per Bankia és tant evident que, abans de començar a ser condemnada sentència rere sentència a tots els Jutjats i Tribunals, ofereix ara la devolució de la inversió feta en accions. Però l’oferiment no és tant honest com sembla.\nEn primer lloc, perquè tots aquells que tinguin el procés iniciat, ara ja saben que amb la sentència i haurà condemna en costes i, per tant, també recuperaran el que han pagat d’advocats, procuradors i, si és el cas, taxes judicials. En segon lloc, perquè els interessos que ofereix l’entitat des del 2011 (quan es va fer la inversió) fins ara són més baixos dels que realment són aplicables. I, finalment i en tercer lloc, perquè és cert que amb l’oferiment que fa Bankia el client guanya rapidesa a cobrar i s’estalvia els tràmits d’un plet, però sí hi ha una cosa certa en aquests plets, els de preferents i els de clàusules sòl és que són precisament els bancs i les seves assessories jurídiques els que han contribuït més que la pròpia lentitud dels jutjats a les dilacions del procés amb la introducció d’excepcions processals i tècniques per dilatar-los.\nAmb tot, aquells clients que optin per acollir-se al retorn de la inversió, sens dubte, hi tenen tot el dret i han d’aprofitar el camí que se’ls obre. No obstant, vistos els antecedents en tots aquests casos de mala praxis bancària, no haurien de descartar que abans de signar un altre cúmul de formularis sense poder discutir una sola coma, encara que no hi hagi plet, ni jutjat, comptin amb l’assessorament i l’experiència d’un professional que ho revisi.\nEtiquetes: accions, Mala praxis bancària


Cinc sistemes operatius comuns\nPrincipal » Guies » Cinc sistemes operatius comuns\nJa sigui un ordinador de sobretaula o portàtil, un telèfon intel·ligent o un sistema de videojocs, tots els equips moderns necessiten un sistema operatiu. Aquest és el programari bàsic de l’ordinador que es troba entre el programari de l’aplicació i el maquinari, distribuint recursos de memòria i informàtica a les aplicacions, gestionant fitxers i aplicant les regles de seguretat.\nCinc dels sistemes operatius més habituals són Microsoft Windows, Apple macOS, Linux, Android i iOS d'Apple.\nQuè fan els sistemes operatius\nEls sistemes operatius defineixen com un ordinador emmagatzema fitxers, canvia entre diferents aplicacions, gestiona la memòria, es manté segura i interactua amb perifèrics com impressores i càmeres. Diferents sistemes operatius adopten enfocaments diferents de tot això, per això normalment no es pot executar un programa Windows en un ordinador Macintosh i per què els permisos tenen un aspecte diferent en un telèfon Android que en un iPhone.\nAlguns sistemes operatius estan dissenyats per grups de persones de tot el món, com ara el sistema operatiu Linux de codi obert, de lliure accés, mentre que altres són productes comercials fabricats per una empresa, com ara Windows de Microsoft i MacOS d'Apple.\nDiferents sistemes operatius s’executen en diferents tipus de maquinari i estan dissenyats per a diferents tipus d’aplicacions. Per exemple, iOS està dissenyat per a iPhones i tauletes iPad, mentre que els ordinadors de sobretaula i portàtils Mac utilitzen macOS. El vostre ordinador o telèfon intel·ligent ve equipat amb un sistema operatiu, però en alguns casos podeu instal·lar-ne un altre.\nMicrosoft Windows existeix d’una forma o altra des del 1985 i continua sent el sistema operatiu més popular per a ordinadors domèstics i d’oficina. Les seves versions més recents, inclòs Windows 10, també s’utilitzen en algunes tauletes i el sistema operatiu també s’utilitza en alguns equips de servidor web i de restricció de números. Els ordinadors d’una gran varietat de fabricants poden utilitzar Windows.\nLes versions inicials de Windows funcionaven amb un sistema operatiu anterior de Microsoft anomenat MS-DOS, que proporcionava una interfície gràfica moderna a sobre de les ordres tradicionals basades en text de DOS. Les funcions de signatura de la interfície d’usuari de Microsoft Windows inclouen les mateixes finestres: pantalles de panell en forma de rectangle que representen aplicacions individuals. El menú Inici de Windows ha ajudat generacions d’usuaris a trobar programes i fitxers als seus dispositius.\nEls esforços per utilitzar versions del sistema operatiu Windows per a telèfons intel·ligents han tingut menys èxit.\nL’iOS d’Apple és un dels sistemes operatius per a telèfons intel·ligents més populars, només segon d’Android. Funciona amb maquinari Apple, inclosos els iPhones, les tauletes iPad i els reproductors multimèdia iPod Touch.\nLes funcions de signatura d’iOS inclouen l’App Store on els usuaris compren aplicacions i descarreguen programari gratuït, l’èmfasi en la seguretat, inclòs un xifratge fort per limitar allò que els usuaris no autoritzats poden extreure del telèfon, i una interfície senzilla i simplificada amb botons de maquinari mínims.\nSistema operatiu Android de Google\nAndroid és el sistema operatiu més popular del món, segons el nombre de dispositius instal·lats. Desenvolupat en gran part per Google, s’utilitza principalment en telèfons intel·ligents i tauletes. A diferència d’iOS, es pot utilitzar en dispositius fabricats per diversos fabricants i aquests fabricants poden modificar parts de la seva interfície per adaptar-les a les seves pròpies necessitats.\nEls usuaris poden descarregar versions personalitzades del sistema operatiu perquè una gran part d’elles són de codi obert, és a dir, qualsevol persona pot modificar-lo legalment i publicar-ne les seves. No obstant això, la majoria de la gent prefereix seguir amb la versió que ve als seus dispositius.\nAndroid, com iOS, inclou una aplicació i un magatzem multimèdia anomenat Play Store construït per Google. Alguns fabricants de telèfons i altres organitzacions també ofereixen les seves pròpies botigues per instal·lar programari i suports.\nMacOS d'Apple, successor del popular sistema operatiu OS X, funciona amb ordinadors portàtils i ordinadors de sobretaula Apple. Basat en part en la històrica família de sistemes operatius Unix que es remunta a la investigació dels anys seixanta als laboratoris Bell de AT&T, macOS comparteix algunes funcions amb altres sistemes operatius relacionats amb Unix, inclòs Linux. Tot i que les interfícies gràfiques són diferents, moltes de les interfícies de programació subjacents i les característiques de la línia de comandes són les mateixes.\nEls elements de signatura de macOS inclouen el moll utilitzat per trobar programes i fitxers d’ús freqüent, tecles de teclat úniques, inclosa la tecla d’ordres, i els botons de color de llum de stop que s’utilitzen per canviar la mida de les finestres obertes del programa. MacOS és conegut per les seves funcions fàcils d’utilitzar, que inclouen Siri, un assistent personal de veu natural i FaceTime, l’aplicació de videotrucades d’Apple.\nA diferència de molts altres sistemes operatius, el desenvolupament a Linux no és dirigit per cap empresa. El sistema operatiu va ser creat pel programador finès Linus Torvalds el 1991. Avui en dia, programadors de tot el món col·laboren en el seu codi de codi obert i presenten modificacions al programari del nucli central i a altres programes.\nHi ha disponible un ampli assortiment de programari comercial i de codi obert per a Linux, i diverses distribucions de Linux proporcionen interfícies d'usuari personalitzades i eines per instal·lar programari a les màquines que executen el sistema operatiu. Un dels favorits de molts programadors, Linux s'utilitza àmpliament en servidors científics i corporatius, inclosos els entorns de computació en núvol. Linux es pot executar en una gran varietat de maquinari i està disponible de forma gratuïta a Internet.


