Resposta a Mas-Colell: "Un exconseller anomenat d'economia" | transportpublic.org\nCarta de Mas-Colell “Un tramvia anomenat desig”:\nMas-Colell: Un exconseller anomenat d’economia\nA la seva carta “Un tramvia anomenat desig” (titular molt desgastat per cert), l’exconseller Mas-Colell fa unes quantes afirmacions que sorprenen venint d’un entès en administració pública i economia, i que per interès públic cal matisar:\n1) D’acord amb la Llei 4/2006, de 31 de març, ferroviària, és la Generalitat de Catalunya l’administració competent en la construcció de metros i tramvies al nostre país i no l’Ajuntament. Per tant, totes les seves hipòtesis sobre el finançament obvien que finalment ha de ser la Generalitat qui assumeixi total o parcialment el seu cost, com va fer en el passat.\n2) L’exconseller celebra la posada en marxa del metro L9 sud. Nosaltres també, però si per economia fos, el tramvia guanya per golejada. Deixant a banda que avui els tramvies transporten més viatgers que la L9-L10 (inclosa la de l’Aeroport), i mirant endavant, el tramvia per tota la Diagonal passaria de 90.000 a 160.000-210.000 viatges diaris per 175 M€, mentre la línia 9 i 10 per l’eix de Mitre passaria de 50.000 a 320.000 per 1.900 M€. Tots dos projectes s’han de completar, però el tramvia dóna més per menys.\n3) Els joves que van destapar l’abandonament de la tuneladora de la línia 9 a Lesseps no estaven fent cap festa, eren escaladors que ens han permès veure el greu estat de rovellament de la màquina com a conseqüència de l’aturada forçada pel seu Govern i que estava silenciat a l’opinió pública.\n4) S’entén que quan proposa un bus elèctric ho fa perquè és més barat i perquè obvia que el problema de la Diagonal no és la tracció dels seus autobusos sinó la seva escassa capacitat i velocitat comercial (8 km/h). En qualsevol cas vostè demostra que no s’ha mirat els informes tècnics de l’Ajuntament perquè sí s’ha comparat el cost benefici de les dues alternatives. Un tramvia és més car que un autobús com a vehicle, però si tenim en compte la seva capacitat i la vida útil, resulta que la inversió per plaça és pràcticament la mateixa.\n5) Si fa una anàlisi acurada de costos veurà que el cost marginal d’ampliar un tramvia construït en un 90% (3,9 km sobre 29,5 km ja fets i partits en dos) és molt menor a seguir acumulant autobusos a baixa velocitat. A l’estudi de la PTP vam demostrar com podíem estalviar 2 milions d’Euros anuals en costos d’explotació al mateix temps que multiplicàvem per 1,7 o 2,5 la capacitat del transport públic a la Diagonal. Aquest estalvi equival a 47 o 75 autobusos en hora punta i entre 1,9 o 3,1 milions de quilòmetres que es podran dedicar a tots els barris de la ciutat. Perquè deu saber que a més de la inversió cal tenir present els costos d’explotació oi?\n6) El sistema tramviaire Diagonal – Besòs – Baix Llobregat no és una idea del Consistori d’Ada Colau, sinó de l’Àrea Metropolitana de Barcelona i de TMB dels anys 1987 i 1989 respectivament, executada parcialment per l’Autoritat del Transport Metropolità a partir de l’any 2001. Pregunti-ho als seus companys de partit!\n7) Afirma l’ex-conseller que l’Ajuntament hauria de finançar altres obres de transport públic vinculades a Rodalies, tot i ser competència del Ministeri de Foment. I si ho demanem a la Generalitat? Ens consta que té alguns recursos disponibles que vol utilitzar per ampliar les carreteres que omplen Barcelona de cotxes. Cotxes que causen el problema de la congestió i la contaminació que mata de forma prematura 3.500 persones cada any.\n8) No pateixi per les voreres recent ampliades a la Diagonal, el projecte de tramvia no les altera.\n9) Per cert senyor exconseller, ja fa anys que potenciar el transport públic en capacitat i prestacions no és de dretes ni d’esquerres, sinó de societats madures, pot abandonar el dogmatisme de temps passats.\nCarta de Fernando Trias de Bes “Prevenir i curar el càncer” on suggereix acabar amb les llistes d’espera a costa del projecte del tramvia (!!!)\nCarta de Ricard Riol “Tramvia, llistes d’espera i demagògia”\nPreviousPrevious post:Aportacions al l’abast i el nivell de detall de l’estudi ambiental estratègic del Pla Metropolità de Mobilitat Urbana 2015-2021 (PMMU)NextNext post:La PTP presenta la nova edició del mapa de temps de viatge de la xarxa ferroviària de la zona 1


La Crida portarà la concessió del River Cafè davant del Síndic de Greuges\nLa Crida portarà la concessió del River Cafè davant del Síndic de Greuges de Catalunya\nLa Crida per Lleida – CUP portarà davant del Síndic de Greuges de Catalunya l’incompliment de l’horari en la concessió del xalet dels Camps Elisis – sota gestió del River Cafè -. Asseguren que la Paeria té constància des del maig passat que el River no compleix amb els horaris d’obertura i «han deixat que això passés».\nLa formació també farà un escrit a l’òrgan de contractació de la Paeria per tal d’obrir un expedient sancionador que podria «tenir en compte el servei no prestat a l’hora de liquidar econòmicament el contracte».\nLa Crida ja va alertar la setmana passada de què l’Ajuntament de Lleida «no té control sobre les seves concessions» en referència al cas del River Cafè, empresa licitant de la gestió del xalet dels Camps Elisis.\nEls fets es remunten el 3 de maig d’aquest any, quan la formació va informar la Comissió de Polítiques de Gestió de la Ciutat que el River Cafè no cobria els horaris estipulats en el concurs – tarda i nit –.\nEl plec de condicions del concurs fixava l’horari de tarda com a condició al River Cafè «per tal de dinamitzar el parc dels Camps Elisis» durant aquella franja horària. És aquest punt que el local d’oci incompleix.\nPer la seva banda, el govern municipal assegura que tot i estar assabentat de l’incompliment seria «ineficaç» emprendre mesures judicials contra el River Cafè, ja que la concessió venç al novembre.\nLleida, 27 de setembre del 2016.


Entrevista amb Pere Comellas, el professor-bomber - ElFil\nEntrevista amb Pere Comellas, el professor-bomber\nAnna Torralba i Ona Durall, alumnes de 1r de Batxillerat\n– Hola, Pere Comellas. Què volies estudiar quan eres petit?\n– Doncs, la veritat és que sempre m’hauria agradat ser bomber però al final per coses de la vida em vaig començar a interessar per la informàtica i vaig fer un petit canvi. Encara puc ser voluntari de bomber, però.\n– Què vas acabar estudiant?\n– Vaig acabar estudiant una enginyeria tècnica informàtica de sistemes a la universitat de Girona i vaig fer un màster a Barcelona per ser professor.\n– Per què vas escollir ser professor i quant temps portes fent-ne?\n– Tot va començar quan, mentre treballava i alhora feia també classes particulars a adults, d’informàtica, un dia un senyor, amb el qual tenia bona relació, em va dir que per què no provava de ser professor amb adolescents i la veritat és que ja m’havia passat pel cap la idea però no l’havia tirat endavant i llavors vaig decidir donar-li una oportunitat i aquest serà el meu 2n any de docència.\n– El meu hobbie és la muntanya tot i que ara, des que visc a Barcelona, per desgràcia no en puc fer tanta, abans corria molt, tot i que vaig tenir una petita lesió al genoll, i ara em dedico molt a caminar. Per altra banda també m’agrada molt el cine i els videojocs.\n– Eres bon estudiant quan encara anaves a l’escola?\n– Sincerament, no gaire.\n– Quina era l’assignatura que més t’agradava? I la que menys?\n– La que més m’agradava? Doncs… a veure, la que més em costava crec que era mates i la que més m’agradava doncs… la veritat és que no me’n recordo. De quina edat estem parlant? la ESO? A la ESO m’agradaven molt les socials, a la carrera ja altres coses, computadors, per exemple.\n– Que és el més vergonyós que t’ha passat en una classe?\n– Ehhh… *riu*, a la meva primera o segona classe, després que m’haguessin donat l’ipad, estava projectant i se’m va obrir el programa de fotos i va sortir un selfie amb el photobooth, l’app que et deforma la cara, d’aquelles que és així com de broma i no passa res però em vaig quedar bastant parat.\n– Què és el més complicat i el més gratificant d’aquesta professió?\n– El més complicat és donar les classes de manera que puguis fer que el teu alumnat se’n recordi i es quedi amb el que estàs dient, vull dir, per explicar una cosa així has de sentir-la i has d’interioritzar-la i no ets expert en tot, llavors això costa bastant i el més gratificant és veure com has pogut transmetre el que has explicat, quan veus que, realment, l’alumne ha après.\n– Segons la teva opinió què creus que és el pitjor del sistema educatiu actual?\n– Tinc molt poca experiència sent professor, per tant aquesta opinió té la seva objectivitat relativa però jo penso, si parlem d’educació secundària ja que batxillerat és una altra història, que el sistema educatiu que tenim fa que tinguem els alumnes massa hores asseguts en una cadira i tenim unes classes, tot i que s’està cambiant molt el concepte, molt magistrals.\n– Què opines de la gent que deixa els seus estudis per treballar?\n– És un error deixar els teus estudis en qualsevol moment, tant si parlem de la carrera com al batxillerat, és un super error a no ser que siguis un super creatiu increïble i que fundis la teva empresa. Però així i tot, penso que és un error perquè estàs perdent una època molt “guai”de la teva vida que és la d’estudiant. Passa sovint que empreses venen a oferir-te feina quan no has acabat la carrera i quan vols entrar en un altre lloc, no tens el títol i llavors és molt difícil treure-te’l. Mai abandonis la teva carrera per una empresa. És el meu parer, val més el teu talent.\n– Si no estiguessis fent el que fas, què t’hauria agradat estudiar i fer de gran?\n– Bé doncs, com ja he dit, sempre m’ha agradat la idea de ser bomber tot i que és una tasca molt difícil i que del que ens pensem que és al que realment és hi ha un gran salt. Tinc molts amics que són bombers i és bastant difícil però m’agradaria ser bomber, fins i tot , tirant una miqueta més cap a munt, més cap al rang d’inspector, que es dediquen a estudiar totes les situacions i plans d’actuació.\n– Canviaries la teva professió per la que has anomenat?\n– És una pregunta molt complexa, acabo de començar una nova etapa com a professor i estic súper enamorat de la meva tasca. Però sí que la de bomber és una feina que m’agradaria provar . Si em pogués agafar dos anys sabàtics i començar de bomber a veure què tal m’anava, doncs i tant que ho tiraria endavant.\nA en Pere Comellas li hauria agradat ser bomber, però la vida l’ha dut a la informàtica i l’ensenyament. No descarta retornar a la seva vocació original, però.\nDarreres publicacions, Entrevistes Tagged With: cultura audiovisual, tecnologia, EL Fil, IPSI, Escola, ESO, Batxillerat


Inicio› Inspiración › Fires i festes › Festa de la Patum a Berga\nEl programa detalla tots els actes que es duran a terme durant aquests dies. Però a més a més dels actes d’inauguració, processons, correfocs, espectacles i concerts, també es projecten de noves com exposicions. La Patum Infantil també té el seu racó a la festa i cada vegada cobra major importància, on els veïns més petits de Berga són els protagonistes.\nCases rurals a Berga per gaudir de la Patum:\nPor habitacions ( 17 places )\nLa Masia Campalans, ara hotel de muntanya Campalans, té el seu origen al segle XVI. Actualment s’ha reformat completament convertint-se en un meravellós allotjament de…\nL’ estable de Casa Palou\nCasa Palou està situada al terme de Cercs, al Berguedà, situació que explica la seva gran riquesa de boscos i fonts, al centre d’aquest paisatge es troba la masia…\nMasia rehabilitada del segle XIV i reconstruïda seguint els criteris de la bioconstrucció. Disposa de piscina naturalitzada, porche amb barbacoa, sala de jocs. El Salt del…\nEl Cobert de Vilaformiu té una capacitat per a 8 persones, amb 4 habitacions dobles (1 cama de matrimoni). La casa té 2 lavabos, cuina totalment equipada, menjador i sala d’estar amb…\nBarcelona, Berguedà, Patum


