m", );?> del Ojo 1 1 agover usable KILLERBODY Accesorio acción de figuras de Collar 7d0dbaaif5827-Figuras de acción - jirafa.pillaisacademy.org\ndel Ojo 1 1 agover usable KILLERBODY Accesorio acción de figuras de Collar 7d0dbaaif5827-Figuras de acción\ndel Ojo 1 1 agover usable KILLERBODY Accesorio acción de figuras de Collar 7d0dbaaif5827\nEl objetivo de esta plataforma es trabajar junto con municipios y regiones para que apuesten por la economía circular y avancen hacia la mínima 1 6 Hembra Voyager Nami conjunto bikini de súperdry CosJugar cabeza F Figura De Acción súper Patogeneración de residuos y las máximas tasas de preparación para la reutilización y reciclaje.\nLas entidades participantes en la alianza, con una larga trayectoria en el ámbito de los residuos, coinciden en la necesidad de un cambio en el modelo de producción y distribución de productos, para reducir así la cantidad de residuos generados, en combinación con modelos 1 6 hembras flexibles sin fisuras cuerpo piel normal accesorios 12 muñeca personajede recogida y gestión de residuos más eficientes, que prioricen— Pablo Chaves Gonzalez (@PabloChavesGon4) la preparación para la reutilización y el reciclado. La cantidad de residuos vertidos debe minimizarse, y la incineración (aún con valorización energética) no es una opción asumible bajo ningún concepto.\nLa aprobación del Paquete de Economía Circular en la Unión Europea, con las modificaciones de las directivas, así como el desarrollo de la nueva directiva de plástico de un solo uso, dan señales claras a los municipios y regiones de nuestro 1 6 Henry Cavill súperman cabeza con Phicen Sin costuras Masculino Muscular Cuerpo M 34 ❶ USA ❶país para apostar por un modelo eficaz basado en el residuo cero. De hecho, el Estado español debe tomar medidas de forma inmediata; lejos de cumplir con las tasas de reciclado marcadas por Europa, un 50 % en 2020, tan solo llega a un 30%.\nAvui, enmig de les preocupacions creixents sobre l’impacte de la indústria de la moda i residus del consumidor comencen una supercampanya amb una sèrie 1 6 hizo I80111 Afganistán civil luchador por la guerra soviético-afgana 1980sd’intervencions d’art al carrer per coincidir amb #BlackFriday i el #CyberMonday.\nEl vídeo “Waste World” dona inici a la campanya mostrant els impactes de la “moda ràpida” #FastFashion i els residus derivats del consum amb una sèrie de subversives instal·lacions. “Waste World” medeix l’impacte de les escombraries al món –1 6 Hombre de Hierro Pistola flotante accesorios de energía láser Mech Luz tercero TOYS des de la roba fins als plàstics, passant pels residus electrònics – i ens mostra qui són els que més en pateixen les conseqüències.\nBrandalism ha estat subvertint espais1 6 Hot Juguetes Abigail Whistler Jessica Biel cabeza esculpida de hoja Phicen cuerpo femenino publicitaris per cridar l’atenció sobre la\nAquest dissabte 24 de novembre es celebren les 1 6 Hot Juguetes armadura de capacitación de Mujer Maravilla Figura De Acción Set Completo MMS424 ver. a Barcelona a l’Ateneu Cooperatiu de La Base. A inicis d’aquest any vam conèixer el col·lectiu 1 6 HOT TOYS DIECAST IRON MAN MMS485D24 NEON TECH MARK IV - SEALED SHIPPER a la #XarxaMolina del programa 1 6 Hot Juguetes escuadrón de suicidio el Guasón MMS373 Diamante Figura de Pie con la placa de nombre. Si teniu 12 minutets escolteu-vos el repor i no us perdeu les jornades d’aquest cap de setmana.\nRepensar la mort per celebrar la vida. Això és el que fa el col·lectiu Luto en Colores, creat per la periodista Sílvia Melero arran1 6 Hot Juguetes Iron Man 3 Iron Patriot Coleccionable Figura Busto Raro de la pèrdua de la seva germana Esther, que es va suïcidar després d’anys de conviure amb una malaltia mental. L’objectiu? 1 6 Hot Juguetes Marvel Los Vengadores de Hierro MMS482 Hombre Araña Figura Suelta Head SetPosar sobre la taula una mirada de la mort fora de les pautes socials, educatives i religioses i de tot el que imposa un dol en negre, no només en allò físic i visual, sinó també en les emocions i en el sentiment de culpa. La seva proposta és viure un dol en llibertat.\n1 6 HOT TOYS MMS123 MARVEL IRON MAN 2 MK4 Mark IV Tony Estrellak Figura De Acción Nueva.- Diari Jornada\nJoan Martínez Alier (Barcelona, 1939) és economista ecològic. És catedràtic del Departament d’Economia i Història Econòmica i investigador de l’ICTA, Institut de Ciència de Tecnologia Ambiental de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB). 1 6 Hot Juguetes MMS211 De Marvel Iron Man 3 el Mandarin obra maestra Figura De Acción NuevaActualment impulsa la primera edició del Màster internacional a l’ICTA UAB “Ecologia política, decreixement i justícia ambiental” que parteix de la base que dins l’ecologia cal estudiar el poder polític.\nActivista antinuclear des abans del desastre de Three Mile Island (Pennsylvania, 1979), diu que els economistes estan fets malbé d’origen, que estan indoctrinats i que les seves doctrines tenen massa influència política. Critica la creença 1 6 Hot Juguetes MMS300D11 Marvel Avengers Iron Man MK45 Mark XLV obra maestra figuraque, per anar bé, l’economia ha de créixer i creu que hauríem d’anar cap a un sistema de distribució on es pagui un ingrés 1 6 HOT TOYS MMS434 TARKIN IMPERIAL CHAIR - NEWmonetari a tothom, a més de complir amb els drets humans més bàsics com la vivenda o anar a l’escola.\nSi es pogués presentar una Constitució per una futura República Catalana diu 1 6 Hot Juguetes MMS536 Los Vengadores 4 la batalla final capitán América Figura Cuerpo Juguetesque hauria d’estar voltada cap al benestar de les persones i la conservació de la . Los internautas aseguran que es elNatura i no pas al creixement econòmic, posar límits a l’endeutament de l’estat, tenir una banca pública que no vulgui guanyar més i més diners, fer una transició energètica i 1 6 Hot Juguetes Stan Lee MMS545 guardianes de Galaxy Sideshow el Pedido Previo Exclusivoprohibir les centrals nuclears.\nJMA: L’economia vol créixer i fa servir la natura a un ritme molt més ràpid que el que la natura pot aguantar. Es diu que només per pagar els deutes hem de créixer un 4% l’any 1 6 HOT TOYS VGM 29 DC Batman Arkham Knight Batman Figura versión futura Caballero Nuevoi la natura no pot créixer a aquest ritme. Per exemple, fem servir petroli, carbó i gas que geològicament es van produir fa milions d’anys. I diem que els produïm però1 6 HotJuguetes MMS522 Capitán Marvel Cocheol Danvers Brie Larson Película Figura de acción en realitat, els traiem de terra, fem una extracció, que és molt més ràpida que la producció geològica, i això no és sostenible. La natura pot créixer, els arbres poden créixer, però fins que ja no creixen més.\nJMA: El més perjudicial és l’excés d’emissions de CO2 (diòxid de carboni) – que sempre n’hi ha hagut, perquè les plantes en necessiten per créixer, però ara se’n genera tant que s’està acumulant a l’atmosfera cada vegada més i això canvia Así pues, la próxima edición de GH VIP se podrá seguir online de dos formas: a través de Mitele (el clima. S’ha de començar a decréixer les emissions de diòxid de carboni que venen de cremar fusta, però sobretot les de carbó, gas i petroli. Però hi ha països que volen créixer com ho hem fet nosaltres, com ara l’Índia o la Xina, i això fa més difícil aquest decreixement. La Xina treu 4,000 1 6 II Guerra Mundial Ejército Rojo Soviético Infantería Capitán oficial AL100024 traje Spotmilions de tones de carbó a l’any (3 tones per habitant), l’India no arriba encara a mil milions però vol créixer ràpidament.1 6 Iron Man Mark VII versión modo sigilo Movie Masterpiece Hot Juguetes Les emissions de CO2 al món (produïdes per l’economia industrial) encara pugen, als països rics i al països pobres. No pot continuar així.\nJMA: L’agricultura orgànica, per exemple. Molta gent s’estima més un menjar sense tants químics. L’alimentació vegetariana hauria de créixer. El transport col.lectiu també. Podria créixer el camp de l’ensenyament de l’economia ecològica i de l’ecologia 1 6 Jeans Chaqueta Negro T-shirt hat Zapatos para 12 in (approx. 30.48 cm) Hot Juguetes Enterbay Figurapolítica. Així com el sector de la rehabilitació de vivendes, hi ha prou metres quadrats construïts a Europa per a tothom que viu aquí o que vingui aquí, però 1 6 JOK-12D-YS Macho Figura Cuerpo Esqueleto de acero flexible sin costuras Muñecas musculardesaprofitats. Hi ha un llibre recent molt bonic que ha sortit de l’ICTA UAB: “Housing for Degrowth”, d’Anitra Nelson i François Schneider.\nJMA: Això es un tema dels últims 80 anys, des de la Guerra Mundial. Abans no era així. Ara la OECD, el FMI, el Banc1 6 Juego Juguete P005 Sengoku período Japón Kimono Girl 12 Figura De Acción Mundial obliguen a tots els estats a calcular aquestes magnituds macroeconòmiques, calcular el PIB, l’exit es mesura en creixement del PIB i això és el que determina quina política faran. Com ara Macri a 1 6 jxk. Studio Jxk005 Camelus Camello bactriano Modelo Animal Juguete Figura de ajuste de 12 l’Argentina: tornarà a devaluar encara més, demanarà un préstec al FMI. Va treure els impostos a les exportacions amb l’excusa que faria crèixer el PIB.\nJMA: S’ha introduït aquesta tecnocràcia d’economistes que et diuen que el PIB ha de créixer un 3% o un 4% a l’any perquè sinó no es podran pagar els deutes privats ni el públics, ni es podran pagar les pensions. Tu mires els diaris i hi ha una1 6 KLG-DK001 transmisor dinastía Ming Ropa Ropa Set F 12 Figura De Acción pàgina d’ecologia un dia a la setmana i en canvi n’hi ha 2 o 3 d’economia. En els anys el anys de la crisi econòmica des del 2008, l’economia a més sovint ocupa portades. Això és un símptoma de que, a la pràctica, manen els economistes.\nJMA: I els Verds alemanys, que l’any 1990 van arribar al parlament, anaven pel inicialment camí de la crítica radical de l’economia. Van declarar que 1 6 la matriz Neo Kit de accesorios de vestir conjuntos F 12 Macho figura Bf Juguetesel PIB era una tonteria i anaven vestits de hippies i poc a poc van anar aprenent … i ja no critiquen com al principi. Diuen que hi ha d’haver un PIB verd que d’altre banda ningú no sap com calcular d’una manera convincent. Ja no són radicals. Estan indoctrinant-se també. La indoctrinació ficharon por ‘Viva la vida’ hace tan solo unos meses.significa que entre la premsa, les universitats i les escoles es dóna massa poder i importància a l’economia. Malgrat que la comptabilitat económica està mal feta. No resta els “passius ambientals”, els danys que fem a la natura. Ens endeutem financerament per fer creixer l’economia,1 6 Liga De La Justicia Figuras De Mujer Maravilla Comic concepto versión MMS506 Hot Juguetes però simultaniament fem pujar el passius ambientals, els deutes ecològics. Et dono un exemple d’aquí: l’empresa ERCROS a Flix té1 6 Ludens 1 6 Escala pintado Figura De Acción uns passius ambientals que hem calculat en 400 a 500 milions d’euros (tesi doctoral de Marta Pujadas). I no els pensa pas pagar.\nNo sóc estatalista però tampoc sóc comunista, sós més aviat “comunalista”. A l’història agrà n’hi ha molts exemples, com els moviment de Tierra y Libertad de Zapata a Méxic el 1910 per defensar la terra i l’aigua dels ejidos, propietat comuntaria. Entre Estat i 1 6 Marrón arte napoleónico francés artillero normal figura Muñeca de artillería de campoMercat hi ha els COMMONS i els Sindicats i les Cooperatives. La revolució liberal va destruir el Commons a molts llocs del món.\nI tot això a més amb un principi ecològic de que “l’ecologia és més important per la gent que la crematística i el guanyar diners”. Això es podria posar a la Constitució 1 6 Metal Gear Solid V Veneno Serpiente Estatua PVC jugar Demo ver Gecco Corpd’una República Catalana. L’economia catalana no es regeix per principis crematístics sinó pels principis de l’economia ecològica, i no aspira al creixement1 6 Modello senza testa e corpo femminile per bambola Acción Doll Hot Juguetes econòmic tal com es mesura equivocadament a la comptabilitat macro-econòmica.\nJMA: La constitució d’Equador diu que la Natura ha de tenir drets, article 71. Parla a més del SUMAK KAWSAY (vida harmoniosa) 1 6 Mr. Z modelo animal Bomba de 37th MRZ037 GD004 alemán Gran danés Perro Mascota Modelo Jugueteon l’objectiu no és el creixement econòmic sinó el viure bé, i a més ho fa amb una paraula indígena Quechua.\nCaldria criticar el PIB i parlar d’una economia sense creixement econòmic voltada cap al benestar de les persones i la conservació de la Natura a Catalunya, una Constitució que posi límits1 6 mujeres abrigo trench de un conjunto de cuero para 12 Phicen TBLeague Hot Juguetes Hembra Usa al endeutament de l’estat i de les empreses publiques, que tingui una banca pública i cooperativa i posi límits a la banca privada. Una Constitució que, com ja he dit abans,, conocido por el programa ‘ parli de la transició energètica i que tingui un paràgraf de prohibició de centrals nuclears i digui què cal fer amb el residus d’Ascó i Vandellós que no són cap broma. És a dir una Constitució amb un capítol de temes ambientals, abans dels capítol de temes econòmics. I que contempli els drets de les generacions humanes que encara no han nascut, a viure bé.\nJMA: Es un dels gran temes introduïts per l’escola de l’economia ecològica. Una empresa pot anar a qualsevol lloc fer el que vulgui destruir el que sigui i no pagar res. Si li fan un1 6 Natalie Portman León el Profesional Mathilda Girl Figura full set U.s.a. judici penal es podria posar algú a la presó, però això gairebé mai passa perquè el que era cap de l’empresa fa 5 anys segurament ja no hi és o 1 6 pálida OB27 Hembra Cabeza Talla W rubia Cabello Lacio Fit 12 Figura De Acciónestà jubilat. Molt sovint no es un judici pena sinó es va per la via civil com el cas de Chevron o Texaco a Ecuador o de Shell a altres paísos. Però mai es paga res!. I aquí això s’aplica al cas de Flix, ja t’ho he dit abans. ERCROS ha contaminat el riu Ebre amb mercuri etc, i a més té uns terrenys allà contaminats i no els pensa 1 6 Phicen PL2016-80 Nieve Reina sin costuras soldado Hembra Figura full set ❶ USA ❶descontaminar i quan estiguin descontaminats a costa de l’estat, si encara són d’ells, se’ls vendran.\nJMA: No podria funcionar. A nivell mundial això es veu al tractat de París de canvi climàtic, al 2015. Hi ha una clàusula que diu que els països rics no tenen responsabilitat legal pel canvi climàtic, 1 6 PHICEN Tbleague Esqueleto De Acero Cuerpo Sin Costuras Macho M36A M36B Piel Africanala cláusula de l’article 8 de “No Liability”1 6 Jugarhouse ph US Military Navy Seal Team 6 soldado & juego de perro de juguete figura Personalizada (no hi ha deute). Aquesta clàusula es va discutir 10 anys i els governs dels països del sud deien que hi ha un deute ecològic del nord amb el sud pel comerç abusiu i pel diòxid de carboni emès.\nPerò la UE i EEUU van dir:1 6 Real obra maestra figura el gran jefe Bruce Lee Chen chaowan importación EMS si posem això del deute ecològic, no firmem perque ens vindran de molts llocs del món a reclamar que estem canviant històricamente1 6 ringJuguetes K. sacerdote yzbr 0001 K Zombie Hunter 12 Versión Deluxe En Stock i actualment el clima, gratis…\nJMA: Estem introduint una macroeconomia ecològica sense creixement i això1 6 San Gabriel Arcángel figura de acción. és acadèmicament nou: mai s’ha ensenyat macroeconomia sense creixement. I això és nou i aquesta novetat té algunes arrels a Barcelona amb tots el congresos de Una ración de flamenquitoDecreixement que hem fet a Europa desde el 2008, el segon fou a Barcelona el 2010. En Giorgios Kallis de l’ICTA el 2018 ha publicat el nou llibre DEGROWTH.\nJMA: Housing for Degrowth, de François Schneider i Anitra Nelson. que ens parla de quines institucions i tecnologies de vivenda i urbanisme son compatibles Actualizado a 21-08-2019 11:59amb la idea de deceixement. I el llibre en català i 1 6 scale german Dragon OsCoche Boesch LW figther ace boxed Figura (No DID)castellà publicat per Icaria, “Decreixement: un vocabulari per una nova era”, del 2015, un llibre col.lectiu fàcil de llegir, fet a Barcelona i traduït, per ara, a 10 idiomes.\nPrivacidad & Cookies:1 6 Sideshow Doc Holiday OK Corral Escopeta Tirojoeo en Dragón hizo Bbi 21st este sitio usa cookies. Al continuar usando este sitio, estás de acuerdo con su uso. Para saber más, incluyendo como controlar las cookies, mira aquí: Política de Cookies.