Dedumose II - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDedumose I fou un rei probablement de la dinastia XVI de l'antic Egipte.\nSi bé el seu nom està testimoniat per escarabats i altres objectes però no es pot situar. Es tendeix a situar-lo en el buit del Papir de Torí al final de la dinastia XVI però això no és ni de bon tros segur.\nEl seu nom nesut biti fou Djedneferre; i el seu nom Sa Ra fou Dedumose. El seu nom grec és Tutimeos.\nÉs possible que fóra fill i successor de Dedumose I.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Dedumose II\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Dedumose_II&oldid=28972411»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 des 2021 a les 17:25.


L'enxaneta a punt per enlairar-se el proper 20 de març\nDins del programa impulsat pel Govern de la Generalitat de Catalunya de la nova "Economia de l'Espai", el primer nanosatèl·lit català està a punt per enlairar-se el proper dia 20 de març des del Cosmòdrom de Baikonur al Kazakhstan.\nEl conjunt d'aquests nanosatèl·lits permetrà millorar els serveis de la Generalitat de Catalunya i de diferents sectors de l'economia i societat catalanes. Les dades obtingudes per ambdós grups de nanosatèl·lits aportaran informació cabdal per incidir en la lluita contra el canvi climàtic.\nNewSpace forma part d’una nova economia que parteix de la democratització de l’espai i que provocarà una transformació notable del sector. Ens trobem en un moment ideal per fer una aposta decidida pel sector del NewSpace, i desenvolupar un nou mercat i un nou teixit tecnològic que tingui un efecte d’arrossegament i aglutinador d’altres tecnologies, com ara la impressió 3D, la intel·ligència artificial, l’electrònica avançada per sensors i ordinadors, i les comunicacions mòbils de nova generació (IdC i 5G).\nNewSpace representa un nou ús de l’espai, una nova tecnologia, un nou conjunt de serveis i, per tant, una nova economia que parteix de la democratització de l’espai i de la indústria aeroespacial. Un dels catalitzadors d’aquest canvi és l’aparició de l’estàndard de nanosatèl·lits CubeSat, és a dir, de satèl·lits de menys de 10 kg de pes.\nNewSpace parteix de l’ús de satèl·lits més petits, i de menor cost i temps de desenvolupament, en comparació amb els satèl·lits actuals. Orbiten a baixa alçada (LEO) i utilitzen tecnologies estàndard. Aquestes característiques representen un canvi de paradigma en la forma de desenvolupar missions espacials i faran que es potenciï l’ús dels seus serveis per molts més agents, tant en aplicacions verticals com transversals de diversos sectors productius.\nNewSpace inclou tecnologies que permetran tenir més informació del territori català i fer-ne una millor gestió, sent proactius davant adversitats climàtiques i meteorològiques, disposar de cobertura IdC i 5G arreu del territori de manera homogènia, i complementar així la capacitat i la cobertura ofertes pels operadors de serveis. És en aquest darrer camp on s’entreveu un canvi disruptiu i l’inici d’un nou mercat. Un mercat capaç de complir amb el repte d’oferir serveis de connectivitat homogèniament a escala global.\nNewSpace permet tenir noves dades que aportaran valor al territori, als seus ciutadans i als agents del sector productiu. La informació i les dades rebudes dels serveis d’observació de la Terra, combinades amb altres dades de diferents tipologies de sensors distribuïts en zones del territori, permetran disposar i millorar l’actual gestió del territori i de les eines d’anàlisi i presa de decisions.\nEl nanosatèl·lit desenvolupat per Sateliot, de 3 unitats, desplegarà serveis de connectivitat global d’Internet de les Coses (IoT), és a dir, permetrà la comunicació i l’obtenció de dades de sensors ubicats arreu del territori, fins i tot en zones de difícil accés o que no tenen cobertura de les xarxes de telecomunicacions terrestres convencionals.\n- monitoratge del cabal dels rius i de les reserves d’aigua\n- seguiment i protecció de la fauna salvatge\n- recepció de dades meteorològiques d’estacions ubicades en llocs remots\n- monitoratge de moviments del sòl per preveure desastres meteorològics\n- monitoratge de ramats i conreus per detectar malalties i definir estratègies més eficients\nObservatori de la Terra:\nEl nanosatèl·lit de 6 unitats construït per Open Cosmos oferirà serveis d’observació de la Terra que permetran obtenir imatges des de l’espai en diferents bandes espectrals per a l’estudi del territori.\n- anàlisi de la productivitat dels cultius i dels sòls\n- prevenció i detecció d’incendis forestals\n- planificació i supervisió del desenvolupament urbà i rural\n- gestió de l’aigua més eficient\n- seguiment, control i protecció del medi i de l’activitat marítima\nOpen Cosmos i Sateliot són les empreses adjudicatàries dels contractes licitats per l’Institut d’Estudis Espacials de Catalunya (IEEC) per al disseny, construcció i llançament dels dos nanosatèl·lits. La gestió i el control dels nanosatèl·lits es farà a través d’un sistema establert a la Ground Station (estació terrestre de control) ubicada a l’Observatori Astronòmic del Montsec (OAdM), gestionat per l’IEEC. Les dades seran explotades en un primer moment pels departaments de la Generalitat, amb la voluntat, a posteriori, d’obrir-les a universitats, centres de recerca, centres tecnològics i empreses.\nClic per engrandir. Un dels nanosatèl·lits d'Open Cosmos i Sateliot.\nEls dos grups de nanosatèl·lits seran batejats amb els noms que triïn els infants de Catalunya a través d’un concurs del programa informatiu infantil de referència del Canal Super3 l'InfoK. El primer nom triat en la votació final ha estat el d'Enxaneta, i el primer d'ells s'enlairarà el proper 20 de març.\nLa Generalitat de Catalunya i l'IEEC han posat en marxa una web a on podeu seguir el compte enrere del llançament del nanosatèl·lit.\nEtiquetes de comentaris: Baikonur, catalunya, Enxaneta, IEEC, missions, Open Cosmos, Sateliot, satèl·lits\nObservat per primera vegada un huracà espacial\nClic per engrandir. Tant a la Terra com en d'altres planetes, els huracans com aquest\nson freqüents. Ara per primera vegada, els investigadors de la Universitat de Reading\nal Regne Unit han observat un huracà espacial a l'alta atmosfera del nostre\nplaneta. Crèdit: OSORIOartist, AdobeStock.\nVídeo: La temporada d'huracans atlàntics del 2020, que ha batut tots els rècords, i que va finalitzar oficialment el 30 de novembre. Va tenir el rècord de 30 tempestes amb nom, des de l'Arthur fins Iota, i va ser la cinquena temporada consecutiva per sobre del normal. Dotze tempestes van arribar a la costa d'Estats Units, cinc de les quals van tocar terra a Louisiana.