El CEUCAT es referma contra el RD14/2012 i allarga el mandat del President — Consell de l'Estudiantat de les Universitats Catalanes. CEUCAT — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya BarcelonaTech.\nSou a: Inici » Notícies » El CEUCAT es referma contra el RD14/2012 i allarga el mandat del President\nEl Plenari del CEUCAT es va reunir a la Universitat de Girona aquest dissabte per tractar multitud de temes pendents.\nL'acte va començar amb una breu inaguració a càrrec de la Vicerectora d'Estudiants i Cooperació, que excusà l'assistència de la Rectora, tot posant de manifest l'oposició dels rectors al RD14/2012 (tal com es plasma al comunicat de la CRUE del dijous anteriors).\nEl Ple va començar amb un detallat informe del president, que explicava totes les últimes notícies i novetats referents a l'àmbit universitari. Les referents al RD14/2012 es resumien el passat 30/05 en aquesta notícia. També va informar de la dimissió del cap de comunicació del CEUCAT, per motius de manca de temps; així com de l'alliberament dels estudiants de la UB detinguts el dia de la vaga general.\nSeguidament es va presentar l'informe de tresoreria i es va aprovar el pressupost ordinari del CEUCAT, que enguany compta amb 2000,00€ (a banda d'altres subvencions finalistes).\nDurant diverses hores el plenari va analitzar i debatre sobre la situació desencadenada per l'aprovació del RD14/2012. Tots els assistents van mostrar el seu rebuig al text tant pel contingut com per la forma, i van redactar una estratègia a seguir a partir d'ara que conté diversos tipus d'accions. Entre moltes altres coses, el CEUCAT va acordar adherir-se al comunicat de la CRUE.\nAquest ple va servir per presentar la memòria 2011 del CEUCAT, que compta amb una versió resumida en forma de video. També es va presentar l'esborrany de les conclusions de les II Jornades Obertes del CEUCAT, que es pubilcaran al web els propers dies.\nDesprés d'aprovar la participació del CEUCAT a l'Assemblea Ordinària del Consell de Joves de Sabadell (CJS) i una propera reunió amb el Consell Nacional de Joventut de Catalunya (CNJC), el ple va distribuir responsabilitats entre els seus membres per tal d'avançar totes les tasques pendents. També es va decidir nomenar al Sr. Gerard Solà com a cap del Gabinet de Comunicació.\nEl ple acabava amb la ratificació dels acords presos via telemàtica abans de la celebració del plenari i el debat i acord sobre la presidència del CEUCAT. A proposta del President es va votar una moció de confiança que va ser aprovada per unanimitat. I el plenari va decidir allargar el mandat del President fins a final de curs per evitar un relleu en aquests difícils moments i per mantenir la relació directa amb el Ministeri a través de la comissió permanent del CEUNE (ja que amb un canvi de president el CEUCAT deixaria de ser membre d'aquesta comissió).


Què fer i visitar a Bellpuig (L'Urgell) - Fuet i Mate - Turisme Actiu\nBellpuig és un municipi de l’Urgell, a la província de Lleida. El cens realitat el 2018 per Idescat va donar un total de 5.060 habitants, 2.635 homes i 2.425 dones. 738 són nens i nenes menors de15 anys, més de la meitat es troben entre els 15 i els 64 anys i la resta estan en edat de jubilació.\nL’economia agrícola es basa en el cultiu dels herbacis amb 1.978 hectàrees conreades de les 2.527 totals. La resta, gairebé 500 són pels arbres fruiters regats amb les aigües del Canal d’Urgell.\nLa ramaderia està centrada en la cria d’aviram i porcins.\nBellpuig és un dels secrets de l’Urgell, coneixes el seu monestir? Aquest petit poble de l’Urgell, que per molta gent passa desapercebut té racons amagats i racons a la vista que bé mereixen prestar-li atenció.\nLa història de Bellpuig, lligada a Ramon Folc de Cardona i Anglesola explica bona part de les meravelles que troben a aquest poble de l’Urgell.\nRamon Folc III de Cardona-Anglesoa i Recans va nàixer a Bellpuig el 1467 i va morir a Nàpols el 1522, on exercia de virrei. Ramon va destacar com almirall a les campanyes del nord d’Àfrica de principis del segle XVI i va lluitar amb l’exèrcit de Ferran el Catòlic. Les seves gestes polítiques el van ajudar a ser virrei, primer de Nàpols i posteriorment de Nàpols.\nA Nàpols va ser cap de l’exèrcit del nord d’Itàlia i va ser una de les figues més importants de la història d’aquella part d’Itàlia, en aquells temps.\nLa baronia de Bellpuig data del 1139 quan Berenguer Arnau va rebre de part dels comtes de Barcelona les terres a ponent de Tàrrega que comprenien l’actual Bellpuig, Sant Martí de Riucorb, Vilanova de Bellpuig, Seana, Castellnou de Seana i Golmés.\nQuè visitar a Bellpuig, l’Urgell\nEl poble de Bellpuig, a l’Urgell, va creixent als peus del turó, al capdamunt del qual hi ha les restes del castell fortificat que formava part de la línia defensiva de frontera.\nEl castell data del s.XII i al seu voltant s’hi van construir un conjunt de cases, els murs de les quals formaven part de la muralla per protegir la vila. El castell va ser construït per la família Anglesola com a residència dels comtes.\nA l’altre turó del poble hi ha l’església parroquial de Sant Nicolau, de la segona meitat del segle XVI i d’una nau única d’estil gòtic tardà. Al seu interior hi ha el Mausoleu de Ramon Folc de Cardona i Anglesola, però per visitar-lo s’ha d’aprofitar un dia que l’església estigui oberta per algun acte litúrgic o concertar una visita.\nBellpuig, a l’Urgell, un poble per descobrir.\nAfortunadament hi ha alguns dies a l’any que fan visites guiades gratuïtes, com el cap de setmana de l’octubre que es celebra les jornades del patrimoni.\nA l’interior de l’església també podem contemplar els frescos restaurats amb piments naturals de la capella de la Mare Déu del Dolor.\nBaixant l’escalinata de l’església, s’arriba a la casa de la vila, un edifici del 1883 amb una façana ben interessant. Una mica més enllà arribarem a la plaça porticada de Sant Roc.\nBellpuig amaga uns tresors inigualables per un poble que, malgrat tot no és capital. Un és el mausoleu i l’altre el Convent de Sant Bartomeu.\nLa joia del Mausoleu de Ramon Folch a Bellpuig, a l’Urgell\nEl mausoleu mereixeria una entrada a part per a seva magnificiència i importància. Aquest monument va ser un regal postmortem de la vidua de Ramon Folc al seu difunt marit, enterrat temporalment a Nàpols.\nIsabel de Recasens va tractar amb l’escultor Giovanni Merliano da Nola fins a l’últim detall d’aquest treballadíssim homenatge al qui fou el virrei de Nàpols i Sícilia.\nEl baró de Bellpuig i Linyola només havia demanat ser enterrat amb l’espasa d’empunyadura d’or i pedres precioses que el Papa li havia regalat en nombrar-lo capità general de la Guerra Santa. Però la seva dona va voler rendir-li homenatge amb un mausoleu contruït a Itàlia, descarregat a peces a Salou i muntat al convent de Sant Bartomeu, després de traslladar-lo a carro fins a Bellpuig.\nPer protegir el mausoleu durant el viatge, els veïns tapaven el camí amb teles.\nEl mausoleu de Ramon Folc és una obra mestra que mereix que te l’expliquin en una de les visites guiades que organitza l’ajuntament.\nEl monument es va començar a construïr el 1523, un any més tard de la mort del baró i només 8 anys més tard ja estava muntat al convent. El veïnat de Bellpuig van traslladar el monument des del convent fins a l’església, per protegir-lo després que els monjos haguessin d’avandonar el convent a causa de les desamortitzacions del 1836.\nPerò van cometre dos errors, un que van posar una pedra del revés i això es veu ja que hi ha el número 35 a la vista i l’altre que el van muntar al costat equivocat, ara peus del baró senyalen a l’altar, enlloc del seu cap.\nHistòria i art en un monument.\nDurant la guerra civil, l’església es va cremar i si bé el mausoleu no es va veure afectat pel foc ja que és de marbre de carrara, si que va patir destrosses quan el sostre caigué i va trencar parts de les figures. El veïnat es van preocupar de recollir els bocins i guardar-los per a una futura reconstrucció. Aquesta vindria el 1951 i és tal qual el podem veure avui.\nSi voleu llegir-ne els detalls, us recomanem seguir el següent enllaç.\nEl convent de Sant Bartomeu, la segona joia de Bellpuig a l’Urgell\nVist el mausoleu, la visita ha de seguir cap al Convent de Sant Bartomeu, als afores del poble. De l‘antic convent dels franciscans, construït per ordre de Ramon Folc de Cardona-Anglesola, baró de Bellpuig i comte d’Oliveto, només en queda una part, ja que l’altra va ser utilitzada com a residència de gent gran.\nEl monestir, que data del 1507 ha passat per diverses etapes, com per exemple per un hospital militar durant la guerra del francès. Temps que va patir els robatoris “característics” dels francesos. És durant aqueta època que es va perdre el rastre de la famosa espasa del baró.\nUn convent que passa desapercebut.\nEl monestir també ha vist com la seva església fou bombardejada i cremada durant la guerra civil i finalment rebre una petita ajuda de la Generalitat per restaurar la teulada i reconstruir l’església, fent un cas curiós d’una església dins d’una altra.\nEl conjunt del monestir és de planta rectangular i té dos claustres centrals, el primer, de dos pisos i d’estil gòtic té arcs apuntats a la planta baixa i una galeria d’arcs de mig punt al primer pis. El segon claustre és de tres pisos, i va ser fundat el 1507 per Ramon III de Cardona.\nAquest claustre està decorat amb 44 capitells gòtics, tots diferents entre ells i al bell mig hi ha una cisterna per recollir l’aigua de la pluja i la que cau de les teulades gràcies al desnivell del terra.\nPer una escala de caragol, al més pur estil Gaudí, decorada amb floritures fins al primer pis, s’arribava a les cambres dels frares. Segiunt amunt, s’arriba a la segona galeria amb columnes helicoidals i a la tercera galeria, d’ordre toscà, que data del 1614, avui en dia tot pendent de restauració.\nSi seguim punjant, arribarem al campanar, on podrem observar les vistes. També podem visitar la cripta dels frares, la sagristia amb l’armariet dels calzes i la sala capitular. Aquesta última conserva a la clau de volta l’efígie dels primers ducs de Somma.\nEl famós mausoleu de Ramon Folc, que avui es troba a l’església del poble, va ser emplaçat a l’església del convent. La Rosa Maria ens anirà explicant els secrets d’aquest monument excepcional i desconegut i amb la seva alegria ens farà adonar de racons màgics.\nPodeu seguir la guia de visita preparada per Monuments de Catalunya.\nEl Paisatge de Bellpuig\nSi volem completar la visita cultural amb la natural, podem recórrer els camins que travessen el municipi de Bellpuig a l’Urgell.\nSegons l’Observatori del Paisatge, el municipi de Bellpuig compleix amb les característiques de la Plana d’Urgell i dels Secans de Belianes i d’Ondara.\nLa Plana d’Urgell és un espai paisatgístic de territori planer amb alguns relleus suaus. Per la seva banda, els Secans de Belianes i Ondara és una zona de valls amb turons i altiplans modestos, on l’agricultura té un paper destacat.\nSi feu una ruta caminant o en BTT entre Bellpuig i Preixana, observareu les característques de les quals parlem.\nQuan visitar Bellpuig, a l’Urgell\nAlgunes de les dates claus per visitar Bellpuig són per la processor de la Mare de Déu dels Dolors, per la festa major, el segon cap de setmana de setembre o al novembre que es celebra la Fira de la Conserva.\nA l’abril es celebra una cantada de caramelles i per Nadal es representen els Pastorets. També s’hi pot anar aprofitant algun esdeveniment al circuit de motocròs Montperler.\nUs deixem l’enllaç al web de l’ajuntament de Bellpuig, a l’Urgell, per estar al dia de l’agenda cultural.\nQuè t’ha semblat els secrets que amaga Bellpuig? Un poble increïble amagat per les terres de Ponent.


