Preacord perquè la plantilla de Torraspapel de Sarrià es redueixi de 340 a 146 treballadors\nInclou prejubilacions a partir de 54 anys i indemnitzacions de 45 dies per any treballat, i dimecres es vota en assemblea\nLa recta final de la negociació entre la direcció i els comitès d'empresa de Torraspapel ha acabat amb un preacord després d'una última reunió a Madrid que ha durat més de 24 hores. Aquest preacord inclou la reducció de la plantilla de Sarrià de Ter, que és d'uns 340 treballadors, a 146 persones. Les prejubilacions queden fixades a partir dels 54 anys i les persones que s'hi acullin rebran des del 80% fins al 100% del sou, en funció de la proximitat respecte a l'edat de jubilació. Les indemnitzacions per extinció de contracte serien de 45 dies per any treballat amb un topall de 42 mensualitats, però per als que es poden prejubilar si no volen fer-ho seria de 20 dies per any amb un topall de 12 mensualitats. El preacord es presentarà dimecres vinent en una assemblea.\n+ Representants del comitè, ahir al matí a l'arribada a Sarrià de Ter. Foto: M.C.\nEl cavall de batalla més important de les negociacions han estat les prejubilacions i les retribucions que rebran. Finalment s'ha optat per una fórmula variable, amb escalats de cobertura sobre els salaris nets que van del 80 al 100%. Els representants dels treballadors calculen que hi ha unes noranta persones en edat de prejubilació i també n'hi ha 60 més que ja estan prejubilades però que treballen a l'empresa amb un contracte de relleu i que «seguiran cobrant, però no hauran d'anar a l'empresa», segons van explicar els representants del comitè.\nL'alternativa a les prejubilacions seria una indemnització de vint dies per any treballat, amb un topall de dotze mensualitats.\n«De la resta de treballadors, per als que hagin de ser acomiadats, les indemnitzacions de 45 dies per any treballat, tot i que pensem que el nombre de persones afectades serà petit», van indicar els representants del comitè. Pel que fa a possibles recol·locacions, en el cas de les comarques gironines a la planta de Sant Joan les Fonts, els representants dels treballadors van destacar que en aquesta planta «hi ha divuit vacants», tot i que pensen que «no s'hauria de recol·locar pràcticament ningú, només els que voluntàriament volguessin».\nEl preacord és de moment molt general i el que es vol fer ara és detallar punts més concrets i acabar de perfilar-lo. Dimecres vinent es presentarà en assemblea als treballadors, que hauran de decidir si el ratifiquen o no.\nEl termini de l'expedient de regulació d'ocupació (ERO) de Torrespapel va expirar el 5 de gener, i l'empresa estudiava la possibilitat de posar-ne la resolució a mans del Ministeri de Treball. El contingut del preacord està lluny de les peticions inicials del comitè d'empresa de la planta de Sarrià de Ter, però s'ha hagut de cedir per poder tancar les negociacions. La reunió que s'ha portat a terme a Madrid entre els comitès i la direcció era l'última. Els representants dels treballadors van indicar ahir que si aquest preacord l'assemblea no el ratifica, «caldrà la mediació del Ministeri de Treball».\nEl preacord ha arribat després de reunions diverses entre direcció i representants dels treballadors. En un principi les posicions eren irreconciliables. Els representants del comitè que ahir al matí van arribar a Sarrià de Ter des de Madrid van destacar que les negociacions amb l'empresa han estat llargues i difícils.\nPla de prejubilacions - Nascuts el 1946: 100% de cobertura del salari net i edat de jubilació als 65 anys.\n- Nascuts el 1947: 95% de cobertura i edat de jubilació als 64 anys.\n- Nascuts el 1948 i 1949: 90% de cobertura i edat de jubilació als 63 anys.\n- Nascuts el 1950 i 1951: 85% de cobertura i edat de jubilació als 62 anys.\n- Nascuts el 1952, 1953, 1954: 80% de cobertura i edat de jubilació als 62 anys.\n- La revaloració de la cobertura és del 2,5% anual.\n- S'inclou un indemnització alternativa de 20 dies per any amb un topall de 12 mensualitats.\nIndemnitzacions per extinció de contracte - 45 dies per any amb un topall de 42 mensualitats.\nRecol·locació en altres plantes del grup (a les comarques gironines hi ha la de Sant Joan les Fonts) - Preavís d'un mes.\n- Ajut d'habitatge de 300 euros bruts mensuals. durant un període de dotze mesos.\n- Ajut escolar de 300 euros per fill a càrrec\n- Garantia de treball durant 12 mesos.\n>Tota la nit negociant\n>Pacten reduir la plantilla de Torraspapel a Sarrià de 340 a 146 treballadors


Lluís Puig reclama a Sánchez que declari nul el judici de l'1-O "amb el mecanisme que sigui" – l'actualitat.cat\nL'exconseller creu que la justícia espanyola situa l'Estat "fora de l'estàndard democràtic europeu"\nL'exconseller Lluís Puig a la seva arribada al Palau de Justícia de Brussel·les el 23 de juny de 2020. / Natàlia Segura\nL’exconseller de Cultura Lluís Puig ha instat el president espanyol, Pedro Sánchez, a «declarar nul» el judici del Tribunal Suprem sobre el referèndum de l’1 d’octubre de 2017 «amb el mecanisme que sigui». «Jo he deixat de pensar en indults, amnisties i taules de negociació. Em sembla que directament hem de demanar la nul·litat judicial», ha assegurat en una conversa per Instagram amb la també extitular de Cultura Laura Borràs, cap de llista de JxCat a les eleccions previstes per al 14 de febrer.\nEl Tribunal d’Apel·lació de Brussel·les va rebutjar dijous l’euroordre contra Puig i, per tant, la seva extradició, i l’exconseller ha valorat que aquesta decisió «aporta un gruix importantíssim» a la causa que es vol dur a Estrasburg, al Tribunal Europeu de Drets Humans. A més, ha afirmat que el sistema judicial espanyol situa l’Estat «fora de l’estàndard democràtic europeu». «No ens expulsen a nosaltres de Catalunya, expulsen Espanya de la Unió Europea i de l’estàndard democràtic judicial», ha afegit.\nL’Estat espanyol ha sumat 769 nous morts per coronavirus les últimes 24 hores i 7.871 positius en covid-19. L’últim balanç fet públic aquest divendres pel Ministeri de Sanitat és de 4.858 defuncions per coronavirus i […segueix llegint]


Katy está buscando casa de adopción para tener familia y estar calentita.\nNormalmente está con nuestro vecino Quim, en su terreno de e\nVeure a Katy\nMolt carinyòs, de bon caràcter, passeja bé i li encantan els jocs. No sabem encara quina és la seva reacció amb els gats. Els observa\nVeure a Marco\nDesprés de passar per el veterinari, ara sabem que té a prop de 9 anys, el que fa més dolorós que s'hagi quedat al carrer, just quan m\nVeure a DOLÇA\nTrobat a Ocata. Sembla gat provinent d'una familia. No està castrat ni porta xip.\nVeure a Boris\nÉs urgent trobar-li una familia.\nHa estat uns dies fent el post operatori de la esterilització a casa d'una voluntària, y ha demostra\nVeure a Nala


Endansa de Montcada s'emporta el primer premi de la rua de Carnaval de Mollet - somMollet\nEndansa de Montcada s'emporta el primer premi de la rua de Carnaval de Mollet\nEnguany el primer premi de la rua ha estat pel grup Endansa de Montcada amb la comparsa 'Ice and Fire'. Unes 700 persones han participat en la festa.\nDilluns, 4 de febrer de 2008 | 12:12h\nEl grup Endansa de Montcada també ha estat premiat per a la seva carrossa Ice and Fire (300 euros). Aloha Hawai, de la Joventut Sardanista de Martorelles, s'ha emportat el segon premi; l'avinguda Santa Rosa, amb Fantasia Asiàtica, ha obtingut el tercer; i Irmandade a Nosa Galiza ha rebut el quart amb la comparsa Restaurant.\nEls premis han estat de 1200 euros per a la primera comparsa, 600 per a la segona, 400 per a la tercera i 300 per a la quarta classificada. A més, el premi Viena a la millor comparsa local (800 euros) ha estat per Circ Tuareg, de l'Esplai Tuareg.


Especialment, l’Àrea de Pràctica d'UK Desk s’encarrega dels assumptes següents :\n“L’equip està clarament enfocat als clients. Els seus advocats són ràpids i amb iniciativa i són excel·lents a l’hora de mantenir una relació estreta amb els clients i d’acostar posicions divergents entre les parts d’una negociació.”\nEl UK Desk canalitza i coordina els serveis de Roca Junyent adreçats a clients del Regne Unit o amb interessos en aquest país.\nFormat per un equip multidisciplinar d’advocats de Roca Junyent adscrits a diverses oficines i àrees, els membres del UK Desk comparteixen un profund coneixement de la llengua anglesa i col·laboren amb els seus clients comprendre les diferències entre el sistema jurídic, l’entorn i la cultura empresarial d’Espanya i els de la jurisdicció del client.\nLa nostra experiència i la col·laboració que mantenim amb les firmes líders del Regne Unit garanteixen l’atenció immediata i eficaç en les operacions internacionals dels clients de Roca Junyent.\nEn particular, el UK Desk presta assessorament en:\nAssumptes de clients espanyols al Regne Unit: constitució de filials, sucursals o oficines de representació, contractes d’agència o distribució, inversions immobiliàries, joint ventures i adquisició de societats, entre d’altres.\nAssumptes de clients britànics a Espanya. Adaptem el nostre consell professional tenint en compte les diferències culturals i jurídiques entre ambdós països als efectes de proporcionar als nostres clients la informació que els cal per a prendre les seves decisions empresarials, per exemple en àmbits com el Dret Laboral o la fiscalitat.


El president Montilla presidirà demà la signatura del Pacte Nacional per a la Recerca i la Innovació - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nEl president Montilla presidirà demà la signatura del Pacte Nacional per a la Recerca i la Innovació\nL'acte tindrà lloc a les 5 de la tarda al Saló de Sant Jordi del Palau de la Generalitat\nEl president de la Generalitat, José Montilla, acompanyat del vicepresident, Josep Lluís Carod-Rovira, i del conseller d’Innovació, Universitats i Empresa, Josep Huguet, presidirà demà, dimarts 21 d’octubre, l’acte de signatura del Pacte Nacional per a la Recerca i la Innovació. Hi participaran representants d’universitats públiques i privades, agents socials i els grups parlamentaris.\nL’acte se celebrarà a les 5 de la tarda, al Saló de Sant Jordi del Palau de la Generalitat.\nEl conseller Huguet obrirà l’acte amb un discurs. Seguidament hi haurà la signatura oficial per part dels firmants i clourà l’acte el president Montilla amb un parlament. Per finalitzar, hi haurà una fotografia de grup al Pati dels tarongers.\nEl pacte és un compromís de futur col·lectiu pel progrés de Catalunya que ha de permetre fer front als reptes socials, econòmics i mediambientals i aprofitar les oportunitats existents en un entorn global complex i canviant.\nAcreditacions:Els mitjans de comunicació que no disposin de l’acreditació de premsa del Palau hauran d’acreditar-se davant aquest Gabinet de premsa. Caldrà que enviïn les seves dades (nom, cognoms, DNI, mitjà de comunicació i tasca que s’hi desenvolupa) a premsa.president@gencat.cat o bé al fax 93 302 63 45, abans de dimarts dia 21, a les 13.00 hores.\nTelevisions: Degut a les limitacions d’espai, les càmeres de TV no podran accedir al Saló de Sant Jordi. TV3 oferirà la senyal institucional de l’acte que penjarà a Collserola.\nPosteriorment, les càmeres de televisió que ho vulguin, podran captar el moment de la fotografia de grup, així com les declaracions que es facin des del punt habilitat.\nFotògrafs: Hauran de treballar des de les dues tarimes que s’instal·laran al Saló. Després de l’acte de signatura, podran cobrir la fotografia de grup que es farà al Pati dels tarongers.\nRàdios: Les ràdios disposaran de so en directe a la sala de ràdios del Palau.\n“Set” de declaracions: Un cop finalitzat l’acte, s’habilitarà a la Galeria Gòtica un “set” de declaracions, per tal que els signants dels Pacte que vulguin puguin atendre els mitjans. Tots els mitjans podran accedir a aquest punt per enregistrar les intervencions directament.\n17:00|.Palau de la Generalitat (pl. Sant Jaume, 4)|Barcelona (El Barcelonès)\nEl president de la Generalitat, José Montilla, acompanyat del vicepresident, Josep Lluís Carod-Rovira, i del conseller d’Innovació, Universitats i Empresa, Josep Huguet, presidirà l’acte de signatura del Pacte Nacional per a la Recerca i la Innovació. Hi participaran representants d’universitats públiques i privades, agents socials i els grups parlamentaris. El conseller Huguet obrirà l’acte amb un discurs. Seguidament hi haurà la signatura oficial per part dels firmants i clourà l’acte el president Montilla amb un parlament. Per finalitzar, hi haurà una fotografia de grup al Pati dels Tarongers.


