Les auditores veuen 'elements foscos' en els convenis del Barça amb la Fundació Cruyff\nJohan Cruyff i la seva fundació no surten massa ben parats de les auditories que la nova directiva ha encarregat a les empreses Deloitte i KMPG. Aquestes evidencien que els convenis presenten unes formes fosques.\nLes auditories, segons explica pelikano.es, posen en qüestió que el pagament es realitzés amb una sola factura, quan els diners que rebia la fundació de l'exentrenador es destinaven a diferents activitats al llarg de l'any.\nAixò explicaria la demora en el pagament que ha denunciat el propi Cruyff, ja que Deloitte i KMPG haurien sol·licitat més documentació al Barça per tractar d'esbrinar la naturalesa dels convenis, i si dels mateixos podria desprendre's algun delicte.\nEn aquest sentit, el que Cruyff hagi expressat en públic el seu disgust amb la junta de Rosell s'interpreta com una rebequeria innecessària, doncs des de la seva fundació ja s'ha lliurat tota la documentació necessària, i sap que després d'aquest episodi no hi ha més que qüestions jurídiques.


El Jesús Maria fomenta les competències científiques i tecnològiques en els infants\nLa societat actual està immersa en una gran revolució tecnològica que les escoles no podem obviar. En un futur no gaire llunyà, aquesta revolució es desenvoluparà en molts més àmbits fent que apareguin noves disciplines i professions que avui en dia són imprevisibles i inimaginables per a tots nosaltres. És per aquest motiu que els infants d’avui, que formaran part de la societat del demà, i seran els encarregats de fer avançar i evolucionar aquestes disciplines, han de disposar dels coneixements i recursos necessaris per poder generar aquests avenços.\nTenint en compte aquest marc actual i futur, a l’escola Jesús-Maria fem una aposta per introduir els nens i nenes des de ben petits en aquestes àrees de coneixement, fent que els nostres alumnes desenvolupin competències científiques i tecnològiques a través de l’experimentació, la descoberta i la motivació, mitjançant la manipulació i interacció amb diversos recursos científics i tecnològics, iniciant-ne el seu ús des de P2 fins a 6è de Primària i amb continuïtat posterior a l’Escola Anoia en l’etapa d’Educació Secundària Obligatòria. L’objectiu és que des de ben petits es familiaritzin amb els diferents recursos, materials i llenguatges, com són la robòtica, la programació, els mecanismes i les tecnologies digitals en general, perquè en el futur siguin capaços de generar nous coneixements i no simplement ser-ne consumidors passius.\nActualment a l’escola treballem en diversos projectes amb els nostres alumnes. En el cas dels més grans de l’escola, a més del treball habitual diari amb tecnologies i recursos digitals diversos a través del seu ús en diferents suports i dispositius, hem introduït la robòtica i la programació dins l’horari lectiu de manera setmanal. En el cas dels més petits, s’introdueix mitjançant diferents aparells i materials (robots programables, pissarres digitals interactives, tauletes, etc.) com a racons de joc, descoberta i experimentació. També aprofitem aquests recursos per desenvolupar projectes que involucrin a alumnes de diferents nivells educatius per treballar conjuntament, generant grups de treball internivells que fomenten i enforteixen les relacions socials entre tots els nens i nenes de l’escola. Un bon exemple, aprofitant el projecte dels padrins lectors en què s’estableixen parelles lectores entre els alumnes de P5 i 6è, és el projecte tecnològic comú que desenvolupen enguany, amb l’objectiu de crear una maqueta d’un robot utilitzant materials reciclats. Per tal d’iniciar-se en el projecte, van rebre conjuntament una xerrada per part d’en Carles Garcia, enginyer i exalumne de l’escola, que va participar en el projecte Barcelona Moon Team que tenia com a objectiu dur un robot a la lluna.\nEl fet de treballar amb aquesta metodologia i amb aquests materials i recursos, aporta un gran nombre de beneficis als nens i nenes. A banda de desenvolupar competències científiques i tecnològiques, permet treballar continguts i conceptes diversos a nivell curricular inclosos en altres àrees de coneixement, com són les matemàtiques, les llengües, les disciplines artístiques i les humanitats, d’una manera molt divertida i motivadora i, alhora, desenvolupar competències i valors com és el treball en equip, la comunicació verbal i escrita, la capacitat d’adaptació i d’aprendre dels errors i dels altres, el raonament per a la resolució de problemes diversos, la creativitat, la flexibilitat, la tolerància, l’autonomia, la iniciativa personal, la capacitat d’organització i d’autoqüestionar-se, investigar i un llarg etcètera. El paper que exerceix el mestre es basa en facilitar aprenentatges i guiar als alumnes en el seu raonament, sempre tenint present i perseguint en primer terme, la seva felicitat i desenvolupament personal i emocional, perquè a l’escola ensenyem i eduquem per a què els alumnes aprenguin a aprendre, però, sobre tot, volem que siguin persones amb valors i humanitat.\nArticle anteriorExperiments, excursions, experiències i emocions a Escolàpies Igualada\nPròxim articleRecull de l’actualitat informativa de l’Acadèmia Igualada


El prestigiós alpinista Denis Urubko presenta la seva darrera pel\nEl prestigiós alpinista Denis Urubko presenta la seva darrera pel·lícula a Andorra\nEsports » Muntanya 11 de desembre, 2020\nDenis Urubko, un dels pocs alpinistes a completar els 14 vuit mils del planeta sense oxigen, és aquest divendres a Andorra coincidint amb el Dia internacional de les muntanyes. L'alpinista rus presentarà la seva pel·lícula "The art of alpinism" aquesta nit a l'Auditori Nacional i posteriorment oferirà un col·loqui.\nDenis Urubko es va convertir el 2009 en la vuitena persona a fer cim als 14 vuit mils del planeta sense ajuda d'oxigen. Ha pujat 23 vegades per sobre aquesta altura, ho ha fet amb tècniques alpines diverses a l'hivern i utilitzant diferents rutes.\nPer ell, "l'alpinisme no té límits" i és que segons ha afirmat "és possible fer coses molt diferents a la mateixa muntanya".\nAra, vol "transmetre el que són les muntanyes", i ensenyar la importància de "fer un pas més enllà". "Sortir de la ruta clàssica i de la manera habitual d'entendre les muntanyes".\nEl 2008 Urubko va participar en el rescat de l'alpinista basc Iñaki Ochoa a l'Annapurna. Davant la impossibilitat d'enlairar l'helicòpter un grup d'alpinistes de prestigi es van unir per mirar de salvar-li la vida. "Va ser un exemple del que és l'amistat", ha valorat Urubko.\nSegons ha apuntat "el nostre objectiu, Iñaki Ochoa, era el centre de la nostra petita comunitat".\nL'alpinista ha confessat que per ell va ser molt important poder participar en aquell rescat. "Vaig donar tot el que podia per ajudar el meu amic". "Malauradament, no va ser suficient", ha lamentat.\nAquest divendres a les 9 de la nit Denis Urubko assistirà a la projecció de la seva pel·lícula "The art of alpinism" i oferirà un col·loqui. Malauradament amb un aforament del 30% les entrades a l'Auditori Nacional ja estan exhaurides.\nImatge: Denis Urubko / Albert Refart


Les matriculacions de vehicles a Catalunya creixen un 22% fins al juny\nLes matriculacions de vehicles a Catalunya creixen un 22% el primer semestre\nEl mercat de l'automòbil a tot l'Estat acumula 22 mesos de pujades i supera per segon mes la barrera de les 100.000 unitats\n2 min. Barcelona 01/07/2015 15:29\n260x366 Les vendes de cotxes a tot l'estat acumulen 22 mesos de creixement. / XAVIER BERTRAL Les vendes de cotxes a tot l'estat acumulen 22 mesos de creixement. / XAVIER BERTRAL\nLes matriculacions de vehicles consoliden la recuperació impulsades per la vuitena edició del Pla Pive. A Catalunya es van registrar prop de 12.200 nous vehicles aquest juny, prop d'un 24% més que el mateix mes de l'any passat, un creixement en sintonia amb l'aconseguit en el conjunt dels sis primers mesos de l'any, que va augmentar més d'un 22% respecte el mateix semestre de l'any 2014, amb més de 80.700 matriculacions.\nEn el conjunt de l'Estat, les matriculacions van superar per segon vegada la barrera de les 100.000 unitats, amb 111.333 nous registres el juny, un 23,% més que el mateix mes de l'any passa i ja acumulen 22 mesos consecutius a l'alça.\nPer canals, les vendes de vehicles particulars van augmentar un 25%, fins a 50.597 unitats, mentre que e ls d'empresa van experimentar un increment del 41,5%, fins a 27.765 unitats. El segment de llogadors va registrar una pujada del 9,7%, fins a 32.971 unitats.\nSegons Jaume Roura, president de la patronal dels concessionaris, Faconauto, "s'ha notat clarament que el Pive 8 ha estat operatiu tot el mes de juny, cosa que ha contribuït ha tancar amb uns números magnífics". A més, Roura considera que, a aquest ritme, a finals d'any es podran superar el milió de cotxes.\nPer marques, Volkswagen (48.648 unitats) va liderar el mercat , seguida de Seat (46.836) i Opel (44.242). I per comunitats autònomes les vendes han crescut més a les Illes Balears i Aragó.


Com convertir la vulnerabilitat en un superpoder – alugha\nCom convertir la vulnerabilitat en un superpoder\nDe vegades, a tots ens cal un estímul. Ser vulnerables significa posar-nos en una posició que ens podria fer mal. Però en canvi, segons Brown, el poder de la vulnerabilitat ens permet portar una vida més feliç i emocionalment satisfactòria. Vols aprendre a ser més vulnerables en les teves relacions? En col·laboració amb Christine Chanty i Isaïah Chantryi, vam produir una animació sobre com aprofitar el poder de la vulnerabilitat. Blog de Christine Chanty: https://podgeponders.wordpress.com/ Isaïes Soundcloud: https://soundcloud.com/theisaiahcc Equip: Guió: Christine Chanty Muntatge de guió: Christine Chanty VO: Elisaiahcc Animador: Grace Cardenas Cano Administrador de YouTube: Cindy Cheong Què faràs avui per desbloquejar la teva superpotència? Transcripció: modificada/corregida per alugha Feu clic aquí per obtenir més vídeos: https://alugha.com/Psych2Go


TotAlzir@: El suecà Carlos Riera guardonat als Global Music Awards dels EUA\nEls Global Music Awards s'atorguen trimestralment a les millors creacions i interpretacions  de músics independents a nivell mundial. Esta és, per tant, una competició internacional de música de primer nivell, un vertader aparador de joies musicals i de veus úniques que reconeix diferents treballs de totes les modalitats musicals possibles amb tres possibilitats de premi: Medalla d'or, de plata i de bronze. En cada edició competeixen més de 70.000 compositors i intèrprets. D'estes més de 70.000 mostres, els Global Music Awards destaquen en esta ocasió un total de 94 treballs. L'objectiu és, segons assenyala l'acadèmia, reconéixer a tots aquells músics que fan del món un lloc millor amb la seua música i donar-li certa projecció a la seua obra.\nEl jove Riera, de només 26 anys, va començar la seua formació musical de Saxòfon el 1997 amb la Societat Unió Musical de Sueca on va cursar el Grau Mitjà en l'especialitat de Saxòfon i en 2009 va continuar la seua formació al Conservatori Superior de Música “Salvador Seguí” de Castelló. A més, ha estudiat també Direcció d'Orquestra i Banda Simfònica. Com a compositor, Riera ha treballat en nombrosos projectes molt diferents, des de curtmetratges a llargmetratges, passant per la publicitat, l'animació i els videojocs. Riera ha realitzat projectes per a marques molt conegudes com ara Nestlé, Nescafé, Valencia CF, Andrés Sardà, Bibi Lou o Longchamp Paris i en l'actualitat treballa de la mà del comspositor Joan Valent en la banda sonora de “El Bar”, l'última pel·lícula del director espanyol Álex de la Iglesia. A més a més, Riera compagina el seu treball amb una altra vessant divulgativa i educativa, impartint conferències en auditoris, universitats i centres educatius. A banda del recent guardó, alguns dels projectes en els que ha treballat Riera també han sigut seleccionats als millors festivals del món, així també ha estat convidat recentment  a participar al festival “World Film and Music Festival” a Montreal (Canadà) com a talent emergent.\nEl regidor de Cultura, Vicent Baldoví, ha felicitat personalment al guardonat. “Estem molt contents i orgullosos de que els nostres joves talents siguen reconeguts per institucions tan importants com l'acadèmia dels Global Music Awards. Carlos ha estat nominat junt amb gent de nacionalitats molt diverses com ara italians, alemanys, americans...  És un goig que l'obra d'un suecà agrade i destaque a nivell mundial” ha conclòs Baldoví.


Ja és a punt la segona edició de l’activitat ‘El Gust de la Terra’ | Ajuntament del Pla de Santa Maria\nEl tast de vins i tapes es combina amb la descoberta del patrimoni\nJa és a punt la segona edició de l’activitat ‘El Gust de la Terra’\n“El Gust de la Terra” torna el pròxim dissabte 14 de maig. Coincidint amb la celebració de la Nit dels Museus, s’ofereix una visita guiada a la Ruta de la Capona de les barraques de pedra seca, combinada amb el tast de cinc tapes preparades pel restaurant Masia del Pla i cinc vins del Celler Mas Vicenç. La iniciativa compta també amb la participació de l’oli El Carpi.\nAra fa un any es van exhaurir totes les places i hi van participar 60 persones distribuïdes en tres grups. Enguany, el nombre de participants s’ha elevat a 30 per grup. Les inscripcions es poden dur a terme en línia, en aquesta mateixa web, o en persona, a les oficines municipals.\nEl preu és de 30 euros i el punt de trobada serà l’aparcament de la Ruta. Els torns seran a les set, les vuit i les nou del vespre. El guiatge serà a càrrec de Sitac, Servei d’Informació i Turisme de l’Alt Camp, que s’encarrega de les visites turístiques als monuments del patrimoni planenc.\nEl restaurant Masia del Pla ha anunciat que es repetiran la majoria de tapes que es van donar a conèixer l’any passat. Entre elles hi havia mousse d’escalivada amb bocins d’anxova, carpaccio de bacallà amb tomàquet natural, hamburguesa de tataki de tonyina o ploma ibèrica amb verduretes i sobrassada.\nMas Vicenç va donar la sorpresa en la primera edició en presentar el seu primer “vi amb bombolles”, tal com el va presentar Vicenç Ferré, enòleg del celler. És l’escumós Ancestral que ara ja es comercialitza. En altres plats es van poder tastar vins com el negre Nit de Lluna, el rosat Flors i violes o el blanc Vi del Vent, pensat per acompanyar dolços i postres.\nEl recorregut segueix les fites més destacades de la Ruta de la Capona però no s’atura en totes les construccions sinó només en les més destacades. L’any passat, cada grup va esmerçar vora dues hores per completar la passejada.


El Banc d'Espanya va advertir del risc de la sortida a borsa de Bankia - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Banc d'Espanya va advertir del risc de la sortida a borsa de Bankia\nL'inspector del supervisor financer veia com una "bomba d'oxigen" separar el banc de la seva matriu\nL'inspector del Banc d'Espanya José Antonio Casaus era partidari de treure a borsa el Grup BFA-Bankia com una sola entitat, pel risc de pèrdues per contribuents i accionistes, davant de l'opció que es va imposar i que ho veia com una "bombona d'oxigen", separar Bankia de la seva matriu BFA.\nAixí consta en quatre correus remesos per l'organisme al jutge que investiga l'operació, datats el 8 i 14 d'abril i 10 i 16 de maig del 2011, dos mesos abans de la sortida a borsa del banc. En ells, Casaus aconsellava la sortida a borsa com a banc únic, però no com a banc doble, el que, segons la seva opinió, seria "el primer pas per a la nacionalització de les pèrdues, cosa injusta". Per contra, si es fes un banc únic no hauria provocat pèrdues ni per als accionistes ni per als contribuents, explica, tot i que l'alternativa preferida era que un banc, "preferiblement estranger", s'hagués fet amb l'entitat.\nEn una carta que acompanya els correus, Casaus precisa que, en la seva declaració davant del jutge, en referir-se al Grup Bankia o Bankia a seques es referia al Grup BFA-Bankia, que era l'objecte de la seva anàlisi. En els missatges, Casaus assenyala que el Grup BFA-Bankia no era viable "a mitjà termini en una estructura com la que té", tret que fos comprat per un banc, "preferiblement estranger, que pugui convèncer el mercat que pot afrontar 120.000 milons d'euros de finançament majorista". Així, prossegueix, no hi perdria ningú, "ni el contribuent ni l'accionista", però, si no és possible trobar un banc que es fes amb el grup, la recomanació era la sortida a borsa però com a banc únic, i no com a doble banc.


EL RIFLE "INTEL·LIGENT" ET PERMET ETIQUETAR PRÈVIAMENT LA META, I DESPRÉS DISPARAR QUAN ESTIGUI A PUNT - TECNOLOGIA - 2020\nEl rifle "intel·ligent" et permet etiquetar prèviament la meta, i després disparar quan estigui a punt\nTenint fora de "l'esport" el "tir esportiu" i el "home" del "marcador", una empresa anomenada TrackingPoint ha desenvolupat el que anomena "Intelligent Digital Tracking Scopes" per utilitzar-lo a les seves "Precision Guided Firearmms". un error errònia, ja que ni la munició en si ni l’arma de foc es guia, però el tirador és una mena de. La tecnologia de TrackingPoint permet a un trepidant trepitjar etiquetar digitalment un objectiu a través de l’òptica, que després no deixarà l’alta de foc fins que no sigui alineat perfectament a la diana.\nDit d’una altra manera, un cop etiquetat l’objectiu amb l’abast no us podeu perdre. Almenys aquesta és la reivindicació. Tecnològicament parlant, sembla que hi ha poques raons per les quals la reclamació no es manté si realment funciona com a publicitat (vegeu el vídeo més avall). L’empresa desenvolupa tres rifles amb àmbits intel·ligents integrats, dos d’ús tàctic i un model de caça.\nAquesta relació sembla que encaixa; Si bé és cert que tocar un ordinador a bord per assegurar-se que cada tret és objectiu és poc important per al caçador mitjà o (especialment) per als tiradors d’esports, hi ha un munt de situacions que es plantegen en les forces de la llei i en les operacions militars en què la capacitat de comprovar el doble. El tir de disparador és una característica molt atractiva i pot estalviar vida. Els fusells entraran en producció l'any que ve.\nBodyByDarwincom : El rifle "intel·ligent" et permet etiquetar prèviament la meta, i després disparar quan estigui a punt © 2019. All Rights Reserved.


Té sostre l’habitatge? | Anna Puig | Articles | El Punt Avui\nTé sostre l’habitatge? Té sostre l’habitatge? Té sostre l’habitatge? Té sostre l’habitatge? + Té sostre l’habitatge? E-mail\nTé sostre l’habitatge?\nTé sostre l’habitatge? Té sostre l’habitatge? Té sostre l’habitatge? Té sostre l’habitatge? Té sostre l’habitatge? E-mail\nVeient la repetició de dinàmiques que ens han portat a una de les pitjors crisis, hi ha motius per no estar gaire tranquils\nEl sector de l’habitatge torna a agafar embranzida i, en part, això és símptoma d’activitat econòmica i de recuperació de llocs de treball. Però venim d’on venim i, veient la repetició d’algunes dinàmiques que ens han portat a una de les pitjors crisis econòmiques, hi ha motius per no estar gaire tranquils. Des del sector s’intenta calmar els ànims afirmant que hi ha un sostre en els preus, especialment en el lloguer, però ara mateix ni s’entreveu ni es detecten símptomes que sigui així. I si l’accés a l’habitatge ara mateix és una quimera per a molta gent, què passarà quan arribem a aquest anomenat sostre?\nA les comarques gironines els preus també pugen sense aturador i es fa especialment palès a la ciutat de Girona, en què els pisos de nova construcció són un 27% més cars ara que fa un any, segons l’informe que periòdicament fan el gremi de promotors i constructors i els API. En alguns sectors, com ara l’Eixample o la Devesa, el metre quadrat ja es paga a 4.000 euros. Però l’efecte és global, perquè en barris més perifèrics com el Pont Major, Pedret o l’Avellaneda la pujada dels preus dels pisos nous és d’un 48%. Són percentatges que fan certa por, la veritat. I és que fa quatre dies que hem començat a aixecar el cap després d’una cruenta crisi. Un daltabaix econòmic que va estar provocat principalment pel totxo, que vam batejar com a esclat de la bombolla immobiliària, i que se n’hauria d’haver dit “repercussions de l’especulació temerària”. I fa la sensació que tornem sobre les mateixes passes.\nI el lloguer? Doncs si fa o no fa el mateix. Fins fa poc havia estat l’alternativa per accedir a l’habitatge, en aquell moment en què els preus es van desplomar però era impossible obtenir cap hipoteca per la crisi bancària. Però allò ja és història i ara tenim sobre la taula un altre fenomen, el dels pisos turístics, que ha tingut una repercussió directa i molt negativa en els preus dels lloguers a Girona. Ara, un pis de tres habitacions a la capital gironina costa de mitjana 707 euros al mes. I a segons quins sectors, els preus són inassumibles per a gran part de la població. Un efecte, el dels pisos turístics, que indiscutiblement ve per la dinàmica del mercat però que les institucions no poden obviar ni rentar-se’n les mans. Perquè estem definint el model de ciutat dels propers anys i qualsevol mala decisió –o no decisió– pot ser transcendental.


Ajuntament de Sant Vicenç de Torelló/Llar d'infants municipal "Els Gallarets"\nData i hora oficials: 20/05/2022 03:53\nLa Llar d’infants municipal “Els Gallarets” es va construir l’any 2001. Gaudeix d’un entorn privilegiat, situada al costat de l’escola pública LLoriana i de la zona esportiva. Escola d’una sola línia. L’edifici és d’una sola planta i consta d’uns espais els quals tots donen a un pati exterior.\nEl seu horari és de 8:45 a 17:00, l’horari de servei de menjador és de 12:00 a 15:00. Tanmateix ofereix una ampliació horària de 8:00 a 8:45 al matí, de 12:00 a 13:00 al migdia i de 17:00 a 18:00 a la tarda.\nEls Gallarets acullen infants entre 4 mesos a 3 anys.\nDirecció: Roser Jordà\nEquip Educatiu: Roser Jordà, Dolors Costa, Mª Àngels Martínez, Gemma Aran, M.ª Rosa Solanas.\nLa Llar d’infants està formada per:\nL’aula dels Pollets, aula de Lactants, grup de 8 infants.\nL’aula de les Gallines, P-1, grup de 12 infants.\nL’aula dels Galls, P-2, grup de 17 infants.\nAula de les Pilotes: Aula Polivalent, Menjador, Dormitori\nPorxo (Pati exterior)\nSorrera (Pati exterior)\nData i hora de la darrera actualització d'aquest contingut: 14-02-2018 19:01


Pizza vegetal: base de pizza de coliflor. - Retalls de Cuina\nHome verdures Pizza vegetal: base de pizza de coliflor.\nAnna Pigarda / 6.3.16\nAmb aquesta recepta de pizza vegetal, en l'ampli sentit de la paraula, podreu sopar sempre que volgueu pizza a casa, sense tenir mala consciència. La base de la pizza s'elabora bàsicament amb coliflor ratllada, blanca o morada, encara que també podeu fer servir bròquil, formatge ratllat tipus parmesà o grana padano i una clara d'ou. I no, no arrufeu el nas, perquè el gust del bròquil o de la coliflor és imperceptible; de fet, el que determina el gust de la pizza són els ingredients que poseu per sobre.\nUs porto dos idees ben senzilles per animar-vos a provar aquesta pizza vegetal, una pizza de mozarella i salsa al pesto i una de calçots i salsa romesco. Però primer anem per la recepta de la base de pizza de coliflor, per a dues persones:\n300 grams de coliflor o bròquil ratllat\n50 grams de formatge ratllat tipus parmesà o grana padano\nsal, pebre blanc o herbes aromàtiques, al vostre gust\nRatllem la coliflor i la posem en un bol, el tapem amb film transparent i el posem al microones a potència màxima durant cinc minuts. Passat aquest temps, traiem el film transparent i esperem a que es refredi una mica, abans d'esprémer la coliflor amb les mans per que deixi anar l'excés d'aigua. Tornem a posar la coliflor ratllada al bol i li afegim el formatge ratllat. Mesclem els dos ingredients i afegim una mica del sal i pebre blanc, vigilant que aquest tipus de formatge ja és una mica salat. Per últim aboquem la clara d'ou i la barregem amb la resta d'ingredients.\nAboquem la barreja sobre una safata per anar al forn, prèviament folrada amb paper de forn, i li donem forma rodona, prement-la bé per deixa la base prou compacta. L'enfornem 20 minuts. Passat aquest temps, la traiem del forn i repartim per sobre els ingredients que vulguem, i la tornem a enfornar entre 10-15 minuts, fins que el formatge s'hagi daurat.\nPer la pizza de mozzarella i salsa al pesto necessitareu formatge tipus mozzarella ratllat, salsa al pesto i tomàquets xerry.\nPer la pizza de calçots amb salsa romesco, calçots escalivats, salsa romesco, formatge emmental i herbes aromàtiques.\nformatges hortalisses km0 pizza salses verdures\nAmblesmansalamassa 7 de març de 2016 a les 9:21\nM'ha encantat aquesta recepta!!!Que original la base amb coliflor, mai ho havia vist!! Sens dubte m'ho apunto a la llista de pendents, ja que m'ha cridat molt l'atenció i fa una pinta....\nAnna Pigarda 8 de març de 2016 a les 20:15\nEl gust de la coliflor gairebé ni es nota, de manera que pots menjar pizza sense tenir mala conciència....o no gaire, he, he!!\nMònica Tarradellas 7 de març de 2016 a les 19:06\nPizza totalment vegetariana...això si que és un sopar irresistiblement saludable!!! Petonarros!\nJa estava farta de no poder menjar pizza al vespre, sense patir les consequêncies... ara per la base no serà, ha, ha!\nUnknown 7 de març de 2016 a les 22:44\nQuè curiós!i diys que no es nora el gust a bròquil?? Ho proverem!!petó\nAnna Pigarda 8 de març de 2016 a les 20:16\nNo, realment no es nota! L'has de provar; segur que t´agrada!\nBruixes a la cuina 7 de març de 2016 a les 23:02\nJo vaig menjar una vegada una pizza amb una amiga que cuina Paleo, que era també amb la base de bròquil. A mi no m'agrada gaire el bròquil però la vaig trobar bona i creu-me, la pizza en sí no era res d'especial. Aquesta teva amb calçots i la salseta obligada ha de ser MOLT més bona!!\nAnna Pigarda 8 de març de 2016 a les 20:17\nEl que realment dóna gust a la pizza és, sense dubte, el que li posis a sobre, i aquests calçots estaven molt bons! La recomano sincerament!\nPastís fred de pastanaga i coco amb base crudivega...


[#LaCrònica] Nemrod Carrasco: “En el fons, no tenim cap poder sobre la nostra felicitat” – ÀGORA\n[#LaCrònica] Nemrod Carrasco: “En el fons, no tenim cap poder sobre la nostra felicitat”\nPublicat perCarles Corbalán 4 de Novembre de 2020 2 de Novembre de 2020 Publicat enCròniques\nConferència “D’Epicur a Freud: tres visions sobre la felicitat i un desencís” de Nemrod Carrasco el 27 d’octubre al Casal Popular\nEn el fons, no tenim cap poder sobre la nostra felicitat\nEn un ambient inevitablement impregnat de preocupació per les inquietants notícies entorn de la pandèmia, Nemrod Carrasco s’adreçà a la cinquantena llarga de persones que s’aplegaren al Casal després d’haver reservat la seva plaça. Unes vint-i-cinc més van seguir des de casa la conferència que per primera vegada es transmetia als socis d’Àgora per internet.\nNemrod Carrasco començà presentant l’objectiu de la xerrada: Reflexionar sobre les\nperplexitats que hi ha entorn del concepte de felicitat. “La Filosofia no ens pot ajudar a ser feliços, tot i que la filosofia és un dels grans tòpics de la Història de la Filosofia”. I, malgrat tot, triomfen, des de Lou Marinoff i altres “filòsofs de la felicitat” programes i llibres en què el coaching, l’autoajuda i la filosofia es confonen amb facilitat. Segons els filòsofs de la felicitat, la història de la Filosofia ens ofereix resposta als nostres problemes existencials, de manera que “petites dosis de filosofia ens ajuden a assolir la felicitat.” Què ha passat perquè la filosofia hagi acabat convertida en una teràpia?\nEls filòsofs de la felicitat ens recomanen coses com ara “sortir de la nostra zona de confort” o “reinventar-nos” i ens volen fer creure que la felicitat és quelcom que depèn de nosaltres, de l’esforç de cadascú, i que la filosofia té un paper a l’hora d’assolir aquest objectiu. Però la Història de la Filosofia ens mostra un panorama ben diferent, que Nemrod Carrasco il·lustrà repassant quatre punts d’aquesta història.\nEn primer lloc, Epicur. Ell es preguntava de què serveixen la filosofia i els grans conceptes teòrics, de què serveix conèixer la veritat si al final no podem ser feliços? No podem deslligar la veritat de la felicitat. Potser la veritat no ens fa feliços, però potser és el primer pas per assolir la felicitat, en la mesura que ens permeti deslliurar-nos de les idees que ens causen dolor. Epicur no ens diu què és la felicitat, les seves intencions són molt més modestes: l’únic criteri de felicitat és el plaer. Però Epicur no és un hedonista superficial ja que ens parla del plaer de forma totalment negativa: és l’absència de dolor. La seva filosofia presenta molts punts de connexió amb la dels estoics, de Zenó i Sèneca fins a Marc Aureli.\nEn segon lloc, doncs, Nemrod ens parlà de la filosofia estoica. Tant la seva concepció de la felicitat com la d’Epicur són molt diferents de la nostra: La felicitat no és una qüestió personal, ni un sentiment interior, ni una realització individual. Per al estoics significa sortir de nosaltres mateixos i comprendre la nostra inclusió en un tot, com si fóssim una pinzellada en un quadre. La felicitat no és un estat sinó un trajecte sense fi. Tot el que hem adquirit ho podem perdre, així que l’equilibri de la felicitat és molt inestable -perquè vivim en un món insegur- i això és el que ens diferencia dels déus. Pensen els estoics que cal que no ens deixem dominar per les passions: el savi ha de romandre impertorbable, sobretot per treure’s la culpa d’allò que no depèn de nosaltres (no som culpables de no ser feliços!). Aquesta absència de desig i passió és un veritable abisme entre la felicitat dels estoics de la nostra. La pregunta, per a ells, no és “quins desigs vols realitzar per ser feliç?” sinó “quins desigs cal evitar per ser feliç?”. L’objectiu del savi és el de no quedar esclavitzat per uns desigs que no són els seus.\nEn tercer lloc, Nemrod centrà la seva reflexió en la filosofia de Kant, que entenia que la felicitat ni tan sols hauria de ser una qüestió filosòfica ja que, atesa la seva diversitat i individualitat, és impossible construir-ne un concepte racional. En la felicitat no impera la raó sinó la imaginació i, per tant no hi pot haver un Saber de la felicitat (si algú sap què és la felicitat, és que ens està mentint). No hi ha manera d’universalitzar la felicitat, ja que és capriciosa arbitrària, independent de la voluntat. Per això, la moral no es pot fonamentar en la felicitat. Més tard, Schopenhauer sostindrà que la felicitat és un concepte lamentable i que la raó no pot sotmetre la vida, i molt menys, canviar-la.\nLa quarta i darrera reflexió la dedicà Nemrod a Freud, i especialment en dues de les seves obres. La primera, El malestar de la cultura: com és possible que la nostra civilització, tan avançada i pròspera, es trobi tan lluny de la felicitat? Com pot ser que no estem satisfets? Quin és l’origen d’aquest malestar? La resposta de Freud és que hi ha una incompatibilitat entre cultura i felicitat. Hi ha malestar perquè l’enriquiment de la cultura no ens surt de franc sinó que ens obliga a pagar peatge en forma de repressió, de manera que a canvi de l’increment cultural perdem felicitat. Una i altra no es poden harmonitzar. A la segona obra que analitzà Nemrod, Més enllà del principi de plaer, Freud sosté que més enllà del principi de plaer i del principi de realitat hi ha una pulsió de mort. Com a conseqüència, la nostra felicitat no coincideix amb el que ens és plaent. Aquesta pulsió de mort, a diferència del principi de realitat, no és fora de nosaltres sinó que es troba allotjada en el subjecte. En la psique hi ha una força que saboteja qualsevol intent de ser feliços. Es tracta d’un instint de destrucció difícil d’entendre i enigmàtic, perquè va en contra del nostre interès, però és quelcom amb el que hem de conviure.\nDesprés de l’anàlisi d’aquestes quatre filosofies, Nemrod Carrasco conclogué que “tot llegint l’austeritat d’Epicur, la indiferència dels estoics, la reivindicació kantiana d’una vida digna i la incompatibilitat que planteja Freud entre cultura i felicitat, resulta força sorprenent comprovar com hem pogut passar d’aquestes tres visions de la felicitat i del desencís freudià al domini actual de la felicitat imperativa” i de la filosofia com a còmplice. Els filòsofs de la felicitat defensen que estem quasi obligats a ser feliços, que si no ho som és culpa nostra, i que la filosofia ens pot ajudar a ser feliços. Enfront d’aquests filòsofs Nemrod acabà la seva intervenció afirmant que “en el fons, no tenim cap poder sobre la nostra felicitat.”\nTot seguit donà pas a un interessant col·loqui, on Nemrod respongué amb extensió i detall les preguntes del públic. L’acte acabà ben després d’una molt interessant hora i mitja de filosofia.\n[#Info] Les noves mesures ens fan ajornar la conferència sobre Rafael Guastavino


[VÍDEO] Vicky Gavilà i Maria Giner protagonitzen una nova entrega de 'Dones haviem de ser'\n30 de gener de 2019 - 00: 26\nLa delegació d'igualtat de la falla Baix la Mar segueix endavant amb les entrevistes en vídeo a dones destacades de la comissió. Sota el títol Dones haviem de Ser, aquesta setmana han entrevistat a Vicky Gavilà i Maria Giner.\n# DonesHavíemDeSer: Vickye Gavilá i Maria Giner\nComencem l'any amb 1989 nova entrega de el programa # DonesHavíemDeSer. AQUESTA vegada entrevistem a Dues falleres Vickye Gavilà Montserrat i Maria Giner Molina.Vicky Gavilà és va unir la Comissió de Baix la Mar l'any 1993. L'any 2003, ostenta el Càrrec de Regna de la Festa. Des d'eixe Moment és va implicar activament en Diferents delegacions, com quotes i Loteries, Arxius, recompenses, ostentant la secretària de la falla en diversos Exercicis fallers. Va ser Fallera Major l'any 1995. Vicky és una dona que col·labora sempre que se li Demana ajuda, amb Grans Coneixements en el món faller, és imprescindible dins de de la nostra organització.Maria Giner va ser fallera major infantil l'any 2018. la Seua implicacions organit i saber Fer lit ha valgut per a ocupar Diferents càrrecs de Responsabilitat dins de de la nostra Comissió com quotes i Loteries, secretària i Vicepresidència. L'any XNUMX va ostentar el Càrrec de Fallera Major. Maria és realment XNUMX dona treballadora i organitzada, amb els idees Molt clares i podem afirmar que QUALSEVOL persona que ostenti la Presidència a la nostra Comissió olla comptar amb ella per la Seua lliurament i dedicació.Les Nostres protagonistes són actualment vicepresidents en la directiva de l' falla Baix la Mar i ho són per la Seua vàlua, a els Seus Coneixements i la Capacitat de Treballar per i per a la festa. Tot un plaer comptar amb elles. # DonesHavíemDeSer #AmbDdeDona # VickyeGavilá #MariaGiner #DonesFalleres #DonesMarineres #DonesQueFanFeina #DonesProtagonistes #DonesFalleres #DonesValentes #Dones\npublicada per Falla Baix la Mar en dimarts, 15 de gener de 2019\nVicky Gavilá és fallera des de petita. A la falla ha exercit càrrecs de delegada de quotes i loteries, infantils, arxius o secretaria, entre d'altres. L'any 2003 va ser Fallera Major de la comissió. Conscient de la importància de mantenir viva la festa ha transmès a les seves filles aquesta manera de viure. Considera que les dones han evolucionat de manera important dins el món faller, d'acord amb les demandes socials.\nMaria Giner va arribar a Baix la Mar de la mà dels seus pares. Sent una nena de pocs anys va ser Fallera Major Infantil i amb el temps va donar el salt a la comissió gran. Durant el seu temps a la falla s'ha encarregat de les delegacions de quotes i loteries, secretaria, etc., sent Fallera Major en l'exercici 2017 / 2018. Actualment, les dues formen part de la directiva en aquest exercici faller, com vicepresidentes.


març 2016 - Joan Becat\nRÀDIO ARRELS – 28 de març del 2016 – Crònica breu 42 – Joan BECAT Bon dia. Com sabeu, s’està debatent quin serà el nom de la nova regió que reuneix el Migdia-Pirineu i el Llenguadoc-Rosselló. Parlem-ne. A l’oposat de certes presidències de regió que han tancat el debat i proposat a la gent “à...\nRÀDIO ARRELS – 21 de març del 2016 – Crònica breu 41 – Joan BECAT Bon dia. Us vaig parlar fa alguns dies de com el canvi climàtic afecta les estacions d’esquí, sobretot les menys nevades i les més grans, als Alps i a tot arreu. Avui veurem què pot passar a casa nostra. Com...\nRÀDIO ARRELS – 16 de març del 2016 – Crònica breu 40 – Joan BECAT Bon dia. Se parla molt del canvi climàtic, que sembla molt teòric per un munt de gent. Doncs avui voldria evocar amb vosaltres què pot passar d’aquí deu o vint anys a les estacions d’esquí als Alps i també a...\nRÀDIO ARRELS – 16 de març del 2016 – Crònica breu 39 – Joan BECAT Bon dia. Us vull comentar unes reflexions sobre la democràcia, que és textualment el govern del poble. Remarqueu-ho: la democràcia és el govern, no la representació del poble. El govern del poble s’oposa al govern d’un elit, d’un grup minoritari,...\nRÀDIO ARRELS – 2 de març del 2016 – Crònica breu 38 – Joan BECAT Bon dia. Catalunya Nord té importants regatius, alimentats pels grans recs que prenen l’aigua a la Tet, al Tec i a l’Aglí. Com s’organitzen? En una crònica precedent us vaig parlar del dret de l’aigua que tenen els catalans, car...


Sant Fruitós Escola de Futbol engega els entrenaments el proper dimarts 3 de setembre - Ona Bages Ona Bages\nSant Fruitós Escola de Futbol engega els entrenaments el proper dimarts 3 de setembre\nAgost 27th, 2019 Marc VIla ESPORTS, Notícies, Sant Fruitós de Bages 0 comments\nDavid Vila a l'estudi de Ràdio Sant Fruitós\nLes lligues regulars no començaran fins l’octubre, però els entrenaments ja arrenquen aquest setembre\nAquest dilluns a l’Esport i Punt d’Ona Bages i Ràdio Sant Fruitós hem entrevistat a David Vila, president de Sant Fruitós Escola de Futbol, que ens ha explicat com es presenta la temporada 2019-2020 per la entitat santfruitosenca. La SFEF engega els entrenaments el proper dimarts 3 de setembre.\nVila ens ha explicat els beneficis que es derivaran de les obres que s’estan fent al camp municipal, amb el nou bar etc. Unes reformes que permetran disposar de més espais a l’ús de la junta directiva i dels pares i mares dels jugadors, en definitiva de totes les persones involucrades en l’entitat i també en el FC Fruitosenc. El santfruitosenc, nascut a Montesquiu, també ens ha parlat de les cares noves a l’equip tècnic de la SFEF, i ha insistit que la dinàmic és la mateixa que en els anys anteriors, fomentant la formació dels jugadors.\nAmb David Vila també hem comentat el tema de la substitució de la gespa del camp municipal de Sant Fruitós de Bages i Vila ha explicat que “és una actuació necessària però que no ens ha d’amoïnar. El que no podem fer és exigir a l’Ajuntament. S’ha de fer bé i que no passi com a Sant Vicenç, que la canviem per menys diners i que la gespa ja no funcioni abans d’inaugurar-la”.\nNext article La Fumera d'aquest any tindrà la cultura popular com a eix conductor\nPrevious article Foc en un bar de Sallent que ha acabat amb danys materials


L'Aplec torna amb força ampliant oferta gastronòmica pels visitants | Lleida.com\nD’altra banda, la Fecoll enforteix els seus vincles amb entitats lleidatanes com Òmnium Cultural, l’Orfeo Lleidatà i el Cafè del Teatre que tindran rellevància en les activitats programades per la XXIV Setmana Cultural de la Fecoll. Una setmana farcida d’activitats que començaran aquest mateix diumenge amb un espectacle de titelles de la companyia Xip-Xap, premi Drac d'Or Fecoll en la Fira de Titelles de Lleida del 2021, a l’Espai Orfeó per donar pas dilluns a la inauguració oficial de la Setmana Cultural amb el pregó del periodista Tatxo Benet. Durant l’acte es donaran també els premis Caragol Bover a Alcarràs -producció guanyadora de la 73a edició de la Berlinale, i el Caragol Llimac al club Lleida Esportiu. Finalment, es lliurarà el premi del X Concurs de Rodolins i Versos Satírics "Memorial Jordi Plens" a Noèlia Marín Roy, cap de colla de Camí de Montcada que ha estat la guanyadora d’enguany. La Setmana Cultural tindrà a més, teatre, un monòleg i havaneres.\nAl passeig central, l'Espai Raimat tindrà el cava i fins oficials de l'Aplec. També hi haurà l’estand de Càritas i també s'hi instal·larà el Consell Comarcal Alta Ribagorça i el servei d'identificació d'infants obert 24 hores, Jo També Vigilo. Finalment, s'hi podrà trobar el Punt Lila i Nits Q de l'Ajuntament de Lleida.\nL'Aplec forma les colles en prevenció de consums i agressions sexistes\nL'Aplec 2022 posa a la venda els paquets de visitant oficial\nEl gran dispositiu que s'ha desplegat per garantir la seguretat a l'Aplec del Caragol


S'intensifica l'activitat sancionadora per infraccions en l'abocament de residus\nAugmenten els expedients oberts i creix l'ús del Telèfon Gratuït de la Neteja\nDurant el primer semestre de 2017, l'Ajuntament de Terrassa ha iniciat 82 expedients sancionadors per diferents temes relacionats amb les infraccions en l'abocament de residus. Al llarg de tot l'any 2016, es van obrir un total de 88 expedients sancionadors relacionats amb els controls dels abocaments de residus. Aquest augment és fruit de l'increment de les inspeccions i l'activitat sancionadora, que s'emmarca en el Pacte per la Neteja i la Recollida Selectiva de Residus, i que coincideix amb la campanya d'informació i sensibilització "Terrassa més Neta", impulsada aquest any per l'Ajuntament amb l'objectiu de millorar la quantitat i qualitat de la recollida selectiva a la ciutat.\nD'entre les infraccions més reiterades, destaca la utilització "de contenidors municipals per abandonar residus objecte de servei específic" (18 expedients), i les infraccions motivades per la manca de la documentació obligatòria (14); també "dipositar residus voluminosos a la via pública sense concretar prèviament la seva recollida" (11), i l"abandonament de residus municipals fora dels contenidors" (10).\nL'objectiu que es vol aconseguir intensificant les inspeccions és minimitzar aquest tipus d'infraccions, com l'abocament incontrolat de mobles, andròmines i residus voluminosos a la via pública. Una acció que es pot fer de manera controlada i programada utilitzant el Telèfon de la Neteja d'Eco-Equip (900 720 135). Al llarg del primer semestre de 2017, aquest servei gratuït ha rebut un total de 3.911 trucades per gestionar o per comunicar incidències amb mobles i residus voluminosos (prop de 900 trucades més que en el mateix període de 2016). En els últims anys, Eco-Equip ha registrat un increment en la recollida de residus voluminosos, xifrat en gairebé 770 tones entre el 2014 (2.763,26 tones) i el 2016 (3.532,99 tones).\nL'objectiu de l'Ajuntament és continuar amb les inspeccions i l'activitat sancionadora i també continuar fomentant l'ús del Telèfon de la Neteja, un servei que en els pròxims mesos continuarà implementant millores per al seguiment i control de les operacions de recollida de residus voluminosos, amb un sistema d'identificació que es posarà en marxa de manera progressiva.\nEl Pacte per la Neteja i la Recollida Selectiva de Residus planteja els compromisos a adoptar per part dels diferents actors: Ajuntament i empresa municipal Eco-Equip, entitats i organitzacions, activitats econòmiques, àmbits educatius i ciutadania.


Ferran Palau debuta al Palau de la Música amb ‘Joia’, el seu darrer disc\nEl músic Ferran Palau actuant al Palau de la Música en el marc del 33è festival Guitar Bcn / Maria Asmarat (ACN)\nL'artista celebra 10 anys de trajectòria en solitari i dona sortida a la 33a edició del Guitar Bcn\n10 anys de carrera en solitari i debut al Palau de la Música de Barcelona. Aquesta ha estat la nit d’aquest divendres del cantant Ferran Palau, que ha presentat el seu darrer disc, Joia (Hidden Track Records). “No em posaré molt nostàlgic perquè també tinc cançons noves”, ha bromejat, a dalt de l’escenari. “D’aquí a vint anys potser sí”, ha afegit. No han pogut faltar les clàssiques, com Univers, Cel clar o Lluny. El pop metafísic del músic de Collbató ha servit per inaugurar la 33a edició del festival Guitar Bcn, que ha programat més d’una cinquantena de concerts fins al setembre.\nCom és habitual, Palau ha actuat amb la seva banda, formada per Jordi Matas, Joan Pons i Dani Comas. Després d’un any lluny dels escenaris de la capital catalana, l’artista ha mostrat la seva versió més íntima i ha seduït el públic que ha omplert el Palau de la Música.\nJoia no tindrà gira, de manera que el directe d’aquest divendres es repetirà en poques ocasions. De moment Palau només té programats concerts a Vilafranca del Penedès, el 18 de febrer, i de nou a Barcelona al juny, en el marc del Primavera Sound.\nEl Guitar Bcn espera dir adeu a la pandèmia\nEl 33è festival Guitar Bcn s’ha estrenat amb Palau, però l’esdeveniment s’allargarà fins al setembre i oferirà concerts en diferents sales de la capital catalana. “L’encarem amb alegria, esperança i ganes que la pandèmia sigui un tema resolt de cara el futur”, ha dit la directora artística del Guitar Bcn, Judit Llimós, en declaracions a l’Agència Catalana de Notícies (ACN). Llimós també ha explicat que s’han venut més de 1.200 entrades, el 50% de l’aforament, de manera que el ritme és “molt bo”.\n“L’ADN del Guitar és fer passar els artistes pels diferents escenaris i fer-los créixer dins del festival”, ha assenyalat Llimós. És per això que hi haurà 50 concerts repartits a 13 sales de la ciutat.\nFerran Palau Guitar Bcn música Palau de la Música


Importancia de l'element huma dins de l'empresa | Formación y Orientación Laboral | Xuletas, chuletas para exámenes, apuntes y trabajos\nImportancia de l'element huma dins de l'empresa\nEscrito el 16 de Marzo de 2016 en catalán con un tamaño de 8,56 KB\n5. EL DEPARTAMENT DE RECURSOS HUMANS\nComponents de l’element humà:\nL’emprenedor que ha creat l’empresa i que la dirigeix.\nA canvi d’un salari aporten factors de producció.\nL’element humà és l’element diferenciador de les empreses: Un bon equip humà (professional) farà que l’empresa tingui un avantatge competitiu en el mercat.\nImportància del factor humà en un entorn tecnològic: El factor humà ha perdut importància quantitativament (hi ha menys treballadors) . En canvi, la mà d’obra ha de ser cada vegada més qualificada i especialitzada en entorns tecnològics.\nLA INTEL.LIGÈNCIA EMOCIONAL A L’EMPRESA\nHabilitat que ens permet conèixer i dominar les nostres propis sentiments, interpretar o afrontar els sentiments dels altres, sentir-nos satisfets.\nComponents de la intel·ligència emocional:\nConèixer les pròpies emocions.\nConduir les emocions: Saber asserenar-se.\nAutomotivació: Saber controlar la impulsivitat.\nEmpatia: Capacitat per conèixer les emocions dels altres.\nConduir les relacions: Actuar segons les emocions dels altres. Capacitat de lideratge i popularitat.\n5.2 EL DEPARTAMENT DE RECURSOS HUMANS\nEl departament de RRHH o departament de personal s’encarrega de gestionar els recursos humans de l’empresa. Hi ha diferents models (teoria de Douglas McGregor) la gestió de recursos humans varia segons la dimensió empresarial.\nRelació del departament de RRHH amb altres departaments de l’empresa:\nSelecció i contractació: dels millors treballadors disponibles per a cada departament.\nFormació: Per adaptar els treballadors als canvis que es produeixen.\nTràmits administratius: Que afecten als treballadors.\nORGANITZACIÓ I PLANIFICACIÓ DEL PERSONAL\nPlanificar les plantilles, descriure els perfil professional dels treballadors, dissenyar llocs de treball oportuns, definir les funcions i responsabilitats, preveure les necessitats del personal.\nDiferencia la manera de contractar abans i la d’ara:\nAra: es contracta segons el que es pot arribar a fer.\nAbans: Contractar segons el currículum\nGestió per competències: Els llocs de treball s’ocupen per persones amb un ampli ventall de competències i que es puguin adaptar a totes les situacions de l’entorn de l’entorn de l’empresa.\nÉs important que el candidat es pugui coordinar i adaptar a tots els departaments i ha de poder treballar en equip. Que sigui multidisciplinar.\nDefinir el perfil de la persona que ha d’ocupar la vacant. Cal definir les qualitats personals del candidat.\nMarcar uns stàndards: Competències tècniques, experiència funcional, professional.\nLes competències serveixen per mesurar i objectivar tots els paràmetres.\nSelecció interna: Personal de la plantilla (és un element motivador)\nSelecció externa: Anuncis, oficina de treball, ETT....\nFer el procés de selecció de la persona: Estudiar el currículum, fer una entrevista personal, test per tenir en compte les competències.\nEntrevistar el candidats d’una forma distesa amb tècniques adequades: Resolució de casos.\nTriar al persona més adequada.\nContractar definitivament la persona si durant el període de prova ha respost les expectatives.\nPermet que les persones puguin adaptar-se als canvis (avenços tecnològics)\nImportància de l’adaptació ràpida\nLa formació pot ser interna o externa:\nFormació interna: empreses grans\nFormació externa: empreses amb pocs treballadors.\nCost de formació; l’empresa ha de buscar un equilibri entre el cost de la formació i l’expectativa dels resultats\nL’educació electrònica: aprenentatge en línia\nÉs la gestió del capital intel·lectual en una organització amb la finalitat d’afegir valor als productes i serveis que ofereix l’organització i diferenciar-los de la competència.\nEl coneixement és un dels actius de qualsevol organització, és l’instrument bàsic de gestió empresarial. Cal crear una base de dades d’experts, una espècie de guia que el coneixement es pugui transmetre.\nDos tipus de coneixement:\nL’explícit: Pot ser estructural, emmagatzemat i distribuït.\nEl tàcit: Experiències personals, habilitats, destreses... És més difícil de transmetre.\nADMINISTRACIÓ DEL PERSONAL\nGestionar tots els tràmits juridicoadministratius que comporta el personal de l’empresa:\nSelecció i formalització de contractes.\nTramitació de nòmines i assegurances socials.\nControl de drets i deures dels treballadors.\nActivitats que relacionen les empreses amb els representants dels treballadors (Convenis col·lectius)\nMillora de les condicions de treball per augmentar el nivell de seguretat, protecció e higiene a l’empresa.\nActuacions que cal realitzar:\nAvaluar els possibles riscos i intentar evitar-los. Són els responsables de fer complir la normativa de seguretat i higiene en les seves empreses.\nHan de vetllar per la seva seguretat i salut i per la de terceres persones.\n.. Han d’informar de la utilització correcta de les màquines.\nNormatives del Ministeri de treball i Afer Socials i Comunitats Autònomes per la prevenció dels accidents del treball.\nL’empresari és l’últim responsable.\nAvalua els resultats. L’absentisme, absències del personal al seu lloc de treball, hores extraordinàries i formació.....\n5.3 LA IGUALTAT EN EL TREBALL\nConstitució Espanyola, Carta dels Drets Fonamentals de la UE.\nCom es manifesta la desigualtat en el treball?\nDiscriminació en les pensions.\nMés taxa de desocupació femenina.\nEscassa presència de les dones en llocs de responsabilitat, política, econòmica, social..\nProblemes de conciliació entre vida familiar i laboral.\nDiscriminació a col·lectius.\nAmb les lleis que faciliten l’accés en el món del treball es pot evitar problemes de marginació social i econòmica i es permet la integració social i econòmica de determinats col·lectius (si augmenten els ingressos és possible la integració social)\nLlei d’igualtat efectiva d’homes i dones\nObjectiu de la llei: Prevenció de conductes discriminatòries i en fer efectiu el principi d’igualtat.\nAportacions de la llei d’igualtat efectiva d’homes i dones\nPermís de paternitat amb la corresponent prestació.\nIgualtat de tracte i la prohibició de discriminació per raó de sexe.\nEradicar els desavantatges que existeixen pel fet de ser dona.\nNomes específiques que permeten la paritat entre sexes en les institucions i en tots els àmbits de la societat.\nFomentar la presència equilibrada de dones i homes als consells d’administració.\nMesures que possibiliten la conciliació de vida familiar i laboral.\nActuacions en l’àmbit autonòmic:\nProgrames d’igualtat entre homes i dones en el treball: Eliminar els obstacles que impedeixen a les dones la igualtat d’oportunitats.\nPolítiques laborals per a la diversitat: Desenvolupar accions ocupacionals i d’emprenedoria per tal d’aconseguir la igualtat d’oportunitats en els grups socials que presenten més dificultats en el mercat de treball.\nLa gestió de recursos humans perquè és tan important l'element humà a l'empresa? Empresa el coneixement ens permet augmentar el capital intel·lectual d’una empresa Recursos humans


Web bàsic sense manteniment\nWeb amb cataleg de productes o serveis\nDesenvolupament Web té la seva seu electrònica a l’adreça: https://desenvolupamentweb.com.\nAquesta informació no s’associa a persones usuàries concretes i s’utilitza amb la finalitat exclusiva d’obtenir informació estadística sobre l’ús del lloc web Desenvolupamentweb.com.\nEn la seva seu electrònica, Desenvolupamentweb.com no utilitza galetes (cookies) o altres mitjans de naturalesa anàloga per al tractament de dades personals que permetin la identificació de persones físiques concretes, usuàries de la seu electrònica. L’ús d’aquests mitjans es reserva exclusivament per recollir informació tècnica per facilitar a les persones usuàries l’accessibilitat i l’exploració segura i eficient de la seu electrònica de Desenvolupamentweb.com.\nAquest lloc web fa servir les eines de mesurament d’audiència de Google Analytics, que permeten analitzar el comportament i el perfil dels visitants anònims amb l’objectiu de millorar el funcionament del web. Aquest mesurament utilitza galetes (cookies) de terceres parts. Pot accedir a la política de cookies a l’adreça https://www./desenvolupamentweb.com/index.php/politica-de-cookies.php\nLloc web amb cataleg de productes o serveis sense límit de pàgines, per a versions d’ordinador, tablet i mòbil, en 10 dies 🚀 per 500.00 eur. (+IVA)\nLloc web bàsic autogestionat i sense manteniment, en 5 dies 🚀 x 200.00 eur (+IVA).


Josep Abril, Txell Miras i Miriam Ponsa a la seva nova botiga / 080\nBARCELONASón tres dels pesos pesants de la moda catalana, un triumvirat, sempre fidels a una forma de fer roba artesana i vinculada al territori i a una tradició tèxtil molt arrelada al país. Ara, Josep Abril, Miriam Ponsa i Txell Miras han decidit fer un pas important junts i obrir la seva primera botiga a l'Estat, Nu#02, després de l'èxit de les col·laboracions efímeres al Rec, d'Igualada, i de la botiga Projecte#01 que van obrir al barri de Le Marais, a París, fa poc més d'un any.\nI han volgut obrir la botiga durant el 080 "per aprofitar el rebombori que la cita de la moda porta sempre a la ciutat", tot i que ha suposat un volum de feina molt gran, sobretot per a Ponsa i Miras, que dimarts van presentar les seves noves col·leccions per a la tardor-hivern 2016-17. Abril, en canvi, no ha participat en aquesta edició del certament perquè està "desbordat de feina", i reconeix que "per fer bé les coses cal temps". Això sí, ja avisa que a l'edició d'estiu –que se celebrarà a finals de juny– no fallarà.\nAquesta botiga, de més de 260 metres, al carrer València a tocar de Rambla Catalunya, de parets nues –"perquè volem que traspuïn història", com diu Ponsa–, és la culminació d'un somni compartit, i ara tenen ganes de gaudir-lo. "Junts sumem forces i il·lusions, i hem arribat fins aquí; la idea és seguir sumant i fent créixer els projectes que tenen números, precisament amb la idea que segueixin endavant", explicava Miras aquest matí. La dissenyadora de Terrassa ahir va sorprendre el públic del 080 amb una col·lecció inspirada en els ordes religiosos que aviat es podrà trobar en aquesta botiga.\nPer a Josep Abril, la clau de la seva col·laboració és que "partim d'un mateix concepte de treballar: fem roba amb ànima. No ens interessa vendre molt, gaudim fent el que fem. A més, les nostres col·leccions són totes fetes aquí, i això és important". I l'objectiu d'aquesta botiga és atreure, precisament, els clients que valoren aquest aspecte de la roba, l'autenticitat, la singularitat, el treball artesà i les històries que expliquen. I tot i que els tres dissenyadors tenen estils diferents, el seu públic convergeix en aquesta recerca de peces úniques. "Son col·leccions que no es troben a cada cantonada, com passa amb les grans cadenes de moda. És molt probable que a la persona que li agradi la roba del Josep també apreciï la que fa la Míriam", deia Miras.\nA més, la seva voluntat és que aquest espai sigui polivalent i aculli peces d'altres creadors. Ara mateix ja s'hi poden trobar escultures de Josep Vila i mobles del dissenyador industrial Jonathan Singleton, i expliquen que aviat s'hi podran comprar sabates. "La idea és que tot el que hi hagi a la botiga tingui una coherència amb les nostres col·leccions, perquè qui vulgui sortir vestit de cap a peus, que siguin coses fetes amb ànima i no per processos industrials", explica Ponsa.\nPonsa i Miras estan cansades, però molt satisfetes. Van presentar col·leccions dimarts i la botiga comença a marxar. "Estem com de ressaca", diu Miras, rient. A les dues dissenyadores el format d'aquesta edició del 080 –més petit i amb les absències de les grans marques com Mango i Desigual– els agrada més i els sembla positiu. "Hem pogut treballar més tranquil·les", explica Ponsa, que es qüestiona si cal que grans marques participin en aquesta passarel·la amb diners públics. I Abril afegeix: "És com si en un concert de música barregéssim estils completament diferents. No ho faríem. En canvi, amb la moda es fa, i potser s'ho haurien de replantejar", apunta. "A mi m'agrada més aquesta edició perquè té una escala més humana, més propera", conclou Miras. Queda clar que els tres estan d'acord i confien que el camí del 080 segueixi així. Mentrestant, seguiran fidels a la seva manera de fer roba i fent créixer els números dels seus nous projectes.


El Parc de Nadal torna a obrir les portes avui adaptat a les restriccions — Ajuntament de Sitges\nEl Parc de Nadal torna a obrir les portes avui adaptat a les restriccions Inflables, tallers, espectacles, manualitats, jocs, entre altres sorpreses, es poden gaudir al Pavelló de pins Vens el marc d’aquesta oferta d’oci que està oberta a partir d’avui i fins al 5 de gener. https://www.sitges.cat/actualitat/noticies/el-parc-de-nadal-torna-a-obrir-les-portes-avui-adaptat-a-les-restriccions https://www.sitges.cat/actualitat/noticies/el-parc-de-nadal-torna-a-obrir-les-portes-avui-adaptat-a-les-restriccions/@@download/image/Parc de Nadal- 2021-.jpeg\nInflables, tallers, espectacles, manualitats, jocs, entre altres sorpreses, es poden gaudir al Pavelló de pins Vens el marc d’aquesta oferta d’oci que està oberta a partir d’avui i fins al 5 de gener.\nEl Parc de Nadal de Sitges, instal·lat al pavelló de Pins Vens, obre les portes avui dilluns i fins al 5 de gener adaptat a les restriccions vigents per la pandèmia de la Covid-19. Aquesta proposta lúdica en plenes vacances escolars pretén distreure nenes i nens, de 2 a 14 anys, amb activitats com inflables, tallers, jocs, espectacles infantils i manualitats, entre altres sorpreses en un espai de 1.300 metres quadrats.\nArran de l’entrada en vigor de les noves restriccions a causa de la sisena onada provocada per la variant Òmicron, l’aforament està restringit al 70% i la mascareta és obligatòria a partir dels 6 anys.\nEl parc de Nadal obre els dies 27, 28, 29, 30 i 31 de desembre i 2,3, 4 i 5 de gener en horari de matí i de tarda d’onze del matí a dues del migdia i de cinc a vuit, excepte el 31 de desembre i 5 de gener que el Parc només obrirà al matí.\nEl preu de l’entrada per a tot el dia costa 6 euros, però si només es visita en horari de matí o tarda el preu és de 4 euros.\nDel 2 al 5 de gener de 2022\nTarda: 17 a 20 h\n(*31 de desembre i 5 de gener Només obert al matí )\nEntrada (matí o tarda): 4 euros\nEntrada tot el dia: 6 euros\nOn: Pavelló Pins Vens\nRestriccions a causa de la Covid-19:\nAforament al 70%


Els Cabanyals | Mapes de Patrimoni Cultural\nEls Cabanyals Sant Quirze Safaja\nCosta dels Cabanyals. Est del nucli de Sant Quirze Safaja\nDes de Cal Sans el camí de Sant Miquel del Fai després del primer a mà esquerra a tocar del camí\nPle d vegetació i enderrocat.\nEls Cabanyals és un mas de principis d'època moderna situat a la vora del camí que porta a Sant Miquel del Fai. Es tracta d'un mas de planta rectangular amb la coberta a dues aigües amb el carener paral·lel a la façana principal, orientada a migjorn. Consta de planta baixa i primer pis. El frontis s'hi obren dues portes i una finestra, actualment tapiat i tres finestres a l'alçada del primer pis. A la façana de llevant, ja en època contemporània, s'hi va afegir un segon cos amb la coberta a una vessant per ampliar l'espai de vivenda. La zona d'estable i magatzem s'hi accedeix per una porta d'arc rebaixat situada a la façana de tramuntana.\nL'any 1552 l'indret dit dels Cabanyals era propietat d'Antoni Sarrà, qui va vendre un tros de terra a Mateu Bernat Moreu, del bisbat de Saint-Gaudens, el qual després la va vendre a Salvador Soler de Bertí. L'any 1556 apareix documentat el mas Cabanyals que es va unir a la parròquia de Sant Quirze, malgrat que antigament estava unit a la parròquia de Sant Martí del Fai i posteriorment a Sant Miquel. A partir de l'any 1794 el mas era habitat per la família de Josep Argemí, masovers del mas Sarrà.


Patxi López agraeix el suport de la societat basca en la lluita contra el terrorisme\nEl Lehendakari, Patxi López, ha realitzat un balanç d'aquest primer any de legislatura i ha agraït el suport de la societat basca en la lluita contra el terrorisme i la seva "deslegitimació" i ha reclamat un "últim esforç" per acabar amb ETA.\nLópez ha reunit als membres del seu Govern en el Palacio Artaza, on s'ha celebrat el Consell de Govern setmanal. Després de la reunió, el Lehendakari ha comparegut davant els mitjans de comunicació per realitzar un balanç d'aquest primer any de legislatura.\nLópez ha destacat la "normalitat" amb la qual la societat basca ha acollit el canvi de Govern i ha assegurat que en aquests dotze mesos ha demostrat que "sap gestionar" malgrat estar en una situació de crisi econòmica.\nEn aquest sentit, López ha assegurat que les dades de l'ocupació i de producció industrial coneguts avui "marquen" al costat d'altres indicadors que "piquen clarament cap amunt", un "clar canvi de tendència" i vénen a corroborar que ens trobem davant "la recuperació de la nostra economia".


Govern es compromet a buscar una solució per a la problemàtica del transport dels escolars - Altaveu el diari digital d'Andorra\n12/10/2018 (18:45 CET)\nEl ministeri d’Economia s’ha compromès amb els pares que es queixen del mal funcionament del transport que teòricament ha de facilitar l’arribada dels escolars als centres educatius a estudiar amb el departament d’Educació i la Cooperativa Interurbana alguns reforços de línies o alguns canvis d’horaris per resoldre la problemàtica actual. Les mancances que presenti de forma més general el Bus Lliure l’espera resoldre el Govern amb el nou plec de bases per a l’adjudicació de les línies de transport públic que fa mesos i mesos que haurien d’haver vist la llum.\nAlguns dels pares promotors de les queixes pel, al seu entendre, deficient servei de transport -Bus Lliure més que escolar pròpiament dit en la majoria de casos- que ha de portar els seus fills a l’escola s’han reunit aquest divendres amb el Raonador del Ciutadà i, també, amb el ministre d’Economia, Gilbert Saboya, i la directora de Transports, Irene González. Segons ha exposat una de les pares assistents a les trobades, tant l’un com els altres han pres bona nota de les incidències i en alguns casos s’han sorprès del funcionament o les deficiències detectades pels pares, “no només en relació amb la parada del Roc de Caldes si no de totes” les que s’han anat recopilant aquests darrers dies.\nSaboya i González miraran que Educació i la Cooperativa reforcin algunes línies o modifiquin alguns horaris; el cas general del Bus Lliure s’hauria de resoldre amb les futures línies\nMarc Vila s’hauria compromès a fer arribar al Govern el malestar que denuncien alguns pares pel deficient servei de transport escolar. Però els mateixos pares ja tenien programada també una entrevista amb la directora de Transports a la qual s’hi ha afegit el titular del ministeri. Els responsables ministerials han exposat als pares promotors de les queixes el funcionament del Bus Lliure i els han explicat que les incidències que presenta esperen resoldre-les amb la posada a concurs i posterior adjudicació de les noves línies de transport que fa mesos i mesos que s’estan dissenyant.\nQuant a la problemàtica dels autobusos que porten els nens a l’escola, els responsables del ministeri d’Economia miraran d’unir esforços amb Educació i la Cooperativa Interurbana “per intentar pal·liar les deficiències que hi ha en aquest moment, potser afegint autobusos a les línies o fins i tot canviant algun horari”, segons ha explicat una de les pares promotores de la queixa i així evitar que arribin tard com passa en algunes ocasions en l’actualitat. Els pares promotors de la iniciativa també han exposat que els problemes no només són a l’anada, sinó que també hi ha dificultats a l’hora de tornar a casa, “degut al fet que en algunes ocasions han d’agafar fins a tres autobusos diferents”.


L’empresa que va dissenyar la campanya de l’1-O afirma que no va cobrar del Govern | Actualidad | EL PAÍS Catalunya\nEl cost de la publicitat que va incloure el vídeo "Vas néixer amb la capacitat de decidir. Hi renunciaràs?" ascendia a 9.000 euros, però no es van abonar\nBarcelona 27 MAR 2018 - 20:35\tCEST\nImatge del vídeo de la campanya del referèndum.\nL'empresa que va elaborar la campanya publicitària per a l'1-O ha afirmat aquest dimarts que no va cobrar diners de la Generalitat, durant una declaració davant del jutge de Barcelona que investiga el Govern per un delicte de malversació en els preparatius del referèndum. Segons han informat fonts judicials, el titular del jutjat d'instrucció núm. 13 de Barcelona ha interrogat quatre testimonis per accions vinculades amb la contractació de dominis de pàgines web, la gestió digital, els preparatius del referèndum i la seva campanya publicitària.\nLa Fiscalia estudia actuar contra l’espot de TV3 que apel·la al dret a decidir\nUna de les persones citades, que treballava directament per a la Generalitat, s'encarregava de contractar serveis digitals en nom del Govern, mentre que una altra es va dedicar a reservar els dominis web utilitzats en el marc de l'1-O. L'últim dels citats, que treballa per a una empresa especialitzada en la gestió de processos electorals, ha explicat que la Generalitat va demanar els serveis de la companyia, però aquesta es va fer enrere un temps més tard, de manera que no va arribar a fer cap feina.\nEn concret, el cost dels serveis que va portar a terme l'empresa de publicitat que va dissenyar la campanya de l'1-O era de 9.000 euros, segons ha explicat al jutge el representant d'aquesta companyia, tot i que l'empresa no va cobrar aquests diners. Aquesta campanya va incloure l'elaboració i difusió de l'anunci publicitari "Vas néixer amb la capacitat de decidir. Hi renunciaràs?", que va ser emès a la televisió, així com la campanya "Sí o no", que promovia el vot entre els catalans residents a l'estranger.\nD'una altra banda, el professional que es va encarregar de la reserva de dominis de pàgines web, un client habitual del Govern, va generar una factura de 300 euros per aquest servei, que tampoc va cobrar. Aquests dominis estaven vinculats a iniciatives com la campanya del sí a la independència o el projecte del Pacte Nacional pel Referèndum, que buscava el suport d'institucions i entitats per portar a terme el referèndum i agrupava partidaris d'aquesta consulta.\nDe les persones que han declarat, l'única que va treballar directament per a la Generalitat des del Departament de la Presidència, es va dedicar a contractar serveis relacionats amb la gestió digital de la campanya.\nLes declaracions d'avui estan emmarcades en la línia d'investigació oberta pel jutge de l'1-O, que indaga sobre els preparatius de l'1-O, inclosa el finançament de la publicitat per al referèndum. Segons un informe elaborat per la Guàrdia Civil que va ser lliurat a aquest jutjat de Barcelona, amb data del passat 20 de novembre, el Govern de Carles Puigdemont es va gastar 502.639 euros en publicitat als mitjans de comunicació relacionada amb el referèndum de l'1-O.


Acció Ecologista-Agró denuncia la passivitat de les autoritats municipals\nL'abocament incontrolat de residus sense les garanties ambientals necessàries s'està agreujant en la Comunitat Valenciana. Un dels municipis afectats és Sueca on membres d'Acció Ecologista-Agró han identificat, des que ha començat l'any, dos abocadors il·legals. Davant la lamentable situació i la passivitat de l'ajuntament per a fer-li front, volem denunciar aquesta pràctica amb la col·laboració dels ciutadans.\n"No és la primera vegada que denunciem la proliferació dels abocadors a Sueca i que ens mobilitzem, amb la participació de la ciutadania, per a la seua localització i eliminació, ja que suposen un perill ambiental i sanitari per a tots els veïns i les veïnes del municipi", asseguren.\nEnguany el col·lectiu ha identificat dos abocadors il·legals. Un d'ells es troba, des de fa anys, en el camí Vell de Cullera i l'altre, més recent, al pont de la CV-515. En tots dos punts negres, segons les fotos aportades per membres de l'associació, abunden fem, voluminosos i restes d'obra, entre altres.\nPerò també crida l'atenció la presència d'unes quantes neveres, altament contaminants, dins d'una séquia que hi ha al camí Vell de Cullera i que, desgraciadament comunica amb alguns camps d'arròs del Parc Natural de l'Albufera.\nEn conseqüència, van contactar ja fa uns mesos amb els responsables de l'Ajuntament per a informar-los i demanar-los la neteja i la clausura d'aquests punts negres.\nFinalment, des d'AE-Agró "demanem a les autoritats competents la urgent neteja i clausura d'aquests punts negres, així com una major vigilància per a evitar la seua proliferació"\nA més, "considerem que és necessària una campanya d'informació i conscienciació pública i una major senyalització de prohibició en les zones més naturals de Sueca, per a evitar aquests comportaments tan irresponsables, que van en contra de la legislació ambiental", asseguren.


Avui celebrem Sant Francesc de Sales, patró dels periodistes | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nInici / Actualitat / Avui celebrem Sant Francesc de Sales, patró dels periodistes\nL'arquebisbat de Barcelona organitza una missa en record de tots els periodistes col·legiats que ens han deixat durant aquest últim any. La cerimònia es realitza avui, 24 de gener, a les 13:15 hores a la parròquia de Sant Francesc de Sales de Barcelona.\nLa missa es celebra avui 24 de gener a les 13:15 hores a la Parròquia de Sant Francesc de Sales (Passeig Sant Joan, 90 (cantonada València) Barcelona). La missa l'organitza el Bisbat de Barcelona.\nData: Dimecres 24 de gener


El blog del senyor i.: Al carrer pergaminers ( i 2 ).\nContinuem la visita a les restes de la cuirassa després de donar un cop d'ull a les restes dels murs d'una casa i una claveguera del segle XIII del carrer Maranyosa, i a les antigues sitges i piques en les que treballaven els pergaminers. Baixant amb l'arqueòloga Marta Morán pel pendent i polsegós carrer pergaminers, ens aturem en una sitja de gra que quan s'ensorrà es reaprofità, després de fer-hi modificacions, per transformar-la en una fresquera, un espai per mantenir frescos els aliments i ajudar a conservar-los.\nEl sol comença a deixar clar que ens farà suar quan arribem als murs d'una casa del segle XVII la part del darrere de la qual dóna al carrer sant Cristòfol. El call de Lleida, conegut com la cuirassa, tenia aquest nom perquè resseguia la muralla andalusina per protegir la ciutat que anava del carrer Major fins a la plaça del Seminari, al costat de la desapareguda església romànica de Sant Andreu, destrossada pel bombardeig del 1.707.\nPenseu que a la cuirassa, arrasada durant la Guerra de Successió, al segle XIII hi vivien 5.000 persones, un 10% dels habitants de Lleida. Aquest tràgic final no ens ha de fer oblidar que durant molts anys a la nostra ciutat hi van conviure jueus, musulmans i una majoria cristiana. Passejant per les excavacions, entre les marques fetes pels arqueòlegs, no és difícil trobar senzills testimonis de la vida passada...\nPerò aquesta convivència es va anar diluint fins que al segle XIV el call lleidatà es transformà en un gueto. Estudis de la UdL diuen que la Costa del Jan, que comunica el call amb la part baixa de la ciutat, no es va fer fins després de l'expulsió dels jueus al 1.492.\nEls desguassos eren molt importants perquè el barri estava en una zona aturonada plena de forts pendents.\nEl mur de contenció que podeu veure a la fotografia anterior amb el desguàs, i a les següents fotografies, fou una obra parcialment pública, un primer projecte d'urbanització.\nA la part superior de la fotografia anterior, a l'esquerra de l'operari que està netejant el mur, podeu veure un fragment del carrer empedrat, que a la propera fotografia de detall podreu valorar detalladament.\nLa població jueva de Lleida visqué un calvari. Al 1.391 es va reduir considerablement el nombre de famílies, i al 1.410 només en quedaven 28, que passaren a 12 l'any 1.492, quan es van expulsar als no conversos.\nEn un barri de les característiques orogràfiques com la cuirassa, com he dit abans desguassar era molt important. En la fotografia següent podeu apreciar la sortida d'aigua d'una habitació.\nDarrere hi havia la plaça de la cuirassola i, a l'altra banda de la cuirassa, la desapareguda església romànica de Sant Andreu. Penseu que totes aquestes troballes datades entre els segles XIII i XV són molt importants per verificar les hipòtesis sobre el call lleidatà.\nA l'esquerra del mur, que podeu veure a continuació, s'han trobat reformes fetes al segle XV.\nM'explica la Marta que a les excavacions a més a més de trobar-hi restes de carrers, edificis, clavegueres i tallers de pergaminers, s'han descobert moltes restes de ceràmica, vidre, i monedes. De les monedes falta determinar l'època exacta perquè s'han de netejar al laboratori. Els fragments ceràmics estan decorats amb verd i manganès i majoritàriament corresponen a peces fetes a València i Manresa. De moment han aparegut fragments de tres kanukkiyyà, el canelobre de nou braços que els jueus utilitzen a la "Festa de les llums" o "Festa de la Dedicació", coneguda com hanukkà. No descarten trobar-ne més després de la neteja i inventari dels materials recuperats.\nTambé m'ha passat un enllaç molt interessant al blog de la Covadonga Miravalles diplomada en Conservación y Restauración de Bienes Culturales. Especialidad en Documento Gráfico. A l'entrada que podeu llegir, si cliqueu el proper enllaç, descobrireu com es feia un pergamí: Miravalles Restaura Blog.\nFont fotografia: Miravalles Restaura Blog\nLa il·lustració anterior és d'una crònica italiana dels segle XV i ens mostra la botiga d'un venedor de pergamins...\nEls arqueòlegs dedueixen ràpidament com eren les edificacions a partir de les restes trobades, però als profans ens costa, per això quan la Marta Morán m'ensenyà el dibuix d'una recreació en 3D del Jordi Sirisi, el dibuixant de l'Arxiu Arqueològic, vaig imaginar-me com era la nostra cuirassa. Fins i tot em va semblar veure al físic i oftalmòleg Crescas Abanarrabí que vivia al call i operà de cataractes l'any 1.468 al rei Joan II, passejant pels carrers ...\nRecreació en 3D Jordi Sirisi. Arxiu Arqueològic.\nEl projecte de rehabilitació preveu un ascensor a la Costa del Jan, un recorregut accessible amb punts informatius perquè els lleidatans descobrim la nostra cuirassa i l'enjardinament de bona part dels 5.000 metres quadrats.\nAgraeixo a la Marta les seves explicacions i li confesso l'emoció que m'ha suposat compartir aquesta estoneta amb ella. Torno a enfilar el carrer pergaminers i quan dono un cop dull a l'Oratori dels Dolors, la claraboia i la seva ombra em fan l'últim regal d'aquest emocionant matí.\nMalgrat la bona intenció del projecte, els que estimem la nostra petita ciutat maleïm les guerres que, a més a més de la mort de milers de lleidatans, han destrossat la bellesa de la maltractada Lleida.\nEtiquetes de comentaris: història, oficis, racons de Lleida, senyor I


CAMP DE TREBALL ARQUEOLÒGIC – Agenda de la Ciutat de Lleida\nInici » Esdeveniments » Públic » Joves » CAMP DE TREBALL ARQUEOLÒGIC\njuliol 2, 2019 - 10:00 am – 2:00 pm\nCastell de Templers de Gardeny\nNeteja de la sagristia de l’Església del Castell de Templers amb l’objectiu d’obrir-la al públic. Així mateix, es realitzaran activitats de lleure.\nEdat: de 16 a 25 anys.\n← SETMANA ESPORTIVA\nTaller d’Avions de Paper. Fes i decora el teu avió →


Venda al detall High Quality&Factory Price Polyester Nonwoven Geotextile From Polyester Nonwoven Geotextile Manufacturers\nJunta de drenatge\nLiner de plastilina geosintetica\nContacte: Cynthia Chen\nTelèfon: +86 538 836 1968\nTelèfon: +86 151 6389 6475\nadreça: Taishan Qingchun Co-pioneering Development Zone, Tai’an City, Shandong Province, China.\nInici > Productes > Geotèxtil > Polièster no teixit geotèxtil\nPolièster no teixit geotèxtil\nEl geotèxtil no teixit de polièster és un nou tipus de material de construcció utilitzat en enginyeria civil. Està fabricat en filaments o fibres curtes a través de diferents equips i processos, i després entreteix amb diferents fibres per processos punxonats amb agulla. El geotèxtil no teixit de polièster d’alta qualitat es divideix en un geotèxtil no teixit de filament o en un geotèxtil no teixit de fibra curta. La resistència a la tracció del filament és superior a la de fibra curta. Té bona resistència als llàgrimes i també té una bona funció principal: filtre, drenatge i reforç. Les especificacions van des de 100 grams per metre quadrat fins a 800 grams per metre quadrat. El material principal és la fibra de polièster, que té una excel·lent permeabilitat de l’aigua, filtració, durabilitat, adaptabilitat de la deformació i una bona capacitat de drenatge plana.\nEnvia consultaXateja ara\nCaracterístiques del polièster no teixit geotèxtil\n1. El geotèxtil no teixit de polièster no conté additius químics i no se sotmet a tractament tèrmic. És un material de construcció respectuós amb el medi ambient.\n2. El geotèxtil no teixit de polièster d’alta qualitat a la venda té bones propietats mecàniques, bona permeabilitat de l’aigua, resistència a la corrosió i resistència a l’envelliment.\n3. El preu de la fàbrica de polièster no teixit geotèxtil té un fort rendiment anti-enterrament i anticorrosió, estructura mullida i bon funcionament del drenatge.\n4. El geotèxtil no teixit de polièster a la venda té un bon coeficient de fricció i resistència a la tracció i té un rendiment geotècnic de reforç.\n5. El geotèxtil no teixit de polièster té les funcions d’aïllament, filtre, drenatge, protecció, estabilització i enfortiment.\n6. El preu de la fàbrica de polièster no teixit geotèxtil es pot adaptar a la base desigual, resisteix el dany de la construcció i la fluència és reduïda.\n7. Bona continuïtat general, construcció lleugera i convenient\n8. El geotèxtil no teixit de polièster produït pels fabricants de geotèxtils no teixits de polièster és un material previ, pel que té una bona funció de filtració i aïllament i una resistència a la punció forta, de manera que té un bon rendiment de protecció.\nUtilitzar la bona permeabilitat i la permeabilitat de l’aigua dels geotèxtils per fer que l’aigua flueix, per tal d’interceptar eficaçment la pèrdua de sorra; El geotèxtil no teixit de polièster produït pels fabricants de teixits de polièster no teixits té bona conductivitat de l’aigua. Pot formar canals de drenatge a l’interior del sòl i drenar excessos de líquids i gasos fora de l’estructura del sòl.\nUtilitzeu geotèxtils per millorar la resistència a la tracció i la resistència a la deformació del sòl, millorar l’estabilitat de la construcció de l’estructura i millorar la qualitat del sòl; difondre, transferir o descompondre efectivament l’estrès concentrat per evitar que la terra destrueixi les forces externes. Evitar la barreja de sorra, grava, terra i formigó a les capes superior i inferior; la malla no és fàcil d’obstruir. L’estructura de malla formada pel teixit de fibra amorfa té les característiques de la tensió i el moviment. L’alta permeabilitat pot mantenir una bona permeabilitat sota la pressió del sòl i l’aigua.\nTaidong és un professional de polièster d’alta qualitat de polièster no teixit fabricant de geotèxtils, preu de fabricació & geotèxtil no teixit de polièster d’alta qualitat, si voleu un preu de fàbrica de polièster no teixit geotèxtil a l’engròs, benvingut a consultar el geotèxtil no teixit de polièster a la venda.\nParàmetres del polièster no teixit geotèxtil\nPes: 100g /m2 -800g /m2 (personalitzat)\nAmple: 1 m – 6 m (personalitzat)\nDurada: 20m-200m (personalitzat)\nColor: negre, blanc, gris, verd, etc.\nAplicació de polièster no teixit geotèxtil\n1. Per reforçar el rebliment del mur de contenció o ancorar la placa frontal del mur de contenció. Construeix parets de retenció embolicades o contraforts.\n2. Reforçar el paviment flexible, reparar esquerdes a la carretera i prevenir esquerdes reflectants a la superfície de la carretera.\n3. Augmentar l’estabilitat del pendent de la grava i el sòl reforçat per evitar l’erosió del sòl i la congelació de dany a baixa temperatura.\n4. La capa d’aïllament entre el llast i el llit de carretera o entre la carretera i la terra suau.\n5. La capa d’aïllament entre el farciment artificial, l’emmotllament o material de camp i fonamentació, i entre diferents capes de sòl congelades. Filtració i reforç.\n6. La capa de filtre de la part superior arriba a la presa inicial d’emmagatzematge de cendres oa la presa de relaves, i la capa de filtre del sistema de drenatge en el farciment del mur de contenció.\n7. La capa de filtre al voltant de la sèquia de drenatge o de drenatge de grava.\n8. Els filtres de pous d’aigua, pous de relleu o tubs de pressió oblics en enginyeria hidràulica.\n9. Capa d’aïllament geotèxtil entre carreteres, aeroports,\n10. Drenatge vertical o horitzontal a la presa de terra, enterrat a terra per dissipar la pressió d’aigua de porus.\n11. Drenatge darrere de geomembrana impermeable o sota coberta de formigó en embassaments i terraplens terrestres.\nEtiquetes calentes: polièster no teixit geotèxtil, alta qualitat, preu de fàbrica, venda, fabricació, venda a l’engròs.\n*El teu nom:\nadreça: Taishan Qingchun Co-pioneering Development Zone, Tai’an City, Shandong Province, China\nCopyright © 2019 Tai'an Taidong Materials d'Enginyeria Co, Ltd Tots els drets reservats.


Virtuosisme violinístic, Josep Pascual (lpc3.com)\nJosep Pascual 26-12-2012\nSonates per a violí, de Giuseppe Tartini\nCrtomir Siskovic, violí\n(2 CDs) Dynamic, 2012\nLes suites per a violí sol que ens ofereix aquest doble CD van ser escrites per Tartini amb baix continu "pel costum" segons ell mateix va dir, tot i que les va concebre per a ser interpretades sense el baix continu. De fet, quan les escoltem ja ens adonem de l'autosuficiència de la part del violí i no cal res més com a acompanyament. L'harmonia que aportaria el baix continu és ben clara en la part del violí i no trobem res a faltar ja que és prou explícita. Tartini, ja és ben sabut, coneixia profundament les possibilitats del violí i a aquest instrument consagrà moltíssimes obres. L'estil d'aquestes sonates que, almenys escoltades en la seva totalitat, són una novetat per a la majoria, és d'un genuí barroc italià, amb Corelli com a punt de partida i amb un evident respecte per la tradició tot i ser en molts moments prou personals com per a distingir-les d'obres similars d'altres compositors. El melodisme i el virtuosisme, doncs, són genuí Tartini, el mateix que certs ecos populars. De vegades sentim com aquesta música sembla apropar-se a un cert classicisme, sobretot per la claredat, tot i que també cal tenir en compte que la característica lluminositat de la cantabilità italiana influeix molt en aquesta percepció. El violinista Crtomir Siskovic ens ofereix unes versions tècnicament perfectes i interpretativament rigoroses i alhora fresques, sense estèrils objectivismes ni capriciosos subjectivismes, amb un molt saludable punt d'intensitat expressiva que les beneficia però mantenint en tot moment el cap ben clar; per entendre'ns, no es "desmelena" però tampoc porta posada la perruca.


Canal Nou. Breu història d’un despropòsit. | A barlovent. Bloc de Roger Mira\nCanal Nou. Breu història d’un despropòsit.\nPublicat el 17 de juliol de 2012 per rogermira\nQuan a hores d’ara hom no s’ha redreçat del rebombori que l’exabrupte de la diputada popular per la circunscripció de Castelló, i -veges tu- circumstancial veïna estival Andrea Fabra ha provocat, no solament a esta terra, sinó arreu de l’estat espanyol, et trobes que la vertiginosa successió d’esdeveniments a les comarques valencianes provoca haver d’establir prioritats.\nDit això, cal reconèixer que l’esposa de l’ex-polític del PP i Eisenhower Fellow, Juan José Güemes, ha aconseguit juntament amb qui és el seu pare i també fins no fa gaire totpoderós virrei de la Plana, que el nom d’aquest tros de terra siga novament assenyalat al bell mig del mapa mundial de les notícies. La nissaga dels Fabra ha fet més que ningú pel turisme castellonenc i algun invident desagraït es nega a més a més a reconèixer el mèrit de tan impagable tasca.\nVet ací que el que cal prioritzar avui són els episodis que s’han viscut, no sols en aquest trist dilluns de juliol, sinó a la llarga de quasi vint-i-tres anys, per dintre, per fora, i pels voltants de Ràdio Televisió Valenciana.\nEls qui habitàvem aquell País Valencià de finals dels anys 80 disposàvem ja d’una televisió en la nostra llengua. Gràcies a l’esforç d’Acció Cultural del País Valencià i de milers de ciutadans que compraren bons a fons perdut, es va crear una xarxa de repetidors arreu del territori que ens permetia gaudir de la TV·3. La programació era de qualitat i molts començarem a fer-nos fans de les seves sèries, informatius i retransmissions. Malgrat això, no acabava d’identificar-se amb una bona part de la població, i l’arribada de les emissions de Canal 9 amb una fonètica més nostra i amb una programació més propera al territori, s’albirava com un projecte que despertava una certa expectació entre la població.\nRecorde aquells primers informatius que presentaren els aleshores joves periodistes Xelo Miralles i Diego Braguinski, les primeres pel·licules doblades al valencià, el show de Joan Monleón i algun partit d’un C.D. Castelló que tot just havia pujat a Primera. L’administració socialista fruïa d’una majoria extensa però les pressions de la dreta blavera i regionalista estaven sempre presents.\nSense estar capaços d’oferir una graella de qualitat, sí que s’havia conformat un grup de joves professionals que treballaven amb il·lusió, però que aviat començaren a patir tisorades i coaccions tant a l’inici per part d’un personatge infaust anomenat Amadeu Fabregat, com més endavant per la caterva de càrrecs directius populars que el va succeïr.\nMaltractat, polititzat i saquejat fins al límit de trobar-se en fallida tècnica des de fa més de deu anys; l’ens públic arrossega un deute acumulat de més de 1.200 milions d’euros. Aquella emissora que naixqué amb l’objectiu de portar més pluralitat i més oferta als mitjans, de fomentar la nostra debilitada llengua i d’esdevenir un bon referent lingüistic per als valencians, no va tardar molt en convertir-se en un eina al servei dels qui gaudien del poder, engreujant-se tal circumstància amb l’arribada dels conservadors a la Generalitat fa vora a disset anys.\nEl sectarisme, la manca de transparència i l’enxufisme passaren a un primer plànol i, mentre augmentaven els contractes amb productores amigues, els professionals dissidents amb les noves polítiques eren destinats a Punt 2 (Nou 2), a Ràdio Nou, o acomodats en llocs on no foren gaire visibles. Fornades senceres d’empleats que arribaren recomanats, començaren a copar absolutament tots els càrrecs de confiança o responsabilitat, alhora que es triplicava la plantilla en molt pocs anys.\nHui l’ERO de dos terços dels treballadors esdevé inevitable per tal de reduir la despesa, però a l’empar de la crisi, i com a fons, hi ha també la decisió absolutament política d’aprofitar per tal de fer una mena de neteja ètnica amb el clar propòsit de mantenir el control de l’ens amb els 500 adeptes, familiars i amics que hi seguiran treballant\nÉs la trista història que hi ha al darrere de l’espurna que ha desembocat amb la decisió insòlita i valent ld’invadir els platós per part d’un grup de treballadors. Ells no es mereixen el que han hagut de patir. La gran majoria de la població valenciana tampoc.\n11 pensaments a “Canal Nou. Breu història d’un despropòsit.”\nAnònim el 17 de juliol de 2012 a les 2:34 ha dit:\nBon article, clar ras i trist!\nAnònim el 17 de juliol de 2012 a les 6:48 ha dit:\nUna Televisió Valenciana en mans espanyolistes havera estat igual que una Televisió de Catalunya en mans espanyolistes del PP amb els del PSOE fent de curs pont, ras i curt.\nLa prova és que des de l’Estat espanyol tant amb governs del PP com del PSOE, ens entren i ens han entrat totes les televisions espanyoles hagudes i per haver i a canvi la catalana no s’ha deixat passar, ni permes a la resta de l’Estat.\nUna televisió sense fronteres? demagògia barata.\nUns mitjans mediàtics i televisions transversals dels nostres països, amb les que més ens convenients que ens interesen a nivell internacional i prou.


Roda de premsa del Life Tritó Montseny - Life Tritó Montseny\nRoda de premsa del Life Tritó Montseny\nAquest febrer ha tingut lloc la presentació del projecte Life Tritó del Montseny (Calotriton arnoldi) al recinte del Zoo de Barcelona.\nLa Diputació de Barcelona, la Generalitat de Catalunya, a través del Departament de Territori i Sostenibilitat i de Forestal Catalana; la Diputació de Girona, i el Zoo de Barcelona són els socis del projecte.\nAquest projecte, coordinat per la Diputació de Barcelona, busca millorar l'estat de conservació de l’amfibi i el seu hàbitat de ribera i tindrà una durada de quatre anys, fins al desembre de 2020. El projecte, dotat amb un pressupost de 2,97 MEUR, un 60% del qual prové de la Unió Europea i el 40% restant dels socis, es va presentar al Zoo de Barcelona, on hi ha un centre de repeducció de l'amfibi, per representants de les diferents institucions i organismes participants.\nAquest amfibi (Calotriton arnoldi) és una espècie catalogada en perill crític per la Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN) i és un dels dos amfibis més amenaçats d'Europa, juntament amb una granota endèmica de l'illa grega de Karpathos (Pelophylax cerigensis). En aquesta línia, el projecte Life Tritó del Montseny busca millorar l'estat de conservació de l’amfibi i el seu hàbitat de ribera.


Panasonic - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nKonosuke Matsushita el 1929\nPanasonic (TYO 6752NYSE PC), és una marca comercial internacional per als productes electrònics fabricats per Matsushita Electric Industrial Co. Ltd., del Japó. L'empresa es va originar en 1955 i inicialment produïa altaveus. Més endavant, Matsushita Electric va començar a fabricar equips de televisió i àudio de gamma alta, conjuntament amb altres productes de baix cost.\nA la tardor del 2005, Matsushita va adoptar de forma oficial i amb àmbit mundial el nom Panasonic. Actualment fabrica les càmeres digitals Lumix, televisions LED, reproductors DVD i Blu-ray, reproductors de CD portàtil i molts altres productes per a la llar.\nSota el nom de Panasonic, Matsushita va ser de les primeres companyies a comercialitzar una màquina de fer pa i a fabricar els reproductors de Laserdisc en els anys 80 i també va ser una de les primeres a adoptar el format DVD. Era un dels patrocinadors principals de l'equip Toyota F1 en la Fórmula 1, conegut també amb el nom Panasonic Toyota Racing.\nEl fundador de Panasonic, Konosuke Matsushita, va néixer el 27 de novembre de 1894 a Wasamura, un poble al sud d'Osaka que ara forma part de la ciutat de Wakayama, el fill més petit d'una família de cinc filles i tres fills. El seu pare era un humil agricultor i la família no vivia moments molt pròspers. Als 16 anys Konosuke va entrar a treballar a Osaka Electric com a assistent de cablejat. Als 21 anys es va casar i als 23 va prendre la decisió que volia vendre un nou tipus d'endoll que havia inventat, per a fer-ho crea la seva empresa Matshushita Electric. Els inicis van ser durs i l'empresa va estar prop de la fallida, però progressivament es van anar fent amb un percentatge de mercat de la venda de dispositius electrònics al Japó.\nEls primers empleats de l'empresa van ser la seva pròpia dona, el seu germà i el seu cunyat, el qual deixaria anys més tard l'empresa per a fundar Sanyo. Konosuke adorava les bicicletes i van començar a fabricar llums per a bicicletes. El llum per a bicis de Matsushita Electric va ser tot un èxit i el seu alt nivell de vendes va col·laborar en gran manera al creixement de l'empresa.\nPassats uns anys fabricaven bicicletes senceres i exportaven a tothom. Actualment les bicicletes de Panasonic continuen sent molt populars al Japó, especialment les bicicletes elèctriques. Després vindrien les ràdios, televisors, ordinadors, càmeres digitals, etc.\nMatsushita creia que una empresa és la gent que la compon. Va dir que, tot i que és important fabricar productes, primer cal desenvolupar persones. Sempre va donar una alta prioritat al desenvolupament de recursos humans. La preocupació de Matsushita per educar els seus empleats va créixer a mesura que la companyia es va expandir, i va ser l'autor de moltes polítiques progressistes de personal.\nEl 1935, la companyia donava feina a unes 3.500 persones. Les vendes anuals havien assolit els 12 milions de ¥. L’empresa va produir prop de 600 productes diferents i la seva xarxa comercial es va estendre a l’estranger. S’havia convertit en una força important de la indústria dels electrodomèstics.\nLa marca Panasonic s'utilitza per primera vegada l'any 1955 per al mercat d'exportació nord-americà. Va combinar el prefix "pa" (ampli/tot) i "sonic" (so) per a representar la idea que els sons creats s'escolten per tot el món.\n Tot i que el 1953 es va anomenar l'"any de l'electrificació", va ser el 1955 quan la indústria va experimentar un creixement explosiu del mercat dels electrodomèstics, esperonat per un clima econòmic favorable. Apareixien nous aparells que haurien estat inimaginables abans de la guerra, fent que les cases fossin més agradables i eficients. Tots els consumidors volien una televisió, una rentadora i una nevera, o els "tres sants greals", com se'ls coneixia popularment. Panasonic havia previst l'alba de l'era de l'electrificació i l'empresa estava preparada. El 1961, la companyia va començar a proporcionar assistència tècnica a diversos països d'ultramar i a construir plantes a l'estranger amb l'objectiu d'ampliar les seves operacions a escala mundial. L'economia japonesa havia entrat en un nou període de creixement a la segona meitat dels anys seixanta. Panasonic va fer grans avenços en totes les àrees, però sobretot pel que fa al desenvolupament tecnològic. L’empresa havia complert el seu 50è aniversari desenvolupant noves tecnologies i nous productes innovadors, molts dels quals situats a l’avantguarda de la tecnologia internacional.\nMatshuhita va morir amb 94 anys el 1989, deixant com a testament una corporació gegantesca (Matsuhita electric) que dona treball a centenars de milers de persones a tot el món. Al Japó se'l coneix com "El Déu de la gerència i la direcció" a part d'escriure’s infinitat de llibres sobre la seva vida i de la seva manera de gestionar la seva empresa.\nLa seva empresa 20 anys després de la seva mort va passar a dir-se Panasonic i va comprar Sanyo, l'empresa que fundés el seu cunyat. Actualment és una marca líder mundial d'electrònica que compta amb productes en pràcticament qualsevol camp i on a més té diverses marques conegudes àmpliament a tot el món: Technics, Sanyo, National i Panasonic, totes elles controlades per Panasonic Corporation.\nAmb oficines centrals a Cornellà del Llobregat (Barcelona), Panasonic està present a Espanya des de 1975. L'empresa està dividida en tres grans divisions: Gran consum, Sistemes de climatització i Sistemes professionals. La filial de Panasonic a Espanya, constituïda l'any 1991, gestiona el negoci de la companyia a Espanya i dona feina a 150 persones.\nSegons el "gràfic de matriu 4 vegades 3" (3 regions: Japó, Europa i la Regió Estratègica d'Ultramar que cobreix Àsia, la Xina, Orient Mitjà i Àfrica superposades en 4 empreses: Electrònica de consum, Habitatge, automotriu, B2B), Panasonic Group promou una estratègia de creixement i activitats d'R+D que generen nous valors per als clients.\nPanasonic promou la investigació i el desenvolupament per oferir un nou valor als clients en una àmplia gamma d'àrees comercials: "Electrònica de consum", "Habitatge", "automotriu" i "B2B". Estem avançant en el desenvolupament global en ubicacions òptimes al Japó, Amèrica del Nord, Europa, Xina, Àsia i Oceania amb un sistema d'R+D que utilitza talents i habilitats locals.\n↑ «1894 - Corporate History - History - About Us - Panasonic Global» (en anglès). [Consulta: 30 gener 2021].\n↑ «1934 - Corporate History - History - About Us - Panasonic» (en anglès). [Consulta: 30 gener 2021].\n↑ 3,0 3,1 «1935 - Corporate History - History - About Us - Panasonic» (en anglès). [Consulta: 30 gener 2021].\n↑ «Administración | Panasonic-100 YEARS of ‘BETTER’» (en castellà). Arxivat de l'original el 2019-12-03. [Consulta: 30 gener 2021].\n↑ «1956 - Corporate History - History - About Us - Panasonic» (en anglès). [Consulta: 30 gener 2021].\n↑ «1961 - Corporate History - History - About Us - Panasonic» (en anglès). [Consulta: 30 gener 2021].\n↑ «1969 - Corporate History - History - About Us - Panasonic» (en anglès). [Consulta: 30 gener 2021].\n↑ «1989 - Corporate History - History - About Us - Panasonic» (en anglès). [Consulta: 30 gener 2021].\n↑ «Distribuidor Panasonic en Cornellà De Llobregat. Listado de empresas de Distribuidor Panasonic en Cornellà De Llobregat» (en castellà). Empresite España - Buscador de Empresas y Negocios de España. [Consulta: 2 febrer 2018].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Panasonic\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Panasonic&oldid=29180661»