7. 22/06/1972 Farreras-Planas - Epistolari Francesc Farreras i Duran – Joan Planas i Martí (1970-1977)\nCarta de Francesc Farreras i Duran a Joan Planas i Martí (Cuernavaca, 22/6/1972)\n22 de juny de 1972\nEstimat amic Joan:\nTantes ganes que tinc sempre de ferla petar un bon rato amb tu i poca gent més dels amics que em queden, i sempre surten coses que t’ho fant deixar per l’endemà… i l’endemans s’eternitzent. I és que, quant vui escriurer llargament, no m’agrada deixar i pendre, però avui que veitj pel calendari que s’acosta Sant Joan, t’he de posar uns mots curts o llarcs que et portin l’expresió del meu afecte i el dels meus, ja que tots comparteixen els meus estats d’ànim quant són persisistants.\nEsperaba rebrer el teu llibre sobre LES PLANES de Sant Mateu de Bages (la cel-lebre acta el-lectoral de Sant Mateu, amb la que el teu Pare feia ballar la figuereta als candidats i llur entourage). El pròleg adreçat als teus cuatre néts, i que m’enviares per correu per l’Octubre del Any pasat ja és bo de per si i té to i senyoriu. Per això, em plauria més rebre el llibre també i, si pot ésser, amb uns mots autògraf del autor. Jo no he enviat cap més volum de les Monografies BAGES, perquè amb casi vint anys tot ha cambiat molt i ja s’ha publicat més i millor a Catalunya mateix. No perden actualitat els meus pròlecs contre l’opresor. Si els vols, els enviaré i apart les dedicatòries autògrafes per enganxar-les després, perquè encare s’obren cartes i no et vui comprometre.\nTinc devant meu el citat Pròleg teu, els teus mots de la lletra del 9 d’Octubre 1971 que l’acompanyaven i la teva felicitació de Nadal amb els Magestàtics senyors precusors del que s’us espera (el fatricida). La policia portuguesa ho reduí a accident-temperamente apart. Crec que recordaràs el fet. Sembla que té planta i una muller molt mandaire. Veurem si serà bo per aguantar el País al pairo.\nSuposo que vàreu rebrer la meva Nadala, també.\nHe tingut molts problemes amb les noves lleis fiscals i l’impost s/ la renta, per tal de veurer d’escórrer capital entre els fils falsos de la xarxa, desferme de paper de renta fixa i buscar noves inversions en accions. Amb l’ampliació de capital del Banco Nacional, els que érem accionistes antics ens hem pogut repartir un 15 per cent net a base de reinvertir en accions noves. Ademés, les compràvem casi a la par i es cotitzaven a Borsa casi al doble. Amb això i l’or que, per primera vegada a la vida, habia guardat (mai habia cregut bona inversió l’or), casi m’he posat a la 1ª par de la falconada que em representà el gran augment en els impostos sobre rentes fixes. Després, situar-me en les dugues millors Sociatats de reinversió. En fi, una feinada per un retirat, que no em deixaba cap matí lliure de ratitj. L’or fou vengut a sobre 20 (ara comprat a 12). I aixís, amb grans feinada, he lograt que el Gobern cobri el que vol i jo no hagi baixat casi les meves rentes… Però els meus néts ja ni això podran fer i això que el gran ja l’he interesat a la Borsa per veurer si, ademés, esdevé Corredor Col-legiat, que ja ha après que són gent que sempre guanya, adhuc quant els clients perden.\nPer altre part, he fet obres. Varetj començar pera modificar la Piscina i fer una Sala de màquines subterrània per la cal-lefacció del aigua i filtratje de la mateixa, però, un cop els paletes a la Casa, hem anat fent coses i ja fa 6 mesos que només tracto amb paletes, manyans, llauners, etc. etc. He fet un Dipòsit també subterrani per 56 metres cúbics d’aigua, a fi de no haber de dependre al dia dels Serveis Municipals pels serveis de la casa i dels jardins. Ademés, he fet el regar de aquestos automàtic, amb rielets que marxen alhora, cosa que amb l’entrada del carrer no era posible perquè encare que sigui d’una pulgada, la tanquen a estones segons com els ve. Després, fer una de les cuines nova, també, els banys anexes al meu cuarto i al de la noia. Després, enrajolar la terrassa (150.m cuadrats), un cuarto vestuari i dutxes al jardí, perquè els invitats dels néts, que no siguin de velles amistats, no ens invadeixin la Casa. En fi, que encare hi són i cada dia he de estar per cuatre o cinc coses a respondre o resoldre, pagar els materials que arriben (a cash comptat són a millor preu). Pase que a Mèxic no pots deixar res al criteri dels altres, ni del Arquitecte ni del Inginyer… Són masa rutinaris i m’haurien cambiat l’aspecte de la Casa i he volgut que no hi hagués res fet de cara a la gent de fora, només millor comoditat a dins i això de no fer exibició no ho entenen, són americans… Els falten generacions de senyoriu, en una paraula.\nVoldria que aquest encare et trobés a Barcelona i que et segui si ja fosis a Sitjes. Em diu l’Antoni que t’ha consultat uns escrits que també m’envia a mi. Em trobo com tu, ara fa 57 anys, arreconats en un aparador de Cal Jorba, buscabes la manera de dirme que les cuartilles que amb tanta paciència llegies… eren impublicables. Encare recordo que parlaba de l’Ordre del desordre, cosa que més tard ha madurat com a visió del món, però que tu aleshores no podies publicar a JOVENTUT. El que m’envia Antoni no és pas impublicable, però li falta nervi i les bases que des del GÈNESI (de la Bíblia) no es poden omitir: Definir una situació –Crear un problema- Resoldrel. Després crec que ho fa castellà castellà o català del tot, però are li queda com si pasés la maroma. I cal veurer si s’escriu per un públic extens amb castellà o pel de casa en català. És clar que quant surti un llibre genial l’idioma ni compta, que tot hom s’apresa a traduir. Bé, plego, noi, que em criden per dinar i m’he escapat de la gent perquè asfalten de nou el carrer. Per molts anys, Joan, amb la teva esposa i fills i néts, que la salut no manqui i que jo ho vegi. Una abraçada. Teu.\n Es refereix a la mort per arma de foc de l’infant Alfonso de Borbón, germà de l’actual rei Joan Carles, el març de 1956, quan tenia 14 anys.


La Nostra Volta [Surfing 'n' Riding the World]: SURF SPOT #12: Pullay, CHILE\nSURF SPOT #12: Pullay, CHILE\nPullay: Aquest world class perfect pointbreak d’esquerres és conegut mundialment per la seva onada llarga que trenca perfecta sobre un fons de sorra poc profund. Moltes seccions ràpides i tuberes. Necessita poc swell per funcionar i aguanta por tamany.\nL’indret és una zona privada de càmping que s’ha de pagar per estar-hi però el titular de les terres és surfista i transmet bones vibracions.\nMolts surfistes en temporada alta, aigua semifreda i natura salvatge.\n[Ruta PANAMERICANA], [Surf Spots], * XILE, Surf Spots: CHILE


El Ple aprova per unanimitat la Llei de l'Agència de Salut Pública de Catalunya - Parlament de Catalunya\nEl Ple aprova per unanimitat la Llei de l'Agència de Salut Pública de Catalunya\nDimecres, 10 de juliol de 2019. Palau del Parlament\nUna imatge del Ple votant la Llei de l'Agència de Salut Pública de Catalunya\nVegeu la galeria d'imatges (14 imatge/s)\nEl Ple ha aprovat avui per unanimitat la llei que recupera l'Agència de Salut Pública de Catalunya com a organisme autònom, després que el 2014 va ser suprimida com a ens i integrada a l'estructura del Departament de Salut. La cambra també ha fet aquest matí la sessió de control al Govern i al president de la Generalitat.\nLa nova llei, la primera impulsada pel Govern que ha arribat al debat i la votació finals aquesta legislatura, crea l'agència com a organisme autònom administratiu adscrit al Departament de Salut, amb personalitat jurídica pròpia, autonomia administrativa i financera i plena capacitat d'obrar en l'exercici de les seves funcions de promoció, vigilància i protecció de la salut i de prevenció de la malaltia, funcions que són recollides al text de manera especificada.\nLa iniciativa estableix el Consell Rector com a màxim òrgan de govern de l'agència, un òrgan col·legiat que inclou representats dels ens locals i de diversos departaments. Així mateix, entre altres aspectes, el text també regula el Consell de Participació i el Consell Assessor de Salut Pública de l'agència i l'organització territorial de l'ens, i estableix que ha d'entrar en funcionament en el termini d'un any a comptar de l'entrada en vigor de la llei i que a la ciutat de Barcelona n'assumeix les funcions l'Agència de Salut Pública de Barcelona.\nEl text aprovat incorpora disset esmenes tècniques, que, entre altres aspectes, inclouen modificacions a la Llei 8/2009, del 22 d'octubre, de salut pública. Les cinc esmenes que mantenien vives els grups, quatre Cs i una CatECP, han estat rebutjades.\nGemma Espigares (ERC) ha explicat, com a relatora, els treballs de la ponència en la tramitació parlamentària de la iniciativa, i en nom dels grups i subgrups han intervingut en el debat Jorge Soler (Cs), Josep Riera (JxCat), la mateixa Espigares, Assumpta Escarp (PSC-Units), Marta Ribas (CatECP), Vidal Aragonés (CUP) i Santi Rodríguez (PPC).\nEl ple ha començat amb la sessió de control, en què el president de la Generalitat, Quim Torra, ha respost les preguntes que li han formulat Lorena Roldán (Cs), sobre les mesures del Govern per combatre la pobresa; Albert Batet (JxCat), sobre com "l'independentisme i Catalunya" han d'afrontar la "nova onada de repressió a Catalunya"; Sergi Sabrià (ERC), sobre "l'oportunitat de demostrar que estem tots a l'alçada", per "enfortir totes les institucions del país" i "combatre la repressió"; Miquel Iceta (PSC-Units), sobre la prevenció d'incendis com el de la Ribera d'Ebre i el rescabalament als afectats; Jéssica Albiach (CatECP), sobre els atacs xenòfobs contra els centres d'infants i adolescents no acompanyats, i Alejandro Fernández (PPC), sobre el fet que la justícia europea denegués a Carles Puigdemont i Toni Comín prendre possessió de l'acta com a eurodiputats en la sessió constitutiva del Parlament Europeu.\nAbans, els consellers ha respost les preguntes dels grups, sobre la prevenció d'emergències i els plans i mitjans per fer-hi front, l'emissió de documentals a TV3 (Cs), la coordinació postemergència en l'incendi de la Ribera d'Ebre, l'acompanyament institucional dels menors sense referents familiars, el pagament de la paga extra del 2013 als treballadors de la Generalitat (JxCat), l'impacte pressupostari de projectes privats, els plans del Govern relatius a l'acció exterior (ERC), el canvi climàtic (PSC-Units), les dades d'increment de la pobresa i les polítiques socials del Govern (CatECP) i el programa Esfer@ (CUP).\nAquest matí la cambra ha substanciat també la primera interpel·lació de l'ordre del dia, sobre les instal·lacions i els accessos al ports (JxCat). Els consellers respondran entre aquesta tarda i demà al matí la resta, sobre la prevenció i l'extinció d'incendis, les accions del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació amb relació a la gestió del territori (PSC-Units), la Catalunya rural (CatECP), la prohibició de les operacions de rescat a la Mediterrània (ERC), les delegacions exteriors, els problemes de mobilitat (Cs) i els menors no acompanyats (PPC).\nEn aquesta sessió, els diputats Ferran Pedret (PSC-Units) i Anna Caula (ERC) han delegat el vot, respectivament, en la portaveu i el president dels seus grups, Eva Granados i Sergi Sabrià, i Raül Romeva ha designat Sabrià perquè exerceixi els seus drets parlamentaris.


Maria conclou el mural dedicat a la dona pagesa i el projecte Maria Reflexiona – Sa Plaça\nAmb motiu de la clausura del projecte Maria Reflexiona, es va inaugurar el Mural participatiu creació de l’artista Joan Aguiló a la plaça del Mercat. L’acte inaugural fou a càrrec de madò Catalina i madò Esperança, dones pageses i filles de la dona pagesa que ha servit de inspiració pel Mural. No hi mancà la veu i la música dels Sonadors de Jotes i Mateixes, a més de la música i art den Rafel Swing. I per acabar, dinar de fideus de caseta.\nMaria Reflexiona ha estat una iniciativa de la Fundació Vicente Ferrer i el teixit associatiu del poble, per crear un espai de reflexió i de diàleg sobre el paper de les dones a les zones rurals.\nEn aquest article:Maria de la Salut


Castelló, la destinació dels rockadictes\nPublishing date 15/10/2013\nSi eres rockadicte i et va l’estètica vintage, aquest cap de setmana Castelló és la teua destinació perfecta perquè podràs gaudir de bandes que recorden The Who, Beatles, Led Zeppelin o Rollings Stones. El Sixtiesrockcastellón és una cita ineludible per als amants de la bona música, seguidors de l’estètica dels seixanta i amants de l’art, la moda i els vehicles antics.\nEl Sixtiesrockcastellón és un festival de música underground que se celebra del 24 al 26 d’octubre en l'Auditori i Palau de Congressos de Castelló, un espai avantguardista que s’adapta perfectament a la trobada musical més roquera de la ciutat. Un festival amb una essència marcada per l’estètica sixties on la música rock té especial protagonisme donant pas a forts mestissatges rock- soul o garatge-psicodèlia. Els amants de la música de qualitat i d’una bona posada en escena estan d’enhorabona perquè durant tres dies podran cantar i ballar al ritme de bandes com The Dealers, Suzy & los Quattro, Cinnamon o The Electric Ones.\nI si a més el que et va és l’estètica dels anys cinquanta, seixanta i setanta, podràs veure i comprar roba i accessoris retro en un divertit mercat ambulant, o veure circular cotxes vintage i les vespes pels principals carrers de la ciutat i per la platja. Després de cinc edicions el Sixtiesrock s’ha consolidat en el panorama musical com a cita ineludible per als amants de la bona música en directe. La festa de benvinguda tindrà lloc en la sala Four Seasons i les actuacions seran el divendres 25 i dissabte 26 en l'Auditori de Castelló.


