“De fer festa major a fer llibertinatge hi va un tros” - Altaveu el diari digital d'Andorra\n“De fer festa major a fer llibertinatge hi va un tros”\nEl Govern i tots els grups parlamentaris es mostren d’acord amb endurir les penes en la Llei de seguretat pública per tal de frenar l’increment del consum d’alcohol i drogues\n23/01/2020 (21:45 CET)\nMoment en què els agents intenten fer entrar dins el cotxe policial un dels detinguts.\nEl Govern i totes les formacions polítiques amb representació a la cambra parlamentària estan d’acord en endurir les penes -tant pecuniàries com privatives de llibertat- que actualment contempla la Llei de seguretat pública per tal de frenar l’increment del consum d’alcohol i drogues, especialment entre els joves, que s’ha evidenciat els darrers temps. El canvi legislatiu que ara es començarà a treballar té el punt de partida en els aldarulls haguts el juliol passat durant la festa major de Sant Julià.\nLa proposició de llei que ha estat acceptada a prendre’s en consideració, això vol dir a treballar-la en comissió, la van impulsar els tres grups parlamentaris que donen suport al Govern. I si bé ha estat el ministre d’Interior i Justícia, Josep Maria Rossell, qui n’ha defensat la seva idoneïtat, ha estat el conseller general president del grup de Ciutadans Compromesos, Carles Naudi, qui ha defensat més vehement i clarament la proposta. De fet, Naudi, que no s’ha tallat de dir que no es pot tolerar que els joves es pixin i vomitin al portal dels veïns tot fent ‘botellón’, una pràctica que es vol eradicar, ha deixat clar que “de fer festa major a fer llibertinatge hi va un tros” i si algú es pensa que “s’hi val tot, tot no s’hi val”.\nTres dels representants dels grups de la majoria -l’esmentat Naudi especialment, però el demòcrata Joan Carles Ramos i la liberal Eva López- han anat desgranant algunes de les mesures que es pretenen implantar si tira endavant la modificació legislativa tal i com la planteja la proposició presentada pels grups majoritaris. Per exemple, no es podrà escopir ni vomitar pel carrer o fer ‘botellón’ o beure alcohol més enllà d’on se celebri una festa. I celebrar una festa és en un punt concret i el seu radi d’acció immediat, no pas tota la parròquia, ha recordat Naudi, que ha defensat el dret a descansar d’aquells veïns que tenen altes responsabilitats o no volen participar d’una celebració. També s’ha deixat clar que els establiments que detectin persones consumint drogues a l’interior ho hauran d’alertar les autoritats o que es juguen penes de presó aquelles botigues que venguin alcohol a menors.\nLópez, això sí, ha volgut fer una defensa dels molts menors i els seus pares i mares que tenen clar que l’alcohol i les drogues poden constituir un greu perjudici. “Sí que és veritat que tenim un problema, però també considero que la majoria dels nostres joves estan en contra de les drogues” i estan conscienciats sobre el mateix. De la mateixa manera, la consellera general socialdemòcrata Judith Salazar, que ha mostrat el suport del seu grup a l’enduriment de les penes, ha deixat clar que no tot passa per les sancions, que tot sovint suposen un perjudici pels pares però no aconsegueixen l’efecte volgut amb els menors, i ha reclamat que via esmenes la proposició de modificació contingui més elements de reeducació i rehabilitació.


jordi.cat: Blaus cantàbrics\nAtenció, no parlem del mar, ni del cel -sovint més gris que blau, d'altra banda-, sinó de formatges!\nAgradables sorpreses formatgeres m'he endut del nostre passatge per terres càntabres, asturianes i gallegues, i especialment en el món dels formatges blaus, gràcies al Picón de Tresviso primer, del Cabrales a continuació, del Queso la Peral després, i del Gamonedo qualsevol dia que sigui possible.\nPicón de Tresviso (Picón Bejes-Tresviso D.O.P.)\nPicón de Bejes-Tresviso (foto: El Aderezo)\nNo havia tastat mai el Picón de Tresviso, un formatge blau, càntabre per pocs quilòmetres, que he trobat molt fi en boca, malgrat la seva potència, pròpia de tots els blaus. És un formatge mixte, de llet de vaca principalment, però també d'ovella i de cabra.\nM'ha recordat, per gust i per textura, el Roquefort, però ignoro si això es deu a la temporada d'elaboració i a una major presència de la llet d'ovella.\nCom a curiositat, encara es troba en algunes ocasions, envolcallat de fulles de plàtan fals (Acer pseudoplatanus), tot i que, com altres blaus, ara es trobi generalment envolcallat de paper d'alumini.\nQueso Cabrales (foto: Jon Sullivan)\nDecidit a donar al formatge de Cabrales una nova oportunitat, aquesta vegada en terreny propi, a Arenas de Cabrales (Astúries), ens vam entaular en una terrassa i vam demanar una tapa del formatge blau i una ampolla de Sidra. Sensacional combinació que m'ha reconciliat amb aquest formatge, abans titllat d'assassina-papil·les gustatives. La sidra li escau deliciosament i l'amoroseix en el punt just, llevant-li només el punt de força per esdevenir excel·lent.\nSeguint el viatge però, ja sense sidra, el Cabrales es torna a revelar contra la llengua, reclamant la poma fermentada. Definitivament, el Cabrales passa a la categoria dels bons formatges, segons la meva classificació subjectiva.\nQueso la Peral (foto: jlastras)\nUn descobriment! No n'havia ni sentit a parlar, però ens el portaren en una taula de formatges a Oviedo i em va sorprendre agradablement. Ni fort com el Cabrales, ni sec com el Picón, el queso de la Peral és un formatge blau, molt més gras i amable que els seus companys de (l nostre) viatge. Un blau per a paladars més delicats podríem dir-ne.\nEm recorda el Bleu de Bresse de la meva infantesa (res a veure amb l'actual, industrial i desmillorat formatge del mateix nom). Bé, també m'agraden els formatges més unctuosos, tot i ser blaus als que es suposa més força. Respecte al Gorgonzola. encara és menys cremós i llaminer.\nGamonedo (foto: Jrfdiaz)\nTots els viatges deixen qüestions pendents, i està bé que així sigui. El Gamonedo n'és una.\nCom de la Peral, tampoc n'havia sentit a parlar mai. La primera referència que n'he tingut és a través d'un plafó informatiu al mirador de la reina, baixant dels llacs d'Enol (Cangas de Onís). Des d'allà s'obserbava un petit poble, Gamoneu, reconegut pel seus formatges segons deia. Només pel paisatge ja mereix el tast, però el seu aspecte tampoc deixa indiferent. Algun dia caurà...\nPublicat per Jordi a 17:38


Redacció, Cornellà\t| Actualitzat el 15 Desembre 2017 a les 10:47\nLa finca amb els 20 pisos buits, a la plaça del Sol. Foto: Google Maps\nUn any i mig més tard de l’aprovació al Ple de l’ordenança que les contempla, Cornellà ha interposat la primera multa per mantenir pisos buits. Ha estat a la immobiliària vinculada al BBVA Arrahona Nexus SL, la qual haurà de satisfer un total de 60.000 euros per mantenir una vintena de pisos buits en un edifici de la plaça del Sol.\nLa resolució municipal estableix una primera multa coercitiva de 3.000 euros per cadascun dels 20 pisos buits que hi ha a la finca de la plaça del Sol, cosa que fan 60.000 euros en total. Des del consistori s’especifica que la decisió s’empara en l’article 113.1 de la Llei del Dret a l’Habitatge i en el número 12 de l’Ordenança reguladora del procediment sobre la verificació d’habitatges buits a la ciutat.\nAquesta sanció pot ser la primera d’una sèrie de mesures coercitives per fer que la immobiliària cedeixi els pisos a l’administració perquè els pugui gestionar en règim de lloguer social, en el cas de Cornellà a través del Fons d’Habitatge de Lloguer Social. De fet, a l’ordenança municipal sobre els pisos buits s’especifica que l’Ajuntament podria imposar noves sancions més dures que podrien augmentar a 9.000 euros per pis desocupat.\nEl consistori també explica que va desestimar un recurs de la immobiliària que adduïa que hi havia hagut una ocupació massiva a la finca i que els habitatges estaven danyats.\nFonts municipals afirmen que aquesta mesura s’implementa per fer front a la problemàtica de l’habitatge. I és que només l’any passat, segons dades de l’Agència de l’Habitatge, hi havia 259 pisos buits a la ciutat.\nMentrestant, el drama dels desnonaments no afluixa. Tot i que al final es va poder evitar, el dia 12 a Sant Ildefons hi havia previst el desnonament d’una família amb dos nens petits.


Una de les reaccions davant l'animalada terrorista de París va ser contraposar els valors republicans francesos de llibertat, igualtat i fraternitat a l'extermisme, i a les xarxes corria un vídeo que era un fragment de "Casablanca", on els francesos residents en aquesta ciutat colonial francesa entonaven la "Marsellesa" enfront dels cants dels nazis.\nLa República europea davant la barbàries extremista nazi a Casablanca. Aquest fragment és una gran metàfora de la reacció occidental respecte el terrorisme d'ISIS (o Daesh, l'Estat Islàmic d'Iraq i Síria):\na) posar èmfasi en els valors (teòrics?) democràtics i liberals d'Europa\nb) la invisibilitat dels marroquins musulmans, que realment són els qui viuen a Casablanca.\nEl punt "a", es podria rebatre davant l'evidència del tracte als refugiats de la guerra de Síria, que s'amunteguen en les fronteres perifèriques de la UE, davant murs de policies, militars o de filats punxants. Quins valors de llibertat, igualtat i fraternitat hi ha en aquesta reacció respecte els qui fugen de l'horror del conflicte sirià? I quins valors de fraternitat hi ha en les manifestacions a Polònia o Hongria o en la mateixa Alemanya, per exemple, contra l'acollida de refugiats?\nMarxa a Polònia contra l'acollida de refugiats (http://razon.com.mx)\nEl punt "b" es constata amb la consternació per les morts franceses, però en l'oblit de les morts perpetrades per ISIS al Pròxim Orient. No hem d'oblidar que la gran majoria de morts d'ISIS són musulmans.\nLa invisibilitat dels musulmans arriba fins i tot en el seu assassinat.\nPerò no només és la invisibilitat dels morts, també ho es en bona part la del conflicte sirià, d'una gran complexitat i amb un paper bastant galdós per part d'Occident, l'avantguarda del qual s'hi troba França.\nÉs normal que un senti més empatia pel sofriment del més proper, culturalment (els catalans sentirem més empatia per un finès que no pas per un algerià, malgrat que Algèria està a tocar del nostrepaís i el finès al Cercle Polar Àrtic). Però quan s'invoca la universalitat dels valors liberals, s'hauria també de tenir una visió universal dels conflictes. I ara, apareix amb tota la cruesa el conflicte sirià al cor d'Europa.\nLa capital de Síria ha deixat de ser Damasc per ser París, des d'on els europeus vivim el conflicte en aquest país del Pròxim Orient. Des d'on els europeus vivim la maldat d'ISIS, la de crear terror per emergir conflictes civils. Una maldat que viuen en el dia a dia de Síria (i no només quan decapiten periodistes occidentals).\nLa derrota més gran per ISIS, que obriria la via per la derrota total, seria la d'acabar amb la invisibilitat de les seves víctimes a Síria i Iraq (i Nigèria, i Mali, i...), que la resposta fos des d'una perspectiva de la globalitat del conflicte, i potser el primer que cal fer és una rectificació de les polítiques portades a terme a la regió des dels governs occidentals, que hauria de comportar la fi de l'avituallament d'armes d'ISIS i trencar les vies d'exportació del seu petroli (que només poden sortir pel nord o pel sud, on hi trobem estats musulmans aliats d'Occident).\nPlorem els morts de París, deixem d'invisibilitzar les víctimes a Síria (i al Líban, i a Nigèria, i...), i si París ha esdevingut la capital de Síria, que els europeus ens puguem sentir orgullosos de les decisions que es prenguin a partir d'ara.\n(foto portada: www.cnnexpansion.com)


L'Acadèmia Sueca atorgarà dos Nobel de Literatura - Diari de Girona\nL'Acadèmia Sueca atorgarà dos Nobel de Literatura\nL'any passat no es va atorgar el prestigiós guardó enmig d'un escàndol per conducta sexual indeguda\nL'Acadèmia Sueca atorgarà dos Nobel de Literatura Diari de Girona\nL'Acadèmia Sueca lliurarà aquest any dos premis Nobel de Literatura, corresponents a 2018 i 2019. L'any passat, la Fundació Nobel va decidir no atorgar el guardó després de fer-se públiques unes acusacions de conducta sexual indeguda contra el marit d'un dels membres de la junta directiva de l'entitat encarregada d'atorgar els prestigiosos premis.\nEl cap de l'Acadèmia, Anders Olsson, va fer pública ahir la decisió, en declaracions al diari suec Dagens Nyhetertold, després d'assistir a una reunió amb la Fundació. «Hi haurà dos premis Nobel, com esperàvem», ha dit Olsson.\nJean-Claude Arnault, el marit i fotògraf de la poeta i membre de l'acadèmia Katarina Frostenson, va ser empresonat l'any passat després de ser condemnat per violació. Frostenson va presentar la seva dimissió al gener després de descobrir-se que va filtrar els noms dels guanyadors dels premis i pel suport econòmic rebut pel club literari que dirigia Arnault. L'escàndol va ser la major crisi que ha afectat l'Acadèmia en més de 200 anys d'història.