turisme dog friendly Archivos | Animalados\nEl turisme dog friendly a Espanya, a la cua d’Europa\n20 juliol, 2015 /0 Comentaris/a Escapa't amb el gos, Notícies /per Info Tinc un Gos\nEl 47% dels propietaris espanyols afirma tenir problemes per trobar llocs on acceptin gossos\nEl turisme dog friendly a Espanya és una assignatura pendent del sector turístic espanyol i de la societat. Anar de vacances amb gos no és gens fàcil. El 47% dels propietaris de gossos espanyols afirma tenir grans problemes per trobar, a Espanya, llocs turístics que acceptin gossos, el que situa el país a la cua del turisme dog friendly a Europa, segons un estudi realitzat per DogBuddy i que pubica Europapress .\nEn l’informe s’explica que, segons els enquestats, el problema no només rau en l’oferta d’allotjament, sinó també en la impossibilitat, un cop a destí, d’accedir a llocs públics com restaurants o llocs d’oci.\nLa dada contrasta amb les xifres obtingudes en els països europeus veïns, on només un 8% dels anglesos, un 7,5% dels italians, i un 24% dels francesos afirma trobar dificultats a l’hora de viatjar acompanyat del seu gos .\nMalgrat aquestes dificultats, Espanya és el país on més amos de gossos desitjarien poder portar el seu gos amb si en vacances. En l’estudi es destaca que el 67% dels enquestats admet que, si fuer possible, viatjaria sempre acompanyat del seu animal, enfront d’un 40% dels italians, un 39% dels francesos i un 13,5% dels anglesos .\nLimitacions per viatjar amb gos\nSobre les principals limitacions a l’hora de viatjar amb un gos, l’estudi recull que un 45% dels viatgers afirma que l’oferta limitada d’allotjaments suposa un fre per viatjar amb la seva mascota.\nFinalment, el 40% dels consultats manifesta que la presència de l’animal pot limitar les activitats lúdiques, mentre que per a la resta (15%), la limitació resideix en evitar-li a l’animal una mala experiència durant el trajecte (marejos en cotxe, obligatorietat de viatjar a la bodega d’un avió, estrès, etc.).\nConsells per viatjar amb gossos\nVacances amb el gos: on em puc allotjar?


Encara no us heu descarrregat la CatalApp? | EA3FHP\n← Receptor SDR d’Andorra\nCQ World Wide WPX Contest 2017 →\nEncara no us heu descarrregat la CatalApp?\nCatalApp és la nova aplicació mòbil creada per la Plataforma per la Llengua que permetrà valorar i comentar l’ús que es fa de la llengua catalana en l’atenció oral, escrita i virtual dels més d’1.500.000 de comerços i establiments geolocalitzats per l’aplicació arreu dels territoris de parla catalana.\nGràcies a la CatalApp, els consumidors podran saber quins comerços tenen una actitud més responsable amb l’ús del català. A més a més, també servirà per fer coneixedors els establiments amb pitjor valoració de la necessitat de millorar la seva política lingüística. Com a consumidors, els catalanoparlants tenim dret de ser atesos en la nostra llengua. Descarrega’t la CatalApp!


alcaldes.eu | El PSC i ICV-EUiA de Terrassa signen l'acord de govern per al nou mandat\nL'alcalde de Terrassa, Pere Navarro, el portaveu del grup municipal del PSC, Jordi Ballart, i el portaveu del grup municipal d'ICV-EUIA, Manel Pérez, han signat aquest dijous l'acord de govern assolit per les dues formacions polítiques per al mandat 2011-2015. Aquest document estableix les línies estratègiques que "guiaran l'acció de govern en aquests quatre anys", segons ha explicat l'alcalde de la ciutat, Pere Navarro, per a qui el pacte ha fet possible "un govern estable i sòlid, que és el que convenia per a la ciutat". L'acte també ha servit per presentar el nou cartipàs municipal que comptarà amb disset regidories. Pere Navarro assumirà temporalment les competències de Comerç.\nL'alcalde ha recordat que aquest consens ja va ser possible en el mandat anterior, especialment amb l'aplicació de mesures per combatre la crisi, que continuarà sent una de les prioritats per als pròxims anys, perquè "en aquesta època convé que el govern local tingui una especial atenció a les persones amb majors dificultats".\nEl portaveu del PSC, Jordi Ballart, ha afirmat que el govern vol "liderar la resposta a la crisi econòmica i treballar per activar l'economia i transformar el model productiu". En aquest sentit, el portaveu d'ICV-EUIA, Manel Pérez, ha apostat per "ser més proactius amb la dinamització de l'economia", però tenint en compte criteris ecològics i de servei a les persones.\nEls eixos principals del pacte passen per garantir una ciutat pro activa en la dinamització econòmica que faci possible l'enfortiment del teixit industrial i la transformació del model productiu; una ciutat capdavantera en la defensa dels drets socials, liderant polítiques contra l'exclusió social i compromeses amb el benestar de les persones; i una localitat més protagonista en el procés de renovació de la democràcia que faci possible reestablir la confiança en la política amb més participació i més transparència.\nL'alcalde de Terrassa ha aprofitat la roda de premsa per presentar el cartipàs municipal, amb la distribució de les àrees de govern i de les regidories per a aquest mandat. Hi haurà quatre grans àrees amb quatre tinents d'alcalde al capdavant, a part de la de Presidència encapçalada pel batlle.\nAquestes àrees són Planificació Urbanística i Territori, Hisenda i Serveis Generals, Promoció Econòmica i Innovació, i Serveis a les persones, cohesió i benestar social. Dins d'aquesta estructura es distribuiran els catorze regidors de l'equip de govern que tindran responsabilitats en les regidories incloses dins de cada àrea. L'alcalde ha explicat que assumirà personalment les competències de comerç durant un temps, tal i com es va comprometre amb el teixit associatiu, per fer un seguiment més directe del procés d'elaboració del Pla Estratègic de Comerç. Més endavant, aquesta responsabilitat recaurà en la tinent d'alcalde Carme Labòria.