Catalunya va liderar la inversió estrangera directa a Espanya tot i caure un 17%\nEls projectes amb fons estrangers van créixer un 32% a nivell estatal\n2 min. Barcelona 04/06/2019 17:24\n651x366 Les inversions en empreses digitals, com les que es troben al districte 22@ barceloní, són una de les causes de la pujada a nivell espanyol Les inversions en empreses digitals, com les que es troben al districte 22@ barceloní, són una de les causes de la pujada a nivell espanyol\nCatalunya va tornar a ser la comunitat autònoma amb més projectes amb inversió estrangera directa el 2018, tot i experimentar una caiguda del 16,9% respecte a l'any anterior, segons un informe elaborat per la consultora EY.\nCatalunya va liderar amb 108 iniciatives amb inversió estrangera directa, 22 menys que el 2017. En segon lloc es va situar Madrid, que va passar de 31 a 82 projectes, un creixement de gairebé el 165%. A més distància, Andalusia va passar de 33 a 30 iniciatives, mentre que el País Valencià va pujar de 8 a 19.\nLa inversió estrangera directa inclou totes les inversions fetes per empreses estrangeres en projectes empresarials a Espanya o companyies espanyoles, sense comptar la simple inversió en actius financers (com accions o bons).\nEn total, la inversió estrangera directa a Espanya va augmentar un 32% respecte al 2017, després d'una caiguda d'un 23% aquell any respecte al 2016. "El creixement ha estat motivat per un significatiu augment de les iniciatives en el sector digital", segons l'estudi. En aquest sector, les inversions directes es va duplicar fins a arribar als 70 projectes. Els sectors del transport, la logística i les finances també van créixer.\nLa inversió estrangera directa va caure un 4% a tot Europa. Malgrat el Brexit, que va ser un dels motius per explicar la davallada del 13% de la inversió directa, el Regne Unit va continuar sent el país europeu amb més iniciatives amb participació de fons estrangers, seguit per França, Alemanya i Espanya. La caiguda al Regne Unit "es va deure principalment a una reducció del 35% dels projectes manufacturers", explica l'estudi. A més, "el nombre de noves seus corporatives establertes al país es va reduir a la meitat", afegeix.\nBarcelona cau en el rànquing\nBarcelona va passar del setè al novè lloc en el rànquing de ciutats europees més atractives per als inversors estrangers, també elaborat per EY. La capital catalana va ser elegida per un 6% dels enquestats, dos punts menys que el 2017. La classificació la lidera París, amb un 33%, seguida de Londres i Berlín, amb un 25% i un 24%, respectivament. Madrid va obtenir un 8%. "Les empreses globals busquen ciutats on el sector privat, els legisladors, les universitats i la comunitat financera aconsegueixi desenvolupar un ecosistema empresarial eficaç", assenyala l'estudi.


Jaume Monzó: “Si un adolescent es reconeix com a botxí en un cas d’assetjament, tenim molt avançat" | editorsvalencians.com\nJaume Monzó: “Si un adolescent es reconeix com a botxí en un cas d’assetjament, tenim molt avançat"\nL’any 2014, Jaume Monzó (Font d’En Carrós, 1971), professor de secundària i antic coordinador d’EL TEMPS, sorprenia amb ‘En línia’ (Sembra Llibres), una proposta per a joves construïda a través de missatges, reflexions i diàlegs que reproduïen el llenguatge de les xarxes socials i que va tindre una bona acollida. Monzó, qui també ha fet narrativa infantil, repeteix experiència per a adolescents amb ‘Sense connexió’, una mena de reactualització tecnològica i temàtica de la novel·la anterior, abordant temes com l’assetjament o la identitat sexual. Una proposta que, com a docent, Monzó considera eficient a l'hora de portar a un altre tipus de lectures.\n-Supose que el plantejament del llibre Sense connexió és producte de la bona experiència amb la novel·la anterior.\nSí, la cosa és aquesta. De fet, Sense connexió és un encàrrec que em fa l’editorial. En línia va fer sis edicions i ha tingut una trajectòria en la divisió en la qual juguem acceptable, una bona acollida, però el tema xarxes es quedava obsolet per continuar optant al mateix target. Aleshores, l’editorial m’encarrega Sense connexió amb la idea de continuar explorant el mateix concepte. Hem aprofitat la remor d’En línia i la primera edició s’ha esgotat en només dos mesos, des que va eixir al setembre.\n-En línia ja ha envellit?\nClar, quan vam fer l’aposta sabíem que En línia podia envellir, perquè encara apareixen SMS, com a llenguatge modern. En la primera versió, de fet, apareixia My Space. I hi havia molt de Facebook però no estava encara Instagram. Calia actualitzar el format, perquè als adolescents se’ls quedaven obsoletes determinades coses.\n-El procediment funciona narrativament, supose que entre els joves fa d’esquer, però la proposta és eficient com a trànsit cap a un altre tipus de lectures?\nSí. En el meu centre, en el pla lector, no marquem llibres de lectura, sinó possibilitats de lectura. I el format aquest, i molts altres, serveix perquè els alumnes es lleven de sobre el prejudici que els llibres que posen a l’institut són avorrits. És un obstacle que hem de superar els docents de valencià si volem fomentar la lectura.\n-I quan salten a una proposta més convencional, aleshores què passa?\nBé, cal crear hàbit lector. De tota manera, la idea que tenia, més que proposar una tesi, era jugar jo amb la llengua i les possibilitats. Què es podia fer amb el format epistolar, diguem-ne, prescindint del narrador. Tampoc pretenc ensenyar res.\n-Una cosa difícil en la proposta és trobar l’equilibri entre la llengua estàndard i la destrossa que fan els adolescents del llenguatge a les xarxes. Com es resol això?\nAquesta és la veritable tesi del llibre: la precisió dona claredat al discurs. Si tu vols dir una cosa, digues aquesta cosa, no un altra. L’origen de tot plegat, la idea de fer En línia, sorgeix d’una discussió amb una neboda perquè no entenia els missatges que m’estava enviant. Es pot escriure bé adaptant el llenguatge a uns codis més juvenils i col·loquials, sense perdre el nord.\n-En connexió inclou un homenatge a Mecanoscrit del segon origen, de Pedrolo. Fa poc un docent m’explicava que aquesta novel·la ja no funcionava entre els estudiants.\nError! Entre els llibres que propose als meus alumnes hi ha el que podríem dir clàssics contemporanis. I una bona part dels alumnes de primer de batxillerat i alguns de quart d’ESO van triar Mecanoscrit perquè els va agradar allò de la distòpia. I no és que haja funcionat, és que ha funcionat moltíssim. El llenguatge quan parla del sexe, natural, els ha arribat molt, perquè estan acostumats a un llenguatge edulcorat. La narrativa juvenil ha tendit a edulcorar determinades coses en benefici del missatge, mentre que Mecanoscrit està escrit en uns altres codis.\n-Els alumnes agraeixen que els tractes com a persones grans.\nAquesta és la cosa. Els alumnes de batxillerat tenen setze i dèsset anys, alguns tenen criteri, altres no en tenen cap. Però si els ajudes i els orientes, si fas una feina prèvia d’animació lectora, els resultats són sorprenents.\nRep les novetats d'El Temps al teu correu:\n-Sense connexió aprofita les noves tecnologies, en aquest cas els codis QR, per difondre la música en la nostra llengua. Com va sorgir aquesta idea?\nVolia despullar el text de tots els elements que no foren aquesta manera de comunicar-se, a través de WhatsApp, Instagram i Twitter, que tot i que comencen a no gastar-lo em servia com a fil narratiu. Però clar, quan vaig investigar Instagram em vaig adonar que allò era molt imatge, que tenia poc de text. I no volia fer un llibre de fotos. Al final, pegant-li voltes al tema dels stories d’Instagram, se’ns va ocórrer la possibilitat de crear una story animada amb música, que poguera ajudar a entendre la història però que no fora imprescindible llegir el QR. Una manera també de connectar amb el lector.\n-Un dels fils de la novel·la és la identitat sexual. En algun moment, la protagonista explica que li és més fàcil viure la seua homosexualitat a la ciutat que al poble. Això està basat en experiències personals?\nNo parla de cap persona en concret, però sí de moltes persones que he conegut al llarg de la meua vida, gent més gran que jo, més jove i fins i tot alumnes, que m’han explicat com han viscut els seus trànsits i identitats sexuals. Als pobles es diferent de les ciutats. Jo vivia al barri Russafa i allí és una cosa quotidiana l’homosexualitat visible. Vaig aprofitar aquesta dicotomia sense criticar el poble, simplement reflectint una realitat social.\nLlegir més: https://www.eltemps.cat/article/11898/entrevista-jaume-monzo


Un gos mossega un mosso al braç en una operació contra el tràfic de drogues | betevé Web\nRedacció btvnotícies dimecres 12 de juliol, 2017 , 16.38\nEls Mossos d’Esquadra van detenir sis persones en diversos domicilis del barri de la Marina de Port, on presumptament guardaven i venien la droga\nEls Mossos d'Esquadra han desarticulat un grup criminal dedicat al tràfic de drogues que actuava al barri de la Marina de Port. Aquest dilluns van detenir sis persones en diversos escorcolls acusades d'un delicte contra la salut pública, defraudacions de fluid elèctric i pertinença a grup criminal. En l'operació, que encara no està tancada, un agent va resultar ferit, ja que un gos de raça perillosa que estava en un dels domicilis examinats el va mossegar al braç.\nEn total, la policia va fer sis escorcolls en diversos domicilis dels carrers de l'Aviador Ruiz de Alda i l'Aviador Franco, al veïnat de Plus Ultra, que van permetre desactivar dos punts de venda on havia 200 grams de cocaïna, 240 d'haixix i cinc de metamfetamina. A més, també van desmantellar dues plantacions de marihuana que estaven amb la infraestructura preparada per mantenir un cultiu simultani de 200 plantes d'aquesta substància. També van trobar més de 10.000 euros en efectiu i van localitzar el pis on els detinguts amagaven la droga que posteriorment venien al gram en els punts de venda. Es calcula que tenien una afluència diària de 60 compradors.\nLa investigació va començar arran de diverses queixes dels veïns i d'agents de l'oficina de relacions amb la comunitat dels Mossos d'Esquadra que el mes d'abril van detectar que presumptament es traficava amb droga a prop.\nEn un dels escorcolls, un gos de raça perillosa va mossegar un dels agents a l'avantbraç esquerra i va haver de ser traslladat en un centre mèdic per administrar-li la vacuna antitetànica. En total, la policia va localitzar fins a set gossos en els diferents domicilis examinats, dels quals se n'han fer càrrec els veïns i els serveis municipals de la gossera.\ndroguesla Marina del Port VellMossos d'Esquadra