La dansa de Cafuné arriba al Teatre Auditori del Morell | Tots21 | Notícies de Tarragona, Reus, Tarragonés i Baix Camp\nLa funció és una proposta que combina diverses arts escèniques i que es podrà veure divendres 16 d’octubre a les 21 hores. Foto: Ajuntament\nL’escenari del Teatre Auditori del Morell ja és a punt per acollir l’espectacle ‘Cafuné’, de la companyia Du’K’tO. Una proposta per a tots els públics que es basa en la carícia com a gest relacional: una carícia dolça que en moments amaga sentiments de frustració, una carícia amarga que descobreix les intimitats més sinceres o una carícia juganera que desemboca a una infinitat d’aventures. L’equilibri harmònic entre aquestes avinences i desavinences és el que conforma les relacions humanes.\n‘Cafuné’ és un duet acrobàtic que barreja dansa i circ, acompanyat per música en directe. La funció tindrà lloc aquest divendres 16 d’octubre a les nou del vespre. Les entrades anticipades costen 3 euros i es poden adquirir trucant al Centre Cultural del Morell, al 977 84 21 76, de dilluns a divendres de 17 a 21 hores. Una hora abans de l’inici de l’espectacle es podran comprar les entrades a taquilla, a un preu de 5 euros.\n30/09/2020 L’espectacle ‘Ye Orbayu’ puja a l’escenari del Teatre Auditori del Morell


El centre de Munic El centre de Munic\nEl centre de Munic\nL’ambient de la capital bavaresa en dia de partit és impressionant. Els bars paguen una morterada per poder emetre el canal Sky, que té els drets de la Bundesliga, però això els assegura que, siguin on siguin, passaran el cap de setmana -incloent el vespre de divendres- plens d’aficionats d’equips de Primera i Segona Divisió.\nAhir el Bayern jugava a les cinc de la tarda. Un horari que seria molt agraït per a l’aficionat del Barça però no tant a Alemanya, un país acostumat a sopar d’hora i amb molt poca cultura de l’entrepà, ja que tota mena d’aliment portat de casa és prohibit dins els estadis. Arribar a casa a les vuit del vespre d’un diumenge és per al bavarès comú sinònim d’anar tard. L’endemà es treballa.\nMalgrat tot, el centre de la ciutat respira un ambient especial. Les línies de metro s’han reforçat una setmana més per facilitar el trànsit d’aficionats que van amunt i avall, a les dues del migdia el centre de la ciutat es vesteix de blanc i vermell i per Marienplatz un de cada tres aficionats duu una bufanda, samarreta o gorra del seu equip. Em comenta un company que està fins i tot mal vist assistir a l’estadi sense els colors del teu equip. “Fa de sightseeing, com si haguessis vingut de lluny a observar l’ambient però no per animar”. L’afició alemanya no s’anima en funció del paper del seu equip.\nEl centre de Munic és preciós i els Biergarten s’omplen a les dues de la tarda per fer una (o dues, o tres) petita (o gran) prèvia del partit, comentar la jugada i discutir amb una Maß – gerra de litre de cervesa- a la mà les previsions per al duel. Ahir el Bayern jugava contra un Eintracht de Frankfurt ple de baixes, que es preveia sense problemes per als de Guardiola. El 5-0 parla per si sol, com també ho va fer l’espectacle que va oferir Thiago Alcántara. L’exblaugrana va batre el rècord de participacions en un partit (185) i de passades amb èxit (159). Culer, tens motius per estar emprenyat.


La primavera del 2021 la Fundació Antoni Tàpies proposa una passejada urbana en família. Voleu saber quines històries amaguen les textures, les empremtes o els grafitis dels murs de la ciutat? I que n’opinava l’artista Antoni Tàpies, de totes aquestes esquerdes i taques? Per què s’hi sentia tan atret? Quina relació hi ha amb la seva obra?\nPer esbrinar-ho, només cal un dispositiu mòbil amb lector de QR que permetrà, en una activitat autònoma per a famílies amb la mediació d’una educadora del museu, observar les parets dels edificis de la Rambla de Catalunya i de les obres d’Antoni Tàpies exposades al museu.\nPS: El 5 de juny hi ha una activitat familiar guiada al voltant d’aquesta proposta.


El pla compta amb la validació tècnica i amb el suport econòmic de la Diputació d’Alacant i de la Conselleria de Participació, Transparència, Cooperació i Qualitat Democràtica de la Generalitat Valenciana\nEscrit per Mireia Pascual 2 novembre 2021\nL’objectiu, segons la regidora de Benestar Social, Maite Gimeno, és construir una societat cohesionada i treballar pel benestar de totes les persones, de manera que es combata l’exclusió i la marginació i es treballe per millorar la qualitat de vida de les persones amb vulnerabilitat.\nL’Ajuntament de Castalla ha començat els treballs per a dissenyar el primer Pla Municipal d’Inclusió i Cohesió Social de la localitat. Una iniciativa de la Regidoria de Benestar Social, que busca la col·laboració de les entitats locals per a impulsar accions públiques per a unir i cohesionar idees, persones i territoris.\nL’objectiu, segons la regidora de Benestar Social, Maite Gimeno, és construir una societat cohesionada i treballar pel benestar de totes les persones, de manera que es combata l’exclusió i la marginació.\nLa regidora de Benestar Social ha assegurat que “l’actual projecte que pretenem dur a terme és una nova via, una nova oportunitat, de la que disposa el consistori per a impulsar actuacions públiques que reduïsquen els factors de desigualtat social i vulnerabilitat. Al mateix temps que es promou l’autonomia de les persones i col·lectius vulnerables, i la cohesió social, a partir de l’enfortiment dels llaços familiars i comunitaris, el sentiment de pertinença a la col·lectivitat i al territori”. L’objectiu és acceptar la diversitat, des d’una visió integral i transversal, i avançar en la igualtat.


Intercanvi lingüístic i cultural amb alumnat de 2n Batxillerat de INS La Ferreria (ERASMUS +)\nEls nostres alumnes de 2n de Batxillerat han acabat la seva etapa a l'institut tot vivint un intercanvi lingüístic i cultural amb un institut de Polònia (a Piotrkóv Trybunalski) i un de Portugal (a Castro Verde). Als països de destí han pogut conèixer persones d'altres llocs, que es convertiran en amics, la seva cultura i tradicions, noves formes d'ensenyament, afiançar l'amistat amb les persones que viatges, practicar i millorar l'anglès, i un llarg etcètera. A continuació, unes frases dels propis alumnes, que han sigut els protagonistes d'aquest viatge i intercanvi:\n"És inevitable anar amb una mica de por pel que pugui passar, més essent el nostre primer cop, però aquesta va marxar ràpidament i a partir del primer contacte tot va anar perfectament. Molt recomanable"\n“Ha estat un dels viatges més agradables i divertits fins ara. A part d'haver conegut a nous amics de diferents cultures, hem conegut a famílies increïbles i súper simpàtiques, que encara avui dia continuem tenint contacte amb ells.”\n“Personalment al principi tenia por del que podia passar, ja que em trobaria sola amb una família desconeguda que no parlava el meu idioma, però a mesura de la setmana vaig agafar més confiança i em vaig sentir com a casa meva. Penso que ha sigut una gran experiència, ja que a més de conviure amb una altra família i poder viure com viuen allà, he conegut a gent nova i en general el tracte ha sigut molt bo. Jo tornaria a repetir.”


Finançament i sostenibilitat del sistema sanitari | Socialistes | Partit dels Socialistes de Catalunya\nFinançament i sostenibilitat del sistema sanitari\nL’assoliment d’uns nivells de finançament adients de la sanitat púbica i la promoció d’un sistema d‘atenció universal van ser fites importants després de llargues lluites socials i polítiques. Ara bé, especialment arran de la crisi econòmica, han proliferat les forces polítiques, socials i econòmiques que treballen per disminuir la cobertura pública dels sistemes sanitaris, al·legant temes d’ineficiència, de manca d’estímuls a la iniciativa personal, de mala gestió de les administracions públiques, etc.\nLa crisi econòmica, però, no ha de suposar la liquidació de la sanitat pública, perquè el problema del finançament no rau en el fet de tenir un Estat del Benestar, sinó en la seva equitat i eficiència. I a Catalunya i Espanya, l’Estat del Benestar no és equitatiu ni eficient, i és aquí on cal incidir impulsant mesures per a la sostenibilitat del sistema.\nEl sistema sanitari públic a Catalunya està infrafinançat. Actualment, el finançament públic de la salut a casa nostra està molt allunyat del dels països europeus amb una renda i una composició demogràfica similars, amb els quals hauria de convergir. De fet, la despesa pública sanitària per càpita a Catalunya és un 25% inferior a la mitjana europea.\nLa sostenibilitat del sistema de salut és un dels principals reptes i, alhora, ha estat un dels principals arguments per a les retallades que s’han produït en els darrers anys. Des del nostre punt de vista, en el cas del sistema de salut, la valoració de la sostenibilitat ha de ser feta no només en termes econòmics, sinó també en termes socials.\nAlhora, la sostenibilitat està molt relacionada amb el fet de ser capaços d’establir prioritats i potenciar aspectes com la prevenció, la vigilància i la promoció de la salut. De fet, per cada euro invertit en aquests àmbits s’estalvien 5 euros en atenció sanitària.\nPer raons de justícia social i d’eficiència econòmica, cal combatre la idea d’un Estat del Benestar només per a pobres, amb caràcter assistencialista i basat en la caritat. El nostre és un model d’Estat del Benestar que garanteix drets de ciutadania, entre els quals és essencial el dret a l’accés universal a la prestació sanitària.\nLa cobertura poblacional del sistema ha de ser universal com a dret de ciutadania, evitant qualsevol subterfugi que amagui intents d’exclusió o discriminació, i ha de mantenir el seu caràcter universal i equitatiu, tant en accessibilitat com en resolució per a igual necessitat per a tota la societat.\nLa defensa per a Catalunya d’un Sistema Nacional de Salut de finançament públic i basat en l’equitat personal i territorial.\nCal millorar el finançament i la sostenibilitat del sistema de salut a través de l’increment del finançament per part de l’Estat, tot vetllant per redreçar l’actual regressió competencial.\nEl finançament dels serveis sanitaris públics s’ha de fer mitjançant el recurs al sistema impositiu general, que ha de ser de caràcter progressiu, i cal dotar-lo econòmicament amb la vista posada tant en el curt com en el mig termini d’acord amb les previsions anuals i plurianuals.\nBlindar l’Institut Català de la Salut com a proveïdor públic preferent de serveis de salut.\nEvitar la descapitalització actual i impulsar l’actualització de la tecnologia dels centres de salut i els hospitals del sistema sanitari públic.\nPosar fre a la retallada pressupostària en salut (1.600M€ - 16% menys pressupostat), que suposa menys serveis sanitaris, menys accessibilitat, més temps d’espera, menys professionals i més precarietat laboral.\nRecuperar la despesa per càpita amb valors de 2009: 1.300€ per càpita. El finançament per càpita assegura que els recursos es reparteixen en funció de les necessitats sanitàries de la població a nivell territorial i no dels interessos particulars de les organitzacions sanitàries. Es tracta, doncs, d’una bona mesura per garantir l’equilibri territorial.\nBlindar el paper de l’Institut Català de la Salut (ICS) com a proveïdor públic de serveis assistencials, prioritzant l’activitat assistencial en centres de titularitat pública.\nExigir a l’Estat el traspàs de la titularitat del patrimoni de la Seguretat Social amb utilització sanitària (centres de salut i hospitals gestionats per l’ICS), per tal de garantir la solvència econòmica de l’ICS.\nUn pla d’inversions plurianuals, per impulsar l’actualització de la tecnologia dels centres de salut i els hospitals del sistema sanitari públic.\nAvançar en la cultura del “pagar pel que interessa”. Interessen especialment dos tipus d'innovacions: les que estalvien costos i les que ofereixen millores addicionals en quantitat i qualitat de vida. Convé estendre les anomenades pràctiques de "reinversió": prescindir dels processos, tractaments, tecnologies... que no aporten valor, i així permetre la introducció de nous.\nEstablir una cartera de serveis consensuada, que atengui les necessitats de les persones i els territoris, prou flexible per adaptar-se als canvis científics i socials, i que segueixi la visió de l’OMS del procés: promoció de la salut–prevenció–detecció–diagnòstic– tractament.\nEstablir un Pla conjunt entre el Departament d’Economia i el Departament de Salut de pagament a proveïdors que respectin la legislació i els acords vigents.\nGarantir l’assignació pressupostària adequada a cada una de les Àrees Bàsiques de Salut de Catalunya, per l’accessibilitat i la resolució equitativa i qualitativa de diagnòstics i tractaments, així com l’ingrés dels pacients crònics complexes directament als centres sociosanitaris. Tendir a que el pressupost de l’atenció primària sigui del 20% del total del pressupost assistencial, seguint el Pla d’Innovació d’Atenció Primària i Comunitària.