El Club de Lectura Infantil va a la Ràdio Pomar |\nEl Club de Lectura Infantil va a la Ràdio Pomar\nPublicat el dissabte, 12 gener del 2019 a les 12:43:41 per badabiblios\t— Sense comentaris ↓\nCom cada mes de gener els nens i nenes de la Biblioteca de Pomar, del seu Club de Lectura Infantil,van anar a la Ràdio Pomar.\nAquest any, al ser dos grups els que participen del Club de Lectura, han anat dos dies.\nEl grup estava format per la Clàudia, Daniela, Lucía, Núria, Rocío i en Bernat. Van comentar el llibre que vam lleguir i treballar aquest trimestre, que era Atreveix-te en tres de Bart Moeyaert. Al mateix temps, varem tenir un petit col·loqui amb la locutora, la Maria Carme. Com a cloenda van cantar una cançó nadalenca que havien compost ells.\nEl grup estava format per la Aitana, Alma, Irene, Noa, Noelia i la Rocío. Aquest grup també havien treballat el mateix llibre. El varem comentar i van voler comentar què era per ells les festes de Nadal.\nDomen les gràcies a Ràdio Pomar per acollir-nos i especialment a la Maria Carme, la conductora del programa on vam intervenir. http://badabiblios.cat/wp-content/uploads/SESSIÓ-DIA-3-DE-GENER.mp3\nXarxa Municipal de Biblioteques de Badalona Olimpíada Solidària d'Estudi Biblioteques Badalona Badabiblios salut Activitat BiblioLab Tallers activitats infantils Biblioteques conte Badalona horadelconte vermell Badalona Ciutat Saludable Hora del conte infantil Taller Biblioteca Llefià-Xavier Soto viapublica narraciócontes llibre infantil


▷ Programa HighTech: Cuidar-se mai ha sigut tan fàcil - Scandinavia Girona #elmeumoment ◁\nVolem mimar-nos i volem resultats, i com més ràpid, millor.\nPer això a Scandinavia Girona hem creat el PROGRAMA HIGHTECH. Un programa de tractament corporal on combinem les aparatologies més innovadores i avançades del mercat per tal de poder personalitzar i adaptar a totes les zones i necessitats que puguin sorgir.\nRealitzem un estudi corporal per valorar quines aparatologies seran més eficaces en cada cas.\nEl programa consta de 15 sessions amb la tecnologia estètica més avançada High Tech.\nÉs un programa únic, ja que inclou TOT TIPUS de tecnologies. D’aquesta forma aconseguirem el millor resultat en cada un dels casos.\nCyclone: Un equip revolucionari per la combinació de 5 tecnologies. Redueix, Desfibrosa, Remodela, Redefineix, Tensa i Reafirma. Permet abordar el tractament de persones amb sobrepès, greix localitzat o simplement reafirmar i millorar l’aspecte del teixit. Consta d’ultrasons cavitacionals, radiofreqüència monopolar i bipolar, un sistema de vacumterapia rotatiu i HIFU, un ultrasò focalitzat d’alta intensitat que permet destruir les capes de greix en diferents profunditats.\nLPG: Una de les millors tècniques per eliminar la cel·lulitis. Amb més de 25 anys d’experiència. LPG és líder mundial en el tractament dels teixits conjuntius.\nEls equips LPG utilitzen la tècnica Lipomassage i Endermologie avalades per assajos clínics i sobretot estudis científics. Tracta els greixos localitzats resistents a les dietes i l’exercici físic.\nCavitació: És un tractament d’estètica que consisteix a aplicar ultrasons en determinades zones del cos per eliminar el greix localitzat i modelar el teu cos.\nLa cavitació és una forma de treballar l’estètica avançada eliminant l’acumulació de greix d’una forma indolora i no invasiva mitjançant l’ús d’ultrasons.\nRadiofreqüència: Tensa i millora la textura de la pell. Compacta el teixit subcutani, reduint el seu volum. Afavoreix el drenatge limfàtic, disminuint la cel·lulitis.\nPressoteràpia: Es tracta d’un equip que aplica determinades pressions d’aire sobre diferents parts del cos, exercint una compressió i un relaxament alternats que actuen de forma molt eficaç en el nostre sistema limfàtic, activant-lo i afavorint l’eliminació de toxines i volum de líquids.\nEl programa HIGHTECH també inclou embolcalls, termoteràpies, massatges reductors…\nCada persona és diferent. A Scandinavia Girona cada persona té el seu Programa HIGHTECH personalitzat. Vine i descobreix el teu 😉\nVol saber tots els nostres serveis?\nCorporals, Novetats BioTech, Cavitacio, Corporal, Cyclone, High Tech, LPG, Pressoterapia, Radiofrequencia, Servei


Biblioteca Municipal Ramon Bosch de Noya: 9è ANIVERSARI DE LA BIBLIOTECA\n9è ANIVERSARI DE LA BIBLIOTECA\nEl dijous 24 d’abril vàrem celebrar el 9è aniversari de la Biblioteca Municipal.\nDurant l’acte es van lliurar els premis del 10è Concurs Literari, per a les classes de 2n i 3r de Primària de les escoles de Sant Sadurní d’Anoia. Hi van participar un total de 16 classes i 400 nens.\nEnguany, els participants van haver de crear un conte col·lectiu, entre tots els nens i nenes de la classe, que parlés sobre noves aventures del Boti Boti.\nEl jurat estava format per nens i joves guanyadors dels anteriors concursos literaris des del 1998: el David Martínez Raventós, la Laura Ros Freixedas, la Cristina Garcia Querol, la Mireia Amat Martí, el Nil Carbó Raventós, la Maria Mateu Segura, l’Anna Obiols, el Joan Subirana i per l’equip de la Biblioteca.\nEls guanyadors del primer premi van ser la classe de 2nB del CEIP Jacint Verdaguer, el del segon premi la classe 2nA del CEIP La Pau i el tercer premi la classe de 3r del Col·legi El Carme.\nPrimer premi: classe de 2n B del CEIP Jacint Verdaguer\nSegon premi: la classe 2n A del CEIP La Pau\nTercer Premi: classe de 3r del Col·legi El Carme\nDes del bloc volem agrair l’esforç que han fet les tutores de les classes participants.\nA partir del mes de maig tots els contes participants estaran exposats a la Sala Infantil.\nEl conte guanyador “Les aventures d’en Boti Boti” sortirà publicat l’abril del 2009, al 10è aniversari de la Biblioteca. Els autors seran l’escriptora Anna Obiols i l’il·lustrador Joan Subirana autors del llibre En Boti Boti descobreix l’enigma.\na d’abril 25, 2008


El Llevant allarga el bon moment - À Punt\nEl Llevant allarga el bon moment\nL'equip granota ha sumat la tercera victòria seguida en Lliga en véncer el Xota per un ajustat 2-1\nRoger controla una pilota / Twitter: @LUDfutbolsala\n15 d'abril 2022 - 23:19\nEl Llevant continua l'escalada en la Primera Divisió de futbol sala. L'equip granota ha aconseguit el tercer triomf consecutiu en guanyar el Xota 2-1 al pavelló municipal de Paterna. Aquest resultat acosta els de Diego Ríos a la zona de play-off pel títol.\nLa igualtat ha sigut la tònica d'una primera part en què cap dels dos equips ha aconseguit perforar la meta rival. En canvi, només han fet falta dos minuts de la represa per a inaugurar el marcador. Maxi Rescia ha posat per davant el Llevant, però Zurdo ha restablit l'empat als sis minuts. El partit ha entrat en els instants finals amb 1-1 en el marcador, i tot per decidir. Els navarresos han arriscat atacant sense porter, però l'estratègia no els ha eixit bé. Bynho ha vist la segona groga en el 37 i els granotes han aprofitat la superioritat numèrica per a marcar el segon i definitiu gol mitjançant Rafa Usín.\nA l'espera que es complete la jornada i amb el partit de la jornada 21 contra el Betis pendent, el Llevant puja fins a l'onzé lloc, a només quatre punts del huité.