8 de març 2016: Independència econòmica per la igualtat – INTERSINDICAL – CONFEDERACIÓ SINDICAL CATALANA\n8 de març 2016: Independència econòmica per la igualtat\n@csc 07/03/2016 8 de març 2016: Independència econòmica per la igualtat2016-03-07T15:50:12+01:00 Acció Sindical, Acció Social\nManifest de la Intersindical-CSC amb motiu del 8 de març de 2016\nIndependència econòmica per la igualtat\nLes dones patim una sub-remunuració de caràcter estructural a l’àmbit laboral, amb dobles escales salarials que s’agreuja en sectors que, per la seva “feminització”, han esdevingut endèmicament precaris: hostaleria, neteja, telemàrqueting, assistència a les persones… A més patim les dobles jornades laborals que, per qüestió de gènere, encara es consideren inherents a nosaltres: cura de la família, la llar, etc… Hi ha moltíssim a avançar i normalitzar.\nL’aportació de la feina de les dones al PIB dels Països Catalans no és quantificable amb els indicadors habituals ja que la tasca social no remunerada és sistemàticament ignorada en confeccionar les estadístiques.\nLa dependència econòmica de moltes dones coarta la seva llibertat individual, les aboca a la precarietat i les fa susceptibles de patir violència masclista en totes les seves expressions: no disposar de mitjans materials que assegurin una existència digna ens fa vulnerables, exposades a l’arbitrarietat i mancades de la capacitat d’iniciar projectes vitals que assegurin la nostra seguretat física, material i emocional.\nDavant d’això, des de la Intersindical-CSC reclamem:\nPica damunt la imatge per ampliar el cartell\n1.- L’aplicació estricta de la legislació en matèria d’igualtat de gènere. Així mateix, considerem com una eina a usar la millora de les nostres condicions laborals des de la millora dels convenis col·lectius mitjançant acords d’empresa o convenis propis.\n2.- El desenvolupament i aplicació d’un Pla de suport a la independència econòmica de les dones en situació de risc social o personal.\n3.- La dignificació de les feines “feminitzades” mitjançant una profunda revisió de les condicions laborals dels diversos sectors, tot fent ús de la negociació col·lectiva i la mobilització social.\n4.- Assegurar la independència econòmica del conjunt de la ciutadania mitjançant el desenvolupament d’una Renda Social Garantida.\n5.- L’equiparació salarial de les dones d’empreses subcontractades fora del país amb les residents a casa nostra, fent especial incidència en sectors com ara el telemàrqueting.\nTotes aquestes mesures -més moltes que no exposem per motius d’espai- s’han de desenvolupar amb urgència i amb tot el suport i implicacions de les nostres institucions. Perquè la futura República Catalana Independent ha de fonamentar-se en la independència individual de tota la ciutadania, unes condicions de vida dignes i la cobertura i protecció social de tots i cadascun dels ciutadans.\nLes dones volem la independència. Independència econòmica per viure, no sobreviure. Independència nacional per construir una societat justa, solidària i igualitària.\nhttps://www.intersindical-csc.cat/2016/03/07/8-de-marc-2016-independencia-economica-per-la-igualtat/ 2016-03-07T15:50:12+01:00 @cscAcció SindicalAcció Social8 març,acció social,CSC,dona treballadora,feminisme,igualtat,independència,independència econòmica,laboral,mobilitzacióManifest de la Intersindical-CSC amb motiu del 8 de març de 2016 Dia internacional de la Dona treballadora Independència econòmica per la igualtat Les dones patim una sub-remunuració de caràcter estructural a l'àmbit laboral, amb dobles escales salarials que s'agreuja en sectors que, per la seva “feminització”, han esdevingut endèmicament precaris: hostaleria,...@csc jesus.palomar@intersindical-csc.catAdministratorINTERSINDICAL - CONFEDERACIÓ SINDICAL CATALANA\n8 març, acció social, CSC, dona treballadora, feminisme, igualtat, independència, independència econòmica, laboral, mobilització\nDiari de Vaga Feminista 2019\nCombatem les violències masclistes: A LA FEINA, TOLERÀNCIA ZERO ALS ASSETJAMENTS\nLa Intersindical-CSC denuncia la bretxa salarial que pateixen les dones: a partir d’avui les dones catalanes treballen gratis\n« Enllaçats per la Llengua rebutja el manifest “no a la discriminació lingüística en la contractació de professorat de la UV”\n9 i 16 de març : noves sessions dels tallers “Receptes de Pau” »\nLa situació és greu al Segrià. Molta força a les companyes sanitàries! https://twitter.com/MareaBlancaLl/status/1281652727005806595\nMarea Blanca Lleida@MareaBlancaLl\n🔴 Cal aturar les cadenes de transmissió al #Segrià!\nExigim a @salutcat proves PCR als contactes estrets malgrat no presentin símptomes.\n⚰🏭Nou accident laboral mortal d'un treballador a IQOXE, que suma als quatre que van morir l'explosió del gener. Plou sobre mullat a la indústria pretroquímica de Tarragona.❌Prou morts! @InterIndustria @csc_camp\n"Vigilar que hi hagi un metre i mig de distància entre els treballadors, que hi hagi gel hidroalcohòlic i que no es produeixin aglomeracions a les instal·lacions, així com assegurar un retorn progressiu a aquells qui teletreballin" http://ccma.cat/324/fins-a-41-000-euros-de-multa-per-a-les-empreses-que-no-garanteixin-distancia-entre-treballadors/noticia/3031067/#.Xwg16g-szWk.twitter\n"Actualment, Catalunya compta amb 3.500 cooperatives, amb 2,6 milions de socis i sòcies consumidors, i que generen un volum de negoci de 5.000 milions d’€. El cooperativisme és una via de desenvolupament cap a una societat més equitativa” http://leconomic.cat/article/1814801-cooperatives-entre-la-ideologia-i-el-pragmatisme.html via @leconomic\nEspanya té 235.000 grans fortunes o persones que disposen d'un patrimoni de més d'un milió de dòlars, excloses la residència principal i els béns de consum. Al món creixeren un 9% el 2019, malgrat la desacceleració econòmica #RepúblicaDeLaGentTreballadora https://cincodias.elpais.com/cincodias/2020/07/09/fortunas/1594288609_813070.html?id_externo_rsoc=TW_CC


Doctor Prats convenç 5.000 persones, però el lloc del concert genera divisió - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nDoctor Prats convenç 5.000 persones, però el lloc del concert genera divisió\nLa plaça de Sant Domènec s'omple de gom a gom, malgrat que una part del públic veu aquest espai poc apte per a una actuació tan massiva\nanna hernàndez | manresa 02.09.2019 | 22:50\nLa plaça de Sant Domènec es va omplir en el primer concert de la festa major que s'esperava massiu, el que hi va oferir Itaca Band dissabte. L'endemà, com no podia ser d'una altra manera, va quedar petita per rebre un dels grups revelació del panorama musical català actual: els terrassencs Doctor Prats. No va quedar ni un racó buit. La gentada no només va omplir la plaça sinó també la Muralla de Sant Domènec fins a l'alçada del carrer de Guimerà. Segons l'Ajuntament, hi van anar unes 5.000 persones.\nNi les previsions de pluja ni el poc temps de marge per als qui van anar a veure el castell de focs no van impedir la gran assistència per escoltar cançons de la banda catalana com Tu fas o Caminem lluny. Amb No t'encantis, una gran part del púbilc va acabar fent volar la seva samarreta, una tradició dels concerts del grup quan toca aquesta cançó.\nA més de l'ambient festiu i del fet que no es registrés cap incident, la plaça es va omplir de color gràcies a la pintura fluorescent que Doctor Prats ofereix en les seves actuacions en una carpa perquè la gent es pinti la cara i llueixi amb l'efecte dels focus de llum.\nSi bé els adolescents van ser els que van predominar més a l'acte, també hi havia molts pares i mares amb canalla, i fins i tot avis, que van acostar-se a la plaça per ballar al ritme del grup terrassenc. Les opinions quant a l'espai del concert en comparació de l'any passat, en què Els Catarres es va passar de Sant Domènec al carrer de Sallent preveient que seria massiu, també van ser diverses. Alguns van considerar que la cèntrica plaça era massa petita. Sobretot el públic més jove consultat per aquest diari valorava que quedava petita per a un grup de tant renom com Doctor Prats. «No és un espai per fer-hi concerts. Ja es podia preveure que hi aniria tanta gent», es queixava Xènia Jiménez, una jove manresana que va anar al concert de diumenge.\nEl lloc va ser l'idoni\nA diferència d'ella, hi havia gent que es mostrava molt contenta de l'espai i fins i tot parlava de «la millor festa major en molts anys». Aquesta part del públic va aplaudir l'Ajuntament per portar un grup «tan potent» i considerava que el lloc era l'idoni perquè és al centre de Manresa, cosa que permetia accedir ràpidament a la resta d'espais festius.\nRaquel Harillo, que va anar al concert d'Els Catarres, opinava que aquell espai va ser l'adequat per rebre grups que atrauen tanta gent i no entenia per què no s'havia repetit aquest any. Per contra, força persones van coincidir que la llargada del carrer va fer que cap al final no se sentís bé el so i que no es veiés res.\nLa son venç l'emoció dels més xics. Manresa


S'acaba la instal·lació de les senyals de trànsit de Sant Jaume de Llierca - Garrotxa Digital\nS’acaba la instal·lació de les senyals de trànsit de Sant Jaume de Llierca\nSant Jaume de Llierca - Publicat a les 10:13h\nComentaris tancats a S’acaba la instal·lació de les senyals de trànsit de Sant Jaume de Llierca\nSant Jaume de Llierca ja disposa de senyals de trànsit. El projecte d’ordenació de la circulació al municipi finalitza aquest novembre amb la marca dels llocs d’aparcament. L’actuació ha tingut un cost aproximat de 21.000 euros, aportats en gran part per la Diputació de Girona.\nUna de les mancances de Sant Jaume de Llierca era la falta de senyalització que regulés el trànsit dels carrers. La circulació de vehicles va en augment al municipi, però no hi havia marques que ordenessin els moviments. Després de presentar una proposta als veïns que ells mateixos van esmenar, l’Ajuntament de Sant Jaume ha acabat aplicant la proposta definitiva de senyalització aquesta tardor.\nA Sant Jaume de Llierca s’han instal·lat tant senyals de trànsit com pintat les indicacions al ferm dels carrers. Per acabar l’actuació, només falta pintar les marques destinades als aparcaments de vehicles, per tal d’ordenar l’estacionament al municipi. S’espera que en dues setmanes l’actuació estigui enllestida.\n-Els Mossos d’Esquadra col·laboren amb els governs locals per millorar la seguretat viària dels municipis\nEls ciutadans i el jurat de la proposta tècnica elegeixen el projecte ‘Teixir, cosir i vestir’ per al nou Firal d’Olot\nL'Associació de Municipis per la Independència ha proposat als càrrecs electes treballar el 6 de desembre organitzant actes cívics, socials i solidaris. L'equip de Govern d'Olot esperava algun tipus de proposta nacional com aquesta per fer algun tipus d'acció…\nL’onada de fred i la nevada obliga a suspendre les classes i a reduir el trànsit per carretera\nEl segon episodi de neu està deixant gruixos importants a la Garrotxa que, de nou, superen els deu centímetres en molts municipis. La nevada prevista ha arribat una mica més tard de l’anunciat però ho ha acabat fent amb molta intensitat. No s’han registrat…


Disseny web responsive - SPM 360\nPublished On: 22 abril 2019541 words2,8 min read\nQuè és i per a què serveix un disseny web responsive?\nUna pàgina web responsive és aquella que ofereix una experiència d’usuari totalment satisfactòria, indistintament del dispositiu a través del qual accedeixi al lloc web cada usuari. Un disseny web responsive resulta, des de fa alguns anys, una necessitat indispensable en el disseny de pàgines web de nova creació. Cal tenir en compte que el percentatge d’usuaris que accedeixen a Internet a través de dispositius mòbils (36,9%) és des de l’any 2018 més gran, al percentatge d’usuaris que ho fan des d’ordinadors de sobretaula (30,6%), o portàtils (26,6%) *. Aquestes dades escenifiquen un canvi de paradigma que fa d’aquest tipus de dissenys més urgents si és possible, per a marques que no compten amb una pàgina web responsive.\nUn disseny web responsive permet estructurar l’arquitectura de continguts d’una pàgina web de manera flexible, per blocs movibles. Amb això, els textos, les imatges, els menús de navegació o els botons; s’adapten automàticament a la resolució de pantalla a través de la qual l’usuari està visualitzant la pàgina web. Una acció tècnica aconseguida a partir de proporcions, en lloc de mesures fixes; que fa de tota pàgina web un lloc únic i funcional.\nAvantatges competitius de disposar d’una pàgina web responsive\nEl primer avantatge competitiu que ofereix un disseny web responsive és el fet d’estalviar en la producció d’una pàgina web exclusiva per a ordinadors, una altra per a mòbils, a més de (en casos particulars) un app.\nL’estalvi en la producció s’extrapola de la mateixa manera, l’estalvi en costos per a l’elaboració, edició i compartició de continguts per a tres productes diferents.\nEl posicionament SEO de la pàgina en cercadors, també es beneficia d’un disseny web responsive. Cal tenir en compte que tots els continguts estan allotjats en un sol lloc web, de manera que totes les visites arribaran aquest mateix domini.\nEncara dubtes si contractar o no la producció d’una pàgina web responsive?\nSi tens en ment contractar la producció d’una pàgina web, tingues en compte que és més senzill i econòmic realitzar un disseny web responsive des de l’inici, que adaptar-lo a posteriori.\nUna pàgina web responsive està pensada per a usuaris que naveguen a través de dispositius mòbils. Per tant, és important oferir-los una experiència d’usuari adequada a la navegació que ofereixen aquests dispositius. Per a això cal tenir en compte l’estil de menús de navegació, botons, efectes i tipografies.\nEl temps de càrrega és un dels pilars fonamentals per oferir als visitants de la pàgina web una bona experiència d’usuari. El pes i mesures d’imatges, vídeos, i arxius pujats a la web, influeix directament en el temps que tarda a carregar el contingut total de la pàgina.\n“A SPM som especialistes en el disseny express de pàginas web responsive. Comptem amb un servei especial de disseny web a 24 hores per tan sols 299 euros. Informa’t i treu el màxim rendiment al teu negoci.”\n*Encuesta Anual Navegantes en la Red, de la Asociación para la Investigación de Medios de Comunicación (EGM).