27/04/2020 | Per Andorra Difusió\nAndorra ha celebrat el primer Dia nacional del conveni relatiu als drets de les persones amb discapacitat de les Nacions Unides. La signatura del 27 d'abril del 2007 es va ratificar l'11 de març del 2014. Tot un avenç cap a la plena inclusió.\nLa signatura del conveni va ser un punt d'inflexió que ha permès anar cap a una societat cada vegada més inclusiva.\nEl ministre d'Afers Socials, Habitatge i Joventut, Víctor Filloy, considera que "estem avançant cap a un model on valorarem la capacitat de la persona".\nL'exgerent de la fundació tutelar, Ester Fenoll, recorda amb gran satisfacció el moment de la signatura del conveni, un objectiu que feia molt temps que es desitjava. "Això finalment dona un reconeixement ple a la diversitat", diu.\nFenoll també afegeix que "cada persona té dret a manifestar-se i a ser com és i és la societat la que ha de ser l'agent facilitador perquè aquestes persones puguin conviure bé".\nMalgrat que aquests anys s'han fet grans avenços, encara queda molta feina. Per exemple, en matèria d'accessibilitat.\nEn aquest sentit, Fenoll destaca que "tot el que afecta la ment jo crec que és on cal començar a fer més esforços perquè és un món desconegut, invisible, la gent a vegades no està tan sensibilitzada".\nUn cas seria el de l'autisme, en el qual es requereixen programes molt concrets per les diferents etapes de la vida.\nEl director de la Fundació Tutelar de les comarques gironines i membre del comitè de l'Institut Guttmann, Pep Solé, posa d'exemple l'associació Autea com a entitat que posa en valor i aplica aquests elements.\nSolé, explica que “el conveni ofereix instruments de reconeixement internacional per fer factible la inclusió”.\nPel que fa a les eines, Solé assenyala que "no venen amb plànols, amb una guia en la qual s'expliqui cada pas que s'ha de fer, sinó que és una caixa d'eines per ser utilitzada per les societats amb la participació sempre de les persones amb discapacitat directament per millorar el conjunt de la societat".\nAmb això, destaca que "Autea és una organització que des del primer moment ha apostat per ser un actor en la utilització d'aquestes eines".


GEIM-CMT: A LA MUNTANYA VES-HI SEGUR\nA LA MUNTANYA VES-HI SEGUR\nAquest gran eslògan, de la Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya, es molt bonic, però ella, es la primera de no complir-lo, ja que sota la seva tutela s’organitza la Copa Catalana de Caminades de Resistència i no comproven la perillositat dels camins en cap de les proves que la componen. No creuen que l’eslògan és pels excursionistes i no per la FEEC?\nEstic molt indignat amb el club organitzador de la marxa del Montseny, per no aplicar les més elementals normes de seguretat envers els marxadors. La mort per caiguda del meu company, Toni Miguel, pujant les Agudes amb pluja, amb fa sentir molt trist i rabiós ja que es podia haver evitat.\nAmb fa vergonya que al nostre País, tinguem una Federació Catalana, que s’oblidi de les persones i sols mirin la quantitat de llicencies i la quantitat de caminades que es fan, ja que fer passar els marxadors per crestes dretes i mullades, es una gran imprudència.\nNo és la primera mort aquest any, ja que un altre marxador va morir atropellat a una carretera per un cotxe, la meva pregunta es: On estaven els controls de seguretat vigilant el tram de carretera?\nDes del moment de produir-se l’accident a les Agudes, fins que els equips de Rescat dels Bombers de Catalunya, els Mossos d’Esquadra i el Guarda Forestal van arribar i van treure el cos del Toni, no hi va haver ningú de l’organització que desvies la marxa. On eren?\nLa cursa continuava i els marxadors passaven pel costat d’en Toni i els seus companys, amb el perill que això comporta, ja que podien fer caure pedres. Va ser el Guarda Forestal, que esgarrifat, va tallar la cursa i va fer tornar enrere els marxadors que arribaven, fins el control de Sant Marsal i des d’allà, la resta de participants van continuar la marxa per carretera.\nQuant un marxador s’apunta a una caminada, sempre pensa que el club organitzador vetllarà per la seva seguretat. Què costava als organitzadors col·locar un control al peu de les Agudes, que obligues als participants a passar per un lloc alternatiu i no esperar que algú es mates relliscant amb una roca mullada?\nEntre tots tenim que pressionar a la FEEC per crear un reglament de normes de seguretat per el recorreguts de totes les marxes, per evitar accidents con el del Toni Miguel .\nUn Saludo Joan Vives Queraltó\nPublicado por R,Ruiz en 19:59


Brain&Beast neix a Barcelona l’any 2010 de la mà d’Ángel Vilda. Les seves peces es plantegen com a jocs, endevinalles, jeroglífics d’aparent senzillesa estructural, que responen a complexes equacions geomètriques en les quals el color i la matèria formen part d’uns codis on res no és aleatori.\ninfo@brainandbeast.com | prensa@carolecervera.com\nBrain & Beast va néixer al garatge de casa nostra. Traguèrem el cotxe al carrer i vàrem transformar aquest espai en un taller que, a dia d'avui, segueix sent el lloc d'on surten tots els prototipus que més tard es veuen a la passarel·la ... els continuem fent nosaltres mateixos, amb les nostres pròpies mans, tot el procés sencer: del dibuix a la confecció.\nFa una dècada en César em va proposar tornar a la moda, després d'haver estat treballant en la meva marca homònima els anys suficients per estimbar-me… però no obstant, no hi va haver dubte. Ell va posar per endavant el seu sou fix i em va fer el regal de poder viure com m'agrada fer-ho. Vàrem cercar el nom que vàrem considerar que millor representava el concepte que teníem al cap i així va aparèixer el goril·la que figura en el nostre logotip: raó i emoció a l’uníson, passió i negoci… creuant els dits per no repetir vells errors.\nPer aquesta casa han passat, en tot aquest temps, moltes persones; algunes de reüll, altres van aparèixer i van marxar i moltes més van arribar per quedar-se. Brain & Beast sempre ha tingut vocació de tribu, des de l’equip, als càstings mes heterogenis que he pogut imaginar. Sempre he mirat de transmetre la il·lusió que tot això em produeix i contagiar a aquells que han estat al meu costat, de l'irracional que m'impulsa a comptar cada sis mesos una història nova. Aquestes històries es tradueixen en peces de roba. Després, aquesta roba acaba a l'armari d'altres persones que al seu torn interpreten noves històries, vestides amb aquestes peces. Perquè aquestes persones, a través del seu desig han aconseguit que el seu destí final fos aquest, viure a casa seva. I aquesta és la màgia: que els meus fills visquin en altres cases per a convertir-se en fills d’altri.\nEn aquests deu anys he intentat bastir una identitat i llançar un missatge clar que agiti les consciències i convidi a la reflexió. La bellesa és la nostra raó de ser, però no la seva recerca, sinó més aviat el seu qüestionament. Hem retratat a tot tipus de persones perquè vestim a tot tipus de gent, sense prejudicis de cap mena. Creiem en el defecte com a tret diferenciador i en fem virtut. Seguim amb les mateixes ganes de portar la contrària, per salut mental, i continuem apostant pel producte de qualitat, tot i fent una crida a la responsabilitat per tal de comprar només el que et enamori ... totes aquestes idees ensamblades com a peces d'un patchwork, travessades per una agulla enfilada per fixar-les juntes, deixant marca.\nAra ja fa deu anys de tot això. Des del mateix garatge parlem amb el showroom de premsa que ens representa a Madrid, enviem correus a l'agència de vendes amb seu a Hong Kong que s'ocupa de la nostra distribució, preparem els albarans per als retailers que sempre vam voler tenir a diferents parts de món o preparem les fitxes tècniques de les comandes per als tallers que confeccionen la nostra producció. Tot "Made in Spain", incloses les sabates i les bosses de mà que llançarem enguany, que es fan a Alacant. En ocasions hem estat premiats i també hem tint dies dolents, però el veritable èxit és que, a dia d'avui, continuem sent les dues mateixes persones que van engendrar el goril·la: Cèsar i Àngel, Cèsar i jo.


Laporta no es mulla sobre el futur de Koeman - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nLaporta, Yuste i Koeman dinen plegats en un restaurant de Barcelona per analitzar la situació de l'equip\nRedacció Esport3 13/05/2021 - 22.21 Actualitzat 13/05/2021 - 22.23\nEl president del Barça, Joan Laporta, han dinat aquest dijous amb Ronald Koeman per rebre de boca seva les explicacions sobre la baixada de tensió de l'equip. En el dinar també també hi ha assistit el vicepresident Rafael Yuste. Els tres han sortit del restaurant després de més de dues hores amb cares somrients, i Koeman ha respost que havia estat una bona trobada.\nEn acabar la trobada Laporta s'ha limitat a dir que ha estat una reunió "normal entre un entrenador i el president" i que ha estat molt tranquil.la. El president del club però no ha contestat quan li han preguntat si el tècnic neerlandès seguirà a la banqueta del Camp Nou la propera campanya. El mateix ha passat amb Ronald Koeman. L'entrenador blaugrana ha dit que no contestaria cap pregunta relativa a la seva continuïtat i ha dit que "a la trobada hi havia molt bon ambient"\nTotes dues parts coincideixen doncs a l'hora de parlar de bona sintonia en una trobada que ha durat poc més de dues hores i ha servit perquè Koeman els fes un diagnòstic de la situació. Laporta volia saber de primera mà el perquè de la davallada en els últims partits i les pífies en els moments clau. El president blaugrana també volia saber com es troba el mateix Koeman i, en aquest sentit, al dinar no s'ha pres cap decisió dràstica. Des del club asseguren que la continuïtat o no del tecnic neerlandès no era el principal tema de la reunió. Aquesta qüestió, diuen, està aparcada fins que s'acabi la Lliga.\nLa directiva valora positivament l'aposta que ha fet Koeman pels joves i la feina duta a terme en un context de moltes dificultats durant tot l'any. A la junta, però, també hi ha veus que consideren que la continuïtat de Koeman potser no generarà tota la il.lusió necessària entre la massa barcelonista de cara la propera temporada.\nAquí pots veure les imatges de la sortida i les paraules de Koeman:\nLaporta, que el cap de setmana té previst viatjar a Göteborg per assistir a la final de la Champions femenina i per tant no assistirà al Barça-Celta, està planificant el futur de l'equip. Koeman té contracte per a la temporada que ve. De moment, ningú del club li ha assegurat el càrrec però tampoc li han dit que no compten amb ell de cara al pròxim exercici.\nI és que els tres gols encaixats en la segona part al camp del Llevant van enfonsar les mínimes opcions de guanyar la Lliga.\nRonald Koeman, al final del partit, es va mostrar molt decebut amb els seus jugadors.\nL'equip va tornar de matinada cap a Barcelona i, com es pot veure en aquestes imatges, els jugadors encara no havien paït una ensopegada que sembla definitiva i que deixa Koeman i els jugadors molt tocats.\nKoeman després de dinar amb Laporta: "Ha anat molt bé, molt bon ambient"