TOT SON PUNTS DE VISTA: julio 2012\nEn realitat aquest singular element situat al bell mig del camp, que està format per una alta torre de pedra amb elements ceràmics, era un moli de vent per treure aigua – no certament però un ‘clàssic moli de vent’, oi ? .- ; en el que l’ accés no és el convencional sinó mitjançant una àmplia escalinata d’un sol tram que li dóna l’extraordinària monumentalitat.\nNo en conec l’autoria – i m’agradaria saber-ho – , i voldria confirmar que el moli sembla que dit de Prenyanosa, pertanyia aleshores a la família Gassol; és una singularíssima obra, típicament modernista, que hom diu fou construïda pels voltants del 1900.\nPublicado por ANTONIO en 0:28 No hay comentarios:\nFèiem la darrera parada del mati, la Maria Vila Massagué, el Joel Noé Diaz Vila, i l’Antonio Mora Vergés, davant l’ermita de Sant Domènec, verbalitzava aleshores la meva estranyesa davant d’aquesta advocació ja que lògicament, el fundador dels dominics, és un sant aliè a les terres de Sant Cugat, tradicionalment lligades als benedictins.\nHom pensa que el ‘col•laboracionisme’ de l’abat de Sant Cugat, fent costat a les forces borbòniques, en la guerra genocida de 1714, podrien explicar en alguna mesura l’aixecament d’aquesta esglesiola, construïda a la fi del segle XVII o començament del XVIII, a l'antic camí dels Monjos, una ruta que serviria com a camí de ferradura molt utilitzat pels pastors i ramats que venien del Pirineu cap al Vallès per passar-hi l’hivern.\nS’esmenta Sant Domènec en el periode la guerra del francès, en que Sant Cugat, fou saquejat per les tropes napoleòniques.\nL'octubre de 1808 tingué lloc una batalla al voltant de l'ermita de Sant Domènec. es reuniren 3000 homes amb cavalls i peces d'artilleria que derrotaren a 4000 francesos.\nDe la descripció tècnica de l’edifici llegim : Consta d'una petita nau amb volta de llunetes i porxo davant la porta. Aquesta és de llinda recta, amb brancals de pedra.\nHa estat objecte d'una restauració recent.\nMentre recollia la imatge de l’edifici - i del Joel Noé Diaz Vila -, pensava que s’escau incorporar aquí la fotografia del Sant que feia dies enrere a la Vila de Castellar del Vallès.\nFOR SALE, AL CARRER PAHISSA, 20 DE SANT CUGAT DEL VALLÈS\nEns aturàvem la Maria Vila Massagué, el Joel Noé Diaz Vila, i l’Antonio Mora Vergés, per retratar aquesta torre d'estiueig amb influències modernistes en la decoració.\nNo sabíem veure la ‘fitxa informativa’ , i desconeixem per tant qui va ser l’arquitecte, i el promotor.\nA destacar la seva estructura simètrica en la composició i la estructuració dels elements: dues torratxes s'alcen per damunt de la façana adossada a les façanes laterals i obertes a l'exterior per una galeria.\nTé la teulada a quatre vessants i amb ràfec sostingut per mènsules .\nLes façanes són arrebossades amb aplacat de pedra i en elles alternen les obertures de diferents mides.\nDecoració amb balustrada i rajoles de ceràmica.\nLa Maria Vila Massagué em feia adonar que la tanca perimetral de les finques que hi confronten és idèntica. Això ens fa pensar que al llarg dels anys, la finca original, ha estat objecte d’alguna, o algunes segregacions.\nLa visió descurada de l’immoble en fa venir a la memòria aquelles paraules de Cohèlet 3,1 ;\nCercava – fins ara sense èxit – el lloc on es trobava el ‘Centro de Enseñanza Privada 219’, reconegut per la Comisión Provincial de Educación Nacional, depenen del Gobierno Civil de Barcelona.\nCertament com es recull a Coh 3,1\nper cada cosa\ni un temps de construir\nPotser no és aquest el millor moment per fer aquesta recerca; no existeix ja el Gobierno Civil, que pel que sembla no traspassava tota la documentació als Organismes homònims que sorgien amb la Democraciola, així m’ho deien des dels serveis d’educació de la Generalitat de Catalunya; l’estiu - quan els docents descansen - no és tampoc el millor moment per fer-los preguntes, i la pèssima situació econòmica, social i política, a que ens abocaven anys de lladronici, corrupció i estultícia, fa que això de localitzar on estava el ‘Centro de Enseñanza Privada 219’ , sembli més que un tema menor, una qüestió clarament intranscendent.\nDemanava l’auxili de l’Associació de Veïns de Sàrria perquè em parlaven d’una localització pels vols del carrer Angli i el Passeig de la Bonanova – de moment no tinc resposta -, m’adreçava als Jesuïtes – que s’instal·laven a Sarrià l’any 1895 , l’annexió ‘manu militari’ de la Vila a Barcelona no es produirà fins l’any 1921 – de moment no tinc resposta -; espero amb ‘candeletes’ la resposta de l’Ajuntament de la ciutat de Barcelona, i/o de la casa - situada al Bages - en quina porta llueix avui el rètol.\nPer la històrica relació dels deixebles de Sant Ignasi, amb la Ciutat de Manresa, i l’ aleshores Vila de Sarrià, intitulava així aquest breu.\nEs troba en un pla inferior a l’església parroquial de Sant Miquel, en el que la tradició situa l’anomena’t ‘ banc de les mentides’ ; algú fa ara la broma fàcil, de que s’hi assentava en algun moment del passat – potser en un altra vida – el Mariano Rajoy Brey (Santiago de Compostela, 27 de Marzo de 1955, + ). Aquest individu té el record mundial de dir mentides, i contra la creença ‘popular’ no li han caigut – encara – les dents.\nEl fossar ,típic del Solsonès, està envoltat per un mur, de la porta d'entrada, constituïda per dues pilastres rectangulars, en ressalta un frontó triangular, a l'interior del qual s’hi troba un medalló amb la següent inscripció:\nCOMTEMPLA BE AQUET LLOC\nY CONSIDERA ALGUN POC\nLO QUE EN ELL HI HA\nAQUI HAS DE VENI PARA\nSIAS JOVE SIAS VELL\nSI LA MORT TE ATRAPA\nEN LO TERME DE PINELL"\nLa porta està rematada per una bola de pedra que fa de base a una creu de ferro.\nLa tipologia dels nínxols és la comú per aquestes contrades, diferenciada clarament per exemple de la del Vallès, o de la Segarra, per esmentant-ne dues clarament diferenciades. També aquí però dissortadament es comencen a veure flors xineses, de les que deia en un article de novembre de 2.009 :\nLes flors xineses no aporten cap element de pau, no asserenen l’esperit, sinó molt altrament agiten les consciències, enterboleixen el repòs dels morts , i son una befa indecent al record dels qui ens han precedit.\nDeixo escrit que a mi, quan m’arribi l’hora, que si algú hem vol recordar, ho faci amb les plantes i/o flors, que durant els anys de la meva vida , tant i tant m’han fet fruir de l’existència.\nUn país en mans de lladres, corruptes , ineptes i feixistes\nEstem governats per pocavergonyes, lladres, corruptes, ineptes i feixistes.\nSant Mariano, els dels miracles de Brussel·les,que cobra tres sous i alts, complint les comandes del neoliberalisme més salvatge i agressiu ha ordenat la nova retallada a la classe treballadora, funcionaris inclosos i a un altíssim percentatge de ciutadans i ciutadanes de l’estat espanyol. A més puc afegir que són uns mentiders, hipòcrites i em podria fer extensiu en qualificatius.\nAugment de l’IVA del 18 al 21%; o sigui electricitat, aigua (serveis bàsics i públics) telèfon, material escolar i un gran fotimer de coses, pujarà el preu; menys els articles de luxe. L’altre tipus del 8 al 10%; la base de la cotització d’atur retallada als 6 mesos (abans era a l’any) del 60% al 50%. Anul·lada la deducció per la compra d'habitatge a la declaració de renda el 2013 ( deu esser per incrementar la compra, no?).\nTambé reben per lo vist els funcionaris que no tan sols se’ls ha rebaixat el sou no sé quantes vegades, que no els hi pagaran la paga extra de Nadal.\nI segueix, també reben Batlles i regidors dels Ajuntaments amb baixada de sous; i ho veieu, com el Consistori del PP de Sóller, s’ho devia veure venir, i sembla prou “viu”, a la partida dels sous de Batlle i Regidors, dels pressupostos del 2012, augmentada en seixanta mil euros. Deu esser per compensar, no? A veure que en dirà el poble, quan en un proper plenari facin l’endemesa?\nA l’estat espanyol, no sé que putes passa i em refereix que tant n’Aznar com en Felipe Gonzalez els hi va tocar una vaga general, per bastants menys motius del que ha generat en Rajoy i Camarilla, obeint les ordres dels seus amos.\nHom es demana, on són els sindicats? No veuen prou motius per aixecar el crit i treure la gent al carrer o esperen que hi surtin per iniciativa pròpia? I si és així, es guanyen realment els sous que cobra la cúpula sindical, que són prou ben compensats?\nTambé em deman si el Govern de Rajoy no espera cap contestació a aquestes mesures, o es tornaran inventar una altra Eurocopa, per acabar de dormir al poble, o amb els jocs olímpics, bastarà?\nHom es torna demanar, si per reactivar l’economia i la creació de llocs de treball, és precís incrementar el consum i donar a la població la sensació d’estabilitat ( hauran de fer molts de juraments en va per aconseguir-ho), com és que apliquen unes mesures que van totalment en contra direcció?\nI els pobrets bancs, seguiran tenint més beneficis? I quins sous tindran els alts càrrecs i quines prebendes ben igual que els polítics que, alguns estan cobrant dos i tres sous?\nEls directius de l’IBEX, s’han pujat els sous un 5%.\nReduir el 30% dels regidors dels Ajuntaments, que no ens enganin. No és una mesura d’ajust econòmic, és un cop frontal a la democràcia. Aplicant la llei d’Hondt, qui reben de valent són els partits petits i també les CUP. Beneficia, al PP, PSOE i a Catalunya a CIU. Veurem que passa a l’Ajuntament de Sóller i quins regidors/es se’n van al carrer.\nQueda més que patent que l’estat policíac es troba al carrer, que les protestes pacífiques són atacades amb totes les armes possibles dels antiavalots amb unes ordres ben clares per part del Ministeri d’Interior. La repressió i la brutalitat policíaca s’ha fet palesa i la denuncia per part de tots els partits que es diuen d’esquerra hauria d’esser imminent. Ja és hora de deixar d’esser políticament correctes i defensar a una ciutadania que l’estan atacant, botant-se totes les normes d’un estat de dret.\nLa “Marxa negra” dels miners ha estat atacada. La manifestació espontània al Parlament ha estat brutalment dissolta pels antiavalots amb bales de goma en contra d’una població civil i pacífica, inclusiu uns joves que esperaven per l’estreno d’una pel·lícula. El poder està en mans d’una extrema dreta que es bota la legislació vigent per a seguir mantenint els privilegis i beneficis del capitalisme més agressiu fins als moments.\nNo podem seguir callats. I molts dels que haurien, no de parlar, si no de cridar, es mantenen en un silenci còmplice.\nEl Ministerio d’Interior, té les mans banyades de sang, i se li han d’exigir responsabilitats, al manco des de la justícia, això si és que realment se’ls hi aplica.\nÉs una expressió molt nostrada i d’origen clarament agrícola.\nLa imatge del carro és recurrent en el costumari català.\nAl nostre amic i President, Pasqual Prous li volem agrair amb el símil d’aquesta màquina, que suposava el primer progrés no únicament en les activitats agrícoles, sinó també clarament en les activitats de transports i comunicació, els seus afanys per endegar primer, i mantenir viu i actiu cada dia el projecte de guimera.info\nA tothom se li fa present la diferencia entre una carretera i un camí de carro, oi?.\nNingú és tant hàbil com ell per Conèixer els coixos dalt un carro, té -en donem testimoni, una gran perspicàcia, n’has de saber molt si els vols enganyar\nCap altra persona hauria, com diuen a Mallorca sabut Treure es carro: és a dir vèncer grans dificultats, i aconseguir finalment sortir d'una situació difícil; fa 10 anys ningú donava 1€ per guimera.info\nLi reconeixem la seva innata capacitat de Saber per on va el carro: o sia ésser hàbil en manejar els negocis.\nNi un sol dia durant aquest 10 anys pot dir ningú que l’ha vist Deixar córrer el carro: és a dir, deixar que les coses vagin de qualsevol manera, sense preocupar-se'n , deixar fer…\nNi per un moment hem tingut sota el seu guiatge la sensació d’Anar el carro pel pedregar: Mai hem anat per mals camins, i tampoc sortosament - Déu ajuda als audaços- ens han anat malament les coses, oi?.\nEsperem que vulgui continuar tirant del carro durant molt i molts anys amb nosaltres al seu costat.\nLLOC DEL SEU TRASPAS : LA GARRIGA 7 de juny de 1921\nEs va titular com arquitecte el 27 de novembre de 1876, formant part de la primera promoció de l’Escola Superior d’Arquitectes de Barcelona.\nFou Professor de l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona, on va ser un dels professors d'Gaudí, a qui va contractar ocasionalment com a delineant.\nNo teníem ocasió visitar el Tomàs Irigaray Lopez, la Carmen Toledo Cañadas, la Maria Jesús Lorente Ruiz, i l’Antonio Mora Vergés, l’espai del pomàrium, situat a l’altre cantó del canal on hi ha la zona de cultiu de les pomeres i pereres, ens expliquen però que hi ha representades un gran nombre de varietats d’aquestes espècies.\nL’any 999 l’establiment va patir – és una forma d’explicar-ho - l’atac de les tropes d’Almansor. Els àrabs ens portaven en aquella època totes les ‘novetats’ que el món havia aconseguit. En tot cas des d’una perspectiva culinària, la seva presència ampliava quasi il•limitadament, les més que minses opcions que fins aleshores ‘gaudien els cristians’.\nEns alegràvem molt especialment de saber que aquest projecte dels Horts de Sant Benet que vol fomentar la producció de proximitat, revalorar la feina del camp i ensenyar a menjar millor; tingui alhora la ‘sensibilitat social’ de vincular el desenvolupament d’aquest projecte, una entitat de referència en aquest ‘món social’ com AMPANS.\nL’associació AMPANS és una entitat d’àmbit comarcal, sense finalitat de lucre, que des de l’any 1965 es dedica a l’atenció integral de les persones amb discapacitat intel•lectual de la comarca del Bages. Té com a missió fonamental aconseguir una millor qualitat de vida de les persones amb discapacitat, i ho aconsegueix amb serveis assistencials (centre ocupacional, residències, escoles, llars residencials o esplai), però també proporcionant serveis a les empreses a través dels quals donen feina a persones amb discapacitat. Alguns d’aquests serveis són de l’àmbit de la jardineria i el conreu de plantes.\nSeguim les petjades d’AMPANS, i ens alegràvem de la presentació que feia el dilluns 2 de juliol a la Sala Gòtica del Consell Comarcal del Solsonès, davant d’una destacada representació de restauradors i entitats de la comarca, dels dos vins negres amb denominació d’origen Pla de Bages que produeix l’entitat, a les vinyes d’Urpina, ubicades a la finca de Sant Salvador de Guardiola.\nLes persones som – en el millor dels casos – una de les baules d’aquesta cadena que coneixem com ‘vida social’.\nReconforta trobar-se enllaçat amb ‘baules’ com Món Sant Benet.\nNo em sorprenia la més que minsa informació tècnica que respecte de l'edifici de la Casa de la Vila de Sentmenat hom troba cercant per la xarxa:\nÉs un edifici de planta i dos pisos amb teulada a quatre vessants i torre superior, també amb coberta a quatre vessants. A la façana principal hi ha, al fons del porxo, la porta d'accés allindada i dues finestres de la mateixa tipologia. Damunt dels arcs del porxo hi ha, al primer pis, un balcó corregut de tres obertures rectangulars i, al segon pis, tres finestres rectangulars. Totes les obertures són emmarcades en pedra. A la part superior hi ha un ràfec sobresortint. La torre del Rellotge, centrada, té base quadrada i pilastres adossades de tipus clàssic.\nForma part del conjunt de la plaça porticada, constituïda per arcs de mig punt (cinc als costats laterals i cinc al costat de la façana, a més dels tres de la Casa de la Vila).\nRes del moment en que fou edificat; si ja es va projectar com edifici Públic; qui en va ser el promotor, i qui el director del projecte,....\nDeia que no em sorprèn, certament però , em dol constatar que aquesta política de ‘baixar el nivell’ que ens ha portat a ser governats pels més inútils, maldestres, i corruptes , deixa dissortadament la seva petjada per arreu.\nDes de la distància, per intermediació de Sant Menna, reiterava la meva pegaria a l’Altíssim; Senyor, allibera el teu poble !!!\nLA GARRIGA. IN VITA E IN MORTE DE MANUEL JOAQUIM RASPALL MAYOL\nHi ha una ‘falsa polèmica’ atiada pels cleptofeixistes sobre la ‘benemèrita’ Andrea Fabra , tant pel que va dir, com pel fet de ser la filla d’un presumpte capo de la màfia del PP.\nPosem més enllaços :\nEl PP català demanava al Zapatero, el pagament del deute dels famosos 759 milions de la disposició addicional tercera del Estatut, abans del traspàs del Govern.\nL’argument era la misèria a que abocava a milers de famílies, a que us imagineu la resposta de l’inefable Zapatero ?.\nEl PP – ara al Gobierno del Reino de España - diu que no pot pagar, i quan se li recorda l’argument de ‘la misèria a que abocava a milers de famílies, a que us imagineu la resposta’ ?.\nPer evitar una catàstrofe es feia a Catalunya la Primera Marató de la Fam ;\nL’ordinal primera obeeix al fet que per evitar que l’argument ‘de la misèria que aboca a la mort a moltes persones’, n’ haurem de fer més – dissortadament – ; l’anunci de la reclamació d’un regim fiscal just, aixecava les critiques dels capitostos d’Andalusia i Extremadura, que coincidien en un mateix crit;\nDit sia únicament perquè tinguin constància que els tenim ‘clixats’.