Estratègies de comunicació (Sebastià Alzamora)\nSEBASTIÀ ALZAMORA Actualitzada el 19/10/2011 00:00\nÉs una llàstima que Ángel Acebes ja no estigui en primera línia política, perquè aquests dies hauríem gaudit amb les seves consideracions sobre la conferència de pau que es va celebrar dilluns a Sant Sebastià. Segur que en algun moment hauria deixat anar la paraula miserables , que només ell ha sabut declamar amb aquell punt de tremolor lírica a la veu, que no se sabia mai si era d'odi o de malenconia. I ben possiblement hauria recordat que aquests que ara diuen que volen la pau van ser els mateixos que van perpetrar la barbàrie de l'11-M, perquè per molt que es disfressessin de moros ell els havia vist la txapela.\nJa no tenim Ángel Acebes, què hi farem, però sí que tenim Esteban González Pons, alumne avantatjat de l'escola valenciana del PP i que tampoc no ho fa gens malament: afirmar que Bertie Ahern, Gerry Adams, Kofi Annan, Gro Harlem Brundtland, Pierre Joxe i Jonathan Powell no tenen "ni punyetera idea sobre el conflicte que s'ha viscut al País Basc" té el seu mèrit. Amb un parell, don Esteban, que ja ho deia Uribarri a Eurovisión: el que passa és que a l'estranger ens tenen mania. I per descomptat, tenim i sempre tindrem, com deien Els Amics de les Arts, el diari Abc , que ahir publicava una de les seves portades més memorables: hi sortien fotografiats a tota plana els líders internacionals de la conferència de pau i, a sota, el titular " Al servicio de ETA ". Déu n'hi do els luxes que es permeten els etarres, per tractar-se d'una banda en fase terminal.\nNi tan sols en el cas que ETA es dissolgués en els propers dies, sembla possible evitar la desfeta socialista del 20-N: el terrorisme (i encara més el basc) es troba molt avall en el rànquing de prioritats de la ciutadania, i no computa com a ítem que pugui alterar el resultat previsible de les eleccions. De tota manera, el PP no pot evitar posar-se nerviós quan li arriben notícies sobre terrorisme que no són del seu gust just abans d'unes eleccions (ves que no ens quedem sense majoria absoluta), i per això tant el partit de don Mariano com els seus mariachis periodístics reaccionen davant del procés de pau a Euskadi amb l'histerisme de la tieta Enriqueta, la dipsòmana. Per la seva banda, el PSOE, tot i el seu derrotisme taciturn, no renuncia del tot a penjar-se la medalla de la dissolució d'ETA, i això explica que surti el ministre Jáuregui a treure importància a la conferència de pau, no fos cas que el trumfo se l'apuntés encara l'esquerra abertzale.\nEl pitjor malson del PP és que, quan ETA desaparegui, s'haurà acabat el recurs de criminalitzar els nacionalismes basc i català per la còmoda via d'associar-los amb el terrorisme. Recorren al darrer naip dins la màniga i s'encomanen a les víctimes d'ETA, a veure si d'aquesta manera aconsegueixen adhesions per la banda emocional. D'això se'n diu manipulació: i és tan repugnant com vostès vulguin, però avui en dia rep el nom d'estratègia de comunicació i és una eina bàsica de treball dels partits.


Alive (o viva): March 2015\nSofistes, cínics, il.luminats, inútils i filòsofs\nRecordo, durant les classes de filosofia a l'institut amb el professor (i gran mestre) Jordi Ramírez, el dia que ens va parlar dels sofistes. Desgraciadament els qui ens volen governar ara, són uns sofistes. Per mi, un exemple claríssim de sofista és l'Albert Rivera, és el rei del sofisme. I Pablo Iglesias, d'una manera més destralera i, segons el meu punt de vista, menys elaborada i convincent, també intenta argumentar amb sofismes.\nQueda clar el que són els sofismes, oi? Argumentacions retòriques totalment falses (o fal.làcies), que tenen una aparença d'argumentació lògica i ordenada. Doncs només cal escoltar-los una estona, que si tens accés a la televisió no és difícil, per veure que les seves argumentacions són totalment buides i interessades a convèncer de no se sap què als seus votants. Intenció final? Viure descaradament de la política sense moure un dit, només la llengua, sense cap interès real per fer res per ningú.\nEls sofistes a l'Antiga Grècia és exactament el que feien, i les seves intencions eren clarament aquestes. Suposo que per això Sòcrates no els suportava (a més van ser els impulsors de la seva mort). No tenien cap intenció pedagògica, en el sentit primordial de pedagogia com educació ni política, en el sentit primordial de govern de la polis. No eren filòsofs, o amants de la saviesa, eren simplement sofistes, és a dir retòrics amb ànima de voltor.\nCínics són molts dels nostres actuals polítics. Cínic és aquell qui diu tot el contrari del que pensa amb un caire de frivolitat en la seva argumentació. Per mi, un exemple de cínic perfecte és Tony Blair, que actualment ja no governa, però que quan ho va fer, era el polític amb major grau de frivolitat i cinisme sobre la capa de la terra. Va dur un país (arrossegant d'altres) a la guerra, fent justificacions absolutament falses, que es diferencien dels sofismes, per la seva clara intel.ligència argumentativa, i com clarament no es creia ni una de les seves paraules, però amb el seu carisma va fer que tothom el cregués. Un personatge totalment pervers i fàustic que encarna la falta d'escrúpols absoluta davant els seus electors i conciutadans, a més de la resta del món. Diabòlic i cínic, com el mateix Llucifer.\nObama és un gran candidat al cinisme, però el perd un bocí d'ànima que li queda, gràcies a la seva educació moral, i que l'està matant per dins, tot i que cada dia sembla trobar-se molt millor en el seu paper de cínic. La població afro-americana dels USA ha estat força enganyada, com era d'esperar...\nAlguns membres del PP espanyol també mostren un elevat grau de cinisme (per exemple Aguirre, Montoro i Wert), però la seva "patositat" provinciana els delata massa ràpid. Un gran cínic del PP ha estat Josep Piqué, un símil de Blair amb menor poder, per sort... L'alemanya Angela Merkel, també és una bona candidata al premi al cinisme, però en diferent grau, els alemanys sempre es creuen més el que diuen que els britànics (Blair), que tenen una major capacitat innata al domini de la hipocresia.\nIl.luminats. Clarament els més perillosos: Hitler, Aznar, Castro, Napoleó, Neró, Mao Tse Tung, Kim Jong Un, Lluís XIV, Akhenatón i un llarg etcètera (Franco i Mussolini tenien un punt més d'inútil en el cas del primer, i de cínic en el cas del segon, i Stalin, de persona sense ànima, un simple psicòpata) ... No cal dir massa més, oi? Es creuen per sobre del bé i el mal, han estat tocats per la mà d'algun déu, segons ells mateixos, i la resta de gent, ja l'hem cagat, perquè vénen a salvar-nos, i normalment això va de la mà d'un extermini, guerra, esclavitud, repressió o tot alhora.\nEls inútils, que d'aquests en corren massa, i fa una ràbia immensa que governin, perquè no saben ni llegir ni escriure, com aquell qui diu. Exemple actual i arxi-conegut: Mariano Rajoy. No serveix per a governar. Per alguna cosa servirà, però per a governar NO. Jordi Hereu com alcalde de Barcelona, Maduro com hereu del govern de Chávez, o George Bush com a president dels USA (quin gran inútil!).\nSòcrates deia que havien de governar els filòsofs, però fins i tot aquests venen la seva ànima al diable. Pepe Mujica és un gran filòsof, però fins i tot Monsanto l'ha pogut entabanar. I si no la venen, ja s'encarrega en Llucifer d'endur-se-la amb la dalla, com va passar amb Lluís Companys, o el mateix Sòcrates.\nPosted by Cristina at 13:55 3 comments: Links to this post


La Patagònia xilena esclata contra el govern de Piñera\nLa regió patagònica d'Aysén viu una revolta popular contra el govern del president Piñera a qui reclama millores en la qualitat de vida en aquesta zona remota. El govern xilè ha respost amb contundència amenaçant amb detencions massives\nPAU CABÚS I FORNAS Coyhaique 20/03/2012 20:02\n260x366 Enfrontaments amb la policia a Santiago de Xile en una manifestació de suport a les protestes d'Aysén / EFE Enfrontaments amb la policia a Santiago de Xile en una manifestació de suport a les protestes d'Aysén / EFE\nLa regió d'Aysén, a la Patagònia xilena, viu immersa en una revolta social. És una de les regions més australs de Xile –la tercera província en extensió però només amb 100.000 habitants– amb condicions climàtiques extremes i dificultats de comunicació amb al resta del país.\nQuan l'actual president del país, Sebastián Piñera, va guanyar les eleccions presidencials el 2010 va prometre grans canvis a la regió tradicionalment maltractada pel poder polític pel poc pes electoral que té.\nPerò dos anys després d'accedir al càrrec, els habitants d'Aysén han dit prou i han llençat el moviment “Aysén, tu problema es mi problema” que es reivindica com a plural i transversal i vol acabar amb el preu desorbitat del combustible, reclamar millores un sistema sanitari de qualitat, que hi hagi un salari mínim regionalitzat i es fundi una universitat pública de qualitat.\nMentre el carrer bull, amb talls de carreteres i professionals de tota mena que donen suport a les reclamacions, Piñera no ha fet referència al moviment, però en tres ocasions ha enviat un ministre seu per redreçar la situació.\nL'última vegada, la setmana passada, el ministre no va comparèixer, tot i que els manifestants van complir totes les condicions imposades pel govern per al diàleg, amb l'argument que "perillava la seva integritat física" degut a la violència dels manifestants.\nParal·lelament, la policia ha reprimit el moviment amb duresa les últimes setmanes amb bombes lacrimògenes, balins i porres. I l'últim episodi del moviment és l'anunci del govern xilè d'aplicar la "Ley de Seguridad del Estado", promulgada en la dictadura de Pinochet, que permetrà detenir tothom qui distorsioni l'ordre públic, inclòs dirigents polítics i socials.


El lideratge de les dones a la ciència, una assignatura pendent | betevé\nEl BIST beca investigadores amb fills perquè puguin accedir als alts comandaments d'instituts i grups de recerca\nSílvia Gutiérrez | diumenge, 11 de febrer del 2018, a les 10.24\nEls últims anys, les dones s’han incorporat amb força a les carreres científiques, però encara són una minoria les que ocupen càrrecs de comandament. Així ho constaten testimonis com Mònica Mir, del departament de nanoenginyeria de l’IBEC, o Núria López-Bigas, professora de la Institució Catalana de Recerca i Estudis Avançats (ICREA) a l’IRB.\nSegons Mir, la bretxa es troba entre caps de departament, líders de grups de recerca o directors d’institut i afegeix que el percentatge de dones en aquestes posicions és “absolutament ridícul”. Un estudi recent de l’IBEC posa xifres a la problemàtica: a l’institut només un 30 % de científiques es postulen per a càrrecs de direcció envers el 70 % dels homes. A més, a la pràctica, ni tan sols un 15 % de dones arriben al lideratge.\nTot i això, la tendència no es repeteix a tots els nivells: a les facultats hi ha força paritat. La balança comença a desequilibrar-se a mesura que s’avança en l’especialització: el doctorat i el post-doctorat. López-Blas afirma, però, que des que va començar a dedicar-se a la ciència, cada cop hi ha més consciència del problema. Aposta per donar més visibilitat a les dones que sí que han arribat al lideratge i animar les futures generacions perquè la situació es reverteixi.\n‘The Mothers of Science’, un programa de suport\nLa família també pot convertir-se en obstacle per a la dona científica. Mònica Mir explica que, en nombroses ocasions, les investigadores posposen la maternitat per evitar sacrificar els seus projectes professionals. Perquè això no passi, el BIST, l’organisme que aplega els centres de recerca més destacats de la ciutat, inicia ‘The Mothers of Science’, un programa de 10 beques per promocionar científiques amb fills que vulguin accedir a una posició de lideratge.\n— dones — igualtat de gènere — investigació\nEl Suprem absol el doctor Morín de vuit dels onze avortaments pels quals va ser condemnat\nTerrícoles: Genís Roca, expert en estratègia digital\nArxiu #78 // Jaume Funes // Generació Z\nArxiu #77 // Antoni Gutierrez // Generació Z\nArxiu #76 // Fito Conesa // Generació Z\nArxiu #75 // Josep Maria Galí // Generació Z


economia – Page 4 – FAD. Xarxes d'Opinió\nTags adaptabilitat, arquitectura, disseny, economia, família, finançament, flexibilitat, habitatge, hipoteques, inversions, mercat, política, superfície\nHABITATGE I SOCIETAT. Lluís Flaquer\nSociòleg. Investigador en teoria sociològica de la família, noves formes de convivència i polítiques familiars\nTags accés, drets, economia, emancipació, fecunditat, habitatge, immigració, joventut, llars unipersonals, separacions, vellesa\nTags accessibilitat, administració, Barceloneta, economia, gentrificació, immigració, Llei de Barris, mercat, rehabilitació, reparcel·lació, turisme, vellesa\nESPAIS CREATIUS. Jorge Ribalta\nResponsable de Serveis Culturals del Museu d’Art Contemporani de Barcelona (MACBA)\nTags associacions, circ, col·lectius, consum, economia, educació, Espais creatius, institucions, oferta cultural, política cultural\nESPAIS CREATIUS. Oscar Guayabero\nParadissenyador i vicepresident del FAD\n(fragment extret del programa Cabaret Elèctric de Catalunya Ràdio)\nTags - Patrimoni, 22@, economia, Espais creatius, especulació, Fabra i Coats, FAD, Hangar, La Makabra, l´Escocesa, Nau 21, Pla Estratègic de Cultura, política cultural, Renta Corporación, veïns\n← Noves Entrades 1 … 3 4Anteriors Entrades →