About: José Francisco Sanfilippo\nJosé Francisco Sanfilippo (Buenos Aires, 4 de maig de 1935) és un ex futbolista argentí dels anys 50 i 60. El seu principal club fou San Lorenzo on jugà durant quasi una dècada. Amb aquest club fou màxim golejador del campionat argentí durant quatre anys consecutius entre 1958 i 1961, rècord que encara es manté vigent (a data de 2011). Sanfillipo marcà 226 gols en 330 partits a la primera divisió argentina, essent el cinquè màxim golejador històric de la competició (a data de 2011). Fou 29 cops internacional amb la selecció de l'Argentina i participà en els Mundials de 1958 i 1962.\nJosé Francisco Sanfilippo (Buenos Aires, 4 de maig de 1935) és un ex futbolista argentí dels anys 50 i 60. El seu principal club fou San Lorenzo on jugà durant quasi una dècada. Amb aquest club fou màxim golejador del campionat argentí durant quatre anys consecutius entre 1958 i 1961, rècord que encara es manté vigent (a data de 2011). Més tard defensà els colors de Boca Juniors i Banfield a l'Argentina, Nacional a l'Uruguai i Bangu i SC Bahia al Brasil. El 1972 retornà a San Lorenzo on esdevingué campió del campionat Metropolità i del Nacional. En finalitzar el campionat es retirà, tot i que el 1978 tornà a jugar al modest San Miguel de la quarta divisió. Sanfillipo marcà 226 gols en 330 partits a la primera divisió argentina, essent el cinquè màxim golejador històric de la competició (a data de 2011). Fou 29 cops internacional amb la selecció de l'Argentina i participà en els Mundials de 1958 i 1962. (ca)\nJosé Francisco Sanfilippo (Buenos Aires, 4 de maig de 1935) és un ex futbolista argentí dels anys 50 i 60. El seu principal club fou San Lorenzo on jugà durant quasi una dècada. Amb aquest club fou màxim golejador del campionat argentí durant quatre anys consecutius entre 1958 i 1961, rècord que encara es manté vigent (a data de 2011). Sanfillipo marcà 226 gols en 330 partits a la primera divisió argentina, essent el cinquè màxim golejador històric de la competició (a data de 2011). Fou 29 cops internacional amb la selecció de l'Argentina i participà en els Mundials de 1958 i 1962. (ca)\nJosé Francisco Sanfilippo (ca)\nfreebase:José Francisco Sanfilippo


Foc d'encenalls >> Archivo >> Blogs EL PAÍS\nBlogs Comunidad Valenciana Ir a Comunidad Valenciana Foc d'encenalls\nLa festa total\nPor: Claudio López | 28 de abril de\nEn un país amb catorze milions de pobres, vora sis milions d’aturats, uns governants incapacitats dins d’un estat opressor i una banca cada volta més poderosa que ha canviat el seu negoci de prestar pel d’extorsionar, amenaçar i executar hipoteques (la Caixa o Caixabank executa només amb mes i mig de retard en el pagament); els fallers han trobat una fórmula, després del fracàs de la d’Ecclestone a la nostra ciutat, per animar al personal i que la gent en comptes de tirar-se al carrer a protestar ho faça a bufar-se.\nEs tracta del que hem anomenat la festa global o per utilitzar un símil futbolístic la festa total. Ja començaren allargant les falles, fent creus de maig, instal·lant betlems pel Nadal, fent fogueres en Sant Joan, organitzant moros i cristians, ...i ara hui mateix m’acabe d’assabentar que algunes comissions falleres celebrem la fira d’abril, no se si el pressupost donarà per a llumenetes, casetes i “caleses” però del que estic ben segur és de que amb el beneplàcit de la nostra alcaldessa muntaran revetlles i festes per tot arreu.\nÉs clar, que per al fallers qualsevol excusa és bona per a muntar una festa i bufar-se, i no hi seré jo quicritique açò. Però és necessari agafar el calendari de festes de tot el solar patri i celebrar-les? No és pot ser una mica més original? Anem a veure per a divertir-se amb música i alcohol no cal tampoc recórrer a tradicions alienes es pot fer intentant traçar un calendari més autòcton i aprofitant el tiró recuperar algunes tradicions perdudes. No sé, per suggerir alguna cosa, si volen celebrar Sant Joan que es vagen a la Malva-rosa a mullar-se el peus; o per què no organitzar alguna festeta tots disfressats d’avi Colomer o moma coincidint amb el corpus, la festa grossa, la més antiga i singular de València; i què em digueu del nou d’octubre: Sant Donis, reivindiqueu el nostre dia dels enamorats front al San Valentín espanyol; o Sant Vicent, ... anem a veure, que ocasions per a celebrar hi ha sense eixir del cap i casal.\nJo crec que açò és només per una qüestió d’estètica i de dignitat com a poble ja que al cap i la fi el fet en si no canvia massa, tot es redueix a una revetlla i un cubata però crec que és més bonic recordar tradicions pròpies i si més no destacar les dates que no abanderar la ximpleria, el provincianisme i la coentor. Compartir Eskup\nDes del fred de la distància\nPor: Claudio López | 07 de abril de\nDeia el meu amic Alberto Bueno que el temps és tan dolent que ho cura tot, i cert és que la gelor de la distància ens ajuda molt a veure les coses d’una altra manera, diguem-ne, encara que no m’agrada gens el terme, més objectivament. Dic que no m’agrada però realment vull dir que em dona por sentir un comentari objectiu perquè darrere quasi sempre s’amaga un comentari intolerant.\nDoncs be, les flames s’han esvaït, les cendres s’han agranat i les espurnes s’han enlairat; ningú ja se’n recorda de les falles, dels carrers tallats, dels atemptats amb explosius, de les espantoses revetlles, dels pixaportals, dels envelats o de les grotesques desfilades; podem dir que poc més de quinze dies després de la cremada ni el fallers parlen de falles, el debat està mort. I per això crec que és bon moment per a analitzar un dubte que sempre m’ha rondat el cap: Per què les falles són també motiu de divisió de la societat civil valenciana?\nEnfrontaments entre esquerra i dreta política, entre monàrquics i republicans, entre anexionistes espanyols i independentistes valencians, entre xotos i granotes, ... entren dins d’una dinàmica obvia i normal de qualsevol societat però, Què diferencia les falles d’altres festes similars per a generar debat i enfrontament social? Doncs be, crec que el problema radica fonamentalment en el que simbolitzen eixos actuals monuments insubstancials que apareixen de sobte cada 15 de març a totes les cruïlles de la ciutat i que fan palès el pensament faller.\nHui en dia eixos monuments fallers són conservadors, tradicionals èticament i estètica, en ocasions amb missatges homòfobs i xenòfobs, atempten contra l’art i la cultura, menyspreen la nostra llengua, és a dir, radiografien i exposen al públic al llarg de quatre dies els valors fallers actuals provocant la intolerància i el distanciament del món aliè a la terna falla-poder polític-església que per associació de idees acaba per fer-se al·lèrgic a qualsevol manifestació del món faller.\nNi sempre ni tots els monuments són així , en altres temps eixos monuments eren progressistes, avantguardistes, reivindicatius, ... i per això foren perseguits, criticats, censurats i fins i tot represaliats fins a modelar-los al gust del poder. Al meu poble, Xiva, el 26 de juliol de 1939 va ser afusellat Francisco Miró, el “cojico casuelo”, als 25 anys d’edat per participar d’una falla plantada al 36 on se satiritzava al més pur estil faller la societat caciquil del moment (“la falla de Santa Ana” David Múgica, Átame 2011). Hui en dia encara podem trobar algun exemple de monument amb esperit i essència fallera com Arrancapins (www.fallaarrancapins.org), per sort la pena de mort està derogada sinó de ben segur tindrien molts problemes amb la seua pira purificadora.


Les persones interessades poden formalitzar la matrícula del 4 al 14 de setembre\nA partir del pròxim dilluns dia 4 i fins al 14 de setembre es pot fer la inscripció al curs de valencià A2 per a persones nouvingudes que organitza el Centre Públic de Formació de Persones Adultes Historiador Viciana de Borriana.\nL'Ajuntament, a través de la Regidoria de Normalització Lingüística, dóna suport a aquest curset, que pretén fomentar l'aprenentatge de la nostra llengua entre les persones procedents d'altres llocs i que pot ajudar a facilitar la integració i a millorar les expectatives socials, laborals i personals dels nouvinguts i nouvingudes.\nEl regidor de Normalització Lingüística, Santi Zorío, ha destacat que "l'Ajuntament presta tota la col·laboració en aquest curs, ja que l'aprenentatge del valencià per part dels qui no el coneixen incideix també molt positivament en la consolidació de l'ús social de la nostra llengua". Santi Zorío indica que "el valencià forma part del nostre patrimoni i és un dels elements bàsics de la nostra societat i cultura, per la qual cosa no sols cal protegir-lo sinó també promoure'l".\nCal dir que enguany el curs de persones nouvingudes (Valencià A2) s'adapta al Marc europeu comú de referència per a les llengües (que també fa servir la Junta Qualificadora de Coneixements de Valencià en les seues proves), de manera que les persones aprenents començaran a partir del nivell A1 (més bàsic) i acabaran amb un nivell A2. En finalitzar el curs, rebran un certificat acreditatiu del nivell A1 i tindran la possibilitat de matricular-se en les proves de la Junta Qualificadora de Coneixements de Valencià per a certificar el nivell A2.\nTotes les persones interessades poden acudir a formalitzar la inscripció al Centre de Formació de Persones Adultes, de dilluns a divendres de 9.30 a 12.30 hores i de dilluns a dijous de 18 a 20 hores. Hi ha 42 places disponibles i la documentació que cal aportar és una fotocòpia del DNI o passaport i una fotografia de carnet.\nEl curs de valencià A2 per a persones nouvingudes començarà el pròxim 26 de setembre, els dimarts de 15 a 17 hores, i finalitzarà al mes de juny de 2018, amb aproximadament 60 hores de durada.\nA banda, el Centre de Formació de Persones Adultes ofereix també de manera gratuïta altres cursos de valencià, que enguany s'adapten totalment als nous nivells de les proves de la Junta Qualificadora de Coneixements de Valencià: B1, B2, C1 i C2. Normalment són en horari de vesprada (excepte el nivell B2, que té un grup de matí i un altre de vesprada) i solen tenir una duració des de l'octubre fins al juny en sessions setmanals de dues hores.