Els casos de càncer de mama augmenten, però també en creix el percentatge de curació\nAECC i Ajuntament de Palma pengen un gran llaç rosa a la façana de Cort\nMembres de l'Ajuntament de Palma i de l'AECC, al balcó de Cort. ISAAC BUJ\nPalmaEl nombre de casos de càncer de mama diagnosticats està augmentant, encara que la curació de la malaltia és possible en vuit de cada deu casos. Així ho ha indicat Javier Cortés, president de la junta balear de l'Associació de Lluita contra el Càncer (AECC).\nUn gran llaç rosa per commemorar el Dia mundial contra el càncer de mama, que se celebra dimecres, penja des d'aquest dilluns a la façana de l'Ajuntament de Palma. En l'acte, hi ha participat Cortés i la regidora de Sanitat i Consum de Cort, Antònia Martín, qui ha volgut "llançar un missatge de vida, de lluita i d'esperança per a les dones que pateixen aquesta malaltia i les seves famílies, perquè no estan totes soles".\nEl gran llaç penjarà del balcó de Cort durant tota la setmana. Cal recordar que el Programa de detecció precoç del càncer de mama, dependent de la Conselleria de Salut, en detecta més de cent casos a l'any a les Balears.\nDia mundial del càncer de mama 2016 AECC Javier Cortés


camera – idea.cat\nPetits tresors trobats\nData de l'entrada 18 març 2013\n4 comentaris a Petits tresors trobats\nHe tornat als encants , sempre es agradable passejar per el mercat i descobrir petits tresors.\nAquest dissabte hi hem anat hi he comprat algunes llanes per continuar amigurejant , i la sorpresa ha estat trobar unes càmeres antigues, no tenen a veure res l’una amb l’altre però les dues tenen el seu encant .\nQuan vaig arribar a casa vaig fer una investigació sobre cadascuna, una es una Kodak instamatic 100 aquí hi ha un link a la wikipedia per si en voleu més informació.\nL’altre és una Ultra Fex una càmera de fabricació francesa dels anys 40 , però aquesta està una mica malmesa li falta una de les rosques de dalt.\nLes càmeres antigues/velles son una de les meves altres aficions, encara en tinc d’altres ,ja us aniré explicant més coses.\nEtiquetes BCN, camera, fotografia, novetat


Carros de foc - Amb les Alforges\nTravessa per Setmana Santa al Parc Nacional d'Aiguestortes\nDistància recorreguda:63,77 quilòmetres\nAltitud mín: 1640 metres, màx: 2756 metres\nDesnivell acum. 4195 metres\nAquesta vegada ens ha costat decidir cap a on tirar. Per variar l'estat de la neu i la meteorologia ens han fet canviar varies vegades de ruta però finalment ens hem decidit per la famosa: CARROS DE FOC. Ja l'hem fet a l'estiu a peu però ara ens toca fer-la a esquis. La veritat és que la cosa canvia molt! A l'estiu el color verd amb els reflexes blaus dels llacs i a l'hivern molta tranquil·litat i l'experiència creuar per sobre tots aquells llacs que un dia havíem vorejat. Una travessa que val molt la pena que algun dia si no l'heu feta us animeu a fer-la.\nUna pinzellada d'informació, quatre fotos i el track de la nostra ruta ja que la resta es pot trobar fàcilment en la xarxa.\nLa època ideal per aquesta travessa és per Setmana Santa. En aquesta època els refugis estan guardats. També es pot fer fent nit a les parts lliures dels refugis si no estan guardats. Estan en perfectes condicions. Per exemple, Refugi Josep Maria Blanch té fins i tot microones per cuinar.\n<iframe frameBorder="0" src="http://es.wikiloc.com/wikiloc/spatialArtifacts.do?event=view&id=873162&measures=off&title=off&near=off&images=off&maptype=S" width="100%" height="400px"></iframe>\nEspot a Amitges\nAgafem les coses i marxem cap a Espot on deixem el cotxe al parking. Són les cinc de la tarda quan en calcem els esquis, comencem a enfilar la pista que ens porta cap al llac de Sant Maurici, deixem l'encreuament a l'esquerra que ens duria cap al refugi de Mallafré (1950m) i continuem el nostre camí fins arribar al refugi d'Amitges (2310m) passant per l'estany de Ratera. Arribem quan ja s'estava fent de nit. Una sopeta calenta ens reanima, al final del dia ha començat a nevar i fa fred.\nAmitges a Cavallers\nComença la rutina de llevar-se, esmorzar, pagar, posar les pells, cargar la motxilla i ens dirigim cap al port de Ratera de Colomers per baixar per una neu pols esplèndida fins als llacs, en creuem varis i arribem al refugi de Colomers (2100m) on descansem una estona i mengem alguna cosa. Continuem cap al Port de Caldes creuem uns quants llacs més i arribem al refugi de Ventosa i Calvell (2220m) on i passarem la resta del dia i la nit. Ha arribat l'hora de la cerveseta.\nCavallers a Llong\nLa mateixa rutina que ja no explico. Avui és un dels dies claus de la travessa ja que hem de fer el famós coll de Contraix, una munió d'esquiadors van en la mateixa direcció que nosaltres, alguns perquè també fan la travessa altres perquè van cap a La Punta Alta i el primer tram és comú. Fer el Contraix va ser una experiència divertida i gens difícil. Un cop passat comencem a baixar, neu força bona fins entrar el el bosc, on ens perdem i anem a parar al riu, ens toca remuntar per poder agafar el camí correcte i finalment arribem al refugi d'Estany Llong (2000m). Comença a nevar.\nLlong a Colomines\nLa rutina. Anem cap al també famós coll dels Gavatxos, avui ens hem llevat amb un pam de neu pols i no para de nevar, bufa el vent i el dia serà llarg. La nostra reserva ens diu que em d'arribar al refugi de Josep Maria Blanc però les condicions meteorològiques ens han fet perdre molt de temps, i creuar l'estany Tort, 25 minuts sota un sol infernal se'ns fa molt cansí, de manera que decidim quedar-nos al refugi de Colomina (2395 m) i demà serà un nou dia. Amb aquest canvi de pla s'ha de trucar a la neboda ..la mona aquest any arribarà amb unes hores de retard.\nColomines a Espot\nLa..Un passeig fins al refugi de Josep Maria Blanc (2310m) passant pel coll de Saburó. Arribem al refugi, els guardes ja estan tancant la paradeta, nosaltres ens despedim dels nostres companys que han decidit quedar-se un dia més a la part lliure del refugi, és la sort de ser valencians i tenir més dies de vacances. Agafem la pista que ens portarà de nou al parking, se'ns fa eterna, ja s'ha acabat la travessa i amb elles les vacances,.Després de cinc dies en ple contacte amb la natura, gaudint de la neu i de la companyia d'uns bons amics marxem tristos cap a casa. Ara però ens hem d'espavilar, no arribem a dinar per tant la mona ens l'haurem de menjar per a berenar. Sort que tinc una neboda molt comprensiva i sap que a vegades la tieta arriba tard! Un petó molt fort Mar.\nLa ruta la vem fer en sentit antihorari. Si es fa en sentit horari, es millor pujar pel coll de Gavatxos en contres de Coll de Dellui. Generalment la vesant sud de coll de Dellui està carregat de neu.\nSi no teniu tants dies, es pot fer la part sud o nord de carros. Podeu tallar pel Porterró d'Espot. La part sud hi ha menys gent que la part nord.\nCal reservar als refugis. Trobareu una central de reserves que ho podeu fer via web.\nPenseu que es una ruta hivernal, sempre un dia pot apareixer mal temps. De Llong a Colomina, que a l'estiu es fa en un matí, amb esquís, vem estar tot el dia obrint traça de la neu pols que va caure el dia anterior.\nSi "esteu forts" i voleu anar ràpid, podeu fer la ruta en 3 dies: Espot-Ventosa. Colomers-Ventosa. LLong-Espot.


Ajuntament de la Garriga/Reunió del Fons Català amb els ajuntaments\nÚltima revisió 26-10-2015 12:46\nEl Fons Català de Cooperació al Desenvolupament (FCCD) es va reunir amb ajuntaments (entre ells el de la Garriga) i altres actors de la cooperació el passat 23 d’octubre per explicar quin és l’estat de la qüestió en matèria de persones refugiades.\nDe moment ja s’han recollit 500.000 euros per derivar als projectes d’assistència en ruta als països en conflicte. En la trobada es va concloure que no es preveu que calgui recollir aliments, mantes o mobiliari, ni acollir famílies en cases particulars, ja que la primera acollida recaurà en les entitats que tenen encomanada per part del Govern central aquesta gestió.\nLes persones que vulguin contribuir a atendre població refugiada en ruta ho poden fer a través del compte que el Fons Català posa a la seva disposició.\nReunió fons català amb ajuntaments


Un gran brot en una empresa ebrenca obliga a fer 7.000 PCR a les escoles\nEl brot de Covid-19 a Padesa impulsa el cribratge massiu a tots els centres educatius de Tortosa\nLa majoria dels casos confirmats en escolars de la ciutat estan relacionats amb treballadors de l'escorxador pròxim\nRedacció 01/10/2020 15:01h\nUns 7.000 alumnes, professors i treballadors de tots els centres educatius de Tortosa seran cridats a participar en un cribratge per detectar casos asimptomàtics i tallar les cadenes de transmissió de Covid-19 arran del brot detectar a l'empresa Padesa. Les responsables dels departaments de Salut i Educació a les Terres de l'Ebre han anunciat la mesura, que començarà dilluns a l'escola de Remolins i s'allargarà dues setmanes, després de constatar que gairebé la totalitat dels positius a les aules de la ciutat estan relacionats, per via familiar, amb casos de treballadors de l'escorxador del municipi veí de Roquetes. El resultat de les PCR massives, apunten, permetrà obtenir una fotografia de la situació actual i actuar contra la pandèmia.\nEl cribratge començarà aquest dilluns i afectarà la comunitat educativa de 14 escoles, instituts i centres de formació d'adults, així com dos llars d'infants. En total, unes 7.000 persones —a banda de l'alumnat i el professorat, tots els treballadors dels diversos serveis d'aquests centres: tècnics, personal d'administració i serveis, monitors de menjador o servei de neteja, entre d'altres— seran cridades a sotmetre's a una prova PCR que requereix únicament un frotis nasal.\nEquips de Salut, Atenció Primària, l'ICS i Creu Roja —que aquesta setmana ha incorporat quatre efectius a les tasques— es traslladaran als centres per efectuar-les. Es buscaran espais oberts o els mateixos patis. L'escola de Remolins, amb dos grups aïllats en aquests moments, serà la primera, aquest pròxim dilluns.\nAquesta, juntament amb la Mercè, per la incidència registrada i el tipus de població escolar, amb un gran percentatge de famílies nouvingudes que tenen en l'escola un dels principals vehicles de comunicació i socialització, serà objecte d'un cribratge «ampliat», en el qual es convidarà a participar també als familiars dels alumnes. La participació en aquestes proves, recorda Salut, no suposa cap confinament preventiu fins l'arribada dels resultats.\nLes proves PCR s'efectuaran durant tots els dies laborables de la setmana a excepció dels dies 9 i 15, per la convocatòria d'una vaga de professorat, ni el 12 d'octubre, que és festiu estatal. En el cas dels instituts de l'Ebre o Dertosa, amb diversos centenars de persones, es podrien allargar diversos dies, segons ha reconegut Perelló. Està previst que finalitzin el pròxim 26 d'octubre.\nLa gerent de la Regió Sanitària de les Terres de l'Ebre, Mar Lleixà, que ha demanat la màxima participació per obtenir més informació que ajudi «a tallar cadenes i doblegar la corba», que al territori s'ha enfilat després de cas de Padesa. Aquesta és l'explicació del degoteig de casos detectat als centres educatius de la ciutat durant la setmana.\nDe fet, al voltant del 98% dels casos positius detectats en alumnes del Baix Ebre i el Montsià, amb 21 grups escolars confinats, vuit dels quals a Tortosa, tenen el seu origen en el brot de Padesa, segons han confirmat la directora dels serveis territorials d'Educació, Montse Perelló. L'alcaldessa de Tortosa, Meritxell Roigé, ha recordat que tot i que l'escorxador es troba al terme de Roquetes, «molta gent que hi treballa resideix a la ciutat de Tortosa».\nEn aquest sentit, i malgrat l'elevada incidència, la responsable d'Educació ha apuntat que, finalment, no ha estat necessari aïllar més grups perquè, en «molts casos», les mateixes famílies de treballadors de Padesa van seguir el consell de confinar preventivament els seus fills si tenien símptomes o abans de conèixer els resultats. «S'ha notat aquesta prevenció», ha subratllat. A l'espera de les dades actualitzades d'aquest dijous, el brot de Padesa ha afectat unes 237 persones, disset de les quals són contactes directes de positius, familiars principalment. Cap dels casos, però, ha requerit ingrés hospitalari fins aquests moments, segons ha remarcat Lleixà.\nMés enllà de la informació epidemiològica concreta, l'objectiu del cribratge és també aconseguir obtenir una «foto de la situació» actual de cada centre, com a forma també de «tranquil·litzar» la comunitat educativa sobre l'estat d'afectació de la pandèmia en cadascun dels casos.\nConselleria de Salut salut Tortosa Coronavirus