"Hi ha una dèria molt nostrada en voler marcar bàndols de nyerros i cadells"\nper Jordi Cabré 02 de maig de 2020 21:02\nLlegides les argumentacions del MH president Roger Torrent sobre la conveniència d’aparcar la denominació de “nacionalisme català” en favor d’un republicanisme o independentisme basat en construir una societat millor, és a dir, matar (i ja devem portar uns 1.200 intents) el nacionalisme, tot agraint-li (això sí) els serveis prestats, voldria dir que em sembla que tenim molt poca feina però també desenvolupar alguna reflexió. Perquè hi ha coses que són certes: la independència comportaria molts avantatges, permetria construir una societat moderna i amb veu pròpìa, i és un concepte possiblement més atractiu per a moltes persones. Ah: i és urgent. El problema, per a mi, és quan es considera que tot això ho fa la independència per si sola o quan es vol pensar que amb aquestes tesis economicistes, socio-politològiques, administrativistes i eficientistes n’hi ha prou per construir res de sòlid. Mirin, és el mateix que devia pensar la UE quan fou creada. No hi troben a faltar alguna cosa?\nAdverteixo que la meva tesi és cursi. I no només és cursi sinó també romàntica, sentimentaloide i emocional. Suposo que aquest és el quid de la qüestió, i demano mil disculpes per una paraula que sonarà tan malament com “nacionalisme” però que Oriol Junqueras fa servir molt sovint: em temo que es tracta d’amor. Diran que aquests conceptes són antics, o que no són objectivables, i és que no ho han de ser: escric això des de la més absoluta subjectivitat, i també em temo que una col·lectivitat nacional està feta sobretot de molts subjectes (no només de molts contribuents o de molts empadronats). No sé ben bé per què m’agradarà sempre el Barça que cap altre equip, encara que perdi: com a màxim se m’acudeixen raons de ius sanguini i de ius soli, és a dir perquè sóc d’aquí. I no sé ni m’importa la raó per la qual vibro amb Beethoven o amb els Strokes, dec tenir-hi raons tan explicables com d’altres de viscerals o directament umbilicals. Tot suma, al meu criteri: si hi ha “bones raons” perquè agradi un equip o una música, millor. Posem per cas perquè hi ha un bon entrenador o una bona junta directiva, o perquè aquella estrofa fa una bona musicoteràpia o guarda una lògica ics o i grega. Si això em fes realment decantar en cas de dubte, però, crec que estaríem parlant d’una afició molt fràgil i molt volàtil: simplement, quan el Barça deixés de guanyar títols, em faria del Madrid. És aquesta, la dinàmica que es desitja? De fet mai no ha calgut que el Barça sigui sempre el millor, que no ho és sempre (ni de bon tros)… i, tot i així, per a mi i per a molts aficionats continuarà essent el millor. Benvinguts siguin els arguments de l’eficiència, de l’eficàcia, de la proximitat, de la subsidiarietat i de la utilitat: ho dic molt de debò, poden fer moltíssima feina. Però si van sols, em sonen a “republicanisme màgic” o a independentisme de gestoria, i per tant a una cosa profundament ineficient i ineficaç i infèrtil. A banda de sense ànima, que és el que dèiem de la UE: la Novena és molt bonica, però cap europeu s’alça amb la mà al pit quan sona (i ja no parlem del que passa en determinades finals quan sona l’himne d’Espanya, parlant de comunitats nacionals artificials). Hi ha coses que són perquè les sentim o no les sentim amb prou força, i prou. Algú es posa a escriure en català (o a escriure) no perquè sigui precisament o necessàriament “útil”, o, com deia la Isabel-Clara Simó, “si voleu coses útiils aneu a una ferreteria”. És una idea radical, sí, però és que hi ha coses que n’hi ha prou que siguin. El seu sentit principal (no necessàriament únic) és ser, o voler, o simplement de sentit no en tenen cap. En paraules de Vicens Vives, “la voluntat de ser”. En paraules de Montllor, “Perquè vull”.\nHi ha una dèria molt nostrada en voler marcar bàndols de nyerros i cadells, i no dic que no puguin existir com a magma tectònic partidista, però sí que dic que són divisions massa artificials. A Europa no es tracen les fronteres nacionals amb escaire i cartabó, sinó a través de la història o la naturalesa geogràfica, i la divisió entre “independentisme” i “nacionalisme” em sembla d’una voluntat d’artifici tan o més gran que una divisió provincial. O que la divisió de Tabàrnia. Però fins i tot si existeix aquesta diferenciació, admetem-ho com a hipòtesi, la meva conclusió és que tot suma. Si es vol, és clar. En aquest cas, veig una necessitat malaltissa de contraposar republicanisme a nacionalisme com si no fóssim tots ja molt conscients que cal consolidar les majories de la manera més eficaç, però també de la manera més sincera. Res no funcionarà per pur pragmatisme ensopit. Sí, amor meu, em pot ser molt útil que estiguis amb mi perquè ens repartiriem les feines de casa i la criança dels fills i a més em faries molt bona companyia quan em fes vell. De raons en puc enumerar moltíssimes, perquè la utilitat hi és sens dubte. I tot i així, si mai te les enumero en forma de pros i de contres, et prego que m’engeguis fulminantment.


Viquinotícies:Plataforma de referència - Viquinotícies\nViquinotícies:Plataforma de referència\n1.1 Diccionaris temàtics\n1.2 Diccionaris de contribució popular\n2 Traductors automàtics\nRecordeu que Viquinotícies no és un diccionari.\nDiccionari de la llengua catalana (DIEC), el diccionari normatiu de l'IEC.\nDiccionari ortogràfic i de pronúncia del valencià, de l'AVL.\nCercaterm termes i neologisme normalitzats pel Termcat.\nGran diccionari de llengua catalana (GDLC), del Grup Enciclopèdia Catalana (GREC).\nDiccionari de català medieval del DIEC\nRecursos per sectors de lèxic i vocabulari, del Consorci per a la Normalització Lingüística.\nDiccionari Visual de la Construcció, del Departament de Política Territorial i Obres Públiques de la Generalitat de Catalunya\nDiccionaris de contribució popular[modifica]\nDiccionari Anglès Català de Codi Obert\nDiccionari Català Alternatiu (Català->Anglès) Diccionari d'insults i paraulotes de molts idiomes\nTingueu en compte que els traductors automàtics cometen errors que només es poden detectar amb una lectura acurada del text original i la traducció. Vegeu a w:Viquipèdia:Anecdotari algunes pífies notables causades pel mal ús dels traductors automàtics.\nTraductor automàtic de GenCat, del castellà, anglès i francès.\nTraductor Internostrum de la Universitat d'Alacant, del castellà amb opció de traducció a formes valencianes.\nApertium, el traductor de la UOC, del castellà, anglès i francès (Presentació)\nOpentrad, del castellà\nTraductors de Lucy software, antic Translendium, a l'aranès, del castellà, anglès, francès, alemany, rus, gallec, ...\nSalt3, programa Windows, de la Generalitat Valenciana (castellà-català). Una vegada instal·lat es recomana canviar la configuració i posar l'opció (2) a tot (o a quasi tot) a Ferramentes -> Opcions de Configuració -> Ortografia i morfosintaxi, per tal de que les traduccions siguin més estàndard i menys dialectals.\nAmical-bot, és una eina desenvolupada per l'Associació Amical Viquipèdia per automatitzar i facilitar la tasca de traducció d'articles existents a les Viquipèdies alemanya, anglesa, francesa o espanyola.\nVegeu també w:Viquipèdia:Trucs#Corrector ortogràfic pel navegador.\nCorrector en línia de Softcatalà\nCorrector de català per al navegador Mozilla Firefox (versió 2.0 o superior)\nGramàtica normativa valenciana, de l'AVL.\nEl Con Jugador, conjugador diatòpic.\nQuadern de Valencià Superior de la Universitat d'Alacant.\nOPTImot Consultes lingüístiques, de la Direcció General de Política Lingüística en col·laboració amb l'IEC i el Centre de Terminologia TERMCAT\nAjuda:Recursos en línia (Viquipèdia)\nEn aquesta pàgina hi ha text copiat o derivat de https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Ajuda:Recursos_en_l%C3%ADnia&oldid=14520987, i per tant es troba sota llicència CC-BY-SA-3.0 i/o GFDL.\nObtingut de «https://ca.wikinews.org/w/index.php?title=Viquinotícies:Plataforma_de_referència&oldid=129497»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 juny 2017 a les 13:44.


13 joves fan propostes directes i atrevides a la segona Hackató de Lloret | Nova Ràdio Lloret\nHan participat a la segona edició, que es va fer entre divendres i dissabte al Puntet.\n13 joves de Lloret han participat a la segona edició de la Hackató al Puntet, amb propostes directes i atrevides. En el termini de 24 hores, dividits en quatre grups diferents, han buscat idees per mirar de solucionar els reptes plantejats per quatre establiments de la vila.\nEl tècnic de joventut, Carles Carbonell, explica que després de l’experiència, els comerciants hauran d’analitzar les propostes rebudes i decidir si les tiren endavant i de quina manera.\nUna de les participants va ser la Mar Cassany, que assegura que l’experiència ha estat molt enriquidora i recomanable. La Mar va col•laborar amb el grup que buscava idees per a la botiga de segona mà Gold Ocasion. L’establiment va lamentar que se’l conegui com la botiga de l’or i va demanar que se’ls conegui per als productes de segona mà que venen. La proposta va ser aconseguir que aquests productes siguin singulars.\nEls altres tres establiments que van participar a la Hackató van ser Pintures Barrero, Joieria Grau i Dress Room. Els joves van estar assessorats per Josep Lluís Sánchez Brugarola. Segons Carbonell, un gran expert que espera que repeteixi en una tercera edició de la Hackató.\nArticle anteriorLloret Turisme torna de Berlín i prepara el mercat del Ram a Vic i la fira de Moscou\nArticle següentLA LLISTA – 14 MARÇ 2016