\nAquesta animació satelital és del satèl·lit GOES-16 (GOES East) de la NOAA i abasta des del 13 de maig fins el 18 de novembre de 2020. El satèl·lit GOES va capturar aquestes imatges de tota la conca de l'Atlàntic des de la seva ubicació operativa de 75,2 graus de longitud oest. Això ens permet mostrar les tempestes a mesura que es formen davant de la costa d'Àfrica i després entren a l'Atlàntic.\nNota: Si desitja una experiència de màxima qualitat, seleccioneu 1080p i pantalla completa.\nTal com van anunciar els meteoròlegs a principis d'any, la temporada d'huracans del 2020 a l'Atlàntic Nord ha estat extremadament activa. A partir del 30 de novembre, data oficial del final de temporada, s’han nomenat no menys de 30 tempestes tropicals. Contra 12 només durant una temporada mitjana. I és especialment al final de la temporada que els huracans van ser més violents.\nHuracans que es desencadenarien a les altes atmosferes dels planetes. Una mena d’huracans espacials. Els investigadors havien imaginat la seva existència. I ho acaben de demostrar observant un d’aquests fenòmens sobre el pol nord de la nostra Terra.\nEs va produir el 20 d'agost de 2014, sobre el pol nord. Però recentment va ser descobert per investigadors de la Universitat de Reading (Regne Unit), quan escanejaven imatges de quatre satèl·lits DMSP, sigles en anglès de Defense Meteorological Satellite Program (Programa de Satèl·lits meteorològics de Defensa). El primer "huracà espacial" a l'atmosfera superior de la nostra Terra o de qualsevol altre planeta conegut.\nRecordem que els huracans tradicionals es produeixen a la baixa atmosfera de la Terra o en d'altres planetes com Mart, Júpiter o Saturn. Quan l’aire càlid i humit s’eleva, crea una zona de baixa pressió prop de la superfície que aspira l’aire circumdant. El resultat és un vent extremadament fort acompanyat de núvols i fortes pluges.\nClic per engrandir. Crèdit: @ShandongU\nEl que els investigadors han identificat aquí no és un patró de remolí a l'aire, sinó al plasma que es troba a l'atmosfera superior de la Terra. I en altres llocs del sistema solar també. Així, l'huracà espacial es presenta a diversos centenars de quilòmetres sobre el pol nord, en una extensió d'uns 1.000 quilòmetres, amb un cor bastant tranquil i diversos braços espirals que giren en sentit antihorari. I com a precipitació; electrons energètics (accelerats fins a uns 10 keV) en lloc de gotes d’aigua. Tot es manté durant gairebé vuit hores abans de col·lapsar.\nEls investigadors van desenvolupar un model 3D de l’huracà espacial que reprodueix les seves principals característiques i n’explica la formació. Probablement d'una transferència inusualment gran i ràpida de l'energia a partir del vent solar i les partícules carregades en l'atmosfera superior de la Terra. Així, els huracans espacials podrien ser fenòmens universals en cossos planetaris que tinguessin camps magnètics i plasma.\nClic per engrandir. Fig 1. Crèdit: nature.com\nFig. 1: Esquema de l'huracà espacial i el seu mecanisme de formació durant una condició geomagnètica extremadament tranquil·la amb IMF1 cap al nord i un component By dominant.\na Esquema d’un huracà espacial a la ionosfera polar nord. La taca auroral en forma de cicló magenta amb fletxes marrons i gruixudes de fluxos ionosfèrics circulars, representa l'huracà espacial amb un fons verd clar que mostra els FAC4 descendents. Les línies de convecció són de color blau amb barres creuades i gruixudes de color verd que mostren els llocs de reconnexió magnètica projectats a la magnetopausa del dia al voltant del límit equatorial i cap a fora (lòbul) de la cúspide. Les línies verticals de color blau fosc representen les línies del camp magnètic terrestre amb precipitacions d’electrons i FAC. El sol es troba a la part superior, representant que la ionosfera polar es troba en condicions de llum solar durant l'interval d'interès.\nb Esquema de la magnetosfera 3-D quan va ocórrer un huracà espacial. Diferents ombres de colors representen diferents regions de la magnetosfera. L’embut magenta ombrejat mostra l’huracà espacial a la magnetosfera. Les corbes vermelles, negres i blaves amb fletxes són les línies de camp magnètic interplanetari, les línies de camp magnètic de la Terra i les línies de camp magnètic de la Terra recentment reconnectades. Les barres gruixudes i verdes representen els llocs de reconnexió. La corba groga amb una icona de satèl·lit mostra l'òrbita del satèl·lit. En aquest cas, la reconnexió de la magnetopausa es pot produir a la magnetopausa del dia al voltant del límit equatorial i cap a la cua (lòbul) de la cúspide. A causa d’una reconnexió constant del lòbul de latitud alta, es va formar un embut (huracà espacial) a la zona de la cúspide (b), i una gran cèl·lula lòbul-convecció ionosfèrica amb un fort flux de plasma horitzontal circular dins de la cèl·lula normal de convecció de la tarda (a).\nClic per engrandir. Fig. 4: Vista 3D i 2D dels FAC's simulats i de les línies de camp magnètic\nseleccionades pel codi PPMLR-MHD en el moment central de l'exemple de la Fig. 2a.\na Vista 3-D dels FAC's en el pla X-Z del GSM, i en el pla X-Y a Z=8 RE.\nb Distribució 3-D de les línies de camp magnètic seleccionades amb creus magenta representant els llocs de reconnexió i les línies de camp numerades de vermell a marró clar representant l'evolució de nou a vell de les línies de camp reconnectades que també són ressaltades per la corba de color amb fletxa gruixuda.\nc Distribució bidimensional dels FAC's simulats en la ionosfera polar nord amb les línies de contorn dels FAC's, i\nd Primer pla de la distribució bidimensional dels FAC's i els vectors de velocitat del plasma en el pla X-Y a Z=8 RE.\n1IMF: Sigles de Interplanetary Magnetic Field (Camp magnètic interplanetari)\n2GSM: Sigles de Geocentric Solar Magnetospheric ("Coordenades" magnetosfèriques solars geocèntriques) Son elements d'un sistema de coordenades cartesianes segons la regla de la mà dretà (X, Y, Z) amb l'origen al centre de la Terra. X punts en línia cap al Sol, Z són perpendiculars a X, situats en el pla que conté X i els eixos dipolars geomagnètics, Y punts perpendiculars a X i Z i apunta aproximadament cap el temps local magnètic (MLT3).\n3MLT: Sigles de Magnetic Local Time (Temps magnètic local) és un paràmetre anàleg a la longitud, sovint utilitzat per descriure posicions en l'espai proper a la Terra.\n4FAC: Sigles de Field Aligned Current (Corren de Camp Alineada)\nHo he vist aquí, i aquí.\nEtiquetes de comentaris: Física, GOES, Huracans, magnetosfera, meteo, NOAA\nL'enxaneta a punt per enlairar-se el proper 20 de ...