Laura M. Lechuga Gómez, guanyadora del Premi Rei Jaume I 2020 de Noves Tecnologies | Valencia Extra\nLa doctora en Ciències Químiques Laura M. Lechuga Gómez ha sigut proclamada aquest matí com a guanyadora del Premi Rei Jaume I 2020 de Noves Tecnologies per la seua “capacitat d’aplicar innovadores eines de diagnòstic, un biosensor òptic simple, de baix cost i ràpid, per a detectar la covid-19”. L’anunci d’aquest guardó, que patrocina l’Ajuntament de València, s’ha realitzat en un acte celebrat en el Palau de la Generalitat, en què s’ha reconegut l’aportació científica, tecnològica i emprenedora d’un total de 6 persones la labor de les quals haja sigut altament significativa i s’haja desenvolupat en la seua major part a Espanya.\nL’alcalde de València, Joan Ribó, ha assistit a aquest acte de proclamació dels premiats de la 32 edició dels Jaume I. I amb la seua presència ha avalat “el compromís municipal amb aquesta convocatòria anual amb la ciència”, una cita organitzada per la institució constituïda per la Generalitat Valenciana i la Fundació Valenciana d’Estudis Avançats per a promocionar la investigació i el desenvolupament científic a Espanya. Concretament, tal com ha recordat l’alcalde, que ha assistit a l’acte acompanyat del regidor d’Innovació, Carlos Galiana, l’Ajuntament afavoreix, des de la seua creació l’any 2000, el Premi de Noves Tecnologies “en el marc de la seua aposta per la investigació i la innovació”. En aquesta línia, ha aclarit el primer edil, “la corporació local reitera, any rere any, la seua voluntat de cooperar amb els qui treballen amb les noves tecnologies, així com amb els qui impulsen la seua aplicació en benefici de les persones i de la societat en general”.\nJoan Ribó ha manifestat que l’acte de proclamació dels Premis Jaume I, presidit pel president del Consell, Ximo Puig, ha convertit València de nou en un centre de reunió de talents i personalitats, com a Premis Nobel, que en aquesta ocasió, a conseqüència de les mesures de seguretat adoptades per a prevenir l’expansió de la pandèmia del coronavirus, han participat a través de videoconferències.\nPel que respecta al Premi Jaume I de Noves Tecnologies, a qui l’alcalde ha expressat la seua felicitació en nom de la ciutat de València i de tots els valencians, Laura M. Lechuga Gómez, actualment treballa com a investigadora a l’Institut Català de Nanociència i Nanotecnologia.\nLa resta dels premiats en aquesta XXXII edició han sigut: Francisco José García Vidal, en la categoria d’Investigació Bàsica; Diego Puga Pequeño, en Economia; Miguel Beato del Rosal, en Investigació Mèdica; Fernando Maestre Gil, en Protecció del Medi Ambient; i Verónica Pascual Boé, en la modalitat Emprenedor.\nCada premi està dotat amb una medalla d’or, un diploma i 100.000 euros que es condissen amb el compromís de reinvertir part de l’import en investigació i emprenedoria a Espanya.\nEntre els últims premiats amb el guardó Jaume I de Noves Tecnologies es troben el Doctor enginyer i Catedràtic de Robòtica en la Universitat de Sevilla, Anníbal Ollero Baturone; el Doctor en Ciències Químiques, Catedràtic d’Universitat Politècnica de València, Ramón Martínez Mañez; i la professora d’Investigació del Centre d’Òptica del CSIC a Madrid, Susana Marcos.\nEn 2016 va ser guardonat el Catedràtic de Química Hermenegild García Gómez; en 2015 el Doctor en Ciències Físiques i Catedràtic de l’Institut Universitari d’Investigació en Òptica i Nanofísica de la Universitat de Múrcia, Pablo Artal Soriano; i en 2014, el Doctor en Ciències Químiques. Director del Laboratori de Nanotecnologia Molecular de la Universitat d’Alacant, Javier García Martínez.


Appartement au Port Arcachon França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 85 allotjaments a Arcachon.\n49 boulevard chanzy " les gabiers", Arcaishon, Arcachon, França, 33120 - Veure al mapa\nMés informació sobre Appartement au Port\nDissenyat tant per oci com per negoci, Appartement au Port està situat idealment a Arcachon; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Appartement au Port, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Arcachon, faci de Appartement au Port la vostra llar.\nAllotjaments a Arcachon


G + [STRIPES]\nHas arribat on volies si busques productes de disseny fets a mà i idees creatives per espais interiors. Garden Atelier és la marca creada per Marta Soler que, recolzada sempre pel seu equip, ofereix serveis de restyling, reforma d’espais i home deco aprofitant al màxim el que ja tens.\nT’oferim la mirada professional que necessites per imaginar-te el teu espai amb un nou aire. T’ajudem a vestir casa teva, el teu local, la teva botiga i el que tu vulguis amb mobiliari, il·luminació i detalls de homedeco sense necessitat d’obres. Farem un rentat de cara sense haver de tocar la distribució, només atacant elements concrets que facin canviar significativament l’espai.\nHome Deco & Staging\nTens un habitatge o un espai per vendre o llogar i vols treure-li el màxim invertint-hi el mínim de recursos. T’oferim un rentat de cara estratègic i econòmic, amb o sense necessitat de fer obres, per aconseguir l’ambient i funcionalitat desitjada i agilitzar el lloguer o la venda del teu espai.\nVols fer canvis a casa, al teu negoci o al teu nou espai i necessites fer obres. T’oferim des del concepte fins a l’execució. Tant si vols reformar la cuina i fer-la més funcional com si vols embarcar-te en una reforma integral d’un nou espai. T’assessorarem en la possible compra, gestionarem la llicència d'obres i el projecte tècnic, i ens farem càrrec de l’execució i direcció d'obra.\nEns agraden les idees sorgides de barrejar diferents disciplines i treballem de la mateixa manera, sumant i unint forces amb professionals de diversos sectors creatius: arquitectes, aparelladors, dissenyadors gràfics, fotògrafs, altres interioristes i, fins i tot, food designers. Molts d’ells els trobareu al Garden Coworking compartint espai amb nosaltres.\nA la nostra SHOP ONLINE i també a la petita botiga física que hem muntat a l'entrada de la nostra nau de coworking on convidarem altres marques i dissenyadors locals.\necoplanter kit DIY\nTaller DIY :: Ecoplanter Sant Jordi\nVOLEU SABER QUINES COL·LABORACIONS HEM FET FINS ARA?\nSeguiu llegint per decobrir-ho i no dubteu a fer-nos una proposta si us ve de gust!\n- troba-ho a la SHOP -\nSTRIPES, és una edició especial i limitada d’ecoplanters basada en l’upcycling. Recuperem envasos del dia a dia per crear productes nous sense necessitat de generar més residus. Es tracta d'un dels productes dissenyats sota la marca G :: atelier.\nSi t’ha agradat el que has vist fins ara, t’ho expliquem amb més detall!\nescriu-nos a info@garden-atelier.com\nentra la nostra shop online\ni no et perdis res del nostre dia a dia


Antares Consulting > Notícies > HM Hospitals engega la Comissió de Seguretat del ...\nHM Hospitals engega la Comissió de Seguretat del Pacient\nL'objectiu és identificar riscos potencials i establir mesures per prevenir-los o reduir-los mitjançant la implantació de pràctiques segures\nConscients que el treball en seguretat del pacient és una de les prioritats d’ HM Hospitals, i que ja s'estaven realitzant moltes activitats en aquest sentit, el grup ha posat en funcionament la seva pròpia Comissió de Seguretat del Pacient.\nLa directora del Departament de Medicina Preventiva d’ HM Hospitals, la Dra. Leonor Antolín, explica que “es tracta de crear ‘cultura de seguretat’ en l'àmbit de l'assistència sanitària, de formar als professionals en gestió de riscos, avaluar i, a partir d'aquí, desenvolupar eines per identificar riscos potencials i establir mesures per prevenir-los o reduir-los mitjançant la implantació de pràctiques segures, l'eficàcia de les quals ha estat àmpliament demostrada”.\nLa Comissió de Seguretat del Pacient compta amb la participació d'aquells serveis o departaments implicats directa o indirectament en la gestió de riscos, com Medicina Preventiva, Farmàcia, Urgències, Atenció al Pacient, Anestesiologia i Reanimació, Vigilància intensiva i/o Neonatologia, Qualitat, Prevenció de Riscos Laborals i Direcció Mèdica.\nI és que des que un pacient entra en contacte amb un sistema sanitari, s'enfronta a riscos que poden influir definitivament en el curs de la seva malaltia. Millorar la seguretat en l'ús de medicaments, la identificació inequívoca del pacient, la prevenció d'infeccions, caigudes i úlceres per pressió, o el control i manteniment d'equips crítics, són alguns dels aspectes que més interessen en aquest moment.\nImplantació de la Plataforma TPSC Cloud\n“L'existència de la Comissió de Seguretat del Pacient permet que, en centralitzar totes les actuacions enfocades a millorar la seguretat, aquestes siguin més efectives”, assegura la Dra. Antolín, i afegeix que “amb la implantació d'eines d'anàlisis específiques es podrà avaluar i quantificar resultats”. Es tracta d'un projecte ambiciós però fonamental, ja que la informació que aportin els professionals sanitaris servirà com a font per a la identificació de problemes, aprenentatge i solució dels mateixos.\nEn aquest sentit, HM Hospitals ha acordat amb Antares Consulting la implantació de la Plataforma TPSC Cloud en tots els seus centres. Això converteix a HM Hospitals en el primer grup de gestió privada d'Espanya amb un únic programari per a la gestió integral de riscos clínics. (...)\nFont:Publicación de Sanidad Privada


La mirada del balcó: La venedora de llumins\nLa venedora de llumins\n“A la matinada van trobar la petita venedora de llumins arraulida en un racó. Tenia les galtes vermelles i un dolç somriure als llavis. Havia mort de fred l'última nit de l'any. Però ningú no va saber les boniques coses que havia vist abans de pujar al cel amb la seva àvia.”\n- Mama, que fas? - va preguntar en Pau.\n- No em facis cas, rei. Aquest conte sempre m'ha fet plorar.\n- Quan eres petita també?\n- Sí, però ploro perquè és un conte molt bonic, encara que també és molt trist.\n- Sí, pobreta, s'ha mort de fred.\n- Però no passa res, Pau. Estigues content, que avui farem cagar la tiona!\n- Vindran els avis?\n- I tant que sí, com cada any. I potser la tiona et cagarà aquell lego que demanaves... Ostres, vine, passem per aquí.\n- Per què? Vull passar per davant de l'hipermercat per veure el pare noel...\n- Però si en tens molts, de caramels! Vine, va.\n- Mama, que no! Vull saludar el pare noel!\n- Que pesat que ets, Pau. Que no veus que allà sempre hi ha els pobres que demanen caritat? Mira, em sembla que ja en veig un...\nPublicat per Unknown a 7:30\nEtiquetes de comentaris: REFLEXIONS, RELATS, VIVÈNCIES\nxavier pujol 26 de desembre de 2015, a les 11:57\nSi el conte de la venedora de llumins és bonic i trist, aquest també ho és.\nSón les contradiccions del gènere humà.\nUnknown 27 de desembre de 2015, a les 5:35\nJo crec que l'escriptura (i l'art en general) encara ens ajuda a adonar-nos de moltes coses.\nCarme Rosanas 26 de desembre de 2015, a les 13:46\nAix, les contradiccions!!! O els compartiments estancs... que anem creant dins nostre.\nEl teu post fa plorar tant com el conte de la venedora de llumins.\nUnknown 27 de desembre de 2015, a les 5:36\nSón molt humanes, les contradiccions, oi?\nJoana 26 de desembre de 2015, a les 22:26\nEns afecta la lectura, les imatges de premsa i televisió però no el patiment del veí.\nUnknown 27 de desembre de 2015, a les 5:37\nSí, cal fer l'esforç de no acostumar-nos a segons quines misèries.\nrits 27 de desembre de 2015, a les 2:05\nAquest post interpel·la moltíssim. Doncs molts ho fem. Ens omplim de llàgrimes quan escoltem, veiem, llegim, xò en canvi evitem la pobresa del nostre immediat. En el fons, no fem res.\nPerò sols escoltant, llegint, veient hem de poder arribar a entendre i així, arribar a actuar.\nUnknown 27 de desembre de 2015, a les 5:38\nDel tot d'acord, rits, sense cultura no som res.\nElfreelang 27 de desembre de 2015, a les 2:54\ncarai ....el dit a la llaga llegim les noticies , mirem la televisió, refugiats que es moren de gana i de fred, els sense llar de casa nostra , els aturats i aturades sense cap ingrés, famílies que es pelen de fred i s'alimenten de caritat ....però ai això si un conté ens commou i tanquem els ulls i el cor a la crua realitat ....\nUnknown 27 de desembre de 2015, a les 5:39\nSuposo que en els fons actuem així per sobreviure, perquè no pot afectar-nos tot...\nGarbí24 27 de desembre de 2015, a les 4:56\npodriem explicar centenars de contes trists que ens fan despertar aquella petita humanitat que portem dins.\nEl que realment volem ara són realitats boniques per viure com ens mereixem\nUnknown 27 de desembre de 2015, a les 5:41\nAixò seria genial, mentrestant tenim la literatura ;)\nAugust Garcia i Orri 27 de desembre de 2015, a les 7:08\nEl teu conte s'ha creuat amb el de Galionar, també trist i alegre alhora, amb uns "abandonats" com a protagonistes. La realitat sempre supera la ficció… Pel bo i pel dolent.\nBones Festes, Loreto!\nXeXu 27 de desembre de 2015, a les 8:46\nContradiccions amunt i avall. Amb la situació política que vivim, just l'altre dia pensava en fer un post sobre contradiccions. Està en cartera. Cap de nosaltres ens en salvem. Defensar una postura fins a les últimes conseqüències et fa caure en contradiccions segur.\nHelena Bonals 27 de desembre de 2015, a les 9:16\nLa tristesa no és on creiem, és en la nostra vida diària, tan habitual que ja no ens n'adonem.\nM. Roser 27 de desembre de 2015, a les 11:39\nRecordo aquest conte, de quan era petita i em feia molta pena...\nAquesta mare, llàgrimes de cocodril, però l'ésser humà és així, ens emocionen les penes d'un conte i passem de llarg de les persones que pateixen al nostre costat...\nMientrasleo 27 de desembre de 2015, a les 21:54\nMe encanta el cuento original, y los cuentos lo son por lo que nos afectan y tiran de nosotros como este ha tirado de tus letras\nAsí somos, así son... depende\nJosep 28 de desembre de 2015, a les 1:58\nÉs un conte tant real com trist. Fa tants anys que arrosseguem les contradiccions que ho veiem fins i tot normal, i aquests dies floreix tot.\nGlo.Bos.blog 28 de desembre de 2015, a les 13:06\nUn cor molt tendre per plorar contes. Molt dur per enfrontar la realitat: tancant els ulls no és veu res.\nAudrey 28 de desembre de 2015, a les 14:40\nUn conte que el recordo trist i entranyable. Estem envoltats de contradiccions.\nOlga Xirinacs 29 de desembre de 2015, a les 9:24\nEstic segura que aquest nen guardarà una molt bona memòria del Nadal, malgrat sa mare, que sembla perduda.\nartur 29 de desembre de 2015, a les 10:15\nMoltes coses se'ns escapen de les mans...i dels pensaments...\nA pesar de tot, Bones festes i que el any nou ens millori una miqueta a tots plegats !!\nPons 30 de desembre de 2015, a les 15:00\nI la paraula del post es "contradiccions", i això que en el post no apareix la paraula com a tal.\nEdith 31 de desembre de 2015, a les 12:08\nPer Aquest 2016 et desitjo que t'acompanyin, la Salut, l'Amor, la Sort i l'Esperança, però per si qualsevol raó algun d'ells falla, recordat de mi. Sóc l'Amistat. Feliç Any Nou preciosa!\nEva 5 de gener de 2016, a les 13:43\nA mi també m'ha semblat trist. I el conte original també em feia plorar.