El passat dimecres, 4 d’abril els alumnes de les classes dels ocells i de les girafes vam anar d’excursió al Turó d’en Caritg. Vam esmorzar en una esplanada on també vam tenir temps de jugar: a fet i amagar, a l’un, dos, tres pica paret, a escalar el tronc d’un arbre, a pilla pilla, etc. Més tard vam pujar a un mirador on hi ha una vista privilegiada de tota Badalona. Durant la sortida vam recollir tota mena d’insectes i els vam posar en uns pots lupa per estudiar-los a les classes. Ens va fer un dia genial i ens ho vam passar fe-no-me-nal… I tot això al costat de l’escola!\nSORTIDA A LA BIBLIOTECA DE LLOREDA\nEl passat dijous, 15 de febrer els alumnes de la classe dels Ocells i de les Girafes hem anat a fer una visita a la Biblioteca de Lloreda. Allà ens esperava l’Elena que ens ha acollit i ens ha explicat com estava organitzada la secció infantil. Ens ha explicat tot el que podem trobar a la biblioteca a més a més de contes: cedés, deuvedés, revistes, etc. Després l’Elena ens ha llegit el conte d’un punt, que es deia Un Llibre, amb el qual hem jugat i gaudit molt. Hem acabat la visita mirant contes al nostre ritme. Ens ha agradat molt la visita. Gràcies, Elena!\nEls/Les alumnes de sisè expliquen contes de titelles als companys i companyes de P4. Els contes són pensats i creats per ells/es després de moltes estones de dedicació, acords, esforç i il·lusió. Felicitats a tothom!\nEl dimarts, 17 d’octubre els alumnes dels Ocells i de les Girafes vam anar d’excursió al Parc del Montnegre i el Corredor per celebrar la tardor.\nDesprés d’esmorzar vam rebre a la Fada de la Tardor que ens va explicar molts secrets d’aquesta estació. Amb diferents tallers amb el Joel, la Vero i la Helen hem après els sons de la tardor, els fruits de la tardor, els animals de la tardor i també els seus colors.\nL’estona més divertida va ser quan ens van pintar la cara amb els diferents animals de la tardor: llebres, porc senglars, esquirols, guineus, mussols, etc.\nEns ho hem passat d’allò més bé. Ja tenim ganes de tornar a sortir…\nEls nens i les nenes de P4 ja han triat el nom de la classe i que serà el nostre pojecte.\nP4A ha triat els ocells i P5B les girafes.\nEls infants estan molt encuriosits i motivats per aquests animals.\nLes mestres de P4 aprofitem per desitjar-vos un BON CURS!!!!!!


Croniques del Bernat: 2009\nEl sumo de competició\n11 comentaris Publicat per Bernat Agullo a 18:45\nBuf, ara ho he mirat i sembla que fa un mes i mig q no actualitzo el blog --- i no se si es un bon senyal o no, pero si no l'he actualitzat be deu ser per algun motiu. El mes probable es q no tingues massa a dir, o no tingues el temps per dir-ho\nSigui com sigui ara tinc temps i una historia per explicar, la d'ahir, q finalment i dpres de ser prop de 4 anys i mig al japo, vam anar a veure sumo, sumo de veritat, de competicio vaja.\nI es q estem de competicio. Ahir vaig aprendre bastant sobre el mon del sumo, es veu q fan 6 competicions a l'any, 3 de les quals a tokyo i les altres tres (intercalant) a nagoya osaka i fukuoka. Cada una d'aquestes dura 15 dies i cada lluitador fa una lluita diaria, pero de lluitadors n'hi ha piles. A quarts de nou del mati els mes pelacanyes es comencen a estocinar i poc a poc va pujant el nivell. A partir de les 3 o les 4 de la tarda la cosa ja es mes seriosa i es quan la gent omple l'estadi de gom a gom. Avui ho hem estat mirant per la tele i ensenyaven imatges de fa uns 60 anys i mes i la veritat es que ben poc ha canviat. L'entrada de la televisio va eliminar unes columnes que hi havia a cada cantonada del ring i diria q va fer pujar una mica el sostre que aguantaven les columnes (ara s'aguanta amb uns cables des sostre de l'estadi)\ndoncs aixo que la cosa es va animant, i l'ambient es la meitat de la festa. Veure gent (mes aviat gran) cridant ailladament el nom dels lluitadors apunt de batres es ben interessant. Tambe em va sorprendre el sistema q tenen pels sponsors; enlloc de penjar pancartes i histories, el q fan els esponsors es donar una quantitat per un combat concret (un colega va dir q eren 10.000 yens, pero possiblement hi hagi algun altre cost ja q em sembla bastant economic), aleshores abans de comencar el combat uns xavals amb una especie de bandera de l'esponsor fan una volta al ring, quants mes donatius mes xavals amb la bandera. Aixo acaba de animar l'ambient. El millor del cas es que els calers van pel que guanya el combat, que se'ls emporta amb metal.lic del ring (aixo si amb sobres immaculats).\ntambe te forca gracia el comencament dels combats per cada divisio, tots els lluitadors de una de les dues bandes (separen els lluitadors --pel q sembla arbitrariament-- entre est i oest, la banda de l'estadi per on surten) i es poen en rotllana al voltant del ring mirant cap enfora pero guarnits amb una especie de davantals brodats tremendos. (quan entra l'ultim, i mes crack, es giren tots cap al mig fan uns gestos i tornen a baixar en l'ordre que han vingut)\nReament fan patxoca. Aquesta vegada, apart dels de Mongolia i el Bulgar, tb hi havia lluitadors de Georgia i Estonia. Suposo q nomes els q son realment forts es prenen la molestia de venir fins al japo, pero realment els forasters arrasen bastant.\ncomparat amb els entrenaments que he anat a veure un munt de vegades amb amics i familia quan venen pel japo, aquesta vegada estavem naturalment mes lluny, pero els lluitadors s'hi feien molt mes q als entrenaments! A mes quan vam arribar a l'estadi vam fer la pirula de quedar-nos a les escales que hi ha a banda i banda del passadis d'entrada dels lluitadors fins q ens van fer fora educadament --- no eren cracks pero veure'ls de tant aprop tb va ser diveritt --- tb ens va permetre veure de ben a la vora la fraccio de la societat japonesa prou fanatica per pagar el preu d'aquella zona --- pel q sembla uns 150 euros per seient, pero amb el tema q has de comprar els 4 seients que hi ha per "llotja" uns espais separats sobre un tatami, amb els 4 coixins per seure (els Zabutons). Els coixins aquests tenen el valor afegit que si en l'ultim combat el numero del sumo (el Yokozuna) perd, aleshores tothom llança el coixi --- com una mocadorada en el futbol, no tenim massa clar si com una esbroncada al yokozuna o un aplaudiment al que l'ha tombat. En tot cas el yokozuna ahir no va perdonar (i de fet avui tpoc) i s'ha esbandit dels oponents amb bastanta celeritat i va fer la cerimonia de clausura amb un basto llarg i mig corvat\nbe, veig q l'enrotllada ja es considerable, aixi que paro --- nomes l'apunt que tb hi havia el Marti Pasqual company de l'etseib q esta 3 mesos currant pel japo ---- ni q volgues podria seguir el ritme fiestero (i karaokero) q es porta entre mans els caps de setmana, pero farem el q podrem :D\nCaminant de casa a shinagawa\n2 comentaris Publicat per Bernat Agullo a 16:08\nahir ens vam aixecar i feina un dia molt xulo, pero no teniem cap compromis, i de fet cap idea de q fer amb el dia... Pensant pensant, i aprofitant q era primer de mes (i els cines valen nomes 1000 yens, enlloc dels 1800 habituals) vam decidir anar a veure una pel.li --- BOLT (tinc una debilitat per les pel.lis d'animacio 3D, ho reconec). Be, el cas es q la feien a Shinagawa, que es a una parada de l'estacio de casa Nishi-Oi --- pero es una senyora parada, es a dir, el tren esta corrent entre 5 i 10 min entre les estacions...\ni la machiko va dir, anem-hi caminant! al principi vaig pensar q era una bestiesa, pero dpres em vaig alegrar d'haver-ho acceptat --- va ser una gran passejada i vam descobrir un munt de llocs interessants no pas gaire lluny de casa\naqui teniu les fotos q vaig fer amb l'iphone\npero el q us recomano es q us mireu les fotos tal com es van anar fent -- sobre un mapa :)\nvam acabar un pel cansats aixo si :)\naquests japonesos son uns catxondos...\n3 comentaris Publicat per Bernat Agullo a 17:13\nfa molt q no explico res del q faig i deixo de fer, mes q res pq estic en una especie de limbo (es pot dir en catala?) estrany... la idea a curt termini es intentar trobar una feina a bcn i tornar amb la machiko, pero vist com esta el pati a bcn de moment estic al japo, on la uni esponsoritza unes practiques, que un colega de la uni per caritat humana em deixa fer a la seva micro-empresa (soc el segon --i ultim-- in the line of command).\ntotal que com qualsevol cosa q te a veure amb la uni hi ha una pila de papers necessaris amunt i avall...\ntants, que per assegurar que soc jo qui els omplo m'han demanat (aquesta vegada sense excepcio possibe) que em faci un segell per firmar els documents... si, ja se q es contraintuitiu, pero es el q hi ha -- t'has de fer un segell si o si. Molt mes segur q una firma. O molt mes japones, en tot cas. Total que avui he anat a una botiga on en fan (es tota una industria, tenint en compte q tots els japonesos en tenen 2 -- un de super-serio q nomes fan servir per coses com l'hipoteca i de similar calibre) i un de mes casual per la resta de documents (incosos els rebuts de quan et porten un paquet a casa o similars). En fi, que he entrat alla i ja pensant q em titllarien de "nom-llargut" he demant un segell amb el primer cognom en katakana アグリョー . Evident he demant el segell mes tirat q tinguessin, pero clar, aquest no el tenen en cataleg (quines coses) i l'han de fer --- aixi q dels 100 yens q et pot costar un Watanabe o Tanaka, hem passat als 1800 i escatx dels segells fets per encarreg de 10 mm. Pero quan he escrit el nom, la dona ha comptat els caracters i diu, hmmmm, deixa-m'ho confirmar (els japonesos ho confirmen tot). I zas, q en el de 10 mm 5 caracters no hi entren ni p'atras, pero que en el de 12mm alguna cosa faran .... aleshores ja ens n'anem als 2400 yens, per un segell ben simple, de fet haure de comprar una caixeta d'aquelles de tinta vermella per poder firmar --- hi ha segells mes sofisticats q ho porten integrat i pots anar segellant com un vicios sense perill q se t'acabi la tinta (be, tot te un limit suposo )\nen fi, pero la conyeta principal dels japonesos son les vacances...\nels de la uni m'han enviat una pila de documents que cal omplir en cas q volguem fer "vacances". Entre cometes, pq de fet si estas malalt pels japonesos estas fent vacances i es descompten del mateix lloc, t'agradi o no. Aixi q si estas refredat el millor es amagar la tos i fer-te el fort, no fos cas q t'enviin a casa (q ho fan) Descansa home! torna quan et trobis millor, que la salut es el primer! Te pebrots el tema. En fi, doncs q aquests de la uni han enviat tots aquests papers, complementats amb exemples de com s'han d'omplir (aixo tb ho he vist per . primera vegada aqui al japo em sembla) i atencio atencio, q hi ha un exemple de vacances d'estiu (!!!!) Fa aixi:\nDel dia 13 d'agost a les 8:30 del mati a dia 14 d'agost a les 17:30 de la tarda\nparaula d'escolta q no m'ho invento!\nEvidentment hi ha una casella per indicar si l'empresa ha donat permis o no, etc etc. Aix... En fi, suposo q no esperen q torni a la feina a partir del les 17:30 i acaba resultant en 4 dies seguits (!) de vacances --- qui es pot queixar? Amb una mica de sort en tens prou per 3 o 4 paisos europeus :D\nsi es q son uns catxondos...\n3 comentaris Publicat per Bernat Agullo a 19:17\n7 comentaris Publicat per Bernat Agullo a 00:07\noju el segon 30\ni aqui les fotos del dia\nsuposo q hauria de tenir alguna cosa consistent a dir, pero francament nomes se m'acut allo de tot va be si acaba be...\n(ah -- com s'endevina amb el video la cerimonia ha estat un toston considerable... )\ntb per primer any ha fet un temps divers (sobretot fred) i els cirerers no estaven completament florits, pero quasi millor, que agantin al maxim que hi ha una ocasio properament que s'ho mereix :)\n3 comentaris Publicat per Bernat Agullo a 16:49\n3 comentaris Publicat per Bernat Agullo a 22:50\n6 comentaris Publicat per Bernat Agullo a 22:47