Partit Verd (Noruega) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nHausmanns gate, 19\nUne A. Bastholm\nJoves Verds de Noruega\n1 escon al Storting\nEl Partit Verd o Partit Mediambientalista Els Verds (Bokmål Miljøpartiet De Grønne, nynorsk Miljøpartiet Dei Grøne, sami septentrional Birasbellodat Ruonát) és un partit polític de Noruega creat l'octubre del 1988 de la unió d'una sèrie de llistes electorals locals ecologistes. El partit no té representació parlamentària (0,1% a les eleccions legislatives noruegues de 2005), però té representació a alguns consells municipals (0,7% en les eleccions de 2007).\nEl partit no té un líder en el sentit tradicional del terme, sinó que és dirigit per la junta nacional que consta de cinc persones. Entre els membres del consell, dues persones (en l'actualitat, Une Aina Bastholm i Arild Hermstad), actuen com a portaveus nacionals del partit. Tots els representants dels partits són elegits durant la convenció anual.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Partit_Verd_(Noruega)&oldid=23733018»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 juny 2020 a les 12:36.


la setmana energètica: El joc de les empreses, els fiscals generals i el govern dels EUA en el sector del gas**\nEl joc de les empreses, els fiscals generals i el govern dels EUA en el sector del gas**\nUna informació detallada que explica com funciona un entramat.\nLa carta a l’Agència de Protecció Ambiental (EPA) del fiscal general [de l’estat] d’Oklahoma, Scott Pruit, acusava sense embuts els reguladors federals de sobreestimar exageradament el volum de contaminació atmosfèrica originada per les companyies energètiques que perforaven pous de gas natural al seu estat. Ara bé, Pruitt no esmentava un element crucial. La carta de tres pàgines l’havia escrit els advocats de Devon Energy, una de les empreses petrolieres i gasístiques més grans d’Oklahoma, i l’hi havia enviat el màxim responsable del departament de lobisme de Devon. (...) El gabinet del fiscal general de l’estat havia agafat l’escrit de Devon, l’havia copiat en paper amb el segell del govern estatal, canviant-ne unes quantes paraules, i l’havia enviat a Washington amb la signatura del fiscal general.\n(...) l’intercanvi de correus electrònics obtingut gràcies a una sol·licitud d’accés als registres de la fiscalia, revela l’aliança secreta sense precedents que Pruitt i altres fiscals generals republicans han forjat amb alguns dels productors d’energia més importants del país per oposar resistència a l’agenda regulatòria d’Obama (...). Els fiscals generals d’almenys una dotzena d’estats col·laboren amb empreses del sector de l’energia, entre altres, que en contrapartida els proporcionen sumes rècord per finançar les seves campanyes polítiques. Aquest any els han donat un mínim de 16 milions de dòlars.\n(...) Durant més de deu anys, els demòcrates han fet front comú amb grups ecologistes com el Sierra Club per servir-se del sistema judicial per imposar una regulació més estricta. Tot i això, mai abans els fiscals generals s’havien unit a aquesta escala amb els interessos empresarials amb l’objectiu de planta cara a Washington i interposar demandes contra el govern en tribunals federals.\nDe la lectura de milers de correus electrònics i documents judicials i de desenes d’entrevistes es desprèn que, d’amagat de l’opinió pública, els representants de les empreses i els fiscals generals coordinen la seva estratègia judicial i altres iniciatives per combatre la regulació federal. (...)\nEn un estat dominat pel sector de l’energia, les postures de Pruitt han gaudit d’un gran suport. (...)\nEls directrius i els lobbistes del sector de l’energia del conjunt dels Estats Units van veure un gran potencial en Pruitt, un polític amb talent que havia sigut legislador estatal (...) [La cartera de clients d’un d’aquests lobbistes] està formada, entre d’altres, per TransCanada, la constructora de l’oleoducte Keystone XL, Southern Co., l’elèctrica amb seu a Geòrgia propietària de nombroses centrals termoelèctriques de carbó, i el grup d’inversors que hi ha rere la polèmica proposta d’explotació dels recursos miners de la badia de Bristol (Alaska), el projecte conegut com a Pebble Mine.\nPer a la indústria energètica Pruitt va ser una elecció fàcil. (...) Una de les primeres accions de Pruitt va ser crear una “oficina de federalisme” que es va oposar al pla del govern d’Obama de reduir la calitja al sud-oest d’Oklahoma, obligant les centrals termoelèctriques de carbó de l’estat a instal·lar nous sistemes de control de la contaminació.\n(...) Miller va reunir un grup extraordinari de lobbistes del sector de l’energia i fiscals generals de nou estats per al que va batejar com la Cimera sobre el Federalisme i el Futur dels Combustibles Fòssils. (...)\n[A la reunió], a part d’empreses energètiques d’Oklahoma hi van assistir directius de Peabody Energy de Missouri, el productor privat de carbó més important del món, i Southern Co., que s’ha oposat de manera bel·ligerant als mandats federals en matèria de contaminació atmosfèrica. També hi havia advocats mercantils especialistes en regulació energètica. (...)\nAquest només és un dels desafiaments a Washington que ha protagonitzat el fiscal general. Els representants de Devon també van adreçar-se a Pruitt per aconseguir el suport d’altres fiscals general i governadors republicans per oposar-se a una norma proposada per l’Oficina de Gestió del Territori (BLM) que havia de regular la fractura hidràulica, coneguda com a ‘fracking’ (...).\nEric Lipton, A la conquesta de favors, Ara 26-04-2015.\nPublicat per GNV a 9:58