La mostra d'art 'El Petit Format' aplega a Sant Julià un centenar d'obres d'artistes amateurs - FÒRUM.ad\nLa mostra d’art ‘El Petit Format’ aplega a Sant Julià un centenar d’obres d’artistes amateurs\nOn: 08/03/18 23:53\nAquest dijous al vespre s’ha inaugurat, al vestíbul del Centre cultural i de congressos lauredià, la tercera edició de la mostra d’art ‘El Petit Format’, que en aquesta ocasió aplega prop d’un centenar d’obres d’artistes amateurs d’arreu del Principat. La iniciativa prové de l’Escola d’Art de Sant Julià de Lòria, amb l’objectiu de crear un vincle vertebrador entre totes les escoles d’art andorranes i donar visibilitat a la tasca docent i artística que desenvolupen.\nEn ‘El Petit Format’ s’hi poden veure des de fotografies, talles de fusta o ceràmiques, fins al ‘socarrat’ (típic de València); amb diferents tècniques i estils, però amb un nexe d’unió: la dimensió del format. Les diverses peces porten el segell d’alumnes de les escoles de Sant Julià de Lòria, Ordino, Andorra la Vella, i La Massana i, també, d’artistes de Canillo. La responsable de l’escola laurediana, Úrsula Borja, ha dit en declaracions als mitjans que l’exposició és una mostra de treballs fets “amb il·lusió i amb amor per l’art”, de gent aficionada que van aprenent i endinsant-se en aquest món, sempre guiats pels professionals que treballen a les escoles.\nEl conseller de Finances i Administració del comú de Sant Julià de Lòria, Joan Gómez, ha estat l’encarregat d’obrir la mostra. I coincidint amb el Dia internacional de la dona, ha dedicat unes paraules a tot el col·lectiu femení, explicant que el 75% dels treballs de l’exposició són obra de dones. L’acte d’inauguració ha finalitzat amb una actuació musical de dos violinistes.\nLa mostra d’art ‘El Petit Format’ es podrà visitar fins el 8 d’abril. En paral·lel, el proper dimarts, 13 de març, es celebrarà a la Biblioteca Comunal Universitària una taula rodona per abordar el paper del petit format en l’art actual, des de diferents perspectives. L’acte estarà conduït per Carme Tintoré i reunirà diferents personalitats del món de la cultura i les arts d’Andorra, com Sergi Mas, Meri Blanco, l’artista Martín Blanco (seleccionat per a la biennal de Venècia) i el director del Museu Carmen Thyssen Andorra, Guillermo Cervera.\nPrevious Post: El Cicle de cinema de muntanya i de viatges se suma al Dia de la dona\nNext Post: Una concorreguda manifestació culmina els actes a la Seu de la Vaga Feminista


5GBarcelona posiciona la ciutat com un laboratori pioner en 5G que promou casos d'ús en sectors estratègics | 5G Barcelona, el hub 5G del sud d'Europa\n5GBarcelona posiciona la ciutat com un laboratori pioner en 5G que promou casos d’ús en sectors estratègics\n5GBarcelona ha presentat casos d’ús de 5G aplicats als sectors de la indústria i de la salut durant GMSA Mobile World Congress.\nACCIONA, ORANGE, SEAT, Hospital Clínic i AIS Channel, entre d’altres, s’han unit a la iniciativa 5GBarcelona.\nCarlos Grau, director general de Mobile World Capital Barcelona, va rebre una visita oficial d’Andrus Ansip, vicepresident de la Comissió Europea; Mariya Gabriel, Comissària d’Economia Digital i Societat de la Comissió Europea; Josep Maria Bartomeu, president del Futbol Club Barcelona; i Colin Wilcock, president de l’Associació d’Infraestructures 5G.\n5GBarcelona ha signat acords de cooperació i ha presentat projectes pilot amb institucions internacionals clau. La iniciativa ha posicionat la ciutat com a un laboratori pioner del 5G i ha tornat a destacar la importància de les aliances publicoprivades per convertir Barcelona en el centre 5G líder al sud d’Europa.\n5GBarcelona ha presentat aplicacions en indústria i assistència sanitària en el marc del GMSA Mobile World Congress. Aquests projectes pilot són una demostració pràctica de la potencial tecnologia 5G que té en els sectors estratègics.\nEls primers 5 casos d’ús de Barcelona\nMWCapital, en representació de la iniciativa, ha signat un acord de col·laboració amb ACCIONA per promoure el desenvolupament de proves pilot industrials en els sectors de la construcció, les energies renovables, l’aigua i els serveis. Els primers projectes sota l’acord s’executaran conjuntament amb ORANGE i impliquen l’aplicació de solucions 5G en maquinària sense conductor en projectes d’enginyeria civil i en tasques logístiques en plantes industrials automatitzades. L’aplicació de la tecnologia 5G en el sector de la construcció reduirà els riscos laborals, reduirà els terminis de lliurament i permetrà que els equips d’especialistes estiguin gestionant i operant la maquinària de forma remota sense necessitat de ser físicament al lloc.\nEn el sector sanitari, s’ha arribat a un acord amb l’Hospital Clínic i l’AIS Channel, empresa fundada pel reconegut cirurgià Dr. Antonio de Lacy, per dur a terme un projecte pilot que permetrà realitzar una cirurgia d’accés remot en temps real gràcies a 5G tecnologia. El projecte de cas d’ús té tres fases: la primera es centrarà a provar l’accés remot entre el quiròfan de l’Hospital Clínic i altres àrees del mateix hospital; la segona fase contempla la col·laboració entre els diferents hospitals de Barcelona; i la tercera fase comprovarà l’accés remot entre l’hospital i un vehicle mòbil (una ambulància).\nVisites oficials com a mostra de suport internacional a 5GBarcelona\nDins l’espai 5GBarcelona, Carlos Grau, director general de Mobile World Capital Barcelona, va rebre la visita oficial d’Andrus Ansip, vicepresident de la Comissió Europea; Josep Maria Bartomeu, president del Futbol Club Barcelona; Colin Wilcock, president de l’Associació d’Infraestructures 5G; i Mariya Gabriel, Comissària d’Economia Digital i Societat a la Comissió Europea.\n5GBarcelona també ha rebut el suport de grans corporacions com SEAT, Intel, Ericsson, Qualcomm, Huawei, Eurona, Juniper i Xona Partners, entre d’altres.\nLes reunions i casos d’ús presentats durant el GMSA Mobile World Congress són una mostra del suport general que gaudeix de la iniciativa 5GBarcelona. Aquesta és promoguda per la Generalitat de Catalunya, l’Ajuntament de Barcelona, Mobile World Capital Barcelona, la Fundació i2CAT, el CTTC (Centre Tecnològic de Telecomunicacions de Catalunya), Atos i la UPC (Universitat Politècnica de Catalunya), i també està impulsada pel Ministeri d’Energia, Turisme i Agenda Digital, Red.es i GSMA. La iniciativa convertirà la ciutat de Barcelona en un centre de referència 5G a Europa.


