Atzavara 2012 by Joan vila - issuu\nInstitut Rocagrossa N.8 Juny de 2012\nÍndex Editorial Visites\n2 Alumnes txecs Alumnes de Primària CIATE Alumnes angleses de Langley Gemma Lienas\n3 3 3 4 5 6-8\nEducat 1x1 PELE\nEso i Batxillerat Cicles Formatius\nProfessors, vida més enllà de l'institut\nMireia Vidal-Conte Blai Figueras\nEnquesta Entrevista Àlex Makarov Entrevista Jonathan Romeo Entrevista Àlex Grawoosky Activitats de l'Associació Esportiva Escolar\nMarató de TV3 i SImulcre d'evacuació First lego league i dia de la Pau Sant Jordi\nEntrevista a exalumnes\nMiora-Alina Stancu Gerard Felip Albert Cuevas Sandra Serrano\nEscola Verda Altres\n32 Viatge a Roma Parelles lingüístiques Projecte Rossinyol Fonix i Olimpíades de Química Enganyifes Acudits The last Laught\n33-34 35 36 37 38 39 40 41\nEditorial A les mans teniu Atzavara número 8 corresponent al curs 2011/12. Aquesta publicació es pot fer gràcies a l’optativa Revista, assignatura que permet a una quinzena d’alumnes de 3r d’ESO experimentar en pròpia pell què representa crear una revista. Enguany presentem la revista amb diferents canvis, per una banda la imatge. Aquest curs gràcies al suport de Toni López, professor de dibuix, hem pogut editar la revista nosaltres mateixos. Estem contents del resultat. Esperem que us agradi tant com a nosaltres. Per altra banda hem fet l’optativa durant el segon quadrimestre,fet que ens ha permès poder explicar notícies corresponents a tots els trimestres i no pas només els del 1r com ens passava quan es feia la revista durant el primer quadrimestre. Com cada any intentem oferir de tot: notícies sobre les sortides, sobre les diades, entrevistes, enquestes, opinió i entreteniment. Si algú considera que hi manca res d’important que no dubti a fer-nos-ho saber i intentarem de tenir-ho ben present de cara a la revista del proper curs. La creació de la revista ha implicat que els alumnes hagin fet de tot: de copistes, de redactors, d’editors, que hagin hagut de fer fotos, penjar-les i seleccionar-les. El ritme d’aparició de notícies i la necessitat de tenir la revista enllestida en les dates previstes ha fet que durant moltes sessions les tasques encomanades a cada alumne o grup d’alumnes eren diferents, mentre uns redactaven, els altres, editaven, mentre uns cercaven fotos, els altres feien el buidatge d’enquestes... No podem concloure l'editorial sense donar les gràcies a tots aquells que ens han ajudat a tirar endavant el nostre projecte: alumnes collaboradors i professors que ens han fet arribar fotos i textos que han cregut interessants. A la Marina Jiménez, alumna de 4t d'ESO, per ser la creadora de la portada d'aquesta edició de la revista i a la professora, Raquel Garcia, per implicar els alumnes de dibuix a fer un portada per a la nostra publicació. A les fotos veieu els alumnes que han fet possible la revista.\nVisites alumnes txecs El dijous 6 d’octubre, de les 10h del matí a les 12h, van visitar l’INS Rocagrossa un grup d’estudiants d’un institut de la República Txeca per tal de fer una activitat d’intercanvi lingüístic, dins el marc de la matèria de llengua i literatura castellana. Els grups de 4t van fer l’acompanyament dels visitants txecs. A les 10h, els van donar la benvinguda en el bar de l’institut i van procedir a l’intercanvi lingüístic i cultural a partir d’un dossier elaborat per a la trobada. Seguidament, els visitants txecs, juntament amb els alumnes guia del nostre centre, prèviament seleccionats, van fer una visita guiada pel centre i els alumnes txecs van entrar en les aules on s’estava impartint la matèria de castellà.\nVisites dels alumnes de 6è de primària Els alumnes de 6è de primària dels collegis de Lloret de Mar van visitar l’institut els dies 10, 13, 15, 16 i 17 de febrer de 2012. Els alumnes van venir a conèixer com funcionen les classes de l’institut. Els alumnes de 6è de primària van ser guiats pels professors del centre i van fer visites breus d’algunes aules :el gimnàs, taller, aula TV Rocagrossa, aules de 1r d’ESO, biblioteca, música, idiomes, aules d’ informàtica i laboratoris. El punt de sortida va ser en el bar, on van dividir els alumnes en dos grups. Després van visitar algunes aules. Quan va acabar la visita els professors van conduir els alumnes al bar i allà acabava el recorregut pel centre.\n"CIATE" Els dissabtes 10 i 24 de març de 2012 un grup d’alumnes del centre es van desplaçar fins a Santa Coloma de Farners per fer el curs d’iniciació a tècnic d’esport. Uns quants d’aquests alumnes i altres de l’any passat aniran a fer la part durant el més de juny.\npràctica a Tarragona\nEl “CIATE” (Curs d’Iniciació a Tècnica d’Esport) està destinat a cobrir les necessitats de la societat actual i opta per un format pràctic que busca una correspondència directa entre la teoria dels continguts i l’aplicació pràctica. Un cop superat el curs els nostres alumnes seran dinamitzador d’esports en el nostre centre. Els alumnes que han participat en aquest curs són Víctor Carbonell, atzavara Nacho Allende, Jesús Gómez, Nora Santiago, Sonia Kuznetsova, Joan Pérez.\nLangley ens fa una visita Dilluns 13 de febrer ens van visitar els alumnes d’una acadèmia anglesa de secundària anomenada Langley Park School for Girls.Van fer un fantàstic concert de música jazz i contemporània. Les periodistes M. Del Mar Manzano i Lily-Ann Matthews vam fer una petita entrevista a 6 alumnes d’aquesta escola. Langley Park School for Girls és una de les escoles femenines de secundària de l'Acadèmia en Beckenham, al districte londinenc de Bromley. El lema de l'escola és "Ad Rem Mox Nox", que es tradueix aproximadament com "El temps és curt, posa’t a treballar". L'escola va obrir el 28 de setembre de 1919, per a noies, amb 153 alumnes i 10 professors. L'1 d'agost de 2011, l'escola va obtenir la condició d'acadèmia.\nEntrevista a algunes estudiants 1.Què preferiu: collegi mixt o collegi només de noies? 2.Quan practiqueu música a la setmana? 3.Quin tipus de música t’agrada? 4.Quins grups de música t’agraden?\nGemma Lienas fa una visita a l’INS Rocagrossa Gemma Lienas, escriptora en llengua catalana, ens va fer una visita el dijous 12 d’abril del 2012. Els alumnes de 2n d’ESO van gaudir de la xerrada al gimnàs. L’autora ens va fer una repassada de la seva obra, ens va parlar de l’obra Dos cavalls llegida pels nostres alumnes i ens va explicar com construeix les seves novelles. Els alumnes van fer preguntes interessants sobre el procés constructiu d’una novella.\nGemma Lienas i Massot (Barcelona, 1951) és una escriptora catalana. Llicenciada en Filosofia i Lletres per la Universitat Autònoma de Barcelona, va exercir com a professora i editora abans de començar a escriure. La seva primera obra publicada és Cul de sac, una novella juvenil publicada el 1986. Des de 1985, Gemma Lienas ha escrit i publicat un gran nombre d'obres literàries destinades a adults, joves i infants. Un dels seus personatges més coneguts és la Carlota, protagonista d'alguns dels seus llibres com: El diari lila de la Carlota, El diari vermell de la Carlota o Així és la vida, Carlota. Destaquen també novelles com: El final del joc, Atrapada al mirall, Una nit, un somni o Bitllet d'anada i tornada, centrades cadascuna en un conflicte psicològic. D'altra banda, com a activa feminista, també ha escrit assaigs sobre diferents temes lligats al món de la dona, per exemple: Rebels, ni putes ni submises o Pornografia i Vestits de núvia. La seva obra ha estat traduïda a diverses llengües (alemany, basc, eslovè, italià, portuguès, brasiler, gallec i serbocroat).\nTallers de Nadal Coral Els de la revista vam enganxar-los fent exercicis de respiració! Al final de la jornada ens van ensenyar les seves dots corals.\nPostal de Nadal Mireu que guapes les postals d’aquest taller. Felicitats als alumnes i organitzadors!\nEstoretes de ratolí personalitzades Amb una base d’espuma i un dibuix per calcar van fer estoretes d'ordinador.\nPunt de llibre i moneder Els van fer mitjançant una mandala.\nSalsa Primer van fer treball individual i després treball en parella. Com cada any van fer canvis de parella.\nCine IL GATOPARDO Els nou alumnes que van optar per un film més històric van poder veure Il gatopardo. Pellícula sobre la unificació italiana, l’ascens de la burgesia i la decadència de la noblesa.\nXifres i lletres Jugaven a un joc creat pel Blai Figueres, que els donava un seguit de lletres amb les quals han de formar paraules el màxim de llargues possible.\nTenis taula Per a alumnes de 1r i 2n ESO, jugaven a la taula superior, és a dir el més bo no canvia de taula i la resta de jugadors avancen de taula si guanyen.\nPunt de mitja L’objectiu era fer un gorro per a la neu, la tècnica no s’aprèn així com així. El gorro de les nenes maques de la foto era dut de casa i no pas fet al taller de Nadal.\nTaller de cuina Els cuiners i cuineres i 28 ajudants van fer canapès variats, broquetes de fruita regades amb xocolata i un pastís de xocolata i mascarpone. La cap de cuina era la Isabel Vilajeliu, els encarregats eren la Virgínia, la Maria, tècnica d’IS, i la Laia i en Carles que són alumnes de pràctiques del cicle d’Integració Social.