Les generacions espontànies by Edicions del Periscopi - Issuu\nLes generacions espontànies Pròleg de Josep M. Fonalleras L’Eva té la seva primera entrevista després d’una llarga temporada sense oportunitats. Decidida a aconseguir la feina, desplega acuradament el seu currículum, farcit d’experiències efímeres i radicalment heterodoxes. Resseguint-les traçarà un mapa de punts de la seva personalitat, marcada per una tossuderia incombustible i una visió curiosa del món que l’envolta, i convertirà el que havia de ser una entrevista formal en una conversa fluïda i desacomplexada.\n«Un gran fresc de les excentricitats del nostre temps.» Josep M. Fonalleras Amb un estil atrevit i precís Mar Bosch ens ofereix un text que beu de l’herència de Pere Calders, on la realitat i l’imaginari esdevenen còmplices. Les generacions espontànies és una nouvelle hilarant sobre un ésser que supera àgilment els embats de la vida com una supervivent de primer ordre. Una crònica insòlita i esbojarrada, extensible a una generació desesperadament flexible, que esdevé un decàleg d’estratègies per subsistir mentre perseguim la idea d’una vida convencional.\nMar Bosch Oliveras (Girona, 1981) és llicenciada en filosofia i especialitzada en periodisme cultural per la Universitat de Girona. De ben petita es va aficionar a escriure històries per entretenir familiars i amics. Primer van ser poemes i relats curts. Més tard, articles, ressenyes i reflexions al seu blog personal. Després que la seva pri mera novel·la, Bedlam. Darrere les hores càlides (Empú ries, 2013), li valgués el XXXII Premi de Novel·la Curta Just Manuel Casero, publica 1001 curiositats de Girona i el Gironès (L’Arca, 2015), un recull d’articles divulgatius sobre la seva ciutat. Mentrestant, ha continuat escrivint relats de ficció i ha enllestit la novel·la Les generacions espontànies. Actualment viu a Vilablareix, treballa en l’àmbit de la comunicació i col·labora amb diverses editorials i mitjans escrits.\nJosep M. Fonalleras (Girona, 1959) va recollir la seva obra narrativa a Llarga vista (Empúries, 2003). Amb els relats de Sis homes (Empúries, 2005) va guanyar el premi de la crítica Serra d’Or, un guardó que va rebre de nou l’any 2014 amb la novel·la Climent (Ara Lli bres). Ha publicat les novel·les La millor guerra del món (Edicions 62, 1998), August i Gustau (Empúries, 2001) i La sala d’estar és un camp de futbol (Ara Llibres, 2015), la seva última publicació. També recopilacions d’articles i literatura gastronòmica (El Celler de Can Roca, Libro books), infantil i juvenil. És columnista d’El Periódico i d’El Punt Avui.\nErnest Alós, El Periódico – «Cada pàgina podria con vertir-se en un conte a l’estil de Pere Calders i conté almenys dues frases que obliguen el lector a somriure de satisfacció lectora, que sembla naïf fins que resulta que no ho és (apunta a Mathias Malzieu i amaga un Barrie, un M. Night Shyamalan o un Maurici Pla).» Ricard Ruiz Garzón, El País – «Tocs Calders, barrejats amb García Márquez i Saint-Exupéry.» Mar Fontana, Núvol – «L’autora fa ben palesa la seva capacitat per fer aflorar la imaginació i plasmar-la en cada una de les paraules. […] Amb la concisió i el ritme àgil que reclamen les narracions curtes.» Lluís Llort, El Punt Avui – «Imaginació i estil desbor dants, lliures.» Vilafestuc – «Un estil literari que transmet la fantasia utilitzant un filtre poètic.» Sebastià Roig, Revista de Girona – «En un paràgraf llarg de Mar Bosch hi ha més idees estimulants que en un capítol de molts novel·listes rutinaris. […] Amplia el mapa dels territoris extraordinaris per on es van endin sar Pere Calders i Francesc Trabal.» L’illa dels llibres – «A més de la bellesa en la seva escrip tura, ens ofereix moltes capes de lectura que li permeten\narribar a tot tipus de lectors gràcies a una proposta ori ginal i imaginativa.» Ara – «Un estil que mescla el costumisme, el surrealis me i el realisme màgic, regat, per tant, d’una desbordada imaginació.»\nLes generacions espontànies Pròleg de Josep M. Fonalleras\nLes generacions espontànies © Mar Bosch Oliveras, 2016 Primera edició: juny del 2016 © de la il·lustració de la coberta: Mercè Iglesias i Alex Ferreiro, 2016 © de la fotografia de l’autora: Sílvia Poch, 2016 © d’aquesta edició: Edicions del Periscopi SL, 2016 Publicat per Edicions del Periscopi SL info@periscopi.cat Web: www.periscopi.cat Facebook: www.facebook.com/Periscopi Twitter: twitter.com/Ed_Periscopi Impressió: Romanyà Valls Sant Joan Baptista, 35 08789 - La Torre de Claramunt Barcelona Imprès a Catalunya – Printed in Catalonia Edició a càrrec d’Aniol Rafel Maquetació i disseny interior: Tono Cristòfol Correcció: Miquel Saumell Santaeugènia, Òscar Lozano i Marta Marfany Disseny de la col·lecció i coberta: Tono Cristòfol Aquest llibre s’ha imprès amb un paper offset cru de vuitanta grams i ha estat compaginat amb la tipografia Caslon Pro en cos 12,5. Dipòsit legal: B. 10207-2016 ISBN: 978-84-944409-4-6 Tots els drets reservats. Queda rigorosament prohibida, sense l’autorització escrita dels titulars del copyright, sota les sancions establertes per la llei, la reproducció total o parcial d’aquesta obra per qualsevol mitjà o procediment, inclosos la reprografia i el tractament informàtic, i la distribució d’exemplars mitjançant el lloguer o préstec públics.\nPròleg Josep M. Fonalleras\nQuan Bedlam. Darrere les hores càlides va guanyar el pre mi Casero de novel·la curta, em va tocar a mi fer un resum de l’obra de Mar Bosch per defensar una decisió del jurat que va ser no solament unànime sinó també entusiasta. Vam tenir la sensació d’estar al davant d’una peça que obtindria, sens dubte, el reconeixement del lector i de la crítica. I així va ser. Bedlam és una novel·la amb un cert aire naïf que recrea un món insòlit i desconegut, sense una ubicació clara, en una mena de territori oníric on, un 22 de juliol, arriba de sobte un hivern inesperat i sense fi. La vida, les peripècies, les llegendes, les històries dels seus habitants s’expliquen a l’entorn d’aquest fenomen sorprenent i en relació amb un nen que es diu Haiku i la seva mare, Agnès. La novel·la és una faula que descriu aquest univers tan especial, en certa manera deutor de Calders, però també de les comèdies angleses dels Estudis Ealing dels 9\nanys 40 i 50, gràcies a la solidesa peculiar del llenguatge i a una notable imaginació verbal. Una barreja deliciosa de surrealisme, costumisme i reflexió moral sobre tot allò que perdem. De fet, Bedlam (2013) és una novel·la sobre les pèr dues i sobre la possibilitat de retenir alguna cosa, de recuperar l’alenada vital. No és només un món estrafolari i divertit (per l’acumulació de detalls, d’històries parti culars) sinó també una faula moral sobre la possibilitat de recuperar la felicitat fins i tot després de les expe riències més colpidores. Una expiació de la culpa, una superació de la tristesa profunda, a través de la teràpia de l’acolliment. Al mateix temps, però, Bedlam té els traços d’un conte gòtic, perquè hi sura una mena d’enigma, el de la contraposició entre l’absurditat i la normalitat. La mateixa Mar Bosch ho deia: «És una espècie de refugi estrany, una mica oníric, on es reflecteix l’absurd que hi ha adjacent en les decisions personals i col·lectives, però que després la vida normalitza». Sinistre i bestial són dos adjectius que ella mateixa va fer servir per parlar d’una primera novel·la que la va descobrir com una veu singular en el panorama de la li teratura catalana. Fresca i atrevida, jugant amb l’aparen ça del referent infantil, però alhora adulta i amb un tret estilístic que la defineix del tot: la precisió pels detalls. Aquesta característica de la prosa de Bosch es va anar imposant, així mateix, amb un llibre curiós que va pu blicar al cap de dos anys: 1001 curiositats de Girona i el Gironès (2015). És només gràcies a una fúria descriptiva 10\nque es fonamenta amb la mirada peculiar de l’escriptora i amb el gust per trobar caus amagats en cada racó, que es pot tirar endavant una empresa tan arriscada. No hi ha millor definició del llibre que la que va fer Joaquim Nadal: «Cal molt coneixement i molt sentit de la pro porció per fer una tria tan ajustada i coherent. I el re sultat és excel·lent i sorprenent, i s’arriba a la conclusió que no hi sobra res i que com que és una selecció en un univers molt ampli, com a tria subjectiva, tampoc no hi manca res». Ara, Mar Bosch fa un notable salt endavant. Fa ser vir una de les seves armes predilectes, aquesta atenció extrema pel detall, però alhora confegeix una estructura que funciona com un mecanisme de creació de relats. A Les generacions espontànies, el marc que formula l’es criptora és l’assumpció d’una realitat aparent —un pre text quotidià, un mcguffin que enganxa el lector amb les tribulacions d’una noia que busca feina— per tal de deformar-la a còpia d’introduir digressions contínues, reiterades, costumistes o esperpèntiques. Aquí rau un dels secrets de la novel·la: el delit pel re lat, per la construcció d’històries paral·leles o tangents al corrent central, circumval·lacions, marrades. Tot plegat, amb un artefacte narratiu que enganya i que descol·loca, que fa creure que juga amb els neguits d’Eva Botet — treballadora en un laboratori de préssecs, tanatopràctica, detectiva privada, mestra— per fer-nos endinsar en un món hiperreal, que té com a fronteres el desfici, la boge ria, el caos. Això sí, amb l’aparició d’una comicitat que fa que tot el conjunt pugui ser vist com un gran fresc de 11\nles excentricitats del nostre temps o com un quadre d’El Bosch: detalls que ens aboquen a l’infern. La prosa desimbolta de Mar Bosch, la seva delica desa, el joc (que continua present) entre la ingenuïtat i la (deixin-me dir-ho així) mala llet de qui ausculta amb eficiència i sistema la nostra realitat, aconsegueixen dues coses: identificar, en aquesta nova entrega, l’autora revelació que va ser Bosch amb Bedlam, i fer-nos saber que la seva ambició literària anava més enllà, amb afany de consolidació.\nLes generacions espontĂ nies\nA la Cristina Montiel i a tots els esperits en vetlla. Als agrònoms de lletres; als filòsofs que diuen que no ho són i a les psicòlogues alegres; als biòlegs supervivents; als banquers fotògrafs que estimen psiquiatres precioses; a les periodistes, musicals i guspiretes; a les noves mestres de la crontologia; als llibreters d’energia atòmica; a les optometristes brillants que fan ioga i als seus companys divertits; a les maquilladores de cadàvers; als polítics que es mosseguen les ungles; als selvatans en blans jardins i veu de ràdio; als bisbalencs de bon cor i a les geògrafes en un món de roses i baobabs; a les advocades amb capa, espasa i criatures; als que fabriquen aigua i a les noies de blau; als metges rere un diari i a les artistes de cap a peus. Als avis i germans que són el suport de generacions senceres. I a les rosses. A les rosses també.\nSenyors, Grans problemes s’agiten avui i tenen tots els esperits en vetlla: unitat o multiplicitat de les races humanes; creació de l’home des de fa alguns milers d’anys o des d’alguns milers de segles; fixació de les espècies o transformació lenta i progressiva, unes amb les altres; la matèria prestigiosa eterna, fora d’ella, res; la idea de Déu inútil. Heus aquí algunes de les qüestions lliurades en els nostres dies a les disputes dels homes. No tingueu por que vingui aquí amb la pretensió de resoldre qualsevol d’aquests greus problemes; però al costat, als voltants d’aquests misteris, hi ha una qüestió que els està directament o indirectament associada, i amb la qual potser puc atrevir-me a entretenir-vos, perquè és accessible a l’experiència, i des d’aquest punt de vista ha estat objecte per part meva d’estudis seriosos i conscienciosos. És la qüestió de l’anomenada generació espontània o, en altres termes, poden venir els éssers al món sense pares, sense ascendents? Aquesta és la qüestió per resoldre. Louis Pasteur. La generació espontània. 23 d’abril de 1864\nNo pot obrir els ulls. Ha somiat tan profundament que les parpelles han decidit blindar-se. Saben que han de retenir allò que feia el cervell mentre dormia, que li farà servei, d’alguna manera. Però la consciència avança brutalment sobre el seu somni, emportant-se’l al lloc on s’esborren totes les coses. Se li perdrà una imatge neta i precisa d’ella mateixa, vestida amb camisa blanca i pantalons, asseguda en una sala d’espera plena d’altres dones que no són gens com ella. En algun moment ho haurà de fer, pensa. Obrir els ulls serà una bona manera de començar el dia. Així que fa un esforç i separa les pestanyes que se li han trenat les unes amb les altres, les de dalt amb les de baix. Quan es desencaixen, va prenent contacte amb el matí, que li ratlla la cara a través de la persiana. Hi sura pols, in comptables ingràvides partícules que transiten pel raig de llum precís que, finalment, la convenç per incorpo rar-se. Llavors sent els ulls secs, la gola eixuta, un nus a 21\nl’estómac. Se li ha desfet la cua que es va fer ahir a la nit perquè els cabells no se li enredessin. Ara té un niu de garses al clatell que se li enfila per damunt del cap, molt a l’estil de Marge Simpson. No li cal anar fins al mirall per comprovar-ho. Tampoc no li cal veure els estralls que ha fet el negre d’ulls que no es va treure, galtes avall, porus endins. Què ha somiat? Potser, si es dóna cinc minuts més, aconseguirà que li torni. Només cinc minuts, dol ços i flonjos, una pròrroga que allargui la tendresa que la nit li ha concedit, desconnectant-la del món i fent endreça de cap i d’entranya. De fet, és això el que diuen que fem mentre somiem, que els somnis serveixen per a aquesta gran cosa, per aclarir les idees. Ho havia vist en un d’aquells documentals que mostren la fotogènia de la física quàntica, que demostren l’existència de Déu i que expliquen també com es fan les llaminadures o les cases prefabricades de formigó; tot amb la mateixa vehemèn cia, un aire de misteri i la veu de Morgan Freeman. Bé, amb la veu de l’home que dobla Morgan Freeman en tots i cadascun dels seus papers de policia a punt de jubilar-se que es topa amb un psicòpata que li esguerra els plans de retirar-se, per tocar els collons. La veu d’en Morgan Freeman, doncs, explicava que els somnis te nien una funció molt allunyada del que la psicoanàlisi havia esbombat des de feia anys, que no tot era culpa dels pares, que no tot es devia a un trauma infantil, que no, que els somnis reordenen i classifiquen la memòria i els records del dia viscut, però també condicionen la manera com veiem el món. Això és el que es dedica a fer el cervell mentre dormim, i hi destina una gran energia, 22\ntanta o més de la que fa servir quan estem desperts. La veu tremolosa, però fonda i ferma, ho deia en un to molt convincent, tot això: de nit ens preparem el futur que s’esdevé cada dia, quan obrim els ulls en despertar-nos. Torna a amagar-se sota el llençol, potser aquí el temps se li aturarà una mica i tindrà pietat d’una dona com ella. Hi haurà d’haver algun moment que algú tin gui una mica de pietat d’ella, encara que sigui el temps, qui la deixi tranquil·la en un petit recer del món, sota els llençols. Tan sols una estona. Serà el moment per en fonsar el cap al coixí i pregar que n’hi hagi prou amb cinc minuts perquè el dia faci un gir i perquè tot comenci bé, tan bé com han de començar els dies en què s’engendren les històries importants.\nAquest llibre s’ha acabat d’imprimir als tallers de Romanyà Valls el mes de juny de 2016. Les generacions espontànies ha estat possible gràcies a la feina de l’escrip tora Mar Bosch Oliveras, el prologuista Josep M. Fonalleras, els correc tors Miquel Saumell Santaeugènia, Òscar Lozano i Marta Marfany, el dissenyador i maquetista Tono Cristòfol, els il·lustradors Mercè Iglesias i Alex Ferreiro, l’editor Aniol Rafel, l’assistent editorial Marta Rubirola, les estudiants en pràctiques Beatriu Querol i Laia Pubill, els treballa dors de la distribuïdora UDL i els de la impremta Romanyà Valls. A Edicions del Periscopi apostem per la bona literatura en català i creiem que aquesta mereix arribar al major nombre possible de perso nes. És per això que, si el llibre us ha agradat i considereu, com nosal tres, que el talent, l’originalitat, l’esforç, la il·lusió i la professionalitat mereixen ser recompensats, us animem a tenir present Les generacions espontànies quan feu alguna recomanació literària.\nde Mar Bosch Oliveras Pròleg de Josep M. Fonalleras Edicions del Periscopi


Casa en venda Santa Susanna A133 - Habitat MalgratHabitat Malgrat\nCasa en venda Santa Susanna A133 - Santa Susanna\nReferència : A133\nEn Venda 380.000€ - Cases\n441 m25 Habitacions3 Banys Imprimir\nXalet a quatre vents just darrere d’Escola i Institut Montagut a Santa Susanna. Amb precioses vistes clares a mar i muntanya. La pau i la tranquil·litat a prop del centre.\nDisposa d’una planta garatge diàfana de 180 m2 útils. En ella podràs crear el teu saló de jocs, gimnàs, etc. Una primera planta amb 2 suites amb bany complet (una d’elles amb vestidor) i 2 habitacions individuals, una preciosa cuina gran independent amb sortida al pati, menjador ampli i lluminós amb sortida a terrassa, 1 bany complet més i safareig. A la planta superior té unes golfes de gran alçada i amb sostres de fusta, mesura 60 m2 útils i és totalment diàfana, amb sortida a terrassa amb vistes al mar ia la muntanya.\nLa parcel·la té espai per a la construcció de piscina, barbacoa d’obra, etc.\nCompta amb calefacció de terra radiant. També té ascensor que comunica totes les plantes.\nÉs una casa taxada en 2015 a 519.000 €, és una gran oportunitat de tenir una gran casa a un increïble preu! No ho dubtis vine a veure-la i que no et avancin!\nFantàstica casa en venda a Malgrat de Mar PA1030\nFantàstica casa en venda a Malgrat de Mar Fantàstica casa… Més detalls