Telecos.cat té un nou grup a la xarxa social LinkedIN que té com a objectiu fer més xarxa i ser altaveu de les activitats del col·lectiu, alhora que s'obre com una plataforma de debat i intercanvi d'opinions entre els professionals de l'enginyeria i el sector TIC.\nSuma't a aquest nou grup i entraràs en el sorteig del llibre 'Cuántica.Tu futuro en juego' de José I. Latorre (tenim 8 exemplars!). Un cop siguis membre del grup, envia un correu a serveis@telecos.cat per participar al sorteig (tens fins al 17 de març per fer-ho!)*.\nSuma't al nostre grup de LinkedIN\nEntra en el sorteig del llibre 'Cuántica. Tu futuro en juego'\n*Per participar al sorteig és imprescindible ser membre de Telecos.cat i estar al corrent de pagament de quotes


Ferran Farré - Aula Municipal de Teatre de Lleida\nActor, director i docent de teatre. Formació a l’École Internationale de Théâtre Jacques Lecoq (París) i a l’Aula de Teatre de Lleida. Llicenciat per l’INEFC Lleida i Màster en Estudis Teatrals per la UAB, UPF i Institut del Teatre de BCN (actualment fent el doctorat). Professor a l’Aula de Teatre de Mataró, UdL (teatre i emocions) i centre penitenciari Mas Enric de Tarragona (teatre social).\nProfessor de Condicionament físic al CFGS en Tècniques d’Actuació Teatral i professor de Teatre per a adults i Joves


Quinta dos Cochichos Olhao Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSitio Ana Velha, Quelfes, Olhao City Center, Olhao, Portugal, 8700-260 - Veure al mapa\nMés informació sobre Quinta dos Cochichos\nDissenyat tant per oci com per negoci, Quinta dos Cochichos està situat idealment a Olhao; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Olhao. Habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, biblioteca, lloguer de bicicletes són només algunes de les comoditats que fan que Quinta dos Cochichos sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Quinta dos Cochichos es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com sauna, camp de golf (a 3 km), piscina exterior, parc infantil, equitació. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Quinta dos Cochichos.\nNúmero d'Identificació Fiscal local / Llicència de lloguer: 83/AL,112/AL,1/AL\nNúmero de llicència: 83/AL,112/AL,1/AL


Es presenta el Projecte Educatiu de Pineda de Mar — Ajuntament de Pineda de Mar\nEs presenta el Projecte Educatiu de Pineda de Mar\nEs presenta el Projecte Educatiu de Pineda de Mar Serà el dissabte 13 de novembre al matí a la sala de plens municipal. https://www.pinedademar.cat/el-municipi/noticies/1288 https://www.pinedademar.cat/@@site-logo/escutajuntament.png\nSerà el dissabte 13 de novembre al matí a la sala de plens municipal.\nLa regidoria d’Educació presentarà els resultats de l’estudi sobre el Projecte Educatiu de Pineda de Mar (PEP) que ha portat a terme la Diputació de Barcelona. L’acte serà dissabte 13 de novembre de 10.00 a 13.00 h a la sala de plens municipal i comptarà amb la presència de l’alcalde, Xavier Amor, el regidor d’Educació, Santiago Macip, la diputada d’Educació de la Diputació de Barcelona, Carme García, i el director dels Serveis Territorials d’Educació, Josep Maria Fernàndez.\nEl PEP és un projecte que compta amb la participació de diferents institucions i ciutadans que, a partir d'una diagnosi de la ciutat, defineixen accions i es comprometen a executar-les per tal de fer del municipi un poble educador. És, doncs, un projecte de compromís ciutadà amb l'educació. Una educació entesa com un procés permanent d'aprenentatge integral, que es dóna al llarg de la vida i, per tant, va més enllà de l'escola.\nEntre els objectius del PEP hi ha crear sinergies de col·laboració entre institucions, entitats i ciutadans interessats en l'educació per fer de Pineda de Mar un poble educador. Crear una plataforma de persones de diferents àmbits que apostin per l'educació com un element de transformació, i que vulguin comprometre's a treballar-hi.


Montserrat, escenari de la cercavila pels 50 anys del SCIC | CatalunyaReligió.cat\nMontserrat, escenari de la cercavila pels 50 anys del SCIC\n(Abadia de Montserrat) Aquest diumenge 19 de març ha tingut lloc a Montserrat una cercavila organitzat amb motiu del 50è aniversari del Secretariat de Corals Infantils de Catalunya (SCIC). L’espectacle, gravat per MRTV, s’emetrà durant l’entrada dels 2.500 cantaires al concert de cloenda que tindrà lloc al Palau Sant Jordi el pròxim 21 de maig.\nA la cercavila hi ha les corals properes en el territori: la Coral Xicoira de Piera, la Coral Espinguet de Vilafranca del Penedès, la Coral el Serral de Lavern, la Coral els Verdums i la Coral Gatzara d’Igualada, la Coral l’Espiga de Badia del Vallès, la Coral de l’Escola Municipal de Música d’Esplugues i la Coral Nou Horitzó de Sant Vicenç de Castellet. En total uns 280 nens i nenes, de 4 a 15 anys, que han recorregut de les 10 a les 10.45 h diferents punts del recinte del Santuari: plaça de la Creu, plaça Abat Oliba, places de Santa Maria i Atri de la Basílica. A l’arribada de totes les corals a l’última parada s’han agrupat per fer la cançó final –a l’Atri de la Basílica-, que porta per títol 'Cantar Junts'. Durant la cercavila també han aparegut els capgrossos de Lavern, portats per infants i la Banda de l’Escola de Música d’Esplugues. Les corals han assajat conjuntament a la Sala de la Façana del Monestir, sota la direcció de Josep Vila i Pep Prats, acompanyats del pianista Medí Bonachí.\nEls 50 anys de la fundació del Secretariat de Corals Infantils de Catalunya\nL’acte ha sigut un més dels que s’estan organitzant arreu del país per commemorar els 50 anys de la fundació del Secretariat de Corals Infantils de Catalunya. Les cercaviles, que es celebraran a Lleida, Valls, Arenys de Mar, València, Vic, Sant Cugat i Barcelona, seran també gravades i emeses durant l’entrada a l’acte de cloenda del Palau Sant Jordi de Barcelona.\nEl SCIC és una federació que agrupa els cors infantils de Catalunya, però també engloba als del País Valencià i les Illes Balears. Actualment compta amb prop de 100 cors infantils que han volgut adherir-se a l’agrupació. Des de la seva fundació l’any 1967 a Manresa –ciutat on es va celebrar el concert inaugural del cinquantenari, el passat 19 de febrer- el SCIC s’ha dedicat a organitzar activitats per les corals, encarregar i editar repertori i també a formar els seus directors.\nJoves, Cultura i art, Abadia de Montserrat