Un somni… | xphere (dot) me Un somni… – xphere (dot) me\nJanuary 23, 2006 - fun, sci-fi\nFeia temps que no somiava algo guay… com normalment oblido lo que somio en un obrir i tancar d?ulls, aprofitare per escriure-ho i aixi poder-ho recordar en un futur…\nEl somni passava en un futur bastant llunyà, jo estava en un complex d’uns laboratoris farmacèutics, i llegia algo així com el “noticiero intern”, on s?anunciava un nou sistema per reduir la criminalitat, en realitat no era res mes que una nova pena de mort, i a la foto sortia una persona amb el cap rebentat, del nas cap amunt tot rebentat. A la noticia deia que es faria una exposició pública. Vaig anar cap allà a veure-ho.\nA la sala hi havien uns quants polítics mirant darrere una mampara, la sala era com una espècie de “arena” de dimensions bastant petites, un cercle d?uns 4 metres de diàmetre, allà hi havia un home que tenia la pinta de ser un poli, amb una barra electrificada a mode d?autodefensa, i una dona vestida de blanc (per cert, la dona era igual que la “Starbuck” de Battlestar Galactica :D); en fi, un dels polítics començava a parlar i deia que la dona aquesta habia matat a nosequi i bla bla bla, deia tots els càrrecs que se li imputaven per haver matat a nose quin polític. Més endavant em vaig enterar que aquella dona havia estat doctora, vamos, algú amb una certa reputació.\nEl fet és que després d?això el poli que estava a la sala, comença a tocar a la dona amb el pal electrificat, algo bastant xungo, i la dona pos.. que va a fer, cridar!! en fi, una tortura en tota regla! al cap de poc, el polític va dir que a aquella dona se li havia implantat una bomba de tamany sub atòmic al cervell, i que d?aquesta manera s?acabaria amb la criminalitat. Va ser prèmer un boto, i es va sentir un conte enrere, la dona mirava cap a tots cantons i s?anava espantada cap a l?altre extrem de la sala, com sabent el que li esperava, 4, 3, 2, 1, boum! i el cap de la tia va rebentar enmig de tots!\nEl home va explicar que d?aquesta menera es reduirien costos en presons i els judicis ràpids anirien acompanyats de execucions ràpides. La bomba era de cost mínim, i efectivitat bastant alta.\nTambé va dir que s?estava estudiant la possibilitat d?implantar a tot ser viu aquesta bomba, per poder ser activada encara que la persona fugís de la llei, de fet, era una societat on tothom era considerat culpable fins que es demostres el contrari.\nTot i lo fort que pot semblar tot això, entre la “palabreria” del polític, i els canapès que van servir després, tothom va quedar encantat amb la idea (menys jo, que encara flipava per haver vist rebentar el cap d?una tia darrere una mampara de vidre).\nVaig sortir de la sala abans que acabes, no podia mes! Era de dia, i els passadissos estaven plens de gent que anaven i venien a corre-cuita com un dia normal de feina, tothom tenia coses a fer, però no es parlaven entre ells, tots vestits amb un uniforme blanc amb alguns tocs de negre, suposo que seria l?uniforme de la empresa, pq jo tambe anava aixi.\nDe sobte, vaig sentir un crit al final del passadis, i gent que començava a cridar i a anar amunt i aball, demanant ajuda. Vaig acostarme on habia sentit els primers crits: eren 2 treballadors de l?empresa amb part del cap rebentat, tal i com habia vist a l?execució d?abans.\nLes “explosions” van seguir com en cadena, cada vegada es sentien mes i mes… la gent del meu voltant començava a empènyer… pegant cops i fugint cap a no-se-on, ningú sabia on anar, la gent dia algo com “s?ha tornat boig! el central s?ha tornat boig!!”.\nVaig poder parar a un home mes o menys serè i li vaig preguntar què estava passant! que com podia ser que la gent “normal” estigues (literalment) rebentant.\nEm va dir que el govern portava anys injectant aquestes bombes a la gent, que lo de ara era solament una formalitat, ho pensaven imposar tant si com no. Ho estaven injectant a qualsevol operació, aprofitaven qualsevol operació mínimament complicada per utilitzar anestèsia total en comptes de local, i llavors injectaven la bomba.\nAl dir-ho, em va venir al cap una operació que em vaig fer, era algo senzill, no recordo què era, però vaig recordar que el doctor em va “casi obligar” a agafar anestèssia total en comptes de local. En aquell moment, un numero “5” es va sobreimposar a la meva vista, era com si tingues una imatge sobreimposada als meus ulls, els 5 va passar a 4, i una armoniosa veu en el meu interior va dir… “quatre”, ja sabia el que era, m?havia tocat a mi… era questio de segons, tothom al meu voltant havia passat pel mateix o estava a punt de patir el mateix destí… 3, 2, 1……… negre….\nPoc a poc em vaig despertar en una llitera, en una habitació del mateix complex on havia “mort”, era una habitació petita, i hi havien unes 6 persones, 2 lliteres de 3 pisos, jo estava a dalt.\nEm feia mal tot, pero el pitjor és que no recordava res, ni com em deia, ni res de res.\nAllà vaig conèixer 2 homes, on em van explicar la resta de la història: Efectivament, moltíssima gent havia estat “implantada”, i el sistema de bombes estava controlat per un ordenador central, que coordinava les execucions i detonava els explosius.\nEl que va passar va ser que al provocarse l?execució de la dona, es va provocar una alarma a l?ordinador, ja que va associar la seva mort a algun tipus de sabotatge o conspiració entre partits polítics, per tant, va començar a fer judicis ràpids per si mateix i va començar a executar les persones implicades, aquestes execucions comportaven d?altres i així successivament, cada cop l?arbre d?execucions es feia mes gran, fins que en poques hores, no va quedar persona viva a la terra.\nTot i així, uns quants es van salvar: Principalment la gent que no portava la bomba, però era una quantitat de gent ridícula (un 1% o menys). També, a certa gent s?havia diagnosticat defectes a la bomba, que havia ocasionat una explosió “defectuosa”, en la majoria de casos, es traduïa en una persona en estat caníbal o boja, i en alguns casos, vegetatiu (com una de les noies que hi havia a la llitera, vegetal total :P). Alguns altres, com jo, havien tingut la sort de “solament” perdre la memòria i les emocions, tot el que em deien em venia de nou, i no era capaç de recordar res des de que m?havia aixecat en aquella habitació. Tampoc no sentia res, ni pena, ni alegria, ni emoció, ni dolor, res.\nTambé em van dir que lo meu era irreversible, i que tard o hora tornaria perdre la memòria i així successivament, però tenia sort d?haver-me despertat, ja que portava mesos en aquella camilla.\nFinalment, vam xerrar una estona mes, i em van dir que tot havia canviat molt, ara la gent era agressiva i violenta (els que quedaven), i s?havien tornat caníbals descerebrats, algo així com uns “muertos vivientes”.\nAl cap d?un dia, aquells 2 homes que vaig conèixer van dir que havien d?anar a per provisions, a un complex de menjar aprop d?allà on estàvem, vam agafar un jeep, els dos homes, una dona, i jo.\n— aquesta zona no la recordo molt be — 😛 però se que vam aconseguir el que volíem, tot i que el complex estava infestat de gent que ens volia veure morta i als seus estómacs.\nTot i així, un es va colar al cotxe i va rebentar amb una escopeta als un dels 2 homes i a la dona que ens acompanyaven, just en el moment en que estàvem marxant!! cachis!!!\nEn fi, quedàvem l?altre home i jo, i vam fugir a corre cuita amb el jeep, però l?home estava ferit i va morir en el viatge.\nJo, cagat de por, vaig decidir passar de tot, i encarar el jeep cap a les muntanyes, on esperava trobar mes pau i tranquil·litat, a la merda el complex i que li donin pel cul a la gent que queda, jo ja tenia un jeep ple de menjar!! 😀\njejeje… bueno, aquest final de que piro amb el jeep me l?he inventat, per que no recordo que passava desprès de que moris el últim dels companys, però havia de posar un final com fos!! no? 😛\nEn fi, es una llàstima no saber el final “de veritat” (si es que n?hi ha), però no recordo que passava!! :??( potser avui somio la segona part!! qui sap!! 🙂\nMolt possiblement, em direu que aquesta idea es agafada de noseon o de nosequantos, es possible ja que al fi i al cap, es un somni i no pretenia ser original ni res, simplement dic lo que he somiat!! 🙂\nen fi… ara toca programar, que últimament no foto res!!! deuuuu\nspammer, go home! * Time limit is exhausted. Please reload the CAPTCHA. nine − 8 =


World: Català: Societat: Gènere\nTop: World: Català: Societat: Gènere:\nWorld: Català: Ensenyament: Universitats: Universitat de Vic: Centre d'Estudis Interdisciplinaris de la Dona (1)\nAlemany (245) Anglès (3,008) Castellà (98)\nCoreà (39) Danès (80) Farsi (3)\nFrancès (160) Hongarès (1) Italià (59)\nJaponès (112) Kurd (6) Lituà (13)\nNeerlandès (76) Noruec (3) Polonès (51)\nPortuguès (8) Romanès (31) Rus (28)\nSerbi (12) Suec (40) Turc (18)\nTxec (21) Xinès simplificat (45)\nAssociació de Dones d'Andorra - ADA - Associació en defensa dels drets de la dona. Història, composició, activitats, reivindicacions, publicacions i altres serveis de l'entitat.\nAssociació de Dones per la Reinserció Laboral Surt - Presentació, orientació laboral, projectes, tallers i formes de col·laborar-hi.\nCa la Dona - Espai físic i simbòlic de trobada de les dones de Barcelona. Activitats, recursos, biblioteca i publicacions, espais de tertúlia i diferents grups.\nCasal de les Dones - Vinculat a l'Institut Balear de la Dona, és un espai de participació i de trobada de dones, per impulsar i promoure la participació de les dones i afavorir el seu protagonisme i la seva integració en tots els àmbits, mitjançant activitats formatives i recreatives en els camps social, polític, cultural i creatiu.\nCentre de Cultura de Dones Francesca Bonnemaison - Campanya per endegar aquest projecte. El centre vol ser un espai de creació, producció i exhibició en l'àmbit del teatre, la cinematografia i les noves tecnologies. Promogut per una vuitantena d'associacions i entitats del moviment feminista.\nCentre de Recerca de Dones - Duoda - De la Universitat de Barcelona. Presentació, programes de formació postgraduada, revista d'estudis feministas i personal dcent i investigador.\nCiberdones - Llista de distribució obert a dones cibernautes d'arreu del món, amb opinió i expressió pròpies que desitgin compartir qualsevol tema amb altres dones i que entenguin el català.\nCIRD - Centre d'informació i recursos per a les dones. Política de promoció i atenció de les dones de l'Ajuntament de Barcelona, guia d'associacions, agenda d'activitats, i altres serveis.\nCiutat i igualtat - Intercanvi d'experiències d'implantació transversal de la dimensió de la igualtat d'oportunitats entre homes i dones en les polítiques urbanes i en la vida social a ciutats mitjanes. El model aplicat és un model comú i es desenvolupa conjuntament una metodologia transferible basada en la participació ciutadana.\nConsell Nacional de Dones de Espanya - Presentació i objectius.\nCoordinadora d'ONG Solidàries - Col·lectiu de les comarques gironines i de l'Alt Maresme que treballa per la igualtat dels gèneres. Recull de recursos i idees.\nDones d'avui per catalunya - Treballa per assolir la igualtat d’oportunitats per a les dones en tots els àmbits, per la conciliació de la vida laboral i familiar i per l’increment del sentiment de catalanitat a la nostra societat.\nDones de la CGT de la Universitat de València - Associació i espai de trobada de les dones treballadores de la UV: temes d'interès, racó literari, enllaços, temes laborals i llista de correu Donna.\nDones i Rols Socials - Bon resum de la submissió i l'alliberament de la dona en el món modern.\nDuoda - Centre de Recerca de Dones, fundat el 1982 per un grup d'historiadores de la Facultat de Geografia i Història de la Universitat de Barcelona. Ofereix un Màster en Estudis de les Dones i publica una revista semestral d'estudis feministes, entre altres activitats.\nEspai de Dones - Una iniciativa d'un grup d'usuaris de Pangea i altres col·legues per a oferir informació i recursos sobre temes de gènere.\nFundació Internacional de la Dona Emprenedora (Fidem) - Suport a dones empresàries que inicien una empresa o bé que tenen ja un projecte consolidat, però que necessiten un recolzament. Taulell d'anuncis, agenda d'activitats, formació i revista.\nGènere i Gèneres - Associació artística de Manresa de dones artistes compromeses en la realització i promoció de projectes relacionats amb l'art contemporani.\nGlobal Summit of Women - Trobada internacional de dones. Programa i activitats.\nGrup de dones El Safareig - Grup de Dones Feministes de Cerdanyola del Vallès.\nGuia d'entitats i associacions - De l'Institut Català de la Dona. Classificades per comarques, per municipi, per àrees temàtiques o pel nom de l'entitat.\nI Congrés de les Dones de Barcelona - Congrés celebrat el gener del 1999 que va concloure amb la presentació d'un plec de propostes a l'Ajuntament de Barcelona.\nInstitut Balear de la Dona - Dependent de la Conselleria de Presidència i Esports. Dades, esdeveniments i enllaços relacionats.\nInstitut Català de la Dona - Organisme depenent de la Generalitat de Catalunya que dóna informació personalitzada sobre temes d'interès de les dones i sobre recursos existents en aquesta matèria.\nPlataforma Catalana de Suport al Lobby Europeu de Dones - Coordinadora d'ONG de dones de Catalunya amb representació a la junta de CELEM, la Coordinadora Española de Apoyo al Lobby Europeo de Mujeres. La plataforma, connexions, difusió i accions.\nXarxa Temàtica Dones i Cultures - Descripció dels grups de recerca que integren aquesta xarxa.