PartnerShop - Política de privacitat\n1. Informació bàsica de RGPD\nInformació bàsica de RGPD\nCECOT (direcció domicili social - C / Sant Pau, 6, 08221 Terrassa BARCELONA) (CIF - G58195686) degudament inscrita al registre de l'Oficina Pública de Dipòsit d'estatuts d'associacions sindicals i empresarials de la Direcció General de Relacions Laborals i Qualitat en el Treball de la Generalitat de Catalunya amb el nombre 967900043\nEl tractament de dades es porta a terme per a l'adequada gestió del servei per part de CECOT així com per enviar comunicacions als usuaris sobre novetats del servei.\nInterès legítim del responsable en gestionar de forma eficaç i eficient el servei ofert, oferint al seu torn, una òptima satisfacció als usuaris. Així com en el cas d'enviament de comunicacions, el seu propi consentiment prestat de forma, lliure, específica, inequívoca i informada.\nCECOT no cedirà dades personals a tercers ni realitzarà cap transferència internacional dels mateixos.\nDrets Els interessats podran exercir els següents drets davant el responsable: Accés, Rectificació, Cancel·lació, Oposició, supressió\nDir. Postal: C / Sant Pau, 6, 08221 Terrassa BARCELONA)\nTelèfon: 937 36 11 00\nCorreu electrònic: info@cecot.org\nCECOT de demanar les seves dades de registre per gestionar els diferents processos de redempció de descomptes realitzats a través d'aquest servei així com per atendre les seves sol·licituds.\nCECOT tractarà les seves dades de navegació generats a partir de la seva activitat a la plataforma PartnerShop de CECOT, per poder comprovar la procedència de l'aplicació dels descomptes als que decideixi accedir. Així com també les dades relatives a les compres realitzades i als interessos mostrats per vostè per poder oferir informació periòdica i personalitzada sobre productes i serveis relatius a la pròpia plataforma que puguin resultar-los d'interès. Aquestes dades podran ser relatius a: geolocalització dels usuaris, tipus i detall de les compres dutes a terme i dades de navegació.\nD'altra banda, CECOT tractarà les seves dades perquè pugui rebre comunicacions relatives a productes o serveis continguts en aquesta plataforma, mitjançant correu electrònic o per qualsevol altre mitjà de comunicació electrònica equivalent. Mitjançant la marcació de la casella corresponent en el registre a la plataforma, vostè consentirà de forma expressa, lliure, específica i inequívoca el tractament de les seves dades personals per a aquesta finalitat, així mateix vostè podrà revocar en qualsevol moment els consentiments anteriors, com també exercir els drets d'accés, rectificació, cancel·lació, supressió o portabilitat, dirigint una carta a la seu social de la Companyia, situada en C / Sant Pau, 6, 08221 Terrassa BARCELONA o bé enviant un correu electrònic a aquests efectes a la següent adreça: RGPD@cecot.org.\n4. Durant quant de temps conservarem les seves dades?\nCECOT conservarà les seves dades personals mentre no ens sol·liciti la seva supressió o si no, fins que l'entitat promotora del servei, a la qual vostè pertany, decideixi deixar de mantenir operatiu el servei. En aquest cas, un cop finalitzat aquest, les seves dades seran suprimits.\n5. Quina és la legitimació per al tractament de les seves dades?\nEl tractament de dades personals necessàries per a donar-se d'alta al servei es basa en la relació jurídica existent amb CECOT a gestionar de forma eficaç i eficient el servei ofert, donant-li al seu torn, una òptima satisfacció com a usuari del mateix.\nPer al tractament de dades relatives a l'enviament de comunicacions de serveis relatives a productes o serveis continguts en aquesta plataforma la legitimació es basa en el consentiment atorgat per vostè de forma lliure, específica, informada, i inequívoca per a aquest fi.\nEn la ponderació d'interessos entre els seus drets com a usuari i la relació jurídica existent amb CECOT per al tractament de dades personals. CECOT sempre prioritza els drets de l'usuari, per això minimitza al màxim les dades sotmeses a tractament, seleccionant únicament les dades imprescindibles que permetin mantenir un equilibri entre la gestió de forma eficaç i eficient del servei i l'optimització del seu model de negoci. Per a això caldrà ajustar amb prioritat a qualsevol petició o suggeriment que formulin els interessats en nom de protegir al màxim les seves dades.\n6. A qui es comunicaran les seves dades?\nCECOT no comunicarà ni cedirà cap de les seves dades a tercers.\nQualsevol usuari que ens faciliti les seves dades, com a part interessada pot exercir quan ho consideri oportú, els drets que a continuació es detallen.\nS'ha de tenir en compte que, l'exercici de determinats drets per la seva banda, pot comportar implícitament la impossibilitat que CECOT pugui mantenir actiu el servei de què gaudeix en l'actualitat, com a conseqüència de la nostra obligació de compliment incondicional de la seva pròpia petició.\nDret d'Accés: Vostè té dret a obtenir confirmació de si s'estan tractant o no dades personals que el concerneixen i, en aquest cas, dret d'accés a les dades personals i a la següent informació: les finalitats del tractament; les categories de dades personals de què es tracti; si és possible, el termini previst de conservació de les dades personals o, si no és possible, els criteris utilitzats per determinar aquest termini; l'existència del dret a sol·licitar del responsable la rectificació o supressió de dades personals o la limitació del tractament de dades personals relatives a vostè, o a oposar-se a aquest tractament; el dret a presentar una reclamació davant d'una autoritat de control; quan les dades personals no s'hagin obtingut directament de vostè, qualsevol informació disponible sobre el seu origen; l'existència de decisions automatitzades, inclosa l'elaboració de perfils almenys en aquests casos, informació significativa sobre la lògica aplicada, així com la importància i les conseqüències previstes d'aquest tractament per a l'interessat.\nCECOT facilitarà una còpia de les dades personals objecte de tractament. El responsable podrà percebre per qualsevol altra còpia sol·licitada per vostè un cànon raonable basat en els costos administratius. Quan el vostè presenti la sol·licitud per mitjans electrònics, i llevat que demani que se li faciliti d'una altra manera, la informació es facilitarà en un format electrònic d'ús comú.\nDret a la limitació del tractament: Vostè té dret a obtenir de CECOT la limitació del tractament de les dades quan es compleixi alguna de les condicions següents: que vostè impugni l'exactitud de les dades personals, durant un termini que permeti al responsable verificar l'exactitud dels mateixos; el tractament sigui il·lícit i vostè s'oposi a la supressió de les dades personals i sol·liciti en el seu lloc la limitació del seu ús; CECOT ja no necessiti les dades personals per a les finalitats del tractament, però vostè els necessiti per a la formulació, l'exercici o la defensa de reclamacions;\nQuan el tractament de dades personals s'hagi limitat, aquestes dades només podran ser objecte de tractament per part de CECOT, a excepció de la seva conservació: amb el seu consentiment o per a la formulació, l'exercici o la defensa de reclamacions, o amb la intenció de la protecció dels drets d'una altra persona física o jurídica o per raons d'interès públic important de la Unió o d'un determinat Estat membre.\nDret de Rectificació: Vostè té dret a obtenir sense dilació indeguda per part de CECOT la rectificació de les dades personals inexactes que li concerneixin. Tenint en compte les finalitats del tractament, vostè té dret que es completin les dades personals que siguin incompletes, inclusivament mitjançant una declaració addicional.\nDret de Portabilitat: Vostè té dret a rebre les dades personals que li incumbeixin, que hagi facilitat un responsable del tractament, en un format estructurat, d'ús comú i lectura mecànica, ja transmetre'ls a un altre responsable del tractament sense que ho impedeixi el responsable al qual se'ls hagi facilitat, quan: el tractament s'efectuï per mitjans automatitzats.\nEn exercir el seu dret a la portabilitat de les dades d'acord amb l'apartat anterior vostè té dret que les dades personals es transmeten directament de responsable a responsable quan sigui tècnicament possible.\nDret d'oposició: Vostè té dret a oposar-se en qualsevol moment, per motius relacionats amb la seva situació particular, al fet que les dades personals que li concerneixen siguin objecte d'un tractament necessari per a la satisfacció d'interessos legítims perseguits per CECOT o per un tercer, sempre que sobre aquests interessos no prevalguin els seus interessos o els drets i llibertats fonamentals que requereixin la protecció de dades personals, en particular quan l'interessat sigui un nen. CECOT deixarà de tractar les dades personals, llevat que acrediti motius legítims imperiosos per al tractament que prevalguin sobre els seus interessos, drets i llibertats, o per a la formulació, l'exercici o la defensa de reclamacions.\nDret de supressió: Vostè té dret a obtenir sense dilació indeguda de la supressió de les dades personals que li concerneixin, CECOT estarà obligada a suprimir sense dilació indeguda les dades personals quan es doni alguna de les circumstàncies següents: les dades personals ja no siguin necessaris en relació amb els fins per als quals van ser recollits o tractats d'una altra manera; vostè s'oposi al tractament i no prevalguin altres motius legítims per al tractament, o vostè s'oposi al tractament quan el tractament de dades personals tingui per objecte la mercadotècnia directa; les dades personals hagin estat tractats il·lícitament; les dades personals hagin de suprimir per al compliment d'una obligació legal establerta en el Dret de la Unió o dels estats membres que s'apliqui al responsable del tractament. El present dret no es podrà fer quan el tractament sigui necessari per a la formulació, l'exercici o la defensa de reclamacions.\nCopyright © 2010-2022 Cecot • Tots els drets reservats\nClub de Descomptes de la Cecot | c. Sant Pau, 6 · 08221 Terrassa (Barcelona) • Telèfon: 93 736 60 00 • acordsidescomptes@cecot.org


EL MEU PRIMER LLIBRE DE SANT JORDI. A.A. V.V.. 9788499323619 Xalallibres\nla llegenda de Sant Jordi perque el coneguin els més petits, amb il·lustracions de Màriam ben-Àrab\nVACACIONES SANTILLANA 6 PRIMARIA REPÀS\nCom funciona el nostre cos? La pell, els ossos, el cabell...\tConeix el teu cos!\tLa col·lecció més coneguda d'enciclopèdies infantils Larousse, en volums temàtics dirigits a nens a partir de 3 anys. Els llibres s'ocupen de temes molt habituals a l'escola (El cos humà, l'univers, els sentits) i també d'altres aspectes més vinculats al lleure (el circ, cavalls i ponis i els dinos...