Greening for Change - Àrea Metropolitana de Barcelona\n11.02.19 | Tema: Canvi climàtic,\tRelacions internacionals,\tSostenibilitat\nConferència Green Leaf: Cornellà de Llobregat model de ciutat verda\nEl passat 7 i 8 de febrer a les instal·lacions del Citilab a Cornellà de Llobregat es va a dur a terme la conferència Greening for Change: experiències de les ciutats Green Capital & Green Leaf organitzada per l'Ajuntament de Cornellà juntament amb l'AMB, en col·laboració amb la Comissió Europea i la Diputació de Barcelona. L'objectiu de les jornades va ser donar a conèixer les pràctiques en sostenibilitat urbana que realitzen les ciutats que han estat guardonades amb el premi Green Leaf i Green Capital.\nCornellà de Llobregat ha obtingut el premi European Green Leaf 2019, conjuntament amb la ciutat holandesa de Horst aan de Maas. El reconeixement s'atorga basant-se en els esforços realitzats en aspectes com el canvi climàtic i gestió energètica, mobilitat urbana sostenible, naturalesa i biodiversitat, qualitat de l'aire, residus, gestió de l'aigua i economia circular.\nCiutats metropolitanes sostenibles com a actors principals contra el canvi climàtic\nLa primera jornada realitzada el dia 7 de febrer, es va atorgar oficialment el premi a l'alcade de Cornellà, Antonio Balmón, per part de la directora general de Medi Ambient de la Comissió Europea, Joanna Drake. Durant aquesta primera jornada també es va debatre sobre la rellevància dels premis en el marc de les polítiques de medi ambient a les ciutats europees, així com el significat i la importància de promoure ciutats més sostenibles. Per acabar la jornada, els participants van realitzar una visita als voltants del CitiLab per mostrar els avanços que s'estan fent quant a la transformació de la ciutat, principalment en la promoció d'espais verds i l'impuls de la biodiversitat en l'àrea urbana.\nEl dia 8 de febrer es va fer la segona jornada, en la qual es va emfatitzar la importància de les infraestructures verdes i blaves a les ciutats, així com la importància de les ciutats com a actors principals en la lluita contra el canvi climàtic. L'esdeveniment va finalitzar amb una visita guiada amb bicicleta pel Parc Riu Llobregat on els participants van tenir l'oportunitat de conèixer el Parc Agrari del Baix Llobregat, on es conreen productes agrícoles per a un consum de proximitat.


Equip – Espais Familiars\nEspais Familiars > Equip\nPer a dur a terme aquest projecte, contem amb un equip multidisciplinar: incloent psicòlegs / es, educadors / es infantils, pedagogs / es o mediadors / es.\nSempre s’intenta que hi hagi unes premisses bàsiques com: 2-3 professionals per grup (grups constituïts per aproximadament 12 xiquets i xiquetes).\nEls professionals acompanyen la família sense substituirla i acostumen a repartir el seu temps de dedicació entre l’atenció directa a les famílies, la formació, el temps de reflexió, la programació, l’avaluació i l’establiment de consensos i línies d’actuació.\nEls objectius dels professionals d’aquestos serveis inclouen la formació constant i continua amb una actitud no directiva: ofereixen models relacionals, ajuden a descobrir les necessitats infantils i la manera de donar-los resposta, a trobar estratègies de relació, superant les dificultats, afavorint l’intercanvi d’informació i tractant de potenciar el vincle mare/pare-fills mentre tot l’entorn preparat propicia la vivència de “moments especials” entre l’infant i l’adult. En aquestos moments compartits, l’enfoc grupal s’enten com un motor potenciador y afavoridor de canvis.\nA més de l’equip propi del servei, hi ha col•laboracions amb professionals externs, les aportacions dels quals es converteixen en element bàsic per al funcionament diari. Aquesta col•laboració és periòdica i es dóna per part de pediatres, psicòlegs / es, pedagogs / es, logopedes, treballadors / es socials, i altres especialistes d’atenció a la infància que van tractant els temes de salut, educació i criança que interessen a les famílies.