Memòria d’un desconegut - El Periòdic d'Andorra\nMemòria d’un desconegut\nLa vida i obra del britànic James Kirkup es podrà conèixer al Consell General fins al juny\nPublicat el Dimecres, 25 d'abril de 2018 | 04:00 h\nLes ministres Eva Descarrega i Olga Gelabert en la inauguració de l’exposició de James Kirkup, ahir. | Maricel Blanch\n«Els miralls no poden triar els seus propis reflexos», havia deixat escrit l’escriptor britànic James Kirkup. Però sí els panells de l’exposició que ahir s’inaugurava al Consell General (CG) per recuperar la memòria d’aquest escriptor que va néixer el 1918 a South-Shields i que va morir el 2009 a Encamp després de passar-hi els seus últims vint anys de vida. «Volem fer conèixer la figura de Kirkup, del qual se n’havia parlat poc», va posar de relleu Alfons Codina, un dels dos comissaris de l’exposició.\nPrecisament l’aèria i panoràmica plaça del CG es pot equiparar a l’àtic amb vistes on el britànic vivia a les Bons d’Encamp, amb l’única companyia del seu secretari, i que li servia com a font d’inspiració per a les seves creacions literàries. De fet, al llarg dels seus 91 anys de vida va arribar a produir més de 150 obres en llengua anglesa, alguns fragments de les quals es poden llegir en els panells exteriors que proposen un recorregut per la seva producció literària. «Cada imatge d’aquest panell equival a un llibre de poesia, però no els hem pogut posar tots», va explicar Codina.\nD’entre la selecció de textos, a càrrec de Manel Gibert i traduïts al català per Txema Díaz-Torrent, destaquen sobretot els del poemari que Kirkup va dedicar a Andorra: An island in the sky (Una illa en el cel). «Tot i que només va dedicar un llibre de poemes al Principat, la influència andorrana es veu en la seva poesia de paisatges», va aclarir el comissari de l’exposició, que va afegir que «el poeta es fixava molt en les plantes i els animals i que contínuament feia una exaltació de la natura». A més, Codina va explicar que, segons havien pogut extreure de l’estudi de les seves autobiografies i d’altra documentació –com un diari manuscrit–, «interpretem que Kirkup va venir aquí a relaxar-se i que el que transmetia en els seus escrits era el món que veia quan caminava».\nEl poemari sobre Andorra veurà la llum en una edició bilingüe a finals d’aquest 2018\nSi bé la part exterior de l’exposició mostra el vessant literari de Kirkup, entrar al vestíbul del Consell General és sinònim d’introduir-se en la vida més personal de l’escriptor britànic, ja que s’hi pot veure un extracte de la pròpia biblioteca, de la seva vida familiar i dels objectes més personals. Kirkup comptava amb un ampli repertori bibliogràfic, sobretot literatura anglesa i japonesa, però el llibre Les femmes et les jours, de Gabriel Ferrater, és reflex que la cultura catalana també formava part del seu dia a dia. De fet, de l’ampli llegat que va deixar a casa seva quan va morir, el Departament de Patrimoni Cultural va recuperar uns 600 llibres, sobretot francesos, «per la seva qualitat i utilitat per a una biblioteca popular» –va apuntar Codina–, però la resta es van dispersar entre Anglaterra, els Estats Units i Tolosa.\nDiverses fotografies de la seva família o alguns documents oficials com la mobilització per participar a la Primera Guerra Mundial –tots ells d’una col·lecció particular però ara visibles a través de les vitrines del vestíbul del CG– recorden el passat que va viure Kirkup en la seva joventut. Però el comissari de l’exposició va destacar que l’escriptor va instal·lar-se a mitjans dels anys setanta al Principat –on ja venia anteriorment durant els estius i el Nadal–, per passar desapercebut. «No va venir a buscar popularitat», va assegurar Codina.\nDifusió del personatge\nL’exposició s’emmarca en la celebració de l’any europeu de Patrimoni Cultural i commemora el centenari del naixement de l’escriptor britànic. Tot i així, com ja va avançar Codina, «la intenció és fer circular l’exposició per la resta de parròquies i més enllà, per tot el Pirineu, on l’autor també va tenir certa repercussió». A més, per seguir fent difusió del personatge, el Departament de Patrimoni Cultural treballa en la traducció del poemari sobre Andorra, del qual té previst publicar una edició bilingüe –en anglès i català– a finals d’aquest 2018, acompanyada també d’una breu introducció de l’escriptor.\nEl públic podrà immergir-se en l’obra i vida de Kirkup tot passejant entre els panells de la plaça i les vitrines del vestíbul del Consell General fins al proper 22 de juny. No només per descobrir aquest personatge que va conviure modestament entre la població encampadana durant vint anys, sinó també per començar a dignificar la seva memòria.


«Cal que la igualtat de gènere passi a formar part de la cultura de les empreses» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\n«Cal que la igualtat de gènere passi a formar part de la cultura de les empreses»\nMercè de Vilar, directora de la Secretaria Tècnica de Negoci de CaixaBank, participarà a l'eWoman de Regió7\ncarles blaya 24.10.2019 | 23:03\nNascuda a Salamanca el 1976, De Vilar va créixer a Sant Boi de Lluçanès. El 2013 s'incorpora a la territorial Catalunya de CaixaBank com a especialista en Morositat i Recuperacions. Enguany s'ha fet càrrec de la direcció de la Secretaria Tècnica de Negoci. El 5 de novembre participarà a l'eWoman de Regió7 i Prensa Ibérica a Manresa\nEm centraré bàsicament en la meva experiència com a dona i com a directiva de CaixaBank. M'agradarà compartir amb les assistents com he viscut la meva progressió professional dins el món financer. I plantejaré com crec que hem de treballar perquè la igualtat: de gènere, funcional o generacional, deixi de ser un tema de debat i passi a ser la normalitat.\nHa treballat tant al sector empresarial com al financer. Quina ha estat la seva experiència professional com a dona en ambdós àmbits?\nEl meu pas pel sector empresarial no financer va ser molt curt, menys d'un any, però en tinc bon record. També era la meva primera experiència professional, fet que, combinat amb la joventut d'aleshores, feia que ho visqués, amb tota seguretat, de manera diferent de com ho viuria ara. Però vist amb perspectiva, va ser una bona experiència. En el món financer, treballant a CaixaBank, ser dona no ha condicionat mai la meva projecció o feina. He fet tot allò que m'he proposat. He pogut canviar de projecte dins la mateixa empresa en totes les ocasions en què ho he desitjat. He compaginat vida professional i personal amb tota la naturalitat del món. I en cap cas m'he sentit en inferioritat d'oportunitats que els meus companys, fossin del sexe que fossin.\nConsidera que estem avançant, en els darrers temps, en la igualtat de la dona en l'entorn laboral?\nSí, sens dubte estem avançant, però ens queda encara molt camí per recórrer. Cada vegada la diversitat de gènere està més present en el dia a dia, no només en el món empresarial sinó en tots els àmbits. El que fa uns anys era únicament una tendència que uns quants seguien, està esdevenint progressivament la norma. Es tracta d'una realitat que no té marxa enrere. No obstant això, encara tenim molta feina a fer. De vegades creiem que únicament un pla d'igualtat motivarà canvis, i no és així. Tenir un pla clar i definit és el primer pas per avançar, però cal anar més enllà perquè la igualtat acabi sent una realitat. Cal integrar la diversitat dins l'estratègia de l'empresa, potenciar la cultura de la diversitat, dur a terme plans de diversitat, fomentar el talent i el lideratge de la dona i, com ja es porta a terme en altres països, aconseguir un marc regulatori que de veritat impulsi la igualtat de gènere dins les empreses.\nEn aquest sentit, q uè considera que falta per millorar en la igualtat de gènere a les empreses i, especialment, en les tasques directives?\nCal que la igualtat de gènere passi a formar part de la cultura de les empreses. Que s'integri com un element més dins l'estratègia empresarial i que tots els nivells de l'organització hi participin. Si aconseguim el compromís i implicació de la direcció, fomentant la diversitat des del mateix consell directiu, sense cap dubte aconseguirem que tota l'empresa camini en aquesta direcció. Cal també que fem accions encaminades que aquesta igualtat es dugui a terme. A nivell de possibilitats de promoció i de retribució, i que no quedi en un simple gest estètic, sinó que realment hi hagi accions concretes que la fomentin.\nDiria que li ha costat més arribar al seu estatus professional pel fet de ser dona o, just al contrari, el gènere ha estat un avantatge?\nDoncs sincerament crec que ni m'ha estat un impediment, ni tampoc un avantatge. Per sort, a CaixaBank tenim molt integrat que la igualtat de gènere ha de ser una realitat, i així és. El meu recorregut a CaixaBank m'ha portat per diferents etapes i per diferents nivells de responsabilitat i sempre que hi he accedit ha estat mitjançant un procés transparent en què la meritocràcia ha estat la clau. En els 18 anys que fa que treballo a CaixaBank he format part de diferents processos de selecció, en els quals participàvem indistintament homes i dones i en què, també indistintament, s'ha escollit un home o una dona. Sempre sota un clar paradigma: la meritocràcia.\nVostè coneix bé el territori central. És un bon lloc per al desenvolupament professional de la dona?\nI tant! Tenim un teixit empresarial potent i diversificat que ha de facilitar aquest desenvolupament. Les diferents iniciatives que es prenen des d'àmbits públics i privats per fomentar i promoure l'emprenedoria, per orientar en la recerca de projectes viables, en la bona gestió empresarial, etc.. són també trets diferencials del nostre territori i que ajuden al desenvolupament professional. I tenim altres elements que han de fer propici el creixement professional: un parc tecnològic que afavoreix el desenvolupament de projectes transformadors en els quals, com a dones, podem aportar un lideratge diferenciador, i una arrelada tradició universitària que ha de permetre, amb la incorporació dels joves universitaris al món professional, que la igualtat de gènere deixi de ser un tema a tractar per esdevenir una quotidianitat.\nM'agradaria que la meva experiència pogués servir per demostrar que, sense fer grans sorolls, sense fer renúncies, seguint un somni i posant il·lusió i determinació, podem fer el que vulguem. Trobarem obstacles, però amb fermesa i resiliència, els superarem. Si nosaltres ens ho creiem, ho farem. Hi ha camí a recórrer, està clar, però ja hem fet un llarg recorregut. No hem d'abandonar el nostre somni, sigui el que sigui. Tampoc hem d'acceptar renúncies no volgudes pel camí; no és ser mare o ser gran professional. No podem caure en l'error de masculinitzar-nos per tal d'accedir a llocs de responsabilitat. Es tracta de marcar la diferència, de demostrar que les nostres capacitats empàtiques, col·laboratives, inclusives, de ràpida reacció i d'adaptabilitat, són precisament les que ens fan idònies per progressar professionalment i per ocupar llocs de direcció.\nMotivació, inspiració, innovació... els lemes de la jornada. Què creu que és més rellevant a l'hora d'impulsar una carrera professional en una dona?\nCrec que la clau és la motivació. Tot procés de progressió, en aquests cas professional, comença per la motivació. Motiva, i aconseguiràs inspiració, creativitat i talent, que aportaran innovació. Però el primer pas és motivar. Motivació d'un mateix per definir l'objectiu i posar els mitjans per aconseguir-lo, i motivació d'equips per generar confiança, empoderar, i fer créixer en talent.\nLa digitalització de l'empresa i del sector financer, considera que afavoreix la projecció de la dona en l'entorn laboral?\nCrec que la digitalització, entesa com una eina que flexibilitza l'entorn de treball, hauria de permetre, tant a homes com a dones, ser molt més productius i abandonar el presencialisme al qual estem acostumats. Pensar que ha de permetre o afavorir només la projecció de la dona és caure en el mateix parany en què hem caigut en el passat. Pensar que si la dona pot treballar des de casa tindrà més oportunitats per créixer professionalment, és acceptar que només les dones han de compaginar una vida familiar i una de professional. I res més lluny de la realitat. La digitalització ha de permetre ser més eficients i créixer en productivitat, ha de permetre descentralitzar territorialment, ha de permetre connectivitat entre territoris, etc.. però no hauria de ser un element que per si mateix afavorís la projecció de la dona.\nEn el seu currículum afirma que, tot i la seva activitat professional, sempre troba temps per a la família i les seves aficions. Quin és el secret per a la conciliació?\nLa veritat és que el dia a dia pot ser complicat i a vegades és difícil trobar l'equilibri ideal entre feina, família, i un mateix. Però hem de ser capaços de trobar aquesta triple harmonia, que ens permetrà donar el millor de nosaltres en cadascuna de les nostres facetes; com a mare, com a professional, i com a individu. Tinc tota la setmana estructurada de manera que cada dia pugui dedicar temps de qualitat als meus fills i al meu company de viatge. En el meu cas, m'estructuro la setmana compaginant les obligacions professionals amb les personals. Tot hi ha de tenir cabuda. Si un dia he de dedicar més hores a la feina, l'endemà he de compensar-ho amb la família. Però és clau també tenir la consciència tranquil·la. Jo comparteixo temps amb els meus fills; per estudiar, per sortir a córrer, per ballar, per fer manualitats, també per fer bogeries... Tant temps com altres mares? Potser no, però sí el suficient perquè tinguin clar que hi soc, sempre, a tota hora. Incondicionalment. Però no només es tracta de compartir temps amb fills, company i família en general, sinó de dedicar-se temps a un mateix. Per fer allò que t'enriqueix, per fer allò que et fa feliç. Crec que aquesta és la clau de l'èxit. No abandonar-se mai. Temps per als altres, i temps per a un mateix.\nÉs un esdeveniment que vol servir d'altaveu per mostrar els casos d'èxit de dones que han destacat per la seva trajectòria professional i lluita en diferents entorns de l'actualitat. Està concebut per servir de motivació i inspiració a altres dones i enfortir la imatge de la dona d'avui. Aquesta és la segona edició. L'acte se celebrarà el dimarts 5 de novembre al Kurssal de Manresa de 9.30 h a 13.30 h i tindrà les ponències de dones de l'àmbit empresarial, una sessió de coaching i l'entrega dels premis eWoman 2019. Les inscripcions són gratuïtes, però cal registrar-se a www.ewoman.es