Entitats ciutadanes participen a l’audiència pública de presentació del Pla Local de Seguretat — Portal de la Ciutat d'Esplugues de Llobregat\nEntitats ciutadanes participen a l’audiència pública de presentació del Pla Local de Seguretat\nL’alcaldessa Pilar Díaz mostra la seva “satisfacció per la bona convivència ciutadana i els bons nivells de civisme que hi ha a Esplugues”. Voluntariat de Protecció Civil i responsable d’incidències en convivència, novetats previstes.\nRepresentants de les entitats ciutadanes i de les Associacions de Veïns han assistit aquest dilluns 18 de gener a l’audiència pública que s’ha celebrat al Saló de Plens de l’Ajuntament per conèixer en detall el contingut de la proposta de Pla Local de Seguretat d’Esplugues per als propers 4 anys i, al mateix temps, poder fer aportacions i suggeriments.\nEn la jornada participativa en què l’alcaldessa, Pilar Díaz, ha estat acompanyada dels responsables de la Policia Local, els Mossos d’Esquadra i el Cos Nacional de Policia, ha presentat les línies bàsiques del Pla Local de Seguretat d’Esplugues 2016-2019, que en aquests moments està en procés de redacció i és previst aprovar properament al ple municipal.\nAquesta jornada, que també s’ha emès en directe a través del portal municipal www.esplugues.cat, segueix l’exemple d’altres processos participatius oberts recentment per definir línies futures d’acció municipal, com ara el Pla d’Actuació Municipal 2016-2019 o el Pla de Mobilitat Urbana Sostenible Esplugues 2020.\nCom ha assenyalat l’alcaldessa, “aprofundir en la coordinació entre els diferents cossos policials i garantir la tranquil·litat i la seguretat són elements prioritaris del pla, que té com a objectiu continuar fent d’Esplugues una ciutat amb uns índexs de criminalitat molt per sota de la mitjana del seu entorn metropolità”.\n“La voluntat del govern municipal és elaborar i aprovar el Pla Local de Seguretat per als propers 4 anys, incorporant les aportacions de la ciutadania, per garantir que aquest pla sigui fruit de la implicació de la ciutadania en l’àmbit de la seguretat i de la participació ciutadana” ha afegit Pilar Díaz.\nPer a la confecció del pla s’ha seguit la guia del Departament d’Interior de la Generalitat, per la qual cosa quan s’aprovi el Pla Local de Seguretat d’Esplugues serà un dels pocs que hi haurà homologats a Catalunya, que actualment només són una desena.\nÉs el tercer pla en l’àmbit de seguretat i civisme que es realitza a Esplugues (el primer es va fer el període 2007-2010, i el segon el 2011-2014) i incorpora novetats per adequar-lo a la realitat canviant de la ciutat, aprofitant l’experiència i el bon funcionament dels plans anteriors, que han donant com a fruit els bons índexs de seguretat, convivència i civisme que té Esplugues, per sota de la mitjana metropolitana.\nAmb el pla es defineixen les línies principals de la política de seguretat, amb l’objectiu de millorar la seguretat viària i la convivència i el civisme a la ciutat. Com ha assenyalat l’alcaldessa, “proposem fer-ho avaluant de forma continuada l’estat de la seguretat pública, així com també millorant dia a dia la qualitat dels serveis de seguretat i la prevenció de riscos”.\nEn la sessió participativa, l’alcaldessa ha posat de relleu la “satisfacció pel fet que a Esplugues hi ha una bona convivència ciutadana i uns bons nivells de civisme. El Pla de Seguretat contribuirà a continuar treballant en la mateixa línia, sense baixar la guàrdia perquè la nostra sigui una ciutat tranquil·la”.\nEn aquest sentit, com es recull al pla, les dades dels darrers anys posen de manifest una progressiva millora en els índexs de conflictivitat i de qualitat de vida de la ciutadania. El número de denúncies per infringir l’Ordenança de convivència ciutadana experimenta un retrocés sostingut en el temps; els cossos de seguretat atenen menys requeriments o demandes d’actuació en aquest àmbit; i es redueixen de manera notable el número de queixes de la ciutadania per qüestions de convivència.\nL’alta col·laboració ciutadana que hi ha a Esplugues permet que la policia faci bé la seva feina. Aquesta xarxa de ciutadania molt col·laboradora i participativa és una de les fortaleses de la ciutat. Amb sessions obertes a la ciutadania com la del dilluns i amb altres canals participatius com ara el Consell de Seguretat, es fomenta la participació activa de la ciutadania en l’àmbit de la seguretat ciutadana.\nMillora continuada de la seguretat pública\nAmb l’objectiu principal del pla de millorar la seguretat viària i la convivència i el civisme a la ciutat es proposa que, des de la Policia Local, s’avaluï de forma continuada l’estat de la seguretat pública, i, al mateix temps, es millori dia a dia la qualitat dels serveis de seguretat i la prevenció de riscos. Així mateix, la tasca diària de la policia local es farà amb una visió integradora dels cossos de seguretat que actuen a la ciutat, essent innovador, i, per últim, integrat i aliniat l’acció diària amb el sistema de gestió de qualitat (d’acord amb el quadre de comandament i la certificació ISO 9001:2008 que té la Policia Local d’Esplugues).\nPer complir amb els objectius el pla preveu incidir en la bona coordinació entre els diferents cossos policials que actuen al municipi: Policia Local, Mossos d’Esquadra i Policia Nacional.\nEls eixos estratègics del pla són: la seguretat ciutadana, la mobilitat segura, el civisme i la convivència, la participació i corresponsabilitat ciutadana i les emergències. Així mateix, es contemplen els objectius de primer nivell que ha de complir la Policia Local en la seva tasca diària de garantir la seguretat, la convivència i el civisme, així com també les actuacions preventives que pugui portar a terme, les actuacions de coordinació, de relacions amb la comunitat i de formació, a més dels indicadors d’impacte, de resultat i d’activitat.\nVoluntariat de Protecció Civil i responsable d’incidències en convivència, novetats previstes\nEntre les novetats que preveu el pla hi figura la creació d’un grup de voluntaris de Protecció Civil a Esplugues, que en l’àmbit d’emergències contribuiran a portar a terme totes aquelles actuacions que siguin necessàries en prevenció.\nTambé es preveu la millora de la figura del responsable d’incidències en convivència en el cos de la Policia Local, per tal de ser més eficients i eficaços en la gestió de conflictes de convivència. Tot i que les dades de queixes que recull la Policia Local remarquen que hi ha una evolució positiva de reducció de les queixes que reben per incivisme i temes de convivència, es vol incidir per reduir el màxim l’incivisme. Per això, amb el responsable d’incidències en convivència es vol anar a l’arrel del conflicte en els casos que la Policia Local atén, a través d’un sistema de seguiment del conflicte amb els diferents recursos i serveis que té l’Ajuntament, com ara el servei de mediació que funciona des del primer Pla Local de Seguretat, i amb l’objectiu final de cercar una solució definitiva.\nAlguns dels aspectes que tenen un espai remarcat al Pla Local de Seguretat d’Esplugues són el programa de l’Agent tutor, l’App Esplugues Seguretat com a eina al servei de la ciutadania i dels comerciants, el nou Pla Local de Seguretat Viària, la creació prevista d’un grup local de voluntaris de protecció civil, o bé la presentació pública anual del balanç i els resultats obtinguts, entre d’altres.\nL’agent tutor és una figura innovadora en un cos policial a Catalunya que serveix per prevenir hàbits de risc en els centres educatius de la ciutat mitjançant la presència i col·laboració activa amb la comunitat educativa, les famílies i l’alumnat d’un agent per col·laborar en la mediació de la resolució de conflictes, impartir xerrades de sensibilització i prevenció, amb el suport d’un equip interdisciplinar de professionals municipals dels àmbits de Serveis Socials, Joventut i Educació. L'alumnat pot comunicar-se amb l'agent tutor a través d'una bústia, SMS o correu electrònic.\nEl pla que s’ha presentat avui serà un document viu al llarg del temps, del qual se’n farà seguiment i avaluació de forma continuada, a través dels òrgans de funcionament existents a la ciutat en l’àmbit de la seguretat, com ara la Junta Local de Seguretat i la Mesa de Coordinació Operativa, així com també a les Comissions Informatives de l’Ajuntament i al Consell General de Seguretat Ciutadana, que és obert a les entitats ciutadanes, veïnals i de comerciants.\nSerà a través d’aquesta avaluació continuada que es podran ajustar les estratègies que es considerin necessàries i, a l’hora, es podrà fer un seguiment de compliment d’objectius i de calendari de les actuacions previstes.\nEn el decurs de l’audiència pública, la ciutadania va fer diverses aportacions i va plantejar qüestions, a la vegada que es va agrair la feina de la policia i que vetllen pel civisme, i es va remarcar que a Esplugues cada vegada la gent és més responsable del que ha de fer. Sobre la necessària coordinació amb els municipis de l’entorn, la inspectora cap de l’ABS de Mossos d’Esquadra d’Esplugues, Ruth Giralt, va explicar la tasca de coordinació i intercanvi d’informació que fan sistemàticament tant a Esplugues com amb els municipis de l’entorn, a través de tots els òrgans de coordinació existents (meses de coordinació i transmissió d’informació amb el cos de Mossos dels municipis de l’entorn, de la regió metropolitana sud i de l’Àrea Bàsica de Seguretat).\nTambé es va preguntar per què es feia un nou pla ara i per què era tan ambiciós. El director de la Policia Local d’Esplugues, Juan A. González Leyva va argumentar que el pla tenia continuïtat amb els dos plans que s’han fet anteriorment a la ciutat, pels bons resultats que han donat, i a l’hora s’ha aprofitat per incorporar novetats amb la finalitat que respongui a la realitat canviant, a més de redactar-lo seguint les recomanacions de la Generalitat per tal que tots els ajuntaments disposin de plans elaborats de manera homogènia.\nEntre les intervencions del públic també n’hi va haver una que suggeria que el pla havia de plantejar els recursos existents i si eren suficients. El responsable de la Policia Local va respondre que el pla ja ho analitza de forma raonada i detallada –mitjançant un DAFO- i que s’ha fet una anàlisi prèvia dels recursos que es tenen per tal que el pla sigui realista, viable i respongui a la realitat d’avui de la ciutat.


Pastís de xocolata - I per postres...I per postres... Pastís de xocolata - I per postres...\n280 g Sucre\n330 g Farina\n240 g Mantega\n5 cullerades aprox Cacau pur en pols\n18 g Llevat químic\n130 ml Llet\n300 g Xocolata negra per fondre\n300 ml Nata líquida per muntar\nPer l’aniversari del meu xicot, vaig preparar un pastís de xocolata molt alt i molt potent, d’aquells que amb un trosset ben petit et quedes tip per la resta de dia. La veritat és que feia patxoca… i també el vam acompanyar d’una ampolla de cava Freixenet Elyssia Gran Cuvée per fer el brindis.\nPer anar bé fes la base de pa de pessic de xocolata i la “ganache” de xocolata (crema de xocolata) el dia abans. Així el mateix dia només et quedarà muntar-lo.\nComença preparant tots els ingredients, sobretot treu la mantega de la nevera una horeta abans aprox. perquè s’estovi (que no és el mateix que es fongui!)\nPer la base de pa de pessic de xocolata:\nEn un bol posa-hi la mantega tova i el sucre i barreja-ho fins que estigui ben integrat (també ho pots fer amb una batadora de varetes elèctrica), afegeix-hi els ous d’un amb un mentre ho bats.\nBarreja la farina i el llevat en un altre recipient i aboca-la de mica en mica sense deixar de batre a la mescla d’ous i mantega intercalant-ho amb la llet.\nQuan estigui tot ben mesclat és hora d’afegir-hi el cacau pur en pols (Colacao no s’hi val, eh?) i mesclar-ho bé que no quedin boletes de cacau (si el passes per un colador = tamisar, això no et passarà).\nUnta amb mantega un motlle de 20 cm aprox. També ho pots fer amb dos motlles més petits i després sobreposar les dues bases (et quedarà un pastís molt alt i podràs fer 2 o 3 capes de farcit). Aboca-hi la mescla i enforna’l a 180ºC durant uns 40 min (si el forn té ventilador, posa’l per dalt i per sota).\nQuan el treguis del forn desmotlla’l i deixa’l refredar sobre una reixa.\nPer la “ganache” de xocolata:\nTrenca la rajola de xocolata i posa-la en un bol. En un cassó escalfa la nata fins que estigui a punt de bullir. Immediatament després aboca-la sobre la xocolata i no paris de remanar fins que estigui desfeta. Deixa-la refredar completament, i posa-la a la nevera fins que l’hagis d’utilitzar.\nAgafa el pa de pessic refredat, veuràs que per sobre ha quedat boterut i lleig, i anivella’l amb una “lira” si en tens, però com que segurament no en tindràs ho pots fer amb un ganivet llarg a ull o amb escuradents com ho fan aquí. Talla’l pel mig de la mateixa manera per farcir-lo. Si has fet dos bases, repeteix l’operció.\nSi hi vols posar nata com he fet jo, munta-la així. Amb la que t’ha sobrat de fer la ganache n’hauries de tenir suficient (si has comprat un pot de 500ml)\nPosa la ganache refredada dins una màniga pastissera amb una boquilla ample (és igual la forma) i fes un cercle rodejant una de les bases del pa de pessic. Ara posa-hi la nata al mig i una altre base del pa de pessic a sobre. Repeteix l’operació com tantes bases tinguis. Poses una mica de ganache a la vora perquè alhora de cobrir el pastís sencer amb la ganache no es barregi la nata del farcit amb la cobertura.\nQuan ja tinguis tots els pisos muntats, escampa la resta de ganache per sobre i pels voltants del pastís amb una espàtula o bé amb la màniga pastissera amb una boquilla rissada…. Creativitat al poder! Jo ho fet amb una espàtula i llavors amb una forquilla hi he fet aquestes ratlles.\n… et voilà! Només faltaràn les espelmes!\n← Boletes de formatge\n→ Carpaccio de vedella