Loció corporal casolana: elaborada amb ingredients naturals senzills - Bellesa | Abril 2021\nAquesta recepta de loció corporal casolana és principalment una crema de mans, però amb una mica d’imaginació i uns quants retocs senzills, es pot utilitzar per a la majoria de les coses.\nQuan vaig començar a fer sabó, la gent em preguntava per tenir cura de la pell natural. Vaig provar algunes receptes i algunes d’elles van funcionar, però algunes d’elles, bé, no tant. Vaig trobar una recepta de crema de mans que tenia un aspecte bo, tot i que quan vaig intentar fer-la, va sortir gras i sovint es va separar. Per descomptat, la recepta original em va fer servir cera de parafina i oli mineral. Sabia que havia d’haver una manera millor.\nIngredients de Loció corporal casolana\nVaig canviar l’oli de la recepta original per l’oli d’oliva, però això era massa gras. Vaig provar oli de coco, però hi ha qui té al·lèrgia al coco. Així doncs, finalment vaig crear una combinació d’oli de grapès, de gira-sol i de safrà. El gra de gra conté una gran quantitat d’antioxidants (llegiu els antioxidants aquí) i el gira-sol i el safrà tenen vitamines i minerals. La vitamina E està disponible en la major quantitat d’aquests olis. També podeu utilitzar oli d'ametlles dolces, avellanes o nous de macadàmia. Tots ells tenen propietats diferents, però són similars. Podeu utilitzar un oli en infusió (vegeu com infondre oli aquí) com ara calendula. Aquest és un dels meus preferits.\nTambé necessitareu cera. He utilitzat cera de soja i cera d'abella, tot i que qualsevol cera hauria de funcionar. Potser haureu d’ajustar la recepta ja que totes les ceres són diferents, algunes més dures, algunes més suaus. Prova la recepta (a continuació) i després decideix si necessites més o menys la cera que estàs fent servir. Val la pena esmentar que la cera d'abelles pot variar en funció de l'època de l'any i que les diferents flors estan treballant per les abelles, així que també hauràs de ser conscient d'això.\nPodeu utilitzar gairebé qualsevol tipus d’aigua. M’agrada l’aigua de pluja, tot i que l’aigua bé o destil·lada també funcionaria. Podeu utilitzar aigua en infusió, com un te, per treure els compostos d'una planta amb la qual estigueu treballant. He utilitzat te de camamilla, aigua d’àloe (fulles d’àloe bullides a l’aigua, després colades), te de menta i fins i tot cafè.\nquè és el sucre vegà\nL’últim ingredient que necessitareu és el borax, que és un tipus de sal. Actua com a emulsionant i conservant natural. Si compres una caixa gran a la teva botiga de queviures local, és barat i es pot utilitzar per a altres coses com ara un detergent casolà i un detergent per a rentavaixelles casolans.\nEls elements que podeu afegir en petites quantitats són els manters, com la mantega de mango, la mantega de karité o la mantega de cacau. A aquesta recepta de loció casolana corporal, no afegiria més que una culleradeta i la vaig fondre amb els seus olis. També podeu afegir oli de llavors de cànem o vitamina E d’una càpsula. Només cal enganxar un forat a la càpsula i extreure’l. Els olis essencials són excel·lents per afegir aroma i propietats curatives. Proveu lavanda o arbre de te. S'han d'utilitzar en quantitats molt petites, com ara 10 gotes o menys. Deixa que el teu nas sigui el teu guia. També podeu utilitzar un pigment en pols com a colorant, però hauria de ser quantitats molt petites, com 1/16 d'una culleradeta (sí, realment!) I cal barrejar-la en oli per treure tots els grumolls. No em molesta amb el color, la meva crema parla per si mateixa.\nRecepta de loció casolana per al cos\nRecordeu-lo, potser haureu d’ajustar una mica aquesta recepta en funció del vostre oli i cera.\n1 tassa d’oli (trobeu olis portadors orgànics aquí)\nprou cera a l’oli per portar-lo a 1¼ tasses (trobareu ceres aquí)\n⅛ culleradeta borax (troba aquí)\ntots els ingredients addicionals i olis essencials (hi ha olis essencials 100% purs aquí)\nCol·loqueu els olis i la cera en un recipient a prova de calor. Faig servir una tassa de mesurament de vidre que pot suportar la calor elevada. Microones a la temperatura alta durant un minut i comproveu. Probablement haureu de necessitar 3 minuts. De forma alternativa, podeu col·locar un bol d’acer inoxidable sobre una olla d’aigua bullent per a una caldera doble fort, fonent els olis i les ceres en ella. De qualsevol forma, la barreja cal escalfar, gairebé fins a ebullició. Si queda cera sense mel, podeu remenar i es fonrà. Afegiu-hi qualsevol mantega, com la mantega de karité, a l’oli calent i continueu fonent.\nEn un altre recipient, escalfeu l’aigua fins que bulli. Afegiu el borax i remeneu. Aquesta barreja també s’ha de mantenir molt calenta. Utilitzeu una tovallola o una guarnició de forn quan la manipuleu.\nQuan tingueu les dues barreges calentes i fos, aboqueu lentament una petita quantitat d’aigua a l’oli. Vés amb compte perquè això pot bombolar i arriba al cim. Continuar remenant a l’aigua fins que no s’incorpori tot. Hauria de convertir-se en una consistència cremosa. Si no, o si es separa, no entri en pànic. Només vol dir que una o l’altra no feia prou calor. Seguiu-ho remenant uns minuts i després utilitzeu el meu truc per fer sabó: una batedora per immersió. És l’única manera d’aconseguir que sigui cremós si se separa o és massa genial. Barregeu uns 5 minuts, possiblement menys. Haureu notat que comença a espessir-se i a tornar cremós. Si no disposeu d’una batedora d’immersió, podeu utilitzar un batidor o una batedora de mà, però tingueu en compte que podrien afegir més aire.\nQuan estigui barrejat i cremós, afegiu-hi unes gotes d’oli essencial. Agitem i ensopegem. Afegiu-ne més si voleu. Utilitzo aproximadament 10 gotes per a aquest lot de mida. Quan s’aconsegueixi la consistència i l’aroma desitjats, transferiu-los als contenidors nets. He estat utilitzant petits gerros d'alimentació per a nadons amb repòs. Són una mida bonica per submergir els dits i es poden pintar les capçals perquè quedin bé. Aquí també podeu trobar envasos de vidre petits perfectes per a cremes.\nEs tracta principalment d’una loció corporal casolana, però amb una mica d’imaginació es pot utilitzar per a altres coses. Afegiu-hi aigua d’àloe i oli essencial de lavanda després de la crema solar. Utilitzeu oli d’infusió d’arnica durant un crema de contusió. (Nota: no utilitzeu l'arnica en ferides obertes ni internament, ja que pot ser verinós si s'utilitza d'aquesta manera!) Afegiu el gingebre, la cúrcuma i el pebrot calent durant una crema d’artritis. Utilitzeu te de menta i oli essencial de romaní per a crema de peus. Afegiu l’arbre de te i l’oli essencial de lavanda durant un tallar i ratllar la crema. I el meu favorit, afegeix cacau en pols i mantega de cacau durant un crema de mans amb perfum de xocolata!\nTot i que això és massa pesat per a una crema facial, es pot utilitzar a la majoria de les altres parts del cos.\nT'agrada aquesta recepta? Prova la nostra altra recepta de loció casolana.\nJa heu fet crema corporal casolana abans? Com va resultar?


La recepta de la felicitat - Altaveu el diari digital d'Andorra\n23/03/2021 (08:44 CET)\nDurant els darrers anys ha proliferat la idea que els indicadors econòmics són insuficients per avaluar el progrés de les societats, perquè la majoria de gent no té per objectiu enriquir-se sinó ser feliç. En aquesta línia, han aparegut diverses iniciatives per mesurar la felicitat mateixa, com l'Índex Global de Felicitat, l'Índex del Planeta Feliç i la famosa Felicitat Interna Bruta de Bhutan. En l'esfera teòrica, però, s'ha discutit molt si és possible mesurar la felicitat i com fer-ho. Si encara no ens hem posat d'acord sobre què és, com volem mesurar-la? En l'article d'avui, us proposo explorar de què es parla quan es parla de felicitat en aquests contextos i les principals teories que hi ha sobre la felicitat.\n“La pregunta per la vida feliç és en realitat una pregunta pel valor de determinades coses. Per la majoria de teories de la felicitat, tot i que no totes, és la pregunta per les coses que ens fan estar bé”\nParlem molt de la felicitat. Sovint, per referir-nos a coses diverses. Diem que som feliços en moments puntuals, per exemple durant un sopar amb amics, quan volem dir que estem contents. També parlem de felicitat per referir-nos a un estat més general al llarg de la vida, com per exemple quan diem que canviar de feina o mudar-nos ens faria feliços. Aquests dos casos exemplifiquen les dues concepcions principals de felicitat. En la primera, la felicitat és un estat mental assimilable al plaer, la satisfacció o algun altre tipus de condició emocional positiva. En la segona, la felicitat és quelcom que caracteritza el viure bé. Per tant, és la pregunta per la vida bona o, més concretament, què fa que la vida sigui bona. Aquest segon és el sentit que manegen les propostes dels indicadors de felicitat.\nLa pregunta per la vida feliç és en realitat una pregunta pel valor de determinades coses. Per la majoria de teories de la felicitat, tot i que no totes, és la pregunta per les coses que ens fan estar bé. En aquests casos parlem de felicitat i de benestar indistintament. Hi ha dues aproximacions principals a aquest sentit de felicitat o benestar: el subjectivisme i l'objectivisme.\nEl subjectivisme defensa que quelcom és bo per nosaltres si ho volem, ens agrada o ens interessa. Hi trobem principalment l'hedonisme i les teories de la satisfacció de desitjos. Segons l'hedonisme, la vida feliç és la que aconsegueix el màxim plaer i el mínim dolor. Aquesta idea, que sembla tan intuïtiva, es torna problemàtica depenent com es defineixi el plaer, perquè pot implicar que una vida plaent, però no autònoma, és una bona vida. Com va indicar el filòsof Robert Nozick, la majoria de nosaltres no voldria viure perpètuament endollats a una màquina que ens provoqués experiències plaents, però sense ser conscients del nostre estat. Preferiríem la vida real, encara que a vegades sigui dolorosa. Les teories de la satisfacció de desitjos solucionen aquest problema argumentant que la felicitat o el benestar no consisteix en la maximització del plaer sinó, com n'indica el nom, en la satisfacció dels nostres desitjos. N'hi ha vàries, depenent del seu abast. La més bàsica, la teoria del desig present, defensa que el benestar consisteix a tenir tots els desitjos presents satisfets. D'altres són més elaborades, com la teoria integral del desig. Segons aquesta, la felicitat o el benestar d'una persona resulta del nivell general de satisfacció dels seus desitjos al llarg de la vida. El que passa és que els nostres desitjos depenen de la informació que tenim del món. No podem desitjar quelcom que no coneixem. Per això algunes versions afegeixen que la millor vida és aquella que desitjaríem si tinguéssim informació completa sobre el món.\n“Si l'entenem com una cosa subjectiva, hem de poder justificar com és que hi ha coses que semblen importants per a molta gent i si és possible fer comparacions interpersonals. Si l'entenem com una cosa objectiva, hem de poder donar una definició que sigui acceptable per persones amb visions diferents sobre què és bo”\nEn canvi, l'objectivisme defensa que hi ha coses que són objectivament bones per a nosaltres, independentment de què en pensem o si les volem o no. Per exemple, per Aristòtil, la felicitat—l'eudaimonia—és la vida que ha estat viscuda a través de l'exercici excel·lent de la capacitat pròpia dels humans: la raó. Teories com l'aristotèlica es consideren perfeccionistes, ja que defensen que la felicitat consisteix en el perfeccionament de la naturalesa humana. No totes ho són, però. A més, la majoria d'elles, a diferència de l'aristotèlica, són pluralistes. Inclouen una llista d'elements com poden ser la salut, l’autonomia, la vida social, la qualitat del medi-ambient, etc.\nBona part de les propostes per mesurar la felicitat inclouen elements subjectius i objectius. Per exemple, l'Índex del Planeta Feliç inclou la satisfacció subjectiva sobre la pròpia vida, l'esperança de vida i la petjada ecològica de cada país.\nPrenguem la concepció que prenguem, hi ha moltes dificultats a esquivar si volem definir la felicitat. Si l'entenem com una cosa subjectiva, hem de poder justificar com és que hi ha coses que semblen importants per a molta gent i si és possible fer comparacions interpersonals. Si l'entenem com una cosa objectiva, hem de poder donar una definició que sigui acceptable per persones amb visions diferents sobre què és bo. Altrament, estaríem imposant una concepció de felicitat. Per tant, la discussió sobre la recepta de la felicitat és més complexa del que sembla.