L’Ajuntament presenta al veïnat el projecte de millora del barri de la Graella – RiberaTV\nL’Ajuntament presenta al veïnat el projecte de millora del barri de la Graella\nPer Ribera Televisió el 22 juny, 2018 No Comment\nAlzira, 22 de juny de 2018.- L’alcalde, Diego Gómez, el regidor d’Agricultura i Medi Ambient, Pep Carreres, i l’arquitecte municipal Ambrosio Ferrer han presentat al barri de Santa María de Bonaire (La Graella) el projecte per a la millora de l’accessibilitat de la zona amb la intenció d’arreplegar les opinions de les persones residents del barri.\nEsta actuació s’emmarca dins del projecte de l’Anell Verd impulsat per la Regidoria de Medi Ambient i que vol implantar la connexió dels diferents espais naturals al voltant de la ciutat.\nEl barri de Santa Maria del Bonaire té un problema de connexió de vianants amb el casc consolidat de la ciutat ja que el carrer Mare de Déu de la Murta té una vorera de dimensions molt reduïdes que impossibilita un ús segur pels ciutadans a peu o amb bicicleta. Amb este projecte es pretén incorporar els valors paisatgístics i mediambientals de la vessant sud de la Muntanyeta del Salvador concretament part de l’antic Hort dels Raboses, millorant la mobilitat no motoritzada, accessible i segura de la ciutadania entre el nou barri de l’Hort de Galvañón i la zona de la Graella i en els recorreguts cap al barri de Santa Maria del Bonaire, urbanització El Respirall i la vall de la Murta.\nL’actuació abarca 110 metres. Consistirà en l’obertura i connexió de l’accés a l’actual seu de l’escola de dolçaina i tabalet de la Colla Les Raboses amb el carrer que dóna accés a diverses de les vivendes del barri de Santa Maria de Bonaire, actualment tancat amb un mur. S’habilitaran zones d’estada, zones de pas per a vianants i per a bicicletes de 2 metres d’amplària cadascuna, i també 20 places d’aparcament per a vehicles. A més es rehabilitarà el mur de contenció dels bancals que dóna al carrer Mare de Déu de la Murta i que ha perdut part del seu revestiment de morter de calç i part del morter de les juntes de la maçoneria.\nL’execució material del projecte tindrà un pressupost de 50.000,00 € i un termini d’execució de 2 o 3 mesos i la intenció és tindré finalitzades les obres abans que finalitze l’any.\nL’Ajuntament presenta al veïnat el projecte de millora del barri de la Graella added by Ribera Televisió on 22 juny, 2018


Una vintena de joves de Santa Cristina fan un taller de teatre contra la violència masclista • Ràdio Capital de l'Empordà\nUna vintena de joves de Santa Cristina fan un taller de teatre contra la violència masclista\nEl taller de teatre va encetar ahir el programa d’activitats per commemorar el Dia Internacional contra la Violència Masclista que inclourà altres xerrades i un teatre social parlant de les dones nouvingudes\nUna vintena de joves de Santa Cristina d’Aro van participar ahir al vespre a la Zona Jove en un taller de teatre social contra la violència masclista. Al llarg de dues hores, els joves, sota la direcció de Geòrgia Bonell, que és directora de teatre i actriu, van fer diversos exercicis teatrals, com passar una pilota de foc imaginària, dir el seu nom, dir que m’agrada o no, llegir la mort de diverses dones per violència de gènere…\n“L’objectiu del teatre social és conscienciar als actors i, a través d’ells, als espectadors de la problemàtica”. El taller de teatre va encetar ahir el programa d’activitats per commemorar el Dia Internacional contra la Violència Masclista, el qual impulsen les àrees Punt d’Igualtat i Joventut de l’Ajuntament de Santa Cristina d’Aro, amb la col·laboració de l’Associació Ermessenda, Mossos d’Esquadra i l’Institut Català de les Dones de la Generalitat.\nD’altra banda, Bonell també està dirigint un grup de teatre social que representarà la performance “Invisibles”, que tractarà sobre la dona nouvinguda. La performance serà un dels actes del dia central de la commemoració, que tindrà lloc el divendres 22 de novembre, a les 19 hores, a l’Espai Ridaura. La commemoració s’iniciaran amb la lectura del manifest, que anirà a càrrec de l’Associació Ermessenda. I posteriorment, es presentarà la campanya “Cristinenques d’arreu”, amb la implicació d’una vintena de dones del municipi.\nLa setmana vinent, però, hi ha programades dues xerrades. Dilluns, la xerrada, que tindrà lloc a les 18 hores al Punt d’Igualtat, tractarà sobre detecció i prevenció d’abusos sexuals durant la infància i adolescència. La xerrada anirà a càrrec de la Fundació Vicki Bernadet. I dijous, a la Zona Jove, a les 18 hores, sobre “De festa, decideix i respecte. El consentiment i l’assetjament en espais d’oci nocturn de la Vall d’Aro”.\nEl dia abans dels actes centrals, el dijous 21 de novembre, tindrà lloc un taller d’autoprotecció per a dones. El taller, que es farà a la sala d’exposicions la Caixa, entre les 17 i les 19,30 hores, anirà a càrrec dels Mossos d’Esquadra. Per més informació i inscripció, cal adreçar-se al Punt d’Igualtat.\nEl programa continuarà el 26 de novembre amb una caminada reivindicativa. La caminada, que organitza l’Associació Ermessenda, tindrà el punt de trobada a l’Oficina de Turisme, a les 9,30 hores. L’acció reivindicativa passarà pel centre del municipi i rodalies. Finalment, el 28 de novembre, també impulsada per l’entitat local, es farà una xerrada sota el títol “Homes i dones per la igualtat”, que es farà a la sala d’exposicions la Caixa, a les 19 hores.\nArticle anteriorEls Amics de la Sardana, satisfets amb el públic\nArticle següentLa Folie editen el seu disc “Com un ocell”\nNotícies Redacció - 3 de maig de 2021


Aprodisca » La Coral d’Aprodisca celebra el seu 6è aniversari amb un emotiu concert a l’Espluga de Francolí\nLa Coral d’Aprodisca celebra el seu 6è aniversari amb un emotiu concert a l’Espluga de Francolí\nEl passat diumenge dia 29 d’octubre la Coral d’Aprodisca va celebrar el seu 6è aniversari amb un fantàstic concert musical i cultural a les 6 de la tarda al Teatre del Casal.\nTot va començar amb la intervenció de la presidenta de l’entitat la Sra. Carme Sureda, que féu un parlament d’agraïment a totes les persones que ho van fer possible, sobretot a l’Ajuntament de l’Espluga de Francolí, el Casal de l’Espluga de Francolí, les colles de Ball de Bastons de l’Espluga, els Gegants de la Germandat de la Santíssima Trinitat, la família sencera de Gegants Neolítics, els Grallers de l’Espluga, a la Marina Nadal per l’acompanyament musical amb la flauta dolça, als tècnics de llum i so, i a la Montserrat Roca per contribuir també a la organització.\nI sense deixar l’agraïment, no es podia pas deixar de costat la tasca del voluntariat i el seu paper rellevant a la societat i molt concretament al Sr. Josep Maillo com a director incondicional de la Coral, que amb la seva perseverança durant aquests 6 anys ha sabut conjugar melodies tradicionals amb tocs sorprenents que potencien la versatilitat de les veus i a la vegada l’entusiasme dels seus cantaires.\nUn emotiu concert que es va dividir en dos actes, la primera part amb un bell, variat i ampli repertori en el que van actuar els cantaries en solitari acompanyats en alguns moments per la bateria, mentre que la segona part algunes peces musicals es van interpretar combinades amb el Ball de Bastons i la ballada dels gegants.\nUn dia molt especial, que una vegada més es va veure clarament el vincle que tenen amb el seu director, rebent mostres d’estima i vivint simpàtics moments amb alguns d’ells.\n← L’Obra Social “la Caixa” col·labora amb APRODISCA en el Programa de Suport a les Famílies APRODISCA edita un mapa de llenguatge no sexista →


Amnistia - Josep Ramoneda\n“Seguim sent presos polítics. Volem la llibertat a través de l’amnistia, perquè som innocents”. Ho ha dit Oriol Junqueras, després que les juntes de les diverses presons demanessin formalment el pas al tercer grau, semillibertat, en diuen alguns, amb certa lleugeresa perquè, quan es tracta de la presó, la llibertat o és sencera o no és.\nDes del 2010, quan el Constitucional es va carregar l’Estatut aprovat en referèndum a Catalunya, fins a la sentència del Tribunal Suprem del 2019, amb dures condemnes per sedició, el conflicte entre el sobiranisme català i les institucions espanyoles ha viscut una escalada que, com diu la consellera Ester Capella, “no havia d’haver acabat mai de la manera que va acabar”. Els anys de confrontació estan emmarcats per decisions fora de l’àmbit de la política. Primer el Constitucional va esmenar els acords assolits al Parlament espanyol i després el Tribunal Suprem va decidir sobre la sort dels dirigents independentistes. Per retornar el conflicte a la política cal una amnistia, que és un acte polític.\nEntrarem ara en la polèmica del tercer grau. Veurem com s’hi posen les instàncies judicials, que haurien d’entendre que ja han sortit prou contaminades d’aquest episodi. Estem en una alarmant fase de judicialització de la política, impulsada per la dreta. Un vot majoritari al Parlament espanyol seria un gest de reconciliació i compromís mutu. Si el govern espanyol fa el pas, els partits de la dreta aniran a la batalla frontal. I un sector del sobiranisme radicalitzarà les seves demandes. Però en aquest conflicte, que deixa ferides profundes, un gest polític que permeti mirar-se a la cara i parlar amb respecte i autocrítica és imprescindible si no es vol encallar en una ressaca interminable i cruel en molts sentits. El govern d’esquerres té davant la prova del coratge. I el sobiranisme, estar a l’altura de la circumstància.


Notícies - Els barracons de la 12a escola, instal·lats\nel 18/ago/16 Sílvia González Societat PDF\nEls 20 barracons que configuren la 12a escola, que ha d'entrar en funcionament per al nou curs, s'han instal·lat aquest dijous. La col·locació de les aules prefabricades, que ocupen 210 metres quadrats, s'ha realitzat en cinc hores al costat de l'escola L'Olivera.\nEl responsable de les obres, Joan Ramon Morales, ha explicat que els mòduls ofereixen un aïllament tèrmic amb parets de 20 centímetres i estan dotats d'un sistema de refrigeració. Els 20 mòduls s'uneixen en un sol conglomerat, tot exterior, amb sostres amb il·luminació led.\nL'espai té dues aules, dos lavabos i una zona de càtering. Les obres pendents, que duraran dues setmanes, enllestiran els detalls d'encaix dels mòduls i la construcció d'un pati de 500 metres quadrats. Ho explica la regidora d'Educació i Família, Esther Salat.\nL'Ajuntament va cedir a la Generalitat l'espai per construir el centre en uns terrenys municipals de 6.600 metres quadrats a tocar del futur institut Leonardo, al carrer d'Alfons Aragó, a Volpelleres. El consistori s'ocupa de l'adequació de l'entorn immediat i de la dotació dels serveis necessaris.\nUn nou centre educatiu per a la ciutat\nLa construcció definitiva del centre no té data. L'escola oferirà 50 places per a infants de P3 en dues línies i anirà encapçalada per un equip directiu liderat per l'actual directora de l'escola Ferran Clua, Maria Clara Caso.\nLa construcció del nou centre vol donar resposta a la tensió dels cursos anteriors quan s'incorporaven 'cursos bolet' i s'incrementaven les ràtios a les aules.\nInstal·lació dels mòduls de la 12a escola