\nPersepolis: Iran en blanc i negre Alguns alumnes van veure la pellícula de Persepolis. Marjane té nou anys, quan el Sha és expulsat de l'Iran. Al país hi regna un ambient de joia, també la seva família burgesa i intellectual sospira d’alleujament. Però les esperances d’una república moderna declinen aviat cap a tot el contrari: amb la revolució islàmica arriben els fanàtics religiosos al poder, que encara resulten ser pitjors que els seus predecessors. D’un dia per l’altre, Marjane ha de portar un mocador al cap quan estigui en públic. A més, viu la mort del seu oncle comunista, víctima de les accions de “neteja” del nou règim, sense poder-hi fer res. Quan esclata la guerra entre l’Iran i el seu veí Iraq, i la vida a la capital Teheran esdevé més perillosa, els seus pares decideixen enviar la seva única filla a Viena. Allà, lluny de casa, podrà estudiar amb seguretat i llibertat. Però aquesta llibertat té un preu.\nFutbol 7 Els nois que van jugar a futbol s'ho han passat molt bé.\nBanquet Grecoromà Els professors de grec i llatí, Salvador Veira i Marta Alcover van organitzar una Saturnal. Les saturnals (Saturnalia) eren una festa romana dedicada al deu Saturn, que se celebrava cada any el dia 17 de desembre. Els habitants del Laci atribuïen a Saturn la introducció de l’agricultura i les arts de la vida civilitzada. La festa es feia prop de l'inici de l’hivern quan les feines del camp ja s’havien acabat; fou celebrada antigament per les poblacions rústiques i mentra durava no es podien fer negocis, les corts de justícia estaven tancades, les escoles tenien vacances, i començar una guerra o castigar un culpable es considerava una impietat. Fins i tot els esclaus gaudien d’algunes llicències i podien vestir com persones lliures, tenien llibertat de paraula i podien menjar en igualtat amb els seus amos. Les celebracions tenien certes similituds al modern carnaval (per exemple l’elecció d’un rei) i al Nadal. Consta que ja se celebrava ocasionalment en temp de Tulli Hostili però no fou establerta formalment fins al consolat d'Aule Semproni i Marc Minuci Augurí el 497 aC.\nPòquer amb eliminatòria Els alumnes van aprendre l’art i les tècniques de jugar a pòquer fent apostes amb fitxes sense valor econòmic. Aquest pòquer era amb eliminatòria. Els que ja no tenen cartes segur que ja estaven eliminats.\nBocamoll Segons el Diccionari de l’Institut d’Estudis Catalans un bocamoll és aquell que diu fàcilment allò que caldria callar, que tot ho xerra. Sabeu qui anava guanyant i per tant eren els més bocamolls: en Joaquim Pery i Jonathan Romeo. “Bocamoll” és un concurs que juga amb la llengua i la cultura catalana amb una finalitat amena, lúdica i divertida. Sorgeix a partir de l’adaptació del concurs basc “Mihiluze”, que s’emet diàriament a ETB1 (EiTB) i és un èxit absolut.\nSenderisme Els alumnes del cicle formatiu d’activitats esportives van organitzar l’activitat de senderisme per alumnes de 3r i 4t d’ESO. Van fer un bon tall de camí de ronda. Tots van tornar sans i estalvis i havent fet activitat física. Els camins de ronda són un dels principals i més coneguts atractius de la Costa Brava. Històricament, es tractava d’uns antics camins que resseguien tot el litoral, principalment utilitzat per carrabiners, per vigilar el contraban de tabac, i pescadors i mariners, per anar a pescar o en cas de naufragi. I en l’actualitat, són utilitzats no només com a pas entre cales, sinó com a indret per passejar tot gaudint d’un paisatge de bellesa incomparable. Cinema Alexandre el Magne Per aquesta ocasió Jordi Martín, professor de Filosofia, va escollir la pellícula Alexandre Magne. Alexandre III el Gran o Alexandre el Magne (del 356 aC a 323 aC) va ser rei de Macedònia (336-323 aC), conqueridor de l’Imperi Persa i un dels líders militars més importants del món antic. És potser una de les figures més atractives de la història.\nEducat 1x1: Què n’opinen els alumnes de 2n Olivia Farnell L’educat 1x1 és una xarxa sense fils utilitzada pels alumnes de diversos instituts al voltant de Catalunya. Aquesta xarxa és protegida per una contrasenya que al principi de curs està installada als portàtils dels alumnes perquè quan estan dins de l’institut, entren automàticament. L'educat 1x1 ens prohibeix entrar en cap pàgina no educativa com ara Facebook o Youtube.\nHillari Salomé Zarco Canido Jo crec que va ser una bona idea treballar amb portàtil “llibre digital” però és una mica molest a l’hora d'estudiar, es cansa molt més la vista que amb el llibre i també els nens es distreuen amb el portàtil i no paren atenció a classe. És molt pràctic, per exemple, te’l pots emportar sense que pesi tant com el llibre de manera que no pateixes tant de mal d’esquena. Un altre avantatge és que ho entens millor tot perquè hi ha vídeos.\nHarjot Singh Quan anava a primària, a sisè, quan quasi ja s’acabava el curs vaig sentir això dels ordinadors i que no hi haurien llibres. D’una banda estava content perquè era nou per a nosaltres i també treballar amb l'ordinador és “guay”. D’altra banda no tant perquè quan hem de consultar alguna cosa no és ràpid; amb el llibre és un moment i amb el portàtil primer l’engeguem, després obrim la pàgina i ...\nKevin Gálvez de Santos Us pregunteu si tota la feina es fa a l’ordinador, a nosaltres ja ens agradaria, però no és així, la llibreta es continua utilitzant per prendre apunts, per fer exercicis i altres coses, és clar que, també fem exercicis a l’ordinador. Suposo que, també voldríeu saber com podem estar tot el dia amb l’ordinador encès si la majoria de bateries duren unes dues hores. Amb aquesta en canvi, no tindràs problemes ja que té una durada de 8,5 hores.\nVeronika Maliti Vam començar a treballar amb ordinador amb normalitat després de Nadal, al principi m’agradava molt, però després vaig adonar-me que les meves notes no eran tan bones i que quan hi havia examen no podia estudiar del llibre digital perquè fa mal d’ulls. Ara, m’he de fer resums del tema perquè sinó no es pot estudiar. També estudio de la llibreta. Ara ja m’he acostumat amb els ordinadors, però m’agradaria molt que tornessin a posar els llibres.\nPele: L'anglès a les aules Sharon Schamuells 1A B. El PELE impulsa la llengua anglesa a alguna de les nostres classes com és el cos de Filosofia, Economia, Economia de l’empresa i Educació Física. Andrea Alexandra Parciulia 1A B. En definitiva, conèixer moltes llengües, principalment l’anglès, t’obre més portes en el món laboral, acadèmic i d’oci. Dominar perfectament l’anglès et facilita trobar les millors feines, estudiar en diferents països, viatjar per tot el món i gaudir i aproximar-te més a la gent, així com conèixer més cultures, llocs nous i fer amics en diferents llocs del món. Alexander Souren 1A B. Actualment el domini de les llengües és molt més que el simple coneixement sinó que tenen un gran component pràctic a la societat actual, però bé, centrant-nos en l’actualitat, la llengua secundària per excellència és l’anglès, el domini d’aquesta llengua és gairebé imprescindible i obra moltes portes en el món en el qual vivim Nora Lamrani No serveix de res si l’alumne no interactua amb el professor llavors estem en les mateixes. Haurien d’utilitzar més la comunicació amb l’anglès, perquè al cap i a la fi quan tu vas a una feina no els interessa si escrius be l’anglès, o si el llegeixes bé el que els interessa és saber si el parles.\nPele: L'anglès a les aules Alba Grawoosky Ho podrien fer mig català i mig anglès, així d’aquesta manera aconseguiríem entendre i relacionar el vocabulari per poder entendre millor l’anglès. He de dir que al principi de curs no em semblava bé fer-ho, pensava que amb l’assignatura d’anglès ja faríem prou, però en veure el desenvolupament i l’evolució positiva d’aquest projecte, veig que està molt bé. Alexander Makarov És molt difícil que tothom tingui el mateix nivell de comprensió, per tant, molta gent es perd quan el professor comença a parlar en anglès o directament passa d’escoltar i finalment tots acaben parlant en català o castellà. La veritat és que els alumnes no cooperen gaire. Anca Pop PELE és una de les millors opcions que ha pogut dur a terme l’institut per tenir un més bon nivell d’anglès. El PELE és una molt bona opció per poder aprendre l’anglès. Actualment s’està implementant en la classe d’Educació física. És veritat que en un principi ens va costar molt entendre el nostre professor, però a poc a poc ho hem assimilat i ara l’entenem millor. A mi, personalment m’ajuda molt amb l’anglès, abans no sabia ni la meitat de tot el que sé ara. També cal remarcar que en les classes d’anglès el nivell ha pujat bastant i que els professors ens ajuden molt.\nAquest alumnes també han fet assignatures en anglès.\nSortides d'ESO i batxillerat Excursió al Cosmocaixa El dijous 11 de maig del 2012 els alumnes de 3r de l’institut IES Rocagrossa van visitar el museu Cosmocaixa. Es van haver de despertar molt aviat ja que la sortida era a les 07.30, perquè era a Barcelona. Estava previst d’arribar a les 09.00 però com que hi havia molt de trànsit, van arribar a les 09.45 i moltes de les activitats planejades no es van poder fer. Només arribar van entrar a una sala on hi havia un científic i van fer uns quants experiments. Seguidament, van sortir a la plaça i els van deixar temps lliure per esmorzar. Al cap de mitja hora, van tornar a entrar al museu i un senyor els va fer una visita guiada. Tots els alumnes portaven uns auriculars i el senyor parlava per un micro, perquè hi havia molt de soroll. Quan van acabar de fer la visita van anar a dinar. Després d’acabar de dinar els van donar dues entrades per al museu, i van fer dos grups. Els van deixar temps lliure i a les 15.15 havien de trobar-se tots en un lloc fix per marxar cap a l'autobús. Tots van acabar molt cansats però amb moltes coses noves apreses.