Entrem en l'edifici i les caixes de cartó repletes de trastos ens indiquen que els agents de policia estan de mudança. Una simple ullada basta per a constatar els avantatges de les noves instal·lacions. "És una dependència molt àmplia i que presenta una situació geogràfica estratègica, ja que estem molt ben comunicats i prop de l'eixida del municipi cap a totes les direccions", constata Sebastián Cortina, inspector de la Policia Local.\nLa nova prefectura oferirà un servici continuat d'atenció al públic durant les 24 hores del dia, ja que l'edifici estarà permanentment ocupat. Com ja és habitual, s'atendran els requeriments puntuals dels ciutadans, queixes i denúncies administratives, tot allò que s'ha relacionat amb les ordenances municipals, i es mantindrà l'oficina d'objectes trobats. Els veïns que vullguen contactar telefònicament amb la policia hauran de fer-ho al mateix número de sempre, 961 420 339, o al 112 en cas d'emergències.\nMés enllà dels servicis que ja es prestaven en les dependències de l'ajuntament, la prefectura de la Policia Local compta amb una sèrie de novetats en el seu funcionament. L'edifici disposa d'un aula de formació, concebuda per a donar servici tant a nivell intern, per a la formació contínua dels agents, com a nivell extern, oberta a tallers i sessions d'educació vial o semblants. Esta sala compta amb tecnologia multimèdia per a dotar les classes de contingut audiovisual.\nL'amplitud de la nova instal·lació permet destinar una sala a atestats de trànsit i informes, així com una sala de juntes per a reunions. A més d'estes novetats, la policia utilitzarà un tram del carrer com a depòsit de vehicles retirats amb grua. L'edifici disposa d'un grup electrogen propi, el que li dóna autonomia davant de possibles talls elèctrics.\n"Com a edifici municipal que és, igual que altres locals, té sales per a formació i reunions, a més de l'Arxiu Municipal en un annex", explica Ángel Sánchez. "La nova prefectura de la Policia Local oferix millors mitjans als nostres agents i comença ja a funcionar amb la intenció de ser un edifici obert a tots els ciutadans de Puçol".\nSens dubte, les noves dependències suposen un pas més en la seguretat del nostre municipi.


Informació del temps 10/23/2021\nXixona intensifica les mesures de protecció en els centres escolars per a garantir un curs segur\nMés de 900 alumnes estan matriculats en el curs escolar 2020-2021, en el qual els col·legis i l'institut comptaran amb plans especials de contingència, més docents i reforç del servei de neteja.\nXixona compta per a este curs escolar amb un total de 913 alumnes, repartits entre l'IES Xixona (367), el CEIP Cristòfol Colom (256), el CEIP Eloy Coloma (150) i CEIP Sagrada Família (140).\nLes circumstàncies especials amb què es desenvoluparà este curs a causa de la COVID-19 han obligat a prendre mesures excepcionals per a garantir que les classes es desenvolupen amb la major normalitat i seguretat possibles.\nAixí, cadascun dels centres escolars ha desenvolupat un pla de contingència, amb l'objectiu que els xiquets puguen acudir a classe presencialment i de manera segura, aplicant procediments orientats a reduir el risc de contagi de la malaltia.\nUna de les mesures que s'estableixen en eixos plans és facilitar que els xiquets no hagen d'entrar tots per la mateixa porta a la mateixa hora, per a evitar aglomeracions. “Els col·legis realitzen una entrada escalonada per llocs diferents i la Policia Local ha organitzat el dispositiu per a tallar el trànsit pels llocs més transitats uns minuts abans”.\nPer part seua, l'Ajuntament ha intensificat les mesures de neteja i desinfecció de les instal·lacions escolars. María Teresa Carbonell, regidora d'Educació, ha explicat que “la neteja es realitzarà tres vegades al dia, fins i tot durant les hores d'esbarjo”. El consistori també ha facilitat termòmetres a tots els centres educatius.\nDe la mateixa manera, per a poder desenvolupar totes les mesures necessàries, s'han reforçat les plantilles docents en tots els centres, amb cinc professors més. Al mateix temps, la Generalitat ha aportat 18.377 € per a despeses de funcionament, amb els quals s'ha pogut comprar gels hidroalcohòlics, desinfectants i altres elements de protecció. L'executiu autonòmic també ha injectat 12.877 € per a les activitats extraescolars.\nObres en els centres\nD'altra banda, Carbonell ha recordat que “el curs 2020-21 serà important també quant a la renovació i millora de les instal·lacions educatives del municipi, dins del Pla Edificant”.\nEn el CEIP Eloy Coloma, on s'invertiran quasi 750.000 euros, ja s'ha licitat la primera fase de les obres previstes, que inclouen actuacions en la zona de jocs infantils, l'adequació de les escales d'accés al centre i millores en el pavelló d'infantil.\n“Els treballs també inclouen la renovació de la coberta del pavelló de primària, per la qual cosa hem hagut de reubicar a alguns grups d'alumnes a la Casa de Cultura, provisionalment”.\nAmb una inversió de 950.000 euros, en el CEIP Sagrada Família ja està en funcionament el nou magatzem habilitat en l'edifici on anteriorment hi havia uns vestuaris, al costat de la pista poliesportiva. Mentrestant, “avancen a bon ritme les obres del nou gimnàs-menjador que, resoldran una manca històrica en este centre”, assegura la regidora, que també ha explicat que “continuem treballant poder dur a terme, durant l'estiu, les obres de millora en el CEIP Cristòfol Colom, per a evitar així alterar el desenvolupament normal de les classes”.\nFinalment, en l'IES Xixona, està a punt de finalitzar l'adequació del cicle formatiu de fleca, rebosteria i confiteria, que es trasllada a este centre i deixa la seua ubicació actual en l'antiga seu del Consell Regulador.\nL'Ajuntament destina 300.000 euros a les obres d'adequació de la nova seu d’AFA