Parcs i jardins, descobrim la bellesa de la natura domesticada – Natura Local Participa\nL’home al llarg dels segles ha procurat domesticar la natura, creant parcs i jardins per tal de recrear la bellesa de l’entorn natural a prop de les zones habitades. A Catalunya tenim molts exemples d’aquests espais afables que ens permeten gaudir de la biodiversitat natural i milloren la qualitat de vida dels qui hi resideixen a prop.\nAquesta setmana volem proposar-vos la visita a parcs i jardins on podreu passejar, descobrir elements de gran interès cultural i gaudir d’una estona refrescant sota una bona ombra. Sempre tenint en compte les restriccions que pugui haver a causa del risc d’incendi i les altes temperatures.\nColònies tèxtils, la primera biblioteca pública de Catalunya, una ermita del segle XV reconstruïda en el segle XIX, el museu de la rajola, un castell del segle XI i un altre del XIX, molts d’ells dissenyats per prestigiosos arquitectes, entre ells L’Antoni Gaudí, són algunes de les propostes. Doneu-hi una ullada i esperem que us agradin.\n1. Castell i Parc de Montesquiu\nEl parc té una extensió de 546 ha, està situat a l’extrem nord de la comarca d’Osona. Ocupa part dels termes municipals de Montesquiu, Sora, Sant Quirze de Besora i Santa Maria de Besora.\nDestí Natura Local: Montesquieu\nDurant la seva estada a la Vall de Lillet, per tal de portar a terme el projecte del Xalet del Catllaràs que li va encarregar el seu mecenes Eusebi Güell, Gaudí es va allotjar a casa dels Artigas, propietaris d’una de les fàbriques més pròsperes de l’època. En agraïment a l’hospitalitat rebuda, Gaudí els va regalar el disseny d’un jardí en un terreny que la família tenia just davant la seva casa i fàbrica tèxtil. D’aquí van néixer els Jardins Artigas, obra on natura i arquitectura es fusionen en perfecta harmonia.\nDestí Natura Local: La Pobla de Lillet\n3. Jardins i Castell de Can Jalpí\nEspai enjardinat, amb gran diversitat d’espècies de flora i fauna. Hi ha infinitat de senders enmig de bosc i prats que ens permetran fer passejades tranquil-les gaudint d’aquest ambient natural.\nA la zona més alta dels jardins hi trobem el Castell Jalpí, una gran fortalesa emmurallada originària del segle XIX que ens fa recordar èpoques passades, envoltat d’un llac artificial.\nA la part baixa del parc trobem la Central de Can Jalpí, que és el centre d’informació del Parc Natural del Montnegre i el Corredor.\nDestí Natura Local: Arenys de Munt\n4. Jardins de Santa Clotilde\nEls jardins, dissenyats a la manera dels antics jardins, suaus i al mateix temps austers, van ser realitzats per Nicolau Rubió i Tudurí.\nDestí Natura Local: Lloret de Mar\n5. Museu Can Tinture\nCan Tinturé és el primer museu monogràfic de rajola de mostra de l’Estat espanyol i n’exposa peces produïdes des del segle XIV fins al segle XIX\nDestí Natura Local: Esplugues de Llobregat\n6. Mirador i Ermita Sant Elm\nEdifici que va ser reedificat el 1923 en el context de la ciutat-jardí de l’Urbanització de la Muntanya de Sant Elm (balneari, fonts i jardins, xalets modernistes) impulsat per l’industrial Pere Rius i Taulet. L’ermita havia estat des del segle XV una fortificació de defensa estratègica per al litoral de Sant Feliu, enderrocada pels francesos en les guerres de finals del segle XVIII. Al seu interior hi ha unes belles pintures al•legòriques realitzades el 1923. Des del seu mirador es pot contemplar la costa des de Palamós fins a Tossa de Mar, i inspirà a l’escriptor Ferran Agulló a batejar la costa amb el nom de Costa Brava.\nMirador i Ermita Sant Elm\nDestí Natura Local: Ardenya Cadiretes\n7. Biblioteca i Parc Municipal Pere Sallés\nEstà format per jardins que es divideixen en dues grans parts separades per una avinguda central molt àmplia. Cada una d’aquestes parts es troba dividida en diverses seccions. Té una gran mirada al sector de ponent. De les espècies vegetals que hi ha predominen les coníferes, el pi blanc, l’avet i el xiprer, entre altres.\nAntigament, aquests terrenys eren coneguts com a Camp del Palau, propietat de l’empresa Elèctrica Sallentina, que va promoure, durant els anys 1920, la construcció d’aquest parc de la biblioteca i de les escoles.\nLa Biblioteca Popular de Sallent es va inaugurar el 1918, i va ser la primera biblioteca pública que la Mancomunitat de Catalunya va construir a la província de Barcelona. El seu emplaçament va ser a l’edifici neoclàssic situat al final del Parc Municipal Pere Sallés.\nBiblioteca i Parc Municipal Pere Sallent\nDestí Natura Local: Sallent\n7. Colònia Imbern o “El Pelut”\nL’any 1859 hom hi establí una adoberia convertida després en filatura. Passà a mans de diferents propietaris l’últim dels quals, en Calvet, renovà edificis i habitatges. Això fou l’any 1923. La construcció la dugueren a terme un grup d’arquitectes dirigits pel Sr. Riera de l’escola d’en Gaudí, i el projecte fou supervisat pel mateix Gaudí.\nLa colònia està formada per la fàbrica, una fonda amb nou cases per banda per als treballadors i quatre cases per als dirigents, uns jardins magnífics i una petita capella. Actualment la colònia està completament deshabitada essent els propietaris la família Ymbern. A la fàbrica encara s’hi conserva l’activitat industrial. En el darrer any s’ha incorporat una nova fàbrica d’estampació.\nDestí Natura Local: Oris\nNatura Local Agost 11, 2021


Souad L'Hadri, advocada i autora de la tesi "Els drets de la dona en l'Islam i el seu estatut personal al Magreb" | Consumer\nSouad L’Hadri, advocada i autora de la tesi “Els drets de la dona en l’Islam i el seu estatut personal al Magreb”\nEs parla molt de l'Islam sense saber el que és\nData de publicació: Dissabte, 19deAbrilde2008\nConfiesa sentir-se aclaparada per la repercussió mediàtica de la seva tesi. Confiava que servís per a conèixer la realitat de la dona musulmana, però no esperava l’enorme interès que ha suscitat. Així i tot, assegura ser ambiciosa. Diu “demanar molt” i anhela veure en mans de “juristes i societat en general” la recerca “cum laude” que li ha portat de periple, durant més de quatre anys, per diversos països musulmans. Revisió de centenars de textos -alguns escrits en àrab antic-, entrevistes amb dones representatives del món àrab, nombroses nits de desvetllament i l’experiència de la maternitat en dues ocasions resumeixen aquest temps. Al final, objectiu complert. “Estic satisfeta de poder demostrar la imatge positiva de la dona musulmana”, afirma Souad L’Hadri (Oujda, 1972).\nLa seva tesi ha cridat l’atenció de nombrosos mitjans de comunicació. Sorpresa per aquesta reacció?\nLa veritat és que sí. Era conscient que el tema de l’Islam i la dona suscita molt interès. Fins i tot esperava una reacció important, però reconec que no de tal magnitud.\nNo obstant això, el balanç és positiu?\n“Per fi s’ha pogut oferir la imatge d’una dona que lluita dia a dia per a millorar la seva situació i el seu estatut dins de la societat musulmana”\nEl balanç és molt positiu. Fins ara, la imatge que s’oferia de la dona musulmana era una imatge negativa. La hi presentava com una dona submisa, feliç de tenir un estatut inferior a l’home. Amb la meva tesi, he pogut oferir una altra imatge, la d’una dona que lluita dia a dia per a millorar la seva situació i el seu estatut dins de la societat musulmana. Això és molt positiu. Ja està bé d’oferir tantes imatges negatives en les quals, a més, moltes dones no ens vèiem identificades.\nDe fet, vostè reconeix que el seu cas “no és cap excepció”.\nAixí és, no sóc cap excepció. Ho torno a repetir. En el món islàmic hi ha mestres en la lluita per la igualtat, com InNawar El-Zadawi, que va donar a conèixer les seves reivindicacions al voltant dels anys 50, o Fatema Mernissi. Elles són les pioneres, encara que hi ha moltíssimes més de les que no se sent res perquè aquesta imatge tan positiva de la dona musulmana no interessava fins ara.\nLa imatge que es té actualment de la dona en el món àrab és errònia?\nPer descomptat, i és per això que estic tan satisfeta de demostrar el contrari. Vull que hi hagi justícia i que es parli de les dones musulmanes que estan lluitant en tots els països islàmics, sense excepció, per a millorar les seves condicions.\n“Hem deixat de ser part d’una herència per a percebre una part de l’herència”\nEn aquest cas, es pot dir que la reivindicació d’igualtat és una realitat consolidada?\nAbsolutament. És una realitat consolidada que va començar a la fi del segle XIX, quan les dones van saber aprofitar l’Alcorà per a reivindicar els drets que els reconeixia. Després van seguir altres peticions d’igualtat i, a pesar que les discrepàncies eren feroces dins de la comunitat musulmana, va haver-hi homes que van promoure reformes i aconseguim passar de ser part d’una herència a percebre una part de l’herència.\nCal involucrar als homes en la reclamació d’igualtat?\nPer descomptat. Molts canvis van ser impulsats per ells perquè ho tenien més fàcil. Les dones mancaven de poder i necessitaven a homes que els ajudessin a reivindicar els seus drets. Posteriorment, una vegada que les dones van tenir protagonisme en la vida pública, la “volta als fogons” va ser molt difícil. D’aquí el conflicte, perquè les dones que han tingut protagonisme en la vida pública, no accepten tornar a les cases on regeix un estatut inferior per a elles. És una contradicció enorme que vivim dia a dia.\nPerò no estan soles. En la seva tesi defensa que la petició d’igualtat és com un arc de Sant Martí, “amb molts colors”.\nCada dona occidental, oriental, musulmana… té una lluita i cadascuna representa un color, però estem juntes. Per això l’arc de Sant Martí. Les reivindicacions no són propietat de cap cultura ni de cap part del món. Hi ha un objectiu universal, que és acabar amb el fet que les dones, fins ara, només hem aconseguit el 10% de la riquesa mundial, i un objectiu específic de cada grup perquè els canvis han de venir des de dins.\n“Les reivindicacions no són propietat de cap cultura ni de cap part del món”\nPrecisament, la professora Julia Sevilla, encarregada de dirigir la recerca, destaca la “serietat” amb la qual s’ha realitzat perquè ha recorregut a “fonts directes”.\nLes fonts han estat nombroses. El treball ha consistit a fer una nova lectura de les opinions dels antics, els contemporanis, els ultraprogresistas… Analitzar els seus escrits i legislacions. Hi havia una infinitat de fonts i d’aquí la dificultat per a ser objectiva en l’exposició. He llegit textos en francès, en castellà, en àrab antic. He viatjat al Marroc, a Tunísia, a París… M’he posat en contacte amb nombroses dones representatives del món àrab que m’han enviat escrits que no es troben en les llibreries ni a les biblioteques. Ha estat un treball que m’ha portat més de quatre anys.\nTant d’esforç necessita una recompensa. Vostè ja ha avançat que li agradaria donar a la seva recerca una utilitat jurídica, social i cultural.\nLa veritat és que demano molt. El meu objectiu és que juristes i la societat en general llegeixin la tesi. He intentat escriure d’una forma senzilla, elaborar un text de fàcil lectura, que sigui accessible i no plantegi problemes per a entendre les idees que exposa. Considero que és un treball molt útil per a juristes, persones que treballen en temes d’immigració i multiculturalitat, i la societat en general perquè Espanya s’està convertint en un país receptor d’immigració, la presència de l’Islam és una realitat i hem d’entendre’ns. No podem opinar de l’altre sense conèixer-ho.\n“La integració és un procés que té dues parts i, si l’autòcton no està disposat a participar, tot està perdut”\nEl paper del mediador social intercultural és imprescindible?\nJo mateixa he estat mediadora intercultural i he format a diversos tècnics d’ajuntaments i administracions amb l’objectiu de sensibilitzar-los. Cal aprendre a tractar a l’immigrant, fer un esforç per entendre-li i posar especial atenció en l’immigrant musulmà, perquè s’ha convertit en l'”inintegrable” per excel·lència. Es parla molt de l’Islam sense tenir la menor idea del que és. Jo mateixa no m’atreveixo a parlar perquè hi ha una infinitat de països, una gran diversitat cultural, i cap país és semblant a l’altre. És com si, en la cultura occidental, es tractés igual a un espanyol que a un alemany. Per això, he aprofitat el meu treball per a trencar amb els estereotips i prejudicis, per a donar temes sobre els quals reflexionar.\nPots permetre’t el luxe de jutjar a una altra persona quan t’has donat l’oportunitat de conèixer-la. No obstant això, quan es parla d’integració, sovint es pensa només en l’immigrant, no en l’autòcton. La integració és un procés que té dues parts i, si l’autòcton no està disposat a participar, tot està perdut. No podem exigir a l’altre que s’integri, perquè les dues parts s’han d’esforçar i dialogar sense por. Moltes vegades és la ignorància la que ens separa i aquí hi ha un fracàs.\nEl propi Observatori Europeu del Racisme i la Xenofòbia (EUMC) ha alertat en un informe sobre les conseqüències de la “islamofòbia” o por a les persones d’origen musulmà. Fins i tot, a aquelles que han nascut a Europa.\nÉs cert. Hi ha musulmans que han nascut a Europa i se senten rebutjats. Aquesta situació té el seu origen en el fracàs del procés d’integració. Quan els pares no estan integrats, els fills no se senten partícips de la societat, sinó ciutadans de segona. Se’ls veu com a immigrants encara que tinguin la nacionalitat del país receptor. Això comporta problemes psicològics per als fills i pot implicar fracàs escolar. Són nois i noies que no se senten “ni d’aquí ni d’allà”, perquè al país dels seus pares són estrangers i al país receptor, també. Tenen un problema d’identitat enorme. La integració implica tant immigrants com a autòctons, així que els dos han d’esforçar-se per conviure en pau.\nestatut islam-ca mujer-ca musulmana-ca tesi