DE BOCA A ORELLA: La web som tots nosaltres\nLa web som tots nosaltres\nEm passa Ana Ovando un vídeo* que podríem titular "Nosaltres som la web" on s'explica amb tota mena de detalls com està canviant la web i les característiques de la web 2.0 que vull compartir amb tots vosaltres perquè analitzem en què afectarà la web col·laborativa en la nostra pràctica docent. Si ens prenem seriosament la nostra professió i confiem em l'ajuda de les TIC per a compartir, estarem fent tot açò:\n- Cada vegada que etiquetem (recordeu els "tags") una informació en la xarxa estem ensenyant a la màquina a compartir.\n- Cada vegada que utilitzem un hipervincle o enllacem una informació estem divulgant una idea.\n- La web no és només enllaçar informació és posar a treballar conjuntament persones. La màquina som nosaltres.\n* NOTA: si voleu veure altres vídeos que hem seleccionat sobre temes didàctics entreu ací>>>\nPublicado por antoninavarro en 19.6.07\nEtiquetas: web 2.0, web educativa


COMUNICACIONS – 8 Jornades d'Artteràpia en Educació, Salut i Comunitat\nPresentació 1 – A càrrec d’Anna Tort\nArtteràpia i salut emocional amb adolescents a l’Institut Barcelona Congrés\nDe l’exclusió a la integració emocional. Presentació del treball realitzat en Artteràpia amb el Consorci d’Acció Social de la Garrotxa. Joves en centre obert en risc d’exclusió social.\nUna experiència en Artteràpia amb arts corporals amb pacients amb poliartritis reumatoide\nClara Breuil Actriu, ballarina, directora d’escena, coreògrafa, i artterapeuta, Clara Breuil es forma en la dansa clàssica, contemporània i en l’art dramàtic al Conservatori de Grenoble, i a l’Acadèmia Princesse Grace, Muntanya Carlo (Marika Besobrasova). Treballa en diverses companyies de dansa i de teatre a França i altres països. Té trobades importants que impacten en el seu treball, com amb Murray Louis, Carolyn Carlson, Suzanne Linke, Mirjam Berns i Serge Poncelet, del Théâtre du Soleil. Participa en varies creacions del Festival de Avignon (Cia. Alain Bertrand, Carlo Boso) i amb altres companyies d’universos variats (dansa, teatre, clown, màscares, poesia). Després d’haver-se format en arts plàstiques, en cant, es forma en Pedagogia de la dansa i del teatre (CND Lió), en Direcció d’actors amb Philippe Delaigue, i en Escriptura amb Pauline Sales (CDNDA) i Pascale Henry entre uns altres. Clara Breuil desenvolupa el seu treball entre l’escriptura, teatre i dansa , sobre temes com la fragilitat, l’alteritat, el quotidià. El seu llenguatge juga amb les arts visuals i sonores, a la recerca d’una poètica singular. D’aquest univers dóna tallers, presenta lectures musicals i creacions amb artistes professionals com amateurs, amb o sense discapacitat. Clara Breuil també és Artterapeuta Titulada de la Universitat de Medicina de Grenoble. Allà imparteix classes pel DU d’Art-thérapie, Diploma Universitari, i forma part de l’equip pedagògic del Màster d’Artteràpia de la Universitat de Girona.\nPresentació 7 – A càrrec de Meritxell Arellano: Adolescents que cursen l’Educació Secundària Obligatòria en un PDC –Projecte de Diversificació Curricular– Escola La Salle Santa Coloma de Farners\nSuperart, un taller de suport emocional a l’aprenentatge des de l’artteràpia\nEs presenta SuperArT, un taller de suport emocional a l’aprenentatge des de l’Artteràpia, que fa quatre anys que s’està portant a terme, a La Salle Santa Coloma de Farners, emmarcat en un Projecte de Diversificació Curricular. És un taller que permet als alumnes treballar des d’una altra perspectiva, utilitzant materials artístics, per ajudar-los a millorar a nivell personal i, paral·lelament, a nivell acadèmic, el que suposa un gran recurs per a l’alumne i a l’hora per una escola amb diversitat d’alumnat.\nPer presentar aquest taller es farà de la mà de l’Andreu, un adolescent de 16 anys, que va formar part del grup de SuperArT, durant dos anys, i que té una família desestructurada i arrossega problemes conductuals i emocionals. És un noi que no accepta l’autoritat i presenta hàbits perjudicials per a la salut, actituds apàtiques i rebels amb l’entorn, agressivitat amb els companys conductes delictives i baixa autoestima.\nArellano Rodríguez, Meritxell. Artterapeuta (membre professional de GREFART) i professora de secundària. Màster en Artteràpia, psicoteràpia per l’art i formació psicosocial per la UPF. Postgrau en Formació Psicosocial; Adquisició d’Habilitats en Grup: Lideratge, Consultoria i Direcció per la UPF. Postgrau en Artteràpia per Metàfora. Llicenciada en Belles Arts per la UB. Trajectòria professional: La meva experiència en Artteràpia ha estat amb nens i adults, però sobretot amb adolescents. He treballat en format individual i grupal, sobretot en l’àmbit escolar (des de 2013 fins a l’actualitat), en l’àmbit oncològic i amb persones en risc d’exclusió social. Girona. meriarerod@gmail.com\n– A càrrec de María del Río Diéguez, artterapeuta. Dones i violència de gènere. Un abordatge artterapèutic per a la salut des d’una perspectiva de gènere.\nEl treball que es presenta part de l’experiència de treball amb dos grups de dones a la Comissió per a la Recerca de Maltractaments a Dones (CIMTM).\nDesprés d’observar la forma en què havien fracassat propostes anteriors en el mateix entorn, es planteja la conveniència d’ajustar-se més a les necessitats emergents de les dones, utilitzant un enquadrament i dispositiu en el qual puguin trobar una mica de si mateixes en el procés de creació.\nEns preguntem per com treballar per al desenvolupament d’una forma d’estar més flexible i creativa, que doni opcions a l’aparició de noves perspectives, es qüestioni els imperatius de gènere, promogui diferents preguntes vitals i, en definitiva, serveixi de suport per generar ‘esperança de canvi’ com a recurs personal.\nD’aquesta forma es va generar un teixit metodològic centrat en l’experiència creadora com a element de sosteniment (holding), integració i maneig emocional; dirigit al desenvolupament de recursos de mentalització, que permetés l’abordatge d’aspectes com: el ‘autocuidado’, el desig de ser estimada, els valors nuclears i la dependència.\nMaría del Río Diéguez. Artterapeuta i professora de la Universitat Autònoma de Madrid (UAM).\nResponsable del Taller d’Artteràpia del Hospital de Día de Psiquiatría del Hospital Universitario Puerta del Hierro Majadahonda des de l’any 2002.\nCol·labora amb el Servei de Psiquiatria del Hospital Universitario La Paz, desenvolupant programes de Artteràpia i MSC en Dolor Crònic i Trauma Complex, des de l’any 2013.\nCol·labora amb la Comissió per a la Recerca dels Maltractaments a Dones, desenvolupant Tallers d’Artteràpia enfocats en la integració i maneig emocional, des de l’any 2014.\nActualment, col·labora amb Institucions Penitenciàries desenvolupant projectes d’arteteràpia amb Dones Preses, dintre del programa “ser Dona” del Centre Penitenciari Madrid V a Soto del Real, Madrid.


De la masia de Can Quitèria, a un equipament cultural de ciutat | Partit Demòcrata Europeu Català Sant Cugat\nInici / De la masia de Can Quitèria, a un equipament cultural de ciutat\n“És un projecte de passat, de present i de futur”. Així ha presentat el projecte de recuperació de la masia de Can Quitèria, la tinenta d’alcalde de de Cultura, Coneixement i Promoció de la Ciutat, Carmela Fortuny, a la visita que ella i el tinent d’alcalde d’Urbanisme, Mobilitat i Habitatge, Damià Calvet, han fet a les obres de recuperació d’aquest equipamient públic.\nFortuny ha destacat que es tracta d’una “masia que és patrimoni de la nostra ciutat i que volem preservar”. És un projecte que compta amb “un passat, ja que podem recuperar el què pasava en aquesta masia”, amb un present on tenim una sèrie de necessitats actualitzades que ens demana la ciutat, i també en un futur, perquè volem que estigui dedicat a la recuperació de l’escola catalana del tapís, amb figura internacional de Grau-Garriga”. A més, cal recordar que “estem en ple procés de reflexió del Pla d’Equipaments i tenim molt clar que aquest equipament ha d’estar dedicat a la cultura”, ha afegit Fortuny.\nPer la seva banda, Damià Calvet ha manifestat la clara voluntat perquè “Can Quitèria recuperi la seva esplendor i torni a formar part del paisatge de Sant Cugat’’. Calvet ha explicat que la intervenció que se li està fent en aquest edifici de valor patrimonial “ha de servir per preservar tots els elements arquitectònics, patrimonials i històrics, i més endavant caldrà museïtzar l’espai”. Segons Calvet aquest equipament servirà per reforçar la centralitat d’aquest espai a la ciutat. “La recuperació dels espais permetrà la futura museització i l’espai polivalent”. A més, “volem incloure l’oferta turística de Sant Cugat a la de l’Àrea Metropolitana”\nAquest projecte referma el compromís que el Grup Municipal de Convergència té amb la cultura i amb dotar a la nostra ciutat dels equipaments necessaris i de qualitat que la cultura i la ciutadania mereix.\n“Història i futur”\nPublished 30 d'octubre de 2017\n“Sant Cugat també innova i emprèn”\nPublished 5 de desembre de 2017\n‘La campanya del 155’\n56STr1 * Time limit is exhausted. Please reload the CAPTCHA. × 8 = thirty two\nPrevious post MOCIÓ: Rebuig a la suspensió de la reforma de la Llei Catalana de l’exercici de les professions de l’esport\nNext post MOCIÓ: Volem que Sant Cugat s’adhereixi a la xarxa de ciutats lliures de tràfic de dones, nenes i nens destinats a la prostitució


Carmona rebutja l'oferta del PSOE-M de ser senador per deixar l'Ajuntament de Madrid\nEl portaveu municipal del PSOE, Antonio Miguel Carmona, ha assegurat aquest dilluns que ha rebutjat l'oferta de la secretària general del PSOE-M de ser senador per deixar l'Ajuntament, opció que ha rebutjat perquè "no té preu", i ha advertit que existeix risc de "divisió" i "ruptura interna".\nHa remarcat que va a seguir "lluitant" per continuar sent portaveu municipal, per a això sol·licita la celebració d'un Comitè Regional per decidir sobre aquest punt i ha confirmat que, si es confirma el seu relleu, va a continuar amb la seva acta regidor. "Això es ve preparant des de fa temps", ha subratllat per al·ludir al fet que aquesta proposta té simplement motius "interns".\nAixí ho ha indicat als mitjans de comunicació en roda de premsa convocada d'urgència per informar de la reunió que ha mantingut amb Hernández per negociar la seva sortida com a portaveu municipal del PSOE, on se li ha exposat el relleu per donar un nou impuls al partit a la ciutat de Madrid.\nCarmona ha assegurat que la nova líder de la federació madrilenya li ha ofert anar al Senat i deixar la seva actual responsabilitat de portaveu municipal del PSOE, oferta que ha declinat. Ha assegurat que vol ser regidor i que aquest plantejament es deu a una qüestió "interna" del partit.\nTambé ha afegit que l'adreça del partit va en una adreça "molt equivocada" i lluitarà per seguir sent "portaveu" i canviar aquesta adreça. "Ningú ens muntarà damunt si no dobleguem l'esquena", ha postil·lat.\nAL·LUDEIX A QUE EL SEU INTENT PER SUBSTITUIR-LO ES DEU "A LA POR" I "PÀNIC" QUE ASPIRÉS A SER LIDER DEL PSOE-M\nAntonio Miguel Carmona, ha assegurat que la decisió de tractar d'apartar-lo del Grup es deu al fet que hi ha "molta por" a que pogués presentar-se a la Secretaria General del PSOE-M i ha llançat, amb motiu del congrés regional ordinari del partit, un "ens veurem".\n"Aquí el que hi ha és molta por, molt pànic que em presentés a ser secretari general del PSM", ha apuntat Carmona en referència a l'intent d'apartar-lo com a portaveu municipal. Ha recalcat que es va a dedicar "amb suor i sang" a canviar la direcció del partit.\nCarmona ha afegit que, per raons internes, han intentat desplaçar-lo del Ajuntament, com molts altres, i que "si no fa un cop a la taula" uns determinats dirigents van a "fer-se amb l'organització".\n"Ens veurem d'aquí a set mesos", ha dit Carmona en referència a la possibilitat de presentar-se com a secretari general del PSOE-M o de donar suport a una altra persona que canviï el rumb actual de la direcció.\nHa indicat també que no es penedeix de ser amic de l'exsecretari general Tomás Gómez ni del diputat regional Juan Segòvia, que va competir amb Sara Hernández al capdavant de la Secretaria General, i que lluitarà "amb suor i sang" per evitar la deriva actual de la formació.