Delícies del rebost: Mandonguilles amb mostassa\nAvui he fet un canvi interessant, i que ha sortit molt bo, a l’hora de fer les mandonguilles, ho vaig veure al bloc l’Exquisit, la resta de la recepta, l’he canviat una mica, senzillament m’agrada el xup-xup de la cassola, i he fet que les mandonguilles s’acabessin de coure dins la salsa. M’ha agradat molt posar-hi iogurt en comptes de llet... Us ho -recomano!\n- 500 gr de vedella picada\n- 300 gr de botifarra crua\n- 2 cullerades soperes de iogurt grec\n- 1 cullerada sopera de pa ratllat\n- 2 cebes (les meves de Figueres)\n- 1 cullerada sopera de tomàquet triturat\n- 1 cullerada sopera de mostassa de Dijon\n- ½ got d’aigua o brou\nEn un bol barregem les carns, el iogurt, els ous batuts, l’all i julivert triturats mecànicament amb una mica d’oli i el pa ratllat. Com que la botifarra crua ja porta sal i pebre, jo no n’hi poso (s’acostuma a corregir amb el xup-xup de la cassola).\nDeixar reposar a la nevera la massa.\nFormem les mandonguilles i les passem per farina abans de posar-les al foc amb oli dins una cassola. Les daurem i anem reservant. No cal que estiguin cuites per dins, s’acabaran de coure després.\nTriturem les cebes, també mecànicament per que no es notin i les sofregim a l’oli de coure les mandonguilles. Salem lleugerament.\nAfegim la mostassa, el tomàquet i el sucre. Remenem i quan veiem que ha agafat consistència afegim el vi ranci (o vi blanc), un bon raig (siguem generosos).\nSi cal corregim de sal.\nUn cop hagi gairebé evaporat l’alcohol afegim les mandonguilles a la cassola, si veiem que la salsa és massa seca, afegim el mig got (si cal un got) d’aigua o brou.\nDeixem que faci xup-xup fins que les mandonguilles estiguin cuites i llestos.\nCercar per: All, Ceba, Fregit, Índex, Ou, Porc, Salsa, Vedella\nEsas albóndigas tienen que estar para comerlas de dos en dos.\ndimarts, 09 d’abril, 2019


Marina - Finalitzats els treballs al Parc de la Serralada de Marina - Notícia - L'informatiu\nL'actuació principal ha estat la realització de desbrossaments manuals\nActuacions finalitzades. Autor: XPN\nHan acabat en tot l’àmbit de Santa Coloma de Gramenet els treballs forestals d’eliminació de combustible acumulat desprès de l’actuació forestal contra el Tomicus destruens.\nEls treballs forestals han consistit principalment en l’eliminació de tot el combustible acumulat al terra després de l’actuació realitzada per la Generalitat de Catalunya respecte a la plaga de Tomicus destruens que està afectant al Parc de la Serralada de Marina.\nDesprés d’aquesta actuació per minimitzar i frenar la propagació d’aquest escarabat, des del Consorci del Parc de la Serralada de Marina, d’una banda, la Diputació de Barcelona, d’una altra, i l'Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet, es va decidir realitzar aquesta actuació per l'alt risc d’incendi forestal que hi ha a la zona i pel combustible acumulat que va quedar després de l’actuació sanitària.\nL’actuació principal ha estat la realització de desbrossaments manuals amb desbrossadora per triturar les branques i la vegetació que van quedar al terra amb l’actuació anterior, la realització d’apilat i cordons de material vegetal mort a les zones mecanitzables, per posteriorment poder entrar amb un tractor amb martells forestals per poder triturar i picar al màxim les restes acumulades i, d’aquesta manera, minimitzar els efectes d’un possible incendi a la zona.\nEls treballs han tingut una durada dues setmanes, amb una colla de cinc persones amb xerracs, desbrossadores manuals i tractor de martell forestal.\nCategoria: Marina, Paisatge, Biodiversitat, flora, fauna, invertebrats, insectes, hàbitats, Planificació i avaluació, Recerca i seguiment, Gestió del medi,


Viure esclaus | Catalunya Religió\nPer Josep Llunell. Dv, 28/02/2020\nDiumenge 1er de Quaresma\nBarcelona 1 de març de 2020\nFàcilment ens deixem arrossegar per estils de vida que buiden de contingut les experiències més nobles i alegres de la persona. Penseu, per exemple, en el que ha vingut a anomenar-se la pràctica de l’utilitzar i llençar.\nAixò que sembla tan senzill i normal acaba imposant tot un estil de vida.\nUn cop utilitzat un producte ràpidament se n’ha de buscar un altre que el pugui substituir.\nAquesta, diguem-ne cultura, pot estar configurant la nostra manera de viure les relacions interpersonals. Per què? Perquè introdueix la temptació d’utilitzar les persones per refusar-les quan ja no m’interessen. Ho podem constatar diàriament: amistats que es fan i es desfan segons la utilitat i la conveniència egoista, amors que duren el que dura l’interès o l’atracció física, marits i mullers abandonats per una relació més excitant.\nÉs una equivocació garrafal viure esclaus dels diners, de l’èxit professional, del prestigi social o de qualsevol altre ídol, sacrificant-ho tot: el descans, l’amistat, la família, la vida sencera. Quantes persones, en passar els anys, ho constaten secretament en el seu interior!\nGuanyen cada cop més diners, tenen prestigi social, han assolit el que volien, però se senten cada cop més sols i més frustrades. La seva vida s’ha omplert de coses però ha restat buida de veritables amistats.Saben lluitar i competir però no saben donar ni rebre amor. Dominen les situacions difícils però no encerten a créixer com a persones.\nL’advertència de Jesús és sempre actual: “L’home no viu només de pa, sinó de tota paraula que surt de la boca de Déu.” No n’hi ha prou amb alimentar la vida de diners, prestigi, poder o sexe. Tant si ho sap com si ho ignora, l’home necessita, estimar i ser estimat, perdonar i ser perdonat, acollir i se recollit.\nL’egoisme com a norma de vida és del tot insuficient i frustrant. Necessitem obrir-nos a Déu i als altres. La conversió no és un luxe. És una necessitat que ens dignifica i agermana.\nLa Sagrada Família acull la Filharmònica de Viena L’ACO comença un curs per “sembrar grans de mostassa, avui”