\nSortida cultural a la fundació Josep Pla El dijous 11 de maig del 2012 els alumnes de 1r de batxillerat van anar a la Fundació Josep Pla. Quan van arribar, van visitar la fundació i tot seguit van anar a fer una ruta literària a partir de textos de Josep Pla per Calella. Josep Pla i Casadevall fou un escriptor i periodista català. La seva original i extensa obra literària, va ser essencial en la modernització de la llengua catalana i en la divulgació dels costums i tradicions locals. Pla era encara l'autor més llegit de la literatura en català 25 anys després de la seva mort, i tothom l'ha consagrat unànimement com el prosista més important de la literatura catalana contemporània.\nExcursió a la universitat de Girona El dijous 11 de maig, els alumnes de 4t d’ESO de la modalitat de tecnologia,van anar a veure la Universitat de Girona amb el professor Carles Egusquiza. Tots vam valorar la sortida com a positiva.\nDivertida excursió al museu olímpic Els alumnes de 1r d’ESO vam anar d’excursió al Museu Olímpic de Barcelona. Quan vam arribar, ens van dividir en dos grups: un anava al museu i l’altre anava al Palau Sant Jordi i a l’estadi de Montjuïc. Al museu, primer de tot ens van explicar la història dels Jocs Olímpics; des de Grècia l’any 776 aC fins a l’actualitat mitjançant unes diapositives i vídeos. Després de la presentació, ens havíem de dividir en grups de quatre persones, ens van donar un quadern d’activitats sobre el museu i l’havíem de completar. Les respostes del quadern les havíem de contestar anant per tot el museu tot fent un recorregut per la història dels Jocs Olímpics. A l’estadi de Montjuïc i al Palau Sant Jordi ens van explicar com es va formar l’estadi, què ha canviat des que el van construir. Després el vam veure per dins. Al palau Sant Jordi estaven preparant un concurs de cotxes molt gran que es diuen “Monster”. Després, vam agafar un altre autobús per anar a un altre museu i menjar.\nExcursió al museu de Ciències Naturals Els alumnes de 1r d’ESO el passat 10 de novembre de 2011 després de veure el museu Olímpic vam anar al museu de Ciències Naturals de Barcelona. El museu està situat a la zona del Fòrum de Barcelona. A dins del museu vam veure la Terra en 3D. Tot era molt fosc. Vam haver de completar un full d’activitats en què havies de parlar de fòssils i pedres. Hi havia mots animals dissecats: animals salvatges, molt tipus d’ocells, insectes. Dins d’una vitrina vam veure un lleó. Hi havia moltes aus, però només hi havia l’esquelet. Algunes aus, també estaven dissecades. Principalment hi havia animals, però també hi havia pedres i minerals. Tots els alumnes no vam poder entrar de cop sinó que ho vam fer per grups. Cada grup s’hi podia estar una hora. Mentre uns estaven al museu els altres menjaven i anaven a un parc que hi havia al costat.\nSortida a la colònia Borgonyà El 10 de novembre de 2011, l’alumnat de 4t d’ESO del nostre institut van fer una sortida a Sant Vicenç de Torelló, a la comarca d’Osona, concretament a la colònia industrial Fabra i Coats inaugurada al 1895 i tancada l’any 2000. La colònia es dividia en dues parts: la fàbrica de filatures i el nucli urbà. Totes dues eren modèliques respectes a altres colònies properes al riu Ter, ja que posseïen una sèrie de serveis únics. Vam veure les calderes, les sales de màquines respecte a la fàbrica i el nucli urbà ben enjardinat. Vam veure per dins un dels habitatges unifamiliars jeràrquicament assignats. Després d’un àpat, vam visitar el museu Industrial de Can Sanglas a Manlleu, també amb visita guiada. Allà ens van mostrar el procés de fabricació del fill de cosir, les màquines utilitzades i les tasques realitzades amb una classe de tecnologia hidràulica. Aquesta era la principal font d’energia per al procés de fabricació Tenim una bona anècdota per compartir, que va tenir el seu principi des de bon matí. Quan l'autobús es va posar en marxa ens oblidàvem un professor assignat a la sortida, a més a més, era ell qui portava els diners per a la visita i qui la va organitzar.\nSortides del cicle formatiu\nSortida pel carril Bici a Amer Passat Setmana Santa, els alumnes del cicle formatiu d'esports, van fer un recorregut en bicicleta des de Girona fins a Olot. S'ho van passar tots molt bé, però hi va haver un inconvenient: el temps no els va acompanyar gaire.\nSortida al Puig de les Cadiretes El 14 de febrer els alumnes de 4t d’ESO juntament amb els de cicle formatiu de Conducció d’Activitats Fisicoesportives van anar al puig de les Cadiretes a fer una activitat de senderisme. El Puig de les Cadiretes o Puig se sis cadires és una muntanya de 512 metres que es troba entre els municipis de Llagostera a la comarca del Gironès i de Tossa de Mar a la comarca del Selva. Feien grups d’entre 10 i 15 persones, i de cada grup s’encarregava un alumne de cicle, que els anava guiant i explicant les coses. Van tardar aproximadament 3 hores en pujar a la muntanya\nProfessors: vida més enllà de l'institut\nLa Mireia Nom: Mireia Vidal-Conte Professor: Llengua i literatura castellana Edat: Més de 20 anys Ciutat: Barcelona\nMireia Vidal-Conte (Barcelona, 1970) és llicenciada en Ciències de la Informació i en Teoria de la Literatura i Literatura Comparada. És a partir d’aquests estudis literaris que entra en contacte amb el ventall d’autors la influència dels quals acabarà configurant-se en llenguatge propi (Pizarnik, Woolf, Dickinson, Domin, Ferrater, les Tereses Rita Lopes i Pascual, Borges, Bioy Casares, Sampere, Pessoa, Vallejo), llenguatge que sembla, llibre a llibre, una constant evolució cap a un corpus literari sense concessions, cada cop més depurat, més literatura, més llenguatge personal a partir de llenguatges aliens. Aquest compromís amb l’essencialitat el podem veure evolucionar a través dels seus llibres: Gestual (Pagès, 2005), Pragari (Columna, 2005), Anomena’m nom (Pagès, 2007) i Margarides de fons (Cossetània, 2007), tots ells premiats, tots ells celebrats; així com a les antologies on ha estat inclosa: Eròtiques i despentinades (Arola), El poder del cuerpo (Castalia) i Erato, bajo la piel del deseo (Sial); però també podem constatar el seu compromís amb la literatura de veritat en les traduccions en què ha participat (com a Corrent d’esperits de Brigitte Oleschinski).\n1. Quan et vas adonar que t’agradava escriure poesia? Quan la vida em va començar a trasbalsar més del que m'esperava, als 20 anys aproximadament, tot i que ja feia temps que escrivia d'una manera regular. Veure que el que volia dir ho podia expressar d'una manera clara, directa, concreta i, sota el meu punt de vista, creativa, va ser providencial. De sobte podia crear una realitat parallela vinculada a l'art i sí: vaig veure que això era el que més m'agradava. Però jo era una persona que buscava, la poesia no va aparèixer per art d'encanteri. 2. Es pot estudiar l’ofici de poeta? Crec que no. "Estudiar" i "ofici" són dues coses que no van gaire lligades. Un ofici s'aprèn, sobretot, fent-lo, insistint, escoltant, treballant-lo, en definitiva. El que sí que es pot estudiar, sense ser indispensable, és el context literari i la història literària que precedeix la teva obra o de la qual ets contemporània; saber on encaixa (i per què) el que fas, quines corrents són les més properes... Entendre per què s'escriu d'una manera o d'una altra i tenir criteri per ser crític/a amb l'obra pròpia o la d'altri. A mi em va ajudar molt en tot això el fet d'estudiar la llicenciatura de Teoria de la literatura i literatura comparada per poder tenir un concepte ampli de la literatura universal i no només des del punt de vista de la pròpia o de les literatures més properes. Però, en tot cas, cal que un pintor estudïi Belles Arts per ser-ho? atzavara\n3. Quin consell donaries als alumnes de l’institut a qui agrada escriure? Que no parin mai, que no ho deixin, que portin sempre a sobre una llibreta i un llapis i que s'apuntin totes les idees. I, sobretot que llegeixin als grans escriptors i escriptores, tan nacionals com internacionals. Hi ha moltes veus que ens poden despertar dels nostres silencis i provocar-nos una nova escriptura. 4. Has viscut a d’altres llocs a part de Catalunya? Sí, concretament a la ciutat de Praga. D'aquesta experiència en va sorgir el meu segon llibre, Pragari. 5. Com veus el talent literari dels alumnes de l’institut Rocagrossa? Encara no he tingut l'oportunitat de comprovar-lo, però sí que he pogut entreveure l'interès per la literatura o per la música en alguns i algunes estudiants: condicions indispensables per a un bon o una bona poeta. El talent literari tampoc sé d'on es treu, però pot ser que comenci per la curiositat per altres realitats que no són la pròpia. I, sobretot, no hi ha pressa: la creació literària "de qualitat", en general, no és gaire amiga de la joventut, tot i que hi ha sempre excepcions. Baudelaire, per exemple, un dels més grans poetes de la literatura francesa, va deixar d'escriure als 20 anys! En canvi, Felícia Fuster, una de les grans dames de la poesia catalana (indispensable, sota el meu punt de vista) va començar a publicar als 60... i quina magnitud la de la seva obra! 6. Quin és el millor moment per escriure? El que no pots deixar escapar. El que t'obliga a agafar el llapis i escriure, sigui l'hora que sigui, on sigui. 7. Te s’ha acabat mai la inspiració? I tant! Sobretot se m'ha acabat quan he considerat que ja no tenia res més a dir. Llavors, mutis i a esperar els nous embats de la vida. Per altra banda, no hi crec gaire en la inspiració com a "fet romàntic". Les muses t'acompanyen sempre que rebin de tu alguna cosa a canvi: són molt exigents i no regalen res!