Torna la campanya "Vacarisses, Vacances Segures"\nUn any més, les veïnes i els veïns que s’absentin del seu domicili durant l'estiu poden deixar una clau a la Policia Local\nAquest estiu torna la campanya Vacarisses, Vacances Segures, fins al 30 de setembre. De nou, els veïns i veïnes del municipi que s’absentin del seu domicili durant aquest període poden deixar una clau a la Policia Local, ser avisats en cas de necessitat i/o designar una persona de confiança amb qui la policia pugui contactar.\nL’objectiu és que les persones inscrites a la campanya puguin gaudir de les seves vacances amb total tranquil·litat. A més, conèixer quins són els habitatges buits durant les vacances estiuenques permetrà millorar el servei de prevenció de la seguretat ciutadana. Tanmateix, no es pretén substituir la vigilància privada de les llars.\nFormulari per adherir-se a la campanya


Quatre altes més a infectats de covid-19 a Manresa i ja se n'han donat 1.091 - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nQuatre altes més a infectats de covid-19 a Manresa i ja se n'han donat 1.091\nAlthaia i Sant Andreu tenen onze ingressats per coronavirus i continuen sense víctimes mortals\nfrancesc galindo manresa 19.06.2020 | 19:55\nUna ambulància a l'exterior de Sant Joan de Déu, a Manresa Arxiu/Oscar Bayona\nUna ambulància a l'exterior de Sant Joan de Déu, a Manresa\nL'afectació per la covid-19 als centres assistencials de Manresa es manté a nivells mínims. Avui, Althaia ha donat 4 altes més que fan un total de 1.043.\nAlthaia va passar dels 9 ingressats per coronavirus d'ahir als 10 d'avui i enles darreres 24 hores no hi va haver cap nova víctima mortal, així que es mantenen les 170. El 23 de maig hi va haver el darrer mort per coronavirus a Althaia.\nA data d'avui, divendres, 19 de juny, hi ha 1 persona ingressada per covid-19 a l'Hospital de Sant Andreu la darrera que queda des del divendres 5 de juny. Entre Althaia i Sant Andreu sumen onze ingressats.\nManresa s'acosta a un mes sense morts per la covid-19 als centres d'Althaia.


Nova edició de Go Global, el programa d'ajuda a la internacionalització per a pimes i start-ups | Tecnocampus\nEl TecnoCampus ha tancat amb èxit la tercera edició del programa d’internacionalització per start-ups i pimes Go Global. Un 85% de les empreses participants han acabat el programa incrementant les seves vendes a mercats internacionals. Go Global dona eines a les empreses per internacionalitzar i començar a exportar els seus productes i serveis. Durant les últimes tres edicions, hi han participat catorze empreses del Maresme.\nDes d’aquets mes de gener, el programa Go Global es fracciona en serveis independents que les empreses poden contractar, junts o individualment, durant tot l’any. L’objectiu és flexibilitzar el suport a la internacionalització de les empreses del Maresme, a través de serveis d’assessorament que puguin ser contractats en el moment que l’empresa ho necessiti.\nDins d’aquest catàleg per acompanyar en la internacionalització, s’oferiran els següents serveis:\n• Assessorament en internacionalització (50h).\n• Assessorament en màrqueting digital (20h).\n• Serveis d’aterratge empresarial a mercat destí.\nA més, s’incorporen dos serveis de diagnosis gratuïtes per analitzar el potencial de les empreses, tant a nivell de màrqueting com d’exportació:\n• Diagnosi de presència digital\n• Diagnosi de potencial exportador\nPer conèixer els detalls de cada servei, es pot visitar la web www.tecnocampus.cat/goglobal.\nL'Escola Superior (...) Següent\nMataró participa a la (...) Anterior


El govern espanyol realitzarà estudis addicionals sobre el Castor per decidir si el desmantella o el torna a explotar\nEl Ministeri d'Indústria detalla que el magatzem es desmantellarà "quan puguin existir riscos per a les persones, els béns o el medi ambient"\n2 min. Madrid 10/08/2015 13:21\nEl govern espanyol durà a terme estudis addicionals sobre l'emmagatzemament de gas a la plataforma marina Castor, abans de decidir si desmantella les instal·lacions de forma definitiva o les torna a posar en funcionament, ja que el projecte manté el seu "interès estratègic" per a Espanya.\nAixí ha quedat en manifest en una resposta que el govern espanyol ha enviat a la diputada de Convergència Democràtica de Catalunya (CDC) al Congrés, Lourdes Ciuró, que va preguntar per escrit com es repartirà entre els consumidors la factura de 1.350,73 milions d'euros la indemnització que s'ha de pagar a Escal UGS pel tancament del magatzem, o si es tindran en compte les situacions d'especial vulnerabilitat econòmica.\nA l'espera d'una "decisió definitiva"\nSón dos aspectes als quals el govern espanyol no fa referència en el seu text, on es limita a recordar com es van succeir els fets que van conduir al tancament del Castor l'octubre de 2014, després de registrar-se dos episodis sísmics un any abans. Així, en la resposta parlamentària, el Ministre d'Indústria defensa que la decisió d'extingir la concessió de l'explotació i hivernar-ne les instal·lacions va ser una " solució equilibrada". Amb ella, a més, es guanya temps per realitzar els estudis necessaris que permetin "la profunditat de judici precisa" per prendre una "decisió definitiva" sobre el futur de Castor. En qualsevol cas, el govern espanyol detalla que el magatzem es desmantellarà "quan puguin existir riscos per a les persones, els béns o el medi ambient".\nPel que fa a la indemnització que l'Estat ha de pagar a la concessionària per compensar la inversió invertida, Indústria assegura que "no implica l'extinció de la responsabilitat" que tan l'empresa com els accionistes hagin d'afrontar, "quan es disposin de tots els elements de judici necessari".\nTornem-hi amb el Castor\nQui li pagarà la despesa del Castor a Florentino Pérez? Les 5 claus\nSánchez i Ayuso creen una taula de diàleg per gestionar la crisi del coronavirus a Madrid


La diversitat està de moda i potser sempre ho ha estat. Només cal obrir els ulls per adonar-nos de l’abundància de les diferències. No solament en el que ens envolta, sinó en nosaltres mateixos. Però, com diu el refrany, “una cosa és predicar (diversitat) i una altra donar blat (comportar-se d’acord amb ella)”.\nLa diversitat es refereix a la diferència o a la distinció entre persones, animals o coses, a la varietat, a la infinitat o a l’abundància de diferències, a la dessemblança, a la disparitat o a la multiplicitat. És molt considerada la diversitat en sociologia i ara es parla molt de diversitat biològica. Vesteix referir-se a la diversitat cultural i no diguem a la sexual. I en aquestes, no és gens estrany que ens passi desapercebuda o fins i tot, cosa que és pitjor, que es vegi com una amenaça.\nNo és estrany que, instal·lats en l’abstracció, siguem cecs a la diversitat que tenim molt a la vora. No fa falta viatjar al camp de la biologia, l’etnologia o la història per comprovar que la diversitat és la nostra raó de ser. N’hi ha prou amb mirar al veí. Però no sé quin impuls, tirada o atavisme ens empeny al seu contrari, a l’estandardització, a l’aplanament o com se n’hi vulgui dir. Així, en comptes de celebrar la diversitat, la combatem i optem per fer passar les coses per la llei de l’embut. Por a la llibertat? Potser. I, en qualsevol cas, tòxic i molt avorrit.\nEncara sembla més estrany exercir la diversitat personal que, en definitiva, és la que acaba determinant algunes de les altres. Perquè, en contra del que podria semblar, cadascú de nosaltres no està fet, excepte rares excepcions, de fusta, formigó o una altra matèria uniforme. Som enormement diferents en nosaltres mateixos, especialment en el camp de les idees, les simpaties polítiques i el terreny dels valors. Podem, sense anar més lluny, ser feministes, socialistes o comunistes, animalistes… Tot alhora. Però com en això la quantitat i l’organització dels gustos també compta, la qüestió és determinar quant s’és de cada cosa i quin lloc ocupen les coses en cadascú de nosaltres.\nNo és d’estranyar que, en temps de polarització, com el que actualment es viu a Catalunya, tendim a interpretar-nos a nosaltres mateixos de manera unilateral, com el procés mateix, i neguem el nostre jo plural, que és el real. Així, hem acabat actuant com si fóssim d’una peça i no, amb perdó, com un trencaclosques. Simplifiquem, en fi, i com diu l’escriptor Bernardo Atxaga, acabem amb un sol ocell al cap, que és moltíssim pitjor que tenir el cap ple d’ocells. Qüestió que, en qualsevol cas, també és susceptible de modular-se, deixant de ser tot d’alguna cosa per ser-ho una mica menys. Així potser alliberem espai a altres espais de la diversitat.


Una vintena de voluntaris li donen una nova vida a un bloc de Campclar | NacióTarragona\nUna vintena de voluntaris li donen una nova vida a un bloc de Campclar\nLa iniciativa, centrada a rehabilitar diverses escales, ha fet possible que joves d'arreu de Catalunya coneguessin una realitat molt diferent a la seva\nper Josep M. Llauradó, Tarragona | 20 de juliol de 2015 a les 16:37 |\nAlguns dels voluntaris del camp de treball. Foto: Cedida\nAquest dissabte 18 de juliol es va acabar un camp de treball que ha revolucionat el barri tarragoní de Campclar. El Casal l'Amic, amb l'ajuda de l'associació Vincle, van organitzar durant dues setmanes un camp de treball amb 22 joves de catorze a disset anys vinguts d'arreu de Catalunya a arranjar diferents escales d'un bloc de pisos del carrer Riu Brugent. A diferència d'altres camps de treball, més dedicats a l'aprenentatge ambiental, aquest estava centrat a canviar l'aspecte intern de diverses comunitats de veïns i donar a conèixer altres realitats sovint amagades.\nLa realitat d'algunes zones de Campclar no és pas diferent de la d'altres zones degradades de les grans ciutats catalanes. Tot i així, es tracta d'una quotidianitat desconeguda per un gruix rellevant de gent que viu al marge dels pisos ocupats, de les escales brutes i de la pobresa que pateixen moltes famílies. El vincle emocional que finalment s'ha generat entre voluntaris i veïns és la millor experiència que ha acumulat la primera edició d'aquest camp de treball, amb un grup que alhora ha hagut de conviure i preparar-se la intendència malgrat no haver-se conegut prèviament i arribar des de llocs tan diferents com Barcelona, Girona, Lleida, Sant Cugat, Vilafranca, Salt o Banyoles. Des del 4 de juliol, han estat netejant parets, tapant forats, pintant i fins i tot han arreglat un pis d'una particular. Tot plegat, perquè «el barri pot ser molt bonic, però si per arribar al pis t'ho trobes tot brut emocionalment fa que no estiguis bé», un procés de deteriorament que viuen diversos barris de Tarragona i que, de moment, no ha rebut l'atenció de l'administració.\nEls joves es repartien en tres grups: un es dedicava a buscar intendència pels àpats del dia, l'altre es dedicava al pis, i el tercer ho feia amb qualsevol de les tres escales que arranjaven. A la tarda, però, era el torn de l'esbarjo i visitaven la Tarragona més turística per tornar a la nit a dormir a l'escola de Riu Clar. En aquesta escola, a canvi, també hi realitzaven diversos tallers i arranjaven diverses zones que havien quedat malmeses. Tota aquesta tasca no ha passat desapercebuda pels veïns del barri, alguns dels quals durant el mateix camp de treball ja demanaven que els ajudessin amb la seva escala.\nAquest és el setè any que el Casal l'Amic organitza un camp de treball, però fins ara el públic beneficiari eren sempre els infants, a través dels casals d'estiu. L'hivern passat, però, en una taula del tercer sector, van debatre sobre la nova pobresa i un dels temes que els va cridar l'atenció va ser com aquesta es manifesta a l'interior de les cases. És així com van fer un treball previ amb un grup de famílies, amb les quals finalment hi ha hagut bona relació. Ara tot just es troben en procés d'avaluació, però des de la fundació estan oberts a repetir l'experiència també amb la participació d'altres entitats.\nAlguns dels voluntaris del camp de treball. Foto: Cedida.\nSocietat, Campclar, Tarragona, escales, bloc, riu Brugent, Casal l'Amic