Projecte Tàndem | Iniciativa Actua - Invest in Andorra\nEnviat per Admin_Roger el 20 abril, 2018 - 15:42\nTàndem és un projecte que s’emmarca en el Pla Estratègic de Renovació i Millora del Sistema Educatiu Andorrà (PERMSEA) que ha impulsat ACTUA i el Ministeri d’Educació i Ensenyament Superior del Govern d’Andorra. Respon a la necessitat de desenvolupar un model propi que fomenta la innovació i l’esperit emprenedor en l’àmbit de l’FP al país. Consisteix en introduir espais d’aprenentatge a través dels quals empreses i entitats col·laboradores es troben amb el Centre de Formació Professional d’Aixovall per generar valor econòmic i social. Tàndem és, de fet, una comunitat d’innovació oberta on professionals, docents i estudiants interactuen per donar resposta a reptes reals i significatius presents a les empreses i a la societat andorrana en general.\nEn definitiva, Tàndem té per objectiu implicar la comunitat educativa d’FP d’Andorra amb projectes innovadors que es desenvolupin a les empreses, potenciar el talent dels alumnes, augmentar les oportunitats laborals dels joves, millorar la transferència de valor entre els centres d'FP i les empreses, i a la vegada, incrementar la competitivitat de les empreses.\nA la quarta edició del projecte Tàndem els alumnes de formació professional van fer front als reptes plantejats per les empreses Vatel, amb l’objectiu de fer que les professions del sector hostaler i turístic siguin més atractives pels estudiants del país, Unicef Andorra, que vol potenciar la col·laboració dels joves d'Andorra amb Unicef, i el Basquet Club Andorra (Morabanc Andorra) que planteja com aconseguir que anar al bàsquet sigui una opció d'oci prioritària per a la població d'entre 20 i 40 anys.\nEn aquesta edició van participar 68 alumnes del Centre d'FP, tutelats per 12 professors, i van treballar reptes plantejats per tres empreses.\nA la tercera edició del projecte Tàndem d'Actua els alumnes del centre de formació professional d'Aixovall s’han enfrontat als reptes d'innovació plantejats per Andorra Telecom, Gamma Management i VallmedicVision.\nAndorra Telecom demanava als alumnes treballar iniciatives per innovar en l'oferta de telefonia mòbil de prepagament per tal d'arribar a més clients; VallmedicVision, idees per conscienciar la població andorrana per evitar l'ús abusiu de les pantalles digitals amb la finalitat de reduir la incidència de la miopia; i pel que fa a Gamma Management, millorar la relació d'aquesta empresa de recursos humans amb els seus clients, que són empreses i candidats.\nL’equip guanyador ha estat Free Wifi, que ha estat triat pel jurat com el projecte que millor resolia el repte plantejat per Andorra Telecom.\nA la tercera edició han participat 72 alumnes, tutelats per 12 docents, i han treballat reptes plantejats per tres empreses.\nA la segona edicio del projecte Tàndem els alumnes de formació professional van haver de fer front als reptes plantejats per les empreses Dermandtek, amb l’objectiu de conscienciar a la població sobre la prevenció i la necessitat de fer revisions per prevenir el càncer de pell, Hotels Plaza, que volia oferir una experiència regal personalitzada als seus clients, i Inlingua que proposava la creació d’un projecte atractiu d’immersió lingüística durant els mesos de juliol i agost adreçat a adolescents.\nFinalment, d’entre els 5 projectes finalistes, el guanyador plantejava la creació d’una aplicació i un sistema de punts de fidelització que permet al client gaudir d’avantatges i activitats exclusives en les instal·lacions de l'hotel.\nEn aquesta edició van participar la totalitat dels alumnes del Centre de FP (61), tutelats per 11 professors, i van treballar reptes plantejats per tres empreses.\nLa primera edició de Tàndem va finalitzar el mes de maig del 2017, amb la presentació de tres propostes dels alumnes d’FP que donaven solucions diverses al repte plantejat per Perfumeria Júlia que consistia en analitzar el comportament dels clients per poder millorar les experiències als seus establiments. Finalment el projecte guanyador va ser una aplicació que permetia captar la informació dels clients gràcies a un mètode que combina tecnologia NFC, Wifi i Bluetooth.\nVan participar 11 alumnes, dirigits per cinc docents, i amb la implicació d’una única empresa.


El col·leccionista de vies: 2013-06-16\nVia Francesc Casanovas i Pera als Plecs del Llibre (Montserrat)\nMai havia tingut l'oportunitat d'escalar als Plecs del Llibre, degut a que les escalades som molt exigents i requereixen tenir bon grau i "coco" per poder anar sobrat amb grau de V "a pel" per aquestes esveltes arestes. El dimarts rebo un missatge d'en Joan Pera dient-me que si vull anar a fer la Francesc Casanovas dels Plecs i justament el dilluns caminant em torço un peu... te nassos las cosa. Amb en Joan Pera ens vàrem conèixer fa vuit anys en un curs de monitors d'escalada i des del primer moment, va haver "bon rotllo", però mai havien quedat per escalar junts, malgrat els cops que ho vem dir. Renoi, em sabia greu! però el peu manava. El divendres, sortosament ja no em feia tant de mal i per altres circumstàncies el dissabte vaig quedar per escalar i no va ser possible. Quedava la Francesc Casanovas... grau exigent, llarga i aproximació també llarga, m'aguantarà el peu? El truco i li dic que vinc. Serà una escalada on, en Joan Pera, commemorarà els 15 anys que es va obrir la via en memòria del seu cosí i jo, per fi, m'acostaré als tant preuats Plecs del Llibre. També ens acompanyaran l'Àngels i en Vicenç, amics d'en Joan Pera amb la idea de fer la Griviola Bella del Montgrós... deu nidó la via!!!\nQuedem al Bar Muntanya de Collbató per esmorçar però sembla que el dia està "lletxot" sembla que plourà d'un moment a l'altre. Prenem els "trastos" i enfilem cap al coll de l'Ajeguda i per sort escampant els núvols i queda un dia esplèndid... però també, molt calurós.\nCaminant al darrera d'en Joan Pera, vaig mirant les arestes dels Plecs, mentre començen a despertar-se les papallones de l'estòmac. Quin passatge i quines parets més "acollonidores" vaig pensant. Be, arribem a peu de via i amb les material i els peus de gat posats presenteixo que aquest cop m'arresegaran... "Animo Juanito, que son pocos y cobardes"\n1er llarg: IV i IV+ tres espits en 15 metres\nComenço jo per no "apalancar-me". El llarg es curt però la roca es prou polida i un xic incòmoda i el sol escanya de valent, però amb tranquilitat arribo a la cornisa de la runió i ja he entrat en matèria.\n2on llarg V, 6a, V+ i V uns 10 o 12 espits en 40 metres\nSurt en Joan Pera i des de la reunió no es veu tant "fiera" la tiradeta... no us enganyeu, es molt difícil, al menys per mi. Es un llarg tot de placa, amb regletes i preses petites on les assegurances son properes però s'ha d'escalar i samblave que estaven molt lluny. En Joan Pera es va fer tot el llarg sense tocar res, jo, evidentment, un repós a cada espit.\n3er llarg V+ (A0e) V i IV+ uns 6 o 7 espits en 35 metres\nAquest llarg el volia fer jo però en Joan Pera no em va deixar... vinc de convidat i faré el que em manin! el pas més difícil de la via es sortir de la reunió. Un pas d'adheréncia i desprès un desplomet ben assegurat que si no el pots fer en lliure o fas en A0e. després, ja més tranquil, va baixant la dificultat fins la reunió.\n4t llarg IV i IV+ uns 6 o 7 espits en 40 metres\nLi dic que vull fer de primer per que si no, es que no puc fruir de l'escalada, que ara ja vaig calent... i per sort em deixa!!! El llarg es prou tranquil però te les seves coses. Has de pujar a dreta i esquerra buscant el camí més evident. Surts de la reunió amb bona presa no massa vertical per anar redressant-se a mida que vas pujant fins muntar la reunió en un desplom on toca l'ombra que es per on va la via Aresta del Sol\n5è llarg V, 6a, V+, V i IV uns 10 espits en 45 metres\nAquest es el llarg que a mi em feia més por però tot el contrari, aquí la presa es boníssima, vertical però molt bona. es un xic més fàcil que el segon llarg. sortim de la reunió per la nostra dreta pel fil mateix de l'esperó fins que a uns 10 metes es posa molt vertical. despès de superar un parell de passos (6a) es torna més humana la cosa i podem gaudir de la roca fins la reunió que en porta al cim d'un dels Plecs. Ara desgrimparem un pleg i un altre més fins el coll dels Plecs i el Montgrós des d'aquí podem veure a l'Àngels i el Vicenç que els hi queden pocs llargs per arribar al cim del Montgrós. a veure si podem ser-hi tots junts a l'hora.\n6è llarg: IV+, IV i III tres espits en uns 40 metres\nAra escalarem el Montgrós en dos llargs més de pur tràmit per arribar al cim. Sortim del collet per placa amb un pas finet però de mica en mica va perdent verticalitat fins transformar-se en una rampa immensa fins una reunió en un relleix molt còmode.\n7è llarg: II neta i uns 40 metres\nLlarg totalment de tràmit, on grimpant molt fàcilment, arribem al bosc penjat de l'avant cim del Montgrós i farem reunió en uns arbres i d'aquí caminat arribarem al cim.\nPer sorpresa, al cim del Montgrós em trobo a l'amic Jordi Calabuig que amb un amic han fet l'Aresta Sud o Normal de la Salamandra. Al poc arribem els companys i ens fem la foto plegats. La veritat es que la via m'agradat molt, m¡ho he passat dallò més be, tant sols el segon llarg es un pel massa difícil pel meu grau però me n'he sortit prou be. Es el primer cop que escalava am en Joan Pera i de debò que ha estat un plaer, espero que no sigui la última.\nAra toca la baixada... i ara si que tinc el peu una mica tocat. Poc a poc aniré baixant i en una mica més d'un hora, ja som al cotxe i cap el poble del Bruc a fer les "birretes" de torn. Be, ja m'estrenat als Plecs fent una via nova per la cole i es curiós que fa temps que hem voltava pel coco l'Aresta Arcarons a veure si em portaven de combidat... però la veritat escalant tota l'estona la tenia a la meva dreta i la veritat se m'ha passat les ganes de poder anar a fer-la. Un ha de ser conscient de les pròpies limitacions.\nEscalada realitzada per: Joan Pera i Joan Prunera\nA peu de via, les impressionants arestes dels Plecs\nEls passos de 6a al segon llarg\nEl companys a la via del Montgrós\nAl cim del Montgrós esperant al companys\nJa som tots quatre a dalt del cim\nPublicado por Joan Prunera en 7:37 p. m. 11 comentarios\nVia Francesc Casanovas i Pera als Plecs del Llibre...


Econòmix - Carles Moslares (IQS): "La situació que viuen les petites empreses és molt greu i seriosa"\nAvui, a l’espai d’actualitat, hem comentat amb el Dr. Carles Moslares, degà de l'IQS School of Management, que la crisi generada per la Covid-19 està tenint un impacte desigual dins de l'àmbit empresarial. Les petites empreses s'emporten la pitjor part i un 99% de les 68.000 empreses que han tancat són micro i petites empreses i negocis unipersonals, segons dades del Registre de la Seguretat Social del mes de novembre passat .Tot seguit, a la tertúlia amb Gaietà García, professor de màrqueting a EAE Business School, expert en el sector de la joguina, i Sònia Gimeno, cap d'Àrea de Papereria, Joguines, Manualitats, Tecno i Regal d’ABACUS, hem analitzat el sector de la joguina i de com la pandèmia l’està afectant. La carta als reis mags dels tertulians ha estat plena de jocs de taula i de construccions i joguines respectuoses amb el medi ambient i que fomentin la creativitat de les nenes i els nens. A continuació, a la secció d'humor salmó, Pere Brachfield ens ha parlat del cas d'un home que va marxar sense pagar d'un hotel de la població d'Estella, municipi de Navarra, i ha estat condemnat a dos anys de presó. I a l'espai Reinvencions Covid-19 i de la mà de Eduardo Clavijo, CEO i cofundador de la plataforma de renting de cotxes Idoneo.com., hem explicat com el renting de vehicles a particulars ha incrementat durant la pandèmia.\nveure més sobre "Econòmix - Carles Moslares (IQS): "La situació que viuen les petites empreses és molt greu i seriosa" " veure menys sobre "Econòmix - Carles Moslares (IQS): "La situació que viuen les petites empreses és molt greu i seriosa" "\nEntrevista a Dionís Guzmán (ISDI) Per a descarregar: Botó dret i seleccionar l'opció "Guardar enllaç com..." o "Guardar destí com..." Completo 55:09 8% pasado lunes


La UOC incrementa un 3% el seu pressupost per al 2018\nLa UOC preveu ingressar 108,1 milions d'euros durant el 2018, dels quals 76,5 provindran dels ingressos de matr�cula, 25,2 del Conveni programa subscrit amb el govern de la Generalitat, 4 de captaci� de fons de recerca i innovaci� i 2,4 d'altres ingressos. Els comptes representen un increment del 2,9% amb relaci� als de l’any 2017 i tenen com a objectiu quadrar la previsi� de despeses i inversions respecte a l’increment dels ingressos en concepte de matr�cula (nous estudiants), mantenint un finan�ament m�xim de la Generalitat de 25,2 milions (el 23,3% del pressupost).\nAmb aquests comptes, la UOC pret�n donar resposta al creixement sostingut de la instituci� des del 2015 i posar els fonaments perqu� l’any 2020 la UOC es transformi en una universitat global que incrementi el seu impacte social. Des del 2014 la Universitat ha incrementat el seu pressupost un 32%, passant d’un de 81,8 milions d’euros (l’any 2014) a un altre de 108,1 milions (l’any 2018).\nA m�s del pressupost, el Patronat de la UOC ha donat llum verda al tancament de l’exercici 2017 i als informes de gesti� presentats pel rector, Josep A. Planell, i pel gerent, Antoni Cahner.\nEl Patronat �s el m�xim �rgan de representaci�, govern i administraci� de la UOC segons els Estatuts de la FUOC. Delega algunes de les seves funcions en la Comissi� Permanent, que �s l’�rgan permanent d’administraci� i gesti� de la UOC. A m�s, �s assistit pel Consell Assessor, �rgan consultiu.\nPressupost de la UOC