\nHem escollit un poema de la Mireia, gaudiu-ne!\nPoema XX de Pragari Valores la vida La distribueixes a bocins els peses els compenses i recomptes i ordenes el que sobra de major a menor (i ho fixes al pal major) del bocí més petit. -I sures-\nNom: Blai Figueras Álvarez Edat: Més de 40 Professor: Matemàtiques Poble: Fenals (Lloret de Mar) Neixement: Jaén\nEl 20 de novembre de 2011, a Mèxic, es va celebrar el XV Campionat del món de Scrabble en castellà. El professor del Departament de Matemàtiques del nostre institut, Blai Figueras ha estat campió del món 2011 de la categoria de duplicades. La seva increïble trajectòria ve avalada pel següent palmarès: 1992: Campió del programa "Cifras y letras". 1998: Campió mundial de scrabble en espanol modalitat clàssica. 2010: Campió d'Espanya de scrabble modalitat duplicades. 2010 i 2011: Campió d'Europa de scrabble en espanyol modalitat duplicades. 2011: Campió del Màster Espanyol de scrabble modalitat clàssica.\nESPORT, ALIMENTACIÓ SALUDABLE I VIDA SANA A mitjan segon trimestre vam enquestar uns 120 alumnes de tots els cursos de secundària. Vam entrevistar nois i noies d’edats compreses entre els 12 i 16 anys. Deixant de banda l’educació física, quantes hores practiques esports a la setmana?\nQuan practiques esports, quantes hores hi dediques?\nQuina classe d’esport practiques?\nCada quan menges fruita setmanalment?\nCada quan menges verdura setmanalment?\nEscull entre aquestes fruites, la que tâ€™agrada mĂŠs\nEls adolescents que practiquen esport tenen més bones notes Una enquesta a 6.928 joves de 14 a 18 anys, diu que les persones que fan activitat física tenen millor relació amb els pares i amb els professorat. Els adolescents que practiquen activitat física voluntària almenys un cop per setmana treuen millors notes a l'institut, se senten més a gust amb el seu cos i tenen millors relacions amb els seus pares, germans, i mestres que els que no practiquen més esport que el que el de l'assignatura d'educació física. És la conclusió d'un estudi basat en una enquesta realitzada a 6.928 estudiants entre 14 i 18 anys de 84 instituts de Catalunya . Però l'estudi revela també que el percentatge d'adolescent que practiquen activitat física es redueix amb l'edat. En nois, els 80% registrat entre els enquestats d'edat es redueix a un 55% entre els de 19. En les noies, el percentatge cau d'una 58% als 14 anys a una 33% als 19.\nL'esport i l'estudi altament compatibles\nNom i cognoms: Alexander Makarov Edat: 16 anys Curs: 1r batxillerat A Esport: Hoquei sobre gel Quan temps fa que practiques aquests esport? Vaig començar a Rússia quan tenia 4 anys i aqui fa cinc anys. En total, uns 13 anys. Com t’hi vas aficionar? Els meus pares m’havien apuntat primer a patinatge artístic, però jo preferia hoquei, així que em vaig canviar d’esport. Quantes hores setmanals dediques a la perfecció i millora de les teves habilitats esportives? Vaig a Barcelona cada dimarts i dijous, i entreno unes 8 hores. Els dimecres entreno amb el primer equip 1 hora i quart.En total unes 9hores i quart setmanals. Després tinc partit els dissabtes i a vegades tinc tornejos aquí a Espanya o a l’estranger. Creus que compaginar estudi i esport perjudica els teus resultats acadèmics? Encara que hi estic acostumat, és una mica difícil compaginarho. A més, el fet de d'haver d'entrenar a Barcelona fa que torni molt tard a casa i dormi poc, i a vegades em dormo a classe. Quin és el lloc més lluny on has anat a practicar aquest esport? Amb el FC Barcelona he anat a França. Amb l’equip rus vaig anar a Txèquia, Finlàndia, Hongria, França... Pots explicar-nos alguna anècdota relacionada amb aquesta activitat? Quan vam fer un campionat a Hongria, vam quedar primers, però en el moment de donar els premis, ens van donar la del tercer lloc. Ningú se'n va adonar i ja quan marxàvem vam veure que els que havien quedat en tercer lloc portàven una copa més gran que la nostra. I nosaltres traient-nos fotos amb la copa equivocada! Al final, vam intercanviar les copes i vam tornar a fer fotos! atzavara\nL'esport i l'estudi és altament competible\nNom i cognoms: Jonathan Romero López Edat: 17 Curs: 1r Batxillerat A Esport: Atletisme\nQuant temps fa que practiques aquest esport? L’atletisme, fa 9 anys i encara espero practicarlo molts anys més.\nNom i cognoms: Alex Grawoosky Morcillo Edat: 17 anys Curs: 1r de batxillerat Esport: Futbol Quan fa que practiques aquest esport? Practico aquest esport des dels 5 anys.\nL'esport i l'estudi és altament competibles\nCom t’hi vas aficionar? Em vaig aficionar quan estava a primària. La professora d’Educació Física em va oferir que m'hi apuntés. Quantes hores setmanals dediques a la perfecció i millora de les teves habilitats esportives? A la setmana entreno 6 dies quasi 12 hores setmanals però tinc cursa 5 dies que són 10 hores. Creus que compaginar estudi i esport perjudica els teus resultats acadèmics? Compaginar l’esport i l’estudi no és gens fàcil i a més si s'hi dedica moltes hores però a poc a poc he pogut aconseguir-ho. Quin és el lloc més lluny on has anat a practicar aquest esport? He arribat a anar a Brusselles i a Lille, per participar en campionats del món amb les selecció espanyola.\nQuan t’hi vas aficionar? Doncs de petit ja m’agradava jugar a futbol, sempre tenia una pilota i baixava a jugar al parc amb els amics o amb el collegi. No recordo ben bé perquè em vaig aficionar a aquest esport, suposo que va ser pel meu pare, que sempre veia el futbol a la televisió. Quantes hores setmanals dediques a la perfecció i millora de les teves habilitats esportives? Entreno tres dies a la setmana i cada dia dues hores. Més el partit dels caps de setmana Creus que compaginar estudi i esport perjudica els teus resultats acadèmics? No crec que compaginar els estudis i el futbol perjudiqui. Hi ha molt de temps per tot. Quin és el lloc més lluny on has anat a practicar aquest esport? Doncs vaig arribar a anar fins a Benicàssim (Castelló), tot i que va ser en un torneig quan era Aleví. En els últims anys he arribat com a màxim a Ripoll.\nPots explicar-nos alguna anècdota relacionada amb aquesta activitat? Una anècdota que mai oblidaré és a Santa Coloma de Farners. Tots els anys fan una cursa en la qual em vaig equivocar de direcció i vaig acabar guanyant la cursa. atzavara\nActivitats d'educació física Campionat intern tennis taula\nTrobada multiesportiva a Sta.Coloma\nEquip futbol sala femení\nEquip femení tennis\nTrobada multiesportiva a Santa Coloma\nConcursos literaris Guanyadors del Concurs Coca-Cola Els passats 17 i 24 de març, alguns alumnes de 2n d’ESO van assistir a la 35a edició del concurs de redacció en català i castellà que organitza la Coca-Cola. Les proves es van dur a terme a la Facultat d’Econòmiques de la Universitat de Girona. Els alumnes van haver de desenvolupar durant dues hores una redacció que contingués la frase “Si no hagués estat per la lectura d’aquell llibre” en la redacció de català i “Vigila el pallaso chiflado, fue el culpable del error” en la de castellà. La valoració per part dels alumnes va ser molt bona i van ser obsequiats amb un llibre i una motxilla per dur el portàtil. La Marta Barraso i La Natalia González van rebre el premi el 9 de juny a Port Aventura a la gala catalana. Van quedar en 3ª i 6ª posició respectivament en la modalitat en català. "El día 17 y 24 de marzo, seis alumnos de 2 de ESO fuimos a la universidad de Gerona a participar en un concurso de redacción patrocinado por la Coca-Cola. Al principio nos daba pereza porque teníamos que levantarnos temprano un sábado, pero luego dejamos de tener pereza, ya que algunos lo que realmente teníamos eran nervios. Cuando salimos de Lloret y nos dirigíamos a Gerona con el autobús vimos como había más autobuses y nos sorprendimos al ver a tanta gente. A Algunos, cuando era hora de escribir, no se nos ocurría nada, pero después de un rato empezamos a escribir. Cuando acabamos estuvimos comentando nuestras redacciones y todos pensábamos una cosa en común: que aunque no ganáramos habría sido una buena experiencia, ya que pasamos un buen rato y nos obsequiaron con una funda para los portátiles y un libro de aventuras en catalán titulado “Artemis Fowl i el món subterrani”. Y este fue nuestro día en el concurso de redacción." Text a càrrec de Sonia Kusnestsova\nGuanyadors del Concurs Vila de Lloret Les alumnes Aïda Martínez Vizcaíno i Henar Elías Cembranos, de segon de batxillerat B, han estat les guanyadores del concurs literari de narrativa i poesia Motxilla de viatges de la Vila de Lloret. Enhorabona.\nEl 7 de desembre de 2011 es va celebrar la marató de tv3, en la qual va participar el nostre institut. La marató anava destinada a la recaptació de fons per “ELS TRASPLANTAMENTS D’ÒRGANS I LA REGENERACIÓ CEL·LULAR”. Els alumnes de l’institut van construir diferents objectes amb material reciclat i després els alumnes de 3r els van anar a vendre al passeig marítim. Es van vendre mandales, guardioles, braçalets i joguines. Allà mateix, els alumnes de coral també van fer una gran actuació. Després d’acabar de vendre els objectes reciclats, tots els alumnes de l’ IES Rocagrossa van anar a veure el bàsquet al poliesportiu. Van venir tres jugadors professionals Michel Acosta, Labuckas, i Odin i van fer un partit amb els alumnes de l’institut. Mentre tothom veia el partit els alumnes de batxillerat van vendre paperetes per participar en un sorteig per veure un partit o guanyar una samarreta.Quan va acabar el partit van donar els premis i seguidament tothom es va començar a fer fotos amb els 3 jugadors. Va ser una jornada molt interessant en la qual vam aprendre els valors de la solidaritat del CB Sant Josep.