Secta dels assassins - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSecta dels assassins\n(S'ha redirigit des de: Hashshashin)\nPer al musical de Stephen Sondheim, veure Assassins (musical)\nLa secta dels assassins va ser un moviment politicoreligiós de musulmans xiïtes ismaïlites, de la secta nizarita, i actiu entre els segles viii i xiv, especialitzat a terroritzar la dinastia abbàssida mitjançant l'assassinat polític. El seu nom real era ad-dawa al-jadida (àrab: الدعوة الجديدة, ad-daʿwa al-jadīda, 'la nova doctrina') i s'autodenominaven fedaïns, de l'àrab, fidaí, que significa 'un que està disposat a sacrificar la seva vida per una causa'.[cal citació] El mot assassí té el seu origen en els seus enemics, amb connotacions despectives. Els musulmans que li eren contemporanis eren extremadament suspicaços amb els assassins, i de fet eren descrits amb una terminologia (batini) que suggeria que només eren musulmans nominalment. Aquest distanciament religiós els veuria, eventualment, anar tan lluny com per aliar-se amb els cristians occidentals (croats) contra els musulmans en nombroses ocasions. Fins i tot, hi ha qui sosté que intentaren negociar la seva conversió al cristianisme amb Amalric I de Jerusalem, però que acabaren frustrats per les maquinacions dels templers, suposadament amb l'objectiu de rebre exempcions per als onerosos imposts que els no-cristians havien de pagar a Terra Santa. La seva connexió amb el corrent principal de l'islam era tangencial en el millor dels casos.\nxiïsme i islam\nLa secta orientà l'assassinat sistemàtic bàsicament contra els dirigents seljúcides que els perseguien. Eren molt meticulosos en matar només el seu objectiu, evitant al màxim la pèrdua de vides innocents, però cometien els seus actes en públic, especialment a mesquites després de l'oració dels divendres, assegurant així el manteniment de la seva reputació de terror. Habitualment s'aproximaven a les seves víctimes disfressats, utilitzant com a arma una daga, mai verí o altres armes que permetessin a l'atacant escapar. Però cal destacar que sota cap circumstància se suïcidaven, preferint ser ajusticiats pels seus captors.\n1 Etimologia de la paraula assassí\n2 Història dels assassins\n4 Paral·lelismes moderns\n5 Influència a la literatura\nEtimologia de la paraula assassíModifica\nMajoritàriament es creu que el nom assassí és una mutació de haxxaxín (de l'àrab حشّاشين, ḥaxxāxīn, 'consumidors d'haixix'). Aquesta interpretació és molt qüestionada en l'actualitat, ja que prové de la crònica de Marco Polo sobre la seva visita a Alamut l'any 1273, en la qual descriu una droga amb efectes més semblants a l'alcohol que a l'haixix. Alguns autors suggereixen que assassí simplement significa 'seguidor de Hasan', en referència a Hasan ibn Sabbah al-Razi, xeic d'Alamut. D'altres, simplement pensen que, com els consumidors d'haixix eren marginats durant l'edat mitjana, la paraula haxxaxín es convertí en sinònim de 'fora de la llei'. Així que l'atribució que es fa d'aquesta paraula a la secta ismaïlita de Hasan no és necessàriament un indici sobre l'ús de drogues.\nAlgunes descripcions habituals sobre la seva connexió amb l'haixix és a causa de la creença errònia que aquests assassins prenien aquesta droga per a calmar-se abans de les seves missions; d'altres diuen que per a multiplicar les seves forces, convertint-los en guerrers bojos. També es menciona a altres versions que era utilitzat per als seus rituals iniciàtics, per tal de mostrar als novençans la sensualitat i els plaers que els esperen a l'altre món.\n«Molts arabistes han pogut demostrar de forma bastant convincent que l'atribució de l'epítet consumidors d'haixix prové d'un nom poc apropiat agafat dels enemics dels ismaïlites, i que mai no fou utilitzat pels cronistes musulmans. Per això, era utilitzat en un sentit pejoratiu d'enemic i gent de mala reputació. Aquest sentit de la paraula ha sobreviscut fins a l'actualitat, amb l'ús vulgar a l'Egipte del terme haššāšīn durant els anys 30 com a sinònim de sorollós o descontrolat. És poc probable que l'auster Hasan ibn Sabbah al-Razi consentís el consum de drogues».\n«No existeix cap menció d'aquesta droga (haixix) en connexió amb els assassins perses - especialment a la biblioteca d'Alamut (els arxius secrets)»\n(Edward Burman, The Assassins - Holy Killers of Islam.)\nAmin Maalouf, en el seu llibre Samarcanda, on explica l'origen de la secta així com la vida de Hassan-i-Sabah, cita la manera en què, als segles xi-xiii, els seguidors de la secta Nazarita (xiïtes ismaelites) es referien per a anomenar els guerrers d'Alamut, la ciutat-fortalesa on vivia i governava Hassan-i-Sabah, líder de la secta: Al-Assas voldria dir 'base', o lloc d'on procedeixen les operacions, i al-Assasin voldria dir 'els que són a la base' o 'els que venen de la base'.\nHistòria dels assassinsModifica\nTot i que aparentment ja eren coneguts al segle viii, la fundació de la secta dels assassins és situada comunament l'any 1090, quan Hasan ibn Sabbah al-Razi estableix el seu baluard a Alamut, a les muntanyes al sud de la mar Càspia. Emigrant iemenita i xiïta ismaïlita, Hasan es marca com a objectiu la destrucció del califat abbàssida assassinant als seus membres més destacats. La major part del coneixement occidental sobre els assassins prové de Marco Polo, que suposadament va visitar Alamut l'any 1273, cosa que es considera generalment un mite, ja que la fortalesa fou destruïda pels mongols el 1256.\nBenjamin de Tudela, jueu castellà que hi va viatjar un centenar d'anys abans que Marco Polo, menciona els al haššāšīn i el seu líder com a «l'home vell» (traducció literal de xeic), tot i que indica que la seva ciutat principal era Kadmus.\nEl grup va inspirar un terror desproporcionat respecte al seu nombre i territori limitats. Els membres eren organitzats dins unes rígides classes, depenent del seu grau d'iniciació als secrets de la secta. Els seus devots constituïen una classe que cercava el martiri i seguia les ordres amb devoció inqüestionable, ordres que incloïen l'assassinat. Degut a la naturalesa secreta de l'organització, aquesta fou esmentada a nombroses teories conspiratives.\nLa majoria de les víctimes dels assassins foren musulmans sunnites, algunes de les quals ocupaven càrrecs extremadament alts, com és el cas de Nizam-ul-Mulk. És conegut que Saladí, indignat per la gran quantitat d'intents d'assassinat contra ell que quasi aconsegueixen el seu objectiu, va assetjar la seva plaça forta a Síria, Masjaf, durant la reconquesta del 1176, però que va aixecar el setge després de negociar, i des d'aquell moment intentà mantenir bones relacions amb la secta. La versió donada pels assassins fou que el xeic en persona va arribar a colar-se a la tenda de Saladí, deixant un pastís enverinat amb una nota dient «Estàs a les nostres mans» mentre dormia. Una altra versió parla d'una carta enviada al seu oncle matern, jurant la mort a la totalitat de la dinastia aiúbida. Sigui com sigui, el fet és que Saladí va fer cas de les advertències i desistí.\nEls cristians quedaren generalment fora de les ambicions dels assassins; no fou fins a mitjan segle xii que realment sentiren parlar d'ells, i això que Raimon II de Trípoli i Conrad I de Montferrat, rei de Jerusalem, en varen ser víctimes, i Eduard d'Anglaterra gairebé perd la vida a les seves mans. És possible que els assassins de Conrad fossin pagats per Ricard Cor de Lleó.\nEl poder dels assassins va ser destruït pel senyor de la guerra mongol Hülegü. Durant el setge se'n va destruir la biblioteca, així com la base del seu poder. Com que els seus propis arxius foren destruïts la major part de les fonts sobre ells venen dels cronistes àrabs de l'època.\nTot i que la llegenda afirma que Hasan ibn Sabbah, líder original dels ismaïlites nizarites, feia servir haixix per a concedir als seus seguidors visions del paradís, és altament improbable, ja que l'ús i els efectes d'aquesta droga eren ben coneguts en aquella època, i objecte de nombrosos sermons dels imams a les mesquites. Marco Polo, que va viatjar per la zona, en dona una versió similar:\n« Als reclutes se'ls prometia el paradís a canvi d'una mort en acció. Eren drogats, sovint amb substàncies similars a l'haixix (alguns també proposen opi i vi), i apareixien a un jardí amb gran quantitat de dones (hurís) i fonts amb vi. En aquell moment els despertaven i els hi explicaven que la seva recompensa per la mort era quelcom com això, i els convencien que el seu líder, Hasan ibn Sabbah, podia obrir les portes del paradís. »\nAl començament, Hasan no era partidari d'utilitzar individus drogats i segrestats, ja que el seu fonamentalisme el prevenia d'utilitzar qualsevol tipus de droga, o de convertir infidels en màrtirs. Però a mesura que el poder ismaelita creixia, i nombroses fortaleses i els seus poblats quedaven sota el seu domini, es pensa que Hasan i els seus seguidors començaren a reclutar i entrenar assassins des del seu naixement.\nAlguns analistes comparen la històrica secta dels assassins amb Al-Qaida, indicant la similitud a les tàctiques de terror i assassinat polític, la promesa d'arribar al paradís, així com un culte místic al voltant d'Osama bin Laden. Al-Qaida també és una societat secreta, amb líders que s'amaguen a les muntanyes. El martiri també és una peça clau de la tàctica d'Al-Qaida.\nInfluència a la literaturaModifica\nEls assassins figuren a diverses novel·les de William S. Burroughs.\nLa història dels assassins apareix àmpliament a la trama de la novel·la de Peter Berling Els fills del Greal.\nLa metodologia dels assassins, descrita per Marco Polo apareix a les novel·les d'Umberto Eco Baudolino i El pèndol de Foucault.\nLa vida d'Hassan-i-Sabah i l'origen de la secta, així com la història de la vida d'Omar Khayyam (famós poeta, filòsof, matemàtic i astrònom persa coetani de Hassan-i-Sabah) i les seves Ruba'iyyat (versos) queden descrits al llibre d'Amin Maalouf Samarcanda.\nLa novel·la Alamut de Vladimir Bartol està dedicada als assassins.\nEls assassins són protagonistes de la sèrie de videojocs Assassin's Creed. En ella, el jugador pren el rol d'un assassí en diferents èpoques històriques (la primera entrega del joc és en temps de la tercera croada, mentre que la segona entrega està ambientada a la Itàlia renaixentista). En ella es narra la guerra entre assassins i templers que, segons sembla, es remunta fins a l'antiguitat i encara dura en l'actualitat. Hi podem trobar, en totes dues entregues, successos i personatges històrics: Ricard d'Anglaterra, Nicolau Maquiavel, Leonardo Da Vinci, el papa Alexandre VI… molts d'ells, com Maquiavel i Alexandre VI, resultant ser assassins i templers respectivament.\n↑ (anglès) Christopher Marshall, Warfare in the Latin East, 1192-1291, p.28\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Secta dels assassins\nAmin Maalouf, Les Croades vistes pels Àrabs,\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Secta_dels_assassins&oldid=29256117»\nDarrera modificació: 16 gen 2022 a les 20:44\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 gen 2022 a les 20:44.


El Festival Didó de música i titelles arriba a la 3a edició amb novetats - Canal Terrassa\nEl Festival Didó de música i titelles arriba a la 3a edició amb novetats\nEl proper cap de setmana es celebrarà a la nostra ciutat el Tercer Festival ‘Titelles i Música’, impulsat pel CEM, Amics de la Música de Terrassa i l’Ajuntament.\nEnguany coincidirà amb el cap de setmana de Sant Jordi, i ho farà amb força novetats, en la línia d’explorar sinergies amb d’altres agents culturals i educatius de la ciutat. Seran 3 dies d’intensa activitat, amb 2 tallers i 12 espectacles, de la mà de músics i titellaires d’arreu de Catalunya. Les representacions es faran a la sala d’actes del CEM, al Teatre Principal i en diversos espais a l’aire lliure. Aquest certamen té una particularitat: la combinació entre titelles i música, un fet gens habitual:\nL’oferta d’espectacles és àmplia i variada. En destaca El Petit Piano (amb el repte d’omplir tot un Teatre Principal), Libèl•lula (de la Companyia Toti Toronell, d’una sensibilitat tan exquisida que farà les delícies de petits i grans) i La Rosa del Dot (una col·laboració entre els alumnes del CEM i de l’Institut de Viladecavalls).\nEn aquesta edició es lliurarà el Primer Premi Didó, en reconeixement a la trajectòria de persones o entitats vinculades al teatre, la música o la cultura, amb el rerefons dels titelles.\nEl Festival es complementarà amb la Fira d’Artesans Titellaires, la segona edició del GastroDidó (amb terrasses gastronòmiques ofertes per establiments del barri) i un espai de foodtracks.\nDes de l’Ajuntament es valora la importància d’aquest certamen, perquè omple un buit en l’oferta cultural terrassenca i perquè contribueix a donar vida a un dels espais estratègics de la ciutat:\nEl Festival és i també hi col·laboren l’Associació Terrassa Centre i els Amics del Vapor Gran. Els organitzadors confien en consolidar-lo encara més en els propers anys, incorporant-hi espectacles per a adults o representacions de gran format.\nTota la informació a www.festivaldido.org\nTags: Ajuntament de TerrassaCEMCulturaFestival DidóSant JorditerrassaTitelles\nToni Rodríguez: “Sortir a competir fora m’ha ajudat a aprendre molt”