\nEl simulacre d'evacuació El dia 19 de setembre de 2011 vam fer un simulacre d’evacuació amb la finalitat de preparar els alumnes en cas que es produís una emergència, per exemple un incendi. A les 11.05h del matí la coordinadora de Riscos va fer explotar una bomba de fum, i van donar l’alarma d’incendi. En sentir l’alarma tots els alumnes van sortir de la classe i es van reunir al pati de baix en la zona establerta pel Pla d’emergència.En total es van mobilitzar 482 alumnes. Dins del Pla d’emergència s’estableix una formació per a tot el professorat i l’alumnat. Ara ja sabem què fer en cas d’emergència.\nEl premi Emprenedoria del First lego league al sac Els alumnes del grup Robot LM Rocagrossa, en el primer any de participació en les proves FIRST LEGO LEAGUE, després d'haver invertit un bon reguitzell d’hores de feina i d'esforç, es van trobar recompensats quan diumenge 26 de febrer se'ls va atorgar el Premi a l'Emprenedoria, com a reconeixement a la superació de les dificultats tècniques i de logística durant el procés de preparació. Els alumnes han estat coordinats per la figura de l'entrenadora que ha estat la professora Loli Pla del Departament de Ciències. El concurs consta de tres parts bàsiques, la presentació d'un projecte didàctic, la presentació del disseny del robot i en darrer lloc la competició de robots, els quals han de fer una sèrie de missions per aconseguir puntuació. Aquesta última part és la més visual i la que el públic pot veure en els grans torneigs que es fan arreu del món.\nEl dia de la Pau El dia 30 de gener és el dia escolar de la No violència i la Pau. A l’institut, després del pati, vam cantar una cançó molt bonica de la pau (Imagine de John Lennon) i tot seguit vam crear manualitats a cada classe de diferents models: uns feien flors amb materials reciclats, els altres pintaven. També vam fer un mural amb frases boniques sobre la pau i les vam penjar a la classe. Per aquest dia també es va convocar un premi fotogràfic relacionat amb el motiu de la diada. A causa de la nevada i el fred ho vam haver d’ajornar per la setmana següent i ho vam celebrar el dia 9 de febrer. Ens vam reunir al gimnàs, totes les classes del centre i vam cantar junts, a continuació es va fer el lliurament de premis als alumnes que van participar voluntàriament al concurs de la fotografia.Va ser un dia molt bonic.\nSant Jordi 2012 Com cada any el 23 d’abril es va celebrar Sant Jordi a l’institut. De 9.00 a 11.30 els alumnes de 1r d’ESO van fer una gimcana per Lloret amb l’ajuda dels alumnes de 1r de Batxillerat. Aquesta sortida la va organitzar el departament d’Educació Física. D’11.30 a 13.00 van fer unes activitats a l’institut Rocagrossa. Alguns alumnes de 3r B van representar l’obra Cut and Paste d’Àngels Aymar al gimnàs. Després la coral de l’institut i l’orquestra van tocar i interpretar diferents cançons.\nTambé es va fer entrega dels premis literaris en català, castellà, anglès i llatí, de fotografia matemàtica, d’un còmic, del dibuix del “Boc & roll” i d’un comentari sobre l’amor al facebook. De 13.00 a 14.30 els alumnes i els professors van anar caminant fins la platja, on van parar per dinar. Van estar una bona estona a la platja fins que a les 14.30 van anar a veure les parades de Sant Jordi que estaven situades a la plaça de l’ajuntament. Va ser una bona jornada dedicada al dia del llibre, la rosa i l’amor.\nEl teatre atzavara\nNom i cognoms: Mioara-Alina Stancu Edat: 20 anys Lloc on viu actualment: Vic, Osona Què estudia o què fa? Estic cursant 3r de Periodisme\nQuants anys fa que vas deixar l’ institut? Vaig deixar l’IES Rocagrossa fa tres anys, en acabar 2n de Batxillerat. Vas trobar difícils els primers anys d’universitat? Bé, els anys d’universitat encara em pesen, per què encara no he acabat. Vaig trobar difícil sobretot el primer quadrimestre de primer de carrera, perquè tot era nou i a més tenia el pes de la responsabilitat de viure sola, saber cuinar, coses diverses. Però sens dubte animo tots els alumnes a estudiar perquè la universitat és una experiència immillorable. De quin professor/a tens més bon record? D’un en concret no en tinc, perquè cada professor que vaig tenir, d’alguna manera, forma part encara de la meva vida, sona estrany però és veritat. Gràcies a Georgina Gifreu vaig aprendre el castellà, gràcies a Asumpta Taberner el català, Marta Alcover i Vadó Teira em van ensenyar el meravellós món de l’imperi grec i romà, Imma Trota em va donar una lliçó de vida, i és aquella de no deixar mai de fer una cosa per molt difícil que sembli per què al final sortirà molt millor del que t’havies pensat. Roser Molins em va atreure al món de la poesia. En Joaquim Costa em va mostrar què era el respecte gràcies al seu caràcter. L’Anna Campaña i em va ensenyar que les matemàtiques no eren tan difícils i que jo era la que les temia. I hi ha molts més professors que realment em van marcar. Explica alguna anècdota de la teva estada a l’ institut. Crec que la més important i la que va donar sentit al que estic fent ara, va ser l’arribada de l’equip de TV3 a l’IES. I quan vaig gravar el meu primer programa per a TV3. Va ser una experiència que anys després va decidir el curs de la meva vida. Faries alguna recomanació als alumnes actuals? És un institut amb recursos, amb bons professor que els poden ajudar a trobar un sentit al que estan estudiant. A més és un institut ple de cultures de tots els país del món, això és molt enriquidor pel bagatge cultural. És un institut molt acollidor. atzavara\nEntrevistes a exalumnes Nom i cognoms: Gerard Felip i Díez Edat: 20 anys Lloc on viu actualment: Blanes – Girona Què estudia o què fa? Estudio 2n de Comunicació Cultural a la Universitat de Girona i treballo al Teatre de Lloret.\nQuants anys fa que vas deixar l’ institut? Ja fa dos anys, tot i que tinc la sensació d’haver-lo deixat abans d’ahir... Vas trobar difícils els primers anys d’universitat? No, tot el contrari. Em semblen molt més entretinguts que no pas els que vaig passar a Batxillerat. No obstant això, el primer any és dur però no pels continguts sinó per la quantitat de canvis que has d’assimilar en un temps rècord. Una nova ciutat, nous horaris, nous mecanismes, nous companys, nou ambient... Al principi tot plegat és gros però t’hi acabes acostumant, tothom es troba en la mateixa situació i és divertit compartir les experiències i vivències d’aquests primers dies amb gent que passa pel mateix! A la Universitat hi estudies allò que t’agrada el rol que prens com a estudiant canvia moltíssim. De quin professor/a tens més bon record? Tinc bon record de tots els professors que he tingut, és gràcies a ells que avui estic estudiant a la Universitat però si m’he de decantar per algun en concret, em decanto sense cap mena de dubte pels dos professors de clàssiques! La Marta i en Vadó. Vaig fer el batxillerat humanístic, passava moltes hores a la setmana amb ells. Gairebé els veia més a ells que als meus pares i les anècdotes que he viscut amb ells dins i fora de les aules són infinites. En guardo un record magnífic i etern, no en tinc cap dubte. Explica alguna anècdota de la teva estada a l’institut. Buf n’he viscut diverses... El viatge que vaig fer a Roma amb els meus companys de clàssiques n’està ple! Però si n’he de triar una de les que vaig viure a l’institut trio la següent: Estàvem fent classe d’Història de l’Art amb l’Anna Maria i de sobte el professor d’història que es deia Pere Marí, va picar a la porta i va dir “perdoneu, Gerard, pots sortir un moment sisplau? He de parlar amb tu...” ho va dir molt seriosament, em vaig posar molt nerviós no sabia què em volia dir... M’imaginava el pitjor! Pensava que em diria que hauria de recuperar alguna cosa... O ves a saber! Llavors vaig sortir fora em va fer tancar la porta i em va demanar que no digués res fins que no acabés de parlar. Jo cada vegada estava més nerviós... I de sobte m’agafa per l’espatlla i em diu: “SAPS QUÈ? ENS HA TOCAT L’ARSENAL A QUARTS DE FINAL!”M’hauríeu d’haver vist la cara! Vaig riure moltíssim... Encara ara mentre us ho explico continuo rient! Faries alguna recomanació als alumnes actuals? Si, marqueu-vos un objectiu! És igual quin sigui... però marqueu-vos-el! És vital per no rendir-se i per poder encarar amb bona cara i amb motivació tots els entrebancs que us podeu anar trobant al llarg de la vostra etapa lectiva a l’institut i a la vida! Necessitem un objectiu, una fita per la qual valgui la pena lluitar, suar i passar-ho malament en molts moments perquè quan assoliu aquest objectiu no us podeu arribar a imaginar la satisfacció personal que rebreu dins vostre! El meu objectiu acadèmic era arribar a la Universitat i estudiar comunicació. Ara ja he assolit aquest objectiu! El proper objectiu que m’he marcat és poder treballar professionalment dins l’àmbit de la atzavara comunicació.\nNom i cognoms: Albert Cuevas Baquero Edat: 19 anys Lloc on viu actualment: Lloret de Mar Què estudia o què fa? Ciències de l'Activitat Física i de l’Esport a Salt (Girona)\nQuants anys fa que vas deixar l’ institut? 2 anys, actualment faig segon curs a la universitat. Vas trobar difícils els primers anys d’ universitat? La veritat és que no, si estudies, ets constant i tens voluntat res és complicat. El que si que vaig trobar diferent és la cessió de responsabilitats en direcció als alumnes, és a dir, per exemple, tu t’has de buscar la majoria de la bibliografia per estudiar i fer apunts, has d’estar atent constantment a la pàgina web de la universitat per si alguna classe varia, tutories, etc. La majoria de classes no són obligatòries fet pel qual s’ha de ser responsable i acudir-hi amb regularitat per no perdre el fil. De quin professor/a tens més bon record? Sense ànim d’infravalorar a altres professor dels quals tinc molt bons rècords de tots, la Loli Pla és amb la que passava més temps, la que de diverses maneres em va animar quan ho necessitava i a més amb la que feia l’assignatura que més m’agradava, la química. Explica alguna anècdota de la teva estada a l’institut. Bé, sobretot recordo les rialles amb els companys, en concret en una de les classe de matemàtiques on vaig rebre una falta d’ordre. Faries alguna recomanació als alumnes actuals? Que no deixin d’estudiar ni d’aprendre mai, que ara per ara en referència al món laboral tampoc no és que t’asseguri res però de ben segur que tindran més possibilitats de cara al futur i a més a més podran tenir una visió diferent, pròpia del món en el qual vivim i ésser més crítics davant les dificultats de la vida quotidiana.\nNom i cognoms: Sandra Serrano Peragón Edat: 19 anys Lloc on viu actualment: Cerdanyola del Vallès, a la Vila Universitària de la UAB Què estudia o què fa? Grau de Física\nQuants anys fa que vas deixar l’institut? Fa un any. Vas trobar difícil els primers anys d’universitat? El primer any d’universitat va ser molt dur... Era la primera vegada que me n’anava de casa per viure amb una altra persona que encara no coneixia i a part de tot això també se’m feia molt difícil el Grau que estic fent. Fixeu-vos! Fins i tot, trobava a faltar als meus professors de l’institut! De quin professor/a tens més bon record? De la professora que tinc boníssims records es de l’Isa Pont. Va ser la primera professor de Física que vaig tenir i ho explicava tot molt bé, però també recordo que s’enfadava fàcilment si veia a algú a la seva classe badallant. La veritat que em va ajudar molt i em va donar molts ànims quan ho necessitava. Explica alguna anècdota de la teva estada a l’institut. Una anècdota de la meva estada a l’institut seria quan fèien classes de laborati a Física i competíem amb una altra classe d’un altre institut, de Girona crec, no ho recordo bé. Competíem fent un experiment i havíem de veure si ells també ho sabien fer, i a l’inrevés. Faries alguna recomanació als alumnes actuals? La recomanació que faria es que no pensin que és un pal anar a l’institut (que és el que pensava jo en aquell moment) que quan passen anys t’adones que aquells anys a l’institut, entre exàmens i deures, no ho vas passar tant malament com pensaves, a l’inrevés van ser anys feliços, ja que ara fas coses molt més difícils i no es tan fàcil aprovar i passar-t’ho bé a la vegada.\nEl BOC'N ROLL EL BOC'N ROLL és un producte per embolicar entrepans, sandvitxos, peces de fruita, galetes.... Perfecte per portar a l'escola, a la feina, d'excursió o viatge, i redueix d'aquesta manera la utilització d'un sol ús. Els alumnes del nostre centre cada dijous els veniem per 3'50€.\nLa Lidia de 3r va fer el disseny del boc'n roll de l'IES Rocagrossa\nParticipació a la Confint 2011/2012\nEl dijous 17 de novembre.Un grup d'alumnes de primer de batxillerat que formen part de la comissió de l'escola verda van participar a una trobada d'escoles verdes que va tenir lloc a Barcelona. Prèviament, aquests alumnes havien participat a una trobada d'Escoles Verdes a Olot.\nViatge a Roma dels alumnes de Grec i Llatí\nDefinitivament, la màgia si existeix Mai no hagués imaginat el que aquell viatge acabaria significant per a mi. Portava setmanes capficada en els preparatius per fer-lo, preparant la roba, parlant amb les amigues sobre què portaria cadascuna, fent mil llistes de les coses imprescindibles que no es podien oblidar per res del món... feia una llista, treia un altre paper i tornava a fer-ne una altra, i si m’oblidava d’alguna cosa? Tot havia de ser perfecte, a més eren pocs dies, i s’havien d’aprofitar al màxim. El dilluns de la setmana de marxar estàvem tots dels nervis, no fèiem més que contar els dies i al cap i a la fi, havia arribat aquella setmana. Gairebé no tenia veu, amb febre i uns mocs que no em deixaven respirar gens ni mica. No m’ho podia creure, tant de temps planejant el viatge dels meus somnis i ara jo em posava malalta. No havia tingut prou temps en tot l’hivern que ho havia de fer ara.\nPer sort els meus amics em van cuidar molt durant el dia i en arribar a casa ma mare ja havia comprar tot tipus de medicaments per recuperarme en temps rècord. Dissabte va ser totalment diferent. En aixecar-me vaig notar com l’alegria s'endinsava dins meu. El mal de cap havia marxat i feia molt bon aspecte. Els medicaments havien funcionat!La maleta estava preparada a la porta de casa, amb la motxilla petita i l’abric. Suposo que allò també va influir en la millora del meu estat d’ànim. Ja era el moment. Vaig sortir de casa amb els pares direcció estació d’autobusos. Allà ens vam trobar amb els professors i la resta de companys amb els seus respectius pares. Tots sabíem que no era un viatge per diversió, que era important per als nostres estudis, però evidentment no paràvem d’imaginar totes les coses que faríem. En acomiadar-me dels pares i pujar al bus ho vaig saber.\nAquells quatre dies serien meravellosos. El viatge fins a l’aeroport va ser silenciós, cadascú de nosaltres anava amb la seva música o mirant els carrers, conscients que el paisatge que veuríem en unes hores, seria ben diferent. Per fi hi érem allà, davant l’avió que ens dirigia al nostre destí: ROMA.Trepitjar la ciutat eterna va ser màgic, ja estava. “Som a Roma” va ser la frase més repetida per tots nosaltres. És preciosa, no hi ha més. Simplement, preciosa. Cada passeig que fèiem pels carrers de Roma era un món i els edificis antics, autèntiques meravelles. Per a estudiants de Llatí i Grec com nosaltres, fer un viatge d’aquests és un autèntic plaer. Però encara no era conscients de les sensacions que arribaria a tenir. Mentre caminàvem per un carrer estret vam començar a escoltar aigua caient. Una altra font deu ser, com tantes hi ha a Roma, vaig pensar. Però allò que vam veure en girar la cantonada no era una altra font. Saps aquelles poques vegades a la vida que quedes parat davant alguna cosa, que no saps com descriure la sensació que et projecta, de tan meravellós que arriba a ser fins i tot t’has de fregar els ulls per veure que és real, que no és un somni? Així vaig quedar jo, davant la Fontana di Trevi. De veritat encara avui dia no sóc capaç d’explicar el que vaig sentir en veure-la.\nÉs més que preciosa, més que espectacular, més que màgica. La següent parada va ser el Colosseu. Altre cop sense paraules. És impossible descriure amb paraules allò. Com pot estar tan ben conservat des de fa tants i tants anys? Aquella pregunta no va parar de rondar pel meu cap en tot el viatge. Tot era així, tot feia anys que era allà i era tan maco de veure... una altra cosa que em va impactar molt van ser els museus que vam visitar. Definitivament l’art clàssic m’entusiasma. El que més em va agradar dels museus va ser la capella Sixtina. Sublim. Passejar per Roma a les nits va ser màgic. Però no només per la bellesa de la ciutat, també per la companyia. Van ser pocs dies, que a més, van passar volant, però aquells dies... Ja érem amics entre tots, perquè ens coneixem de classe, i amb molts d’ells, molt bon amics, però aquell viatge ens va unir molt més. Vam viure junts un munt d’emocions que ens van fer conèixer cada persona més. L’últim dia, evidentment, va ser el més trist. Ens vam comprar tots una samarreta de Roma, i als professor també els en vam regalar una.\nMentre passàvem per la vora del riu Tíber els vam donar els regals, acompanyants d’unes paraules d’un company que van acabar provocant les llàgrimes de moltes de les noies que érem allà. Últim dia a Roma, a la vora del Tíber, plorant i rient, tot alhora. M’emporto un munt de fotografies, però hi ha coses que no van quedar retratades. Tots aquells moments, aquells records, aquelles sensacions que no puc descriure amb paraules, aquelles anècdotes plenes de somriures, aquelles llàgrimes d’última hora que barrejaven alegria i tristesa… però sobretot, aquella relació que es va crear entre tots nosaltres. Fins i tot ara ens diem “La família” en pla de broma. Quina cosa oi? Potser d’aquí uns anys som a llocs diferents, potser passarem anys sense parlar per les raons que siguin, però sempre que recordem el nostre primer viatge a Roma, recordarem tot allò viscut junts. Jo els recordaré a tots ells, perquè sense ells el meu viatge no hauria estat igual, no hauria estat tan màgic.\nDurant el curs 2011-2012 es va fer l'activitat de parelles lingüístiques. 32 parelles lingüístiques, a l'hora del pati es reunien tots junts, i mantenien converses en català sobre temes quotidians, per tal d'aconseguir una més bona fluidesa en la llengua catalana. Aquest any, s'hat fet la 6a edició d'aquesta activitat en el centre. Tots van millorar la fluïdesa en la llengua catalana, i al final de l'activitat els van regalar una camiseta. L'activitat va estar coordinada per l'Assumpta Taberner.\nProjecte rossinyol Entrevistes a exalumnes Aquest any hem tornat a formar part del Projecte Rossinyol. Una desena d'alumnes del nostre centre hi han participat. Els mentors/es (estudiants universitaris que porten a terme aquest projecte) acompanyen periòdicament un nen/a per tal que conegui diferents espais de la ciutat, llocs d’oci i de diversió, àmbits de producció cultural, etc. Els ha d'integrar més en la ciutat on es troben. Tot plegat es fa amb la pretensió d’accelerar el seu procés d’integració. Fins avui arreu de les comarques gironines s’han anat incrementant el nombre d’universitaris que participen en el projecte, així com el nombre d’infants en mentoria, que ja sobrepassen el centenar. El programa té un gran suport institucional, que prové tant de la Universitat com de les instàncies polítiques de la ciutat i del país. La Denisa Drumas de 3rC ho va fer amb la seva mentora Elisabeth Vizcaíno i diu que ha estat una experiència inoblidable.\nAlumnes del Rocagrossa finalistes de THE FONIX 2012 a la fase local El concurs està organitzat per International House Barcelona i per la Fundació Catalana de l'Esplai. El concurs compta amb el suport de la Secretaria General de Polítiques Educatives del Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya com a activitat organitzada en el marc d’iniciatives socials d’accions d’entorn i d’activitats vers l’excellència i en el del Pla d’impuls de la llengua anglesa als centres educatius catalans. El concurs és una iniciativa que pretén complementar els plans de millora de la llengua anglesa als centres educatius de Catalunya i s’organitza amb la finalitat d’estimular i motivar l’aprenentatge d’aquest idioma, atesa la seva importància a la societat actual.\nOlimpíades de Química 2012 al Rocagrossa\nDissabte dia 3 de març l’alumna MARTINA WANG de 3r C va participar en la fase provincial del concurs d’anglès interescolar “The Fonix”.\nEl dimarts 28 de febrer es van celebrar la XXVa Edició a Catalunya de les Olimpíades de Química. La prova va tenir lloc a la Sala d’Actes del Edifici II de l’escola Politècnica Superior d’Enginyeria al Campus Montilivi de Girona.Els alumnes amb millor nota van ser:Salma El Khalifi: 54,4 Yasmina Lakhilifi:11,2Nico Toscano: 28,4 L’Irene Giribet i Loli Pla, els hi van acompanyar. Val a dir que l’examen va ser molt difícil,que requeria una lectura molt acurada. La millor qualificació dels nostres alumnes va ser de Salma El Khalifi. En 13ª posició a Girona dels 70 participants convocats.\nEnganyifes 1. Què es menja primer un lleó mort de gana,un pollastre o un antílop?\n7. Si tens deu bales a la butxaca i en perds quatre, què tens a la butxaca?\n2. En un arbre hi ha set perdius. Arriba un caçador i d’un tret d’escopeta en mata dues. Quantes perdius queden a l’arbre?\n8. Què fan sis gats dalt d’una teulada al més de març? 9. Qui cau i no es fa mal?\n3. Què enganxa més que un ganxo?\n4. Si en una cursa avances el corredor que va segon, en quina posició et quedes? I si avances l’últim?\n10. Per què no pots recuperar un bitllet de quinze euros si una ventada se te l'endú? 11. Un tren elèctric va cap al nord i el vent bufa cap el sud. Cap a on va el fum?\n5. Quantes gotes d’aigua caben en un got ple?\n6. Per què les cigonyes dormen amb una pota arronsada?\nSolucions 1.Res, perquè ja esta mort. 2.Cap, perquè les altres perdius han marxat volant. 3.Dos ganxos 4.El segon. No es pot avançar l’últim, perquè darrera seu no corre ningú. 5.Cap, perquè ja és ple. 6.Perquè si arronsessin les dues potes, caurien. 7.Un forat. 8.El mateix que a l’abril, mitja dotzena. 9.La nit. 10.Perquè els bitlles de quinze euros no existeixen. 11.No va enlloc. El tren elèctric no treu fum. atzavara\nThe Last Laught This is probably the world’s easiest quiz. There are 10 questions and you need to get five right in order to pass. Are you ready? Here it goes: 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. 10.\nHow long did the Hundred Years War last? Which country makes Panama hats? From which animal do we get catgut? In which month do Russians celebrate the October Revolution? What is a camel hair brush made of? The Canary Islands in the Atlantic Ocean are named after what animal? What was King George VI’s first name? What colour is a purple finch? Where do Chinese gooseberries come from? What is the colour of the black box in a commercial airplane?\n116 years Ecuador Sheep and horses November Squirrel fur Dogs Albert Crimson New Zeland Orange\nGlossary 1. 2. 3. 4. 5. 6.\nCatgut: Corda o fil Camel hair brush: Raspall de pèl de camell Purple finch: Pinzón porpra Chinese gooseberry: Groselles Squirrel fur: Pell d’esquirol Crimson: Carmesí\nFinal d'etapa 2n de Batxillerat\nRevista de l'institut Rocagrossa corresponent al curs 2011/12.


Reagrupament: Per què he triat Reagrupament?\nPer què he triat Reagrupament?\nPresident de Suma Independència\nPer intentar explicar el meu posicionament polític faré un seguit de preguntes sobre mi que podeu contestar de forma seqüencial.\nConsidereu que sóc un ximple sense criteri polític? Si contesteu que sí, podeu abandonar la lectura.\nCreieu que sóc independentista? Si penseu que no, podeu abandonar la lectura.\nCreieu que tinc algun interès en ocupar un escó de diputat? Si la vostra resposta és sí, podeu abandonar la lectura.\nCreieu que tinc políticament algun altre interès prioritari que la independència de Catalunya? Si la resposta és sí, podeu abandonar la lectura.\nConsidereu que conec d’una manera raonablement bona la política catalana? Si considereu que no, podeu abandonar la lectura.\nFins aquí preguntes personals. Ara d’un altre caire\nConeixeu alguna formació que tingui com a prioritat la independència de Catalunya i la regeneració política, que pretengui presentar-se a les eleccions i que no tingui als primers llocs alguna persona que ha fet de la política una professió o que necessita de la política per tirar endavant? Aquesta pregunta té una resposta fàcil.\nSi heu arribat al final tindreu perfectament clara una raó de la meva elecció. N'hi ha més però pertanyen a l’àmbit privat.\nSi heu donat una resposta múltiple, aleshores pensem diferent.\nSi heu arribat a la mateixa conclusió que jo i heu triat una altra opció, teniu una forma diferent de solucionar els problemes.\nPrecipitació cap. Prendre aquesta decisió quan les eleccions podien ser convocades aquell mateix dia no crec que es pugui considerar una precipitació.\nPer altra banda a partir del 20 de juliol qualsevol opció d’unitat estava morta. No calia esperar gaire encara que ho vam intentar. A final d’agost les meves esperances eren nul•les. Així cali triar la millor opció i vist el programa, l’ètica i la organització, no hi teníem dubte.\nTambé cal que digui que sota el meu punt de vista, l’assemblea del 10 de juliol marca algunes diferències.\nQuan podien convocar-se les eleccions en pocs dies és precipitar-se? No, les eleccions estaven al caure i per a mi qualsevol opció d'unitat estava pràcticament descartada. Calia doncs prendre la millor de les decisions (al nostre parer, esclar). El programa de Reagrupament, la seva ètica i la seva oprganització no deixaven dubtes. Per altra banda si que l'assemblea de Reagrupament del 10 de juliol marca alguns canvis.\nPer a mi, abans del 15 de juliol havia opcions d'unitat, despreés... tot mort.\nperquè ara sí i abans no?\nno ho entenc... què ha canviat? reagrupament ja es definia així abans de l'estiu, per què abans no i ara sí? personalment crec que t'has precipitat, n'ignoro els motius\nReagrupament fa campanya més per la regeneració politica i l'espoli\npel que dius no has anat a cap acte de proximitat de RCat. Es parla més de l'espoli fiscal i de la regeneració politica que del full de ruta per la independència.\nEn tot cas gràcies pel comentari, ens farà millorar l'estratègia\nDe fet properament farem mes actes de format més gran\nSerà una eminència pels convençuts, però pels que no ho estan..... i és als no convençuts als que cal convèncer. Jo no pertanyo ni a SI ni a R.CAT, però penso que votaré R.CAT. La raó és simple, bàsticament perquè SI em fa pudor de sucarrim. En Laporta és nul en política, és només una testa, i sembla un simple ninot de ventríloc d'en López-Tena. (Al Barça era ninot de ventríloc d'en Cruyff).\nSolidaritat Catalana, però, està fent millor campanya que Reagrupament. Ja sé que R.CAT prefereix fer política de proximitat, però en unes eleccions com aquestes, no estaria de més fer alguna gran campanya. Mentres R.CAT diu independència, independència, independència, SI diu: espoli fiscal, espoli fiscal, espoli fiscal. Heu vist l'última campanya feta a la Boqueria? M'agradaria que R.CAT fés coses de l'estil....\nJoan Llorens i Naspleda\nSenyor Canela te molta raó.\nLa veritat es que aquest senyor és una autèntica eminència i qui no ho vulgui veure que no ho vegui, el vaig sentir parlar a Olot i em va encantar. Visca Reagrupament. I visca Catalunya lliure.\nA ment cultivada\nGràcies per això de ment cultivada. Sempre he procurat mantenir la mateixa línia. La meva aposta per la SUMA no ha canviat gaire, passa que algunes persones no tenen cap interès en sumar, temps hi haurà per avaluar el seu comportament, ara no és bo.\nSempre vaig dir que no existia suma sense Reagrupament. Cal sempre trobar el que ens uneix i deixar de banda el que ens separa i cal dir que ara no trobo res que ens separi.\nEn Canela no té un escrit que no sorprengui.Hi han coses que m'han sorprès per bé i per mal però ara estem en el camí, ara si et crec amb la SUMA que proposaves.


XACRES - Fusellas\nEls xacres són centres energètics que vinculen el cos físic amb el cos energètic, i a través de la seva valoració, podem conèixer l’estat de salut d’una persona. Per això aprofundir en el seu coneixement és una eina molt valuosa per a qualsevol persona que es dedica a les teràpies holístiques.\nL’activació i harmonització dels xacres és molt efectiva ja que té un camp d’actuació molt ampli, i és absolutament respectuosa amb el propi procés de sanació individual.\nPer a realitzar aquest curs no són necessaris coneixements previs, ja que s’ofereix una formació detallada de tot el que es relaciona amb ells.\n- Historia i definició del terme xacra\n- Llistat, funció i localització dels xacres\n-Correspondències amb les glàndules endocrines, les emocions i els elements\n-Relació amb diverses eines terapèutiques (alimentació, ioga, teràpia energètica, cromoteràpia...)\n-Conseqüències del seu mal funcionament i relació amb la majoria de patologies conegudes\n-Pràctiques per harmonitzar-los (mantres, exercicis físics...)\n-Introducció a la Kundalini\n- Aprendre tot allò que fa referència als xacres\n- Conèixer i relacionar els diferents camps de l’ésser humà: físic, emocional i mental.\n- Desenvolupar protocols de treball per corregir els diferents desequilibris detectats.\n- Conèixer l’actitud idònia per acompanyar un procés de salut: empatia, neutralitat i confiança.\nInici proper curs: DESEMBRE 2019\nData d'inici: dijous 5 Desembre\nData màxima d'inscripció: 21 Novembre\nDurada: 3 dijous-matí


6,5 milions d'euros per a rehabilitar l'Estació del Nord de València\nLa inversió d’Adif inclourà treballs en façanes, cobertes i marquesines\n09/08/2017 - Tania López Blesa\nL’Estació del Nord de València, enguany, ha bufat 100 veles. Moltes han sigut les activitats programades per a celebrar el centenari d’una estació que s’ha convertit en tot un referent per a la ciutat de València, ja no només per la seua frenètica activitat, sinó també per ser un dels edificis amb major valor patrimonial.\nI és que aquest edifici, que va ser declarat Monument Històric Artístic en 1983, va ser obra de l’arquitecte Demetrio Ribes, sota la influència del modernisme i l’obra d’Otto Wagner. L’Estació del Nord aglutina diferents estils arquitectònics, però la seua bellesa segueix sorprenent els milers de turistes que, cada any, s’acosten a contemplar un dels edificis més emblemàtics de la ciutat.\nEn aquest sentit, l’entitat pública Adif segueix volent apostar per aquesta estació valenciana. D’aquesta manera, ja ha anunciat la inversió d’un total de 6,5 milions d’euros, que es destinaran a la rehabilitació de l’Estació del Nord. Concretament, se centrarà en treballs de millora en la façana, les marquesines i les cobertes tant del cos central, com dels laterals, així com la il·luminació i la climatització. Però també, a millorar l’evacuació d’aigües pluvials i canalitzacions.\nAquest pla de renovació està previst per al pròxim any, quan començaran a dur-se a terme les obres. I és que des d’Adif apunten la importància de conservar l’empremta de l’arquitecte Ribes. Per això, aquest projecte protegirà el patrimoni artístic que conté l’Estació del Nord de València, com el trencadís, els sòcols o les taquilles.


Noves mirades sobre les violències i la seguretat a Amèrica Llatina - ICIP\nAmb només el 8% de la població global, Amèrica Llatina concentra avui en dia més d’una tercera part dels homicidis comesos arreu del món. El continent agrupa 17 dels 20 països i 43 de les 50 ciutats més violentes del planeta. En una regió on no hi ha cap conflicte armat reconegut com a tal des dels acords de pau de Colòmbia, la violència és quotidiana i multidimensional. Les estadístiques sobre assassinats, desaparicions forçades, tràfic de persones, extorsions, explotacions, violència sexual, o altres brutalitats no paren de créixer, i arriben, en alguns territoris concrets, a l’horror de la guerra. S’hi sumen lògiques pròpies d’un model econòmic que aboquen milions de persones a altres formes de violència lligades a la precarietat i l’exclusió.\nLa presència de delinqüència comuna i, sobretot, la prevalença del crim organitzat o de “pandilles” que recorren a actes d’extrema violència per imposar el seu poder, estan determinant fortament l’agenda de seguretat a molts països del continent. Tanmateix, les amenaces no provenen únicament d’actors irregulars o il·legals. L’ús excessiu de la força i les violacions dels drets humans per part de forces armades o altres agents de l’Estat, o que compten implícitament o explícita amb el seu vistiplau, són realitats que no es poden obviar, especialment en aquells contextos on s’ha optat per polítiques de “mà dura” i de militarització de la seguretat pública. Tampoc no es poden obviar els elevadíssims nivells de violència en l’àmbit domèstic. Si bé les violències comeses pels actors anteriorment esmentats han adquirit més visibilitat, a Amèrica Llatina, una part molt important dels homicidis estan relacionats amb dinàmiques que transcorren en l’entorn més proper de les víctimes (parella, família, comunitat,…) i aquesta violència afecta primordialment les dones.\nTot i que la inseguretat és un repte continental amb importants factors transfronterers, cada país té les seves idiosincràsies. Les diferències són considerables inclús entre regions i ciutats dins d’un mateix país i entre barris d’una mateixa ciutat. La vida pacífica a determinats municipis contrasta brutalment amb el perill que suposa viure, treballar o transitar en d’altres. La dimensió local de les violències és clau per entendre-les, com també ho és la seva dimensió social. Les violències no afecten tots els grups poblacionals en la mateixa proporció. Les desigualtats estructurals i el racisme són un factor determinant. Els homes joves, pobres i no blancs tenen moltes més probabilitats de ser víctimes d’homicidi que els homes blancs amb més recursos. A Brasil, és flagrant. Dades de l’any 2012 mostren que el 50% de les víctimes d’homicidi tenien entre 15 i 29 anys i que el 77% d’aquest grup eren negres.\nQue la gran majoria de víctimes de la violència mortal a Amèrica Llatina siguin homes, no hauria d’eclipsar l’enorme dimensió de gènere del fenomen. És important tenir en compte, per entendre millor aquesta dimensió, la interrelació entre violència i construcció de la masculinitat. D’altra banda, i sense entrar en una cruel i innecessària jerarquització del sofriment, cal fixar-se també en totes les víctimes i en totes les cares de la violència, més enllà dels assassinats. Com ens explicava recentment Rosa Emilia Salamanca de CIASE, Colòmbia, a Amèrica Llatina, com arreu del món, la inseguretat i la violència tenen un efecte diferenciat i desproporcionat en les dones i aquest efecte té una relació directa amb l’acumulació històrica de discriminacions i negacions de drets. Aquesta realitat és traslladable a altres col·lectius vulnerats: quanta més estigmatització i discriminació, menors nivells de seguretat i protecció.\nDavant les històries de vida de centenars de milers de persones que han viscut la violència en carn pròpia i els milions de persones que tenen motius molt sòlids per viure amb el temor de ser-ne víctimes i/o han decidit emprendre la ruta migratòria per salvar la vida o dignificar-ne les condicions, és evident que les macro polítiques de seguretat de les dues últimes dues dècades a Amèrica Llatina estan fracassant. Ho desenvolupa amb més detalls l’analista Sergio Maydeu-Olivares en un Policy Paper recentment publicat per l’ICIP.\nEncara que alguns municipis han apostat, en l’àmbit local, per iniciatives més integrals de prevenció de les violències, inspirades en els conceptes de “seguretat humana” o “seguretat ciutadana”, a nivell nacional les apostes són majoritàriament de “seguretat de l’Estat”, és a dir, de defensa militaritzada dels poders i de l’estabilitat, de control de la població, de repressió contra els actors establerts com a enemics del “bé comú”. Però quin és aquest bé comú? Qui el defineix, n’identifica les amenaces i dissenya les estratègies per defensar-lo? Històricament, unes poques – i masculinitzades – elits han pogut incidir en els debats sobre aquestes qüestions. El restringit paradigma de seguretat sobre el qual es prenen, hermèticament, les decisions sembla no coincidir amb la visió de tots els actors socials ni satisfer les necessitats reals i plurals d’una bona part de la població. De fet, n’ha incrementat considerablement el nivell d’inseguretat.\nNombroses són les veus tant en l’àmbit acadèmic com de la societat civil que reclamen que aquestes polítiques incorporin un enfocament de drets humans, que tinguin una estratègia més preventiva que punitiva i que es desmilitaritzin els carrers. El moviment #SeguridadSinGuerra a Mèxic és un exemple de mobilització en protesta per la proposta d’institucionalitzar la militarització de la seguretat al país.\nDes de l’epistemologia feminista també es proposa resignificar el concepte de seguretat, no només per fer valer els drets de les dones i la seva participació en les preses de decisió en aquest àmbit, sinó per qüestionar profundament les relacions de poder que hi ha darrera les diferents expressions de la violència i les polítiques que suposadament hi haurien de fer front.\nEn el context llatinoamericà, on la conflictologia s’allunya dels esquemes clàssics de les guerres i les amenaces responen a noves tipologies, els plantejaments que s’avancen des de corrents feministes sonen oportuns i necessaris. Posant la mirada sobre factors, dinàmiques i col·lectius habitualment invisibilitzats, reconeixen la diversitat de les afectacions i intenten donar resposta a unes necessitats que són plurals i contextualitzades. Busquen, a més a més, superar les tradicionals lògiques binàries i dicotòmiques i aposten per la interlocució més que la confrontació. Aquesta mirada feminista, rica en matisos i qüestionaments i molt propera al pacifisme, fa possible imaginar estratègies innovadores de prevenció de les violències que col·loquen realment al centre la vida i dignitat de les persones. Explorem-la.\nSabina Puig, coordinadora de l’àrea de treball de l’ICIP “Violències fora de contextos bèl·lics”\n(Article publicat a Catalunya Plural. Maig 2019)


Com dissenyar activitats motivadores per a l'aprenentatge en línia de la comptabilitat\nPer a l’èxit d’una formació, és important que l’alumnat estigui motivat i que senti que les activitats que realitza li serviran en la seva professió. Com aconseguir-ho a l’ensenyança de la comptabilitat en línia? Dues professores de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) van respondre a aquesta pregunta el passat 8 de juny mitjançant diverses reflexions i dos exemples reals.\nEs tracta de Dolors Plana-Erta i de M. Jesús Martínez-Argüelles, ambdues doctores en Administració i Direcció d’Empreses, professores de los Estudis d’Economia i Empresa de la UOC i investigadores del grup Management & eLearning (MeL).\nLes expertes van protagonitzar el webinar Ensenyar comptabilitat online: El repte d’apropar-nos a la realitat, que forma part del cicle Docència no presencial d’Emergència.\nReflexions des de l’experiència pròpia\nLes dues professores, que es van confessar apassionades de la millora de l’aprenentatge en línia, van compartir algunes reflexions a partir de la seva experiència en el disseny de les assignatures de comptabilitat de la UOC.\n“Ens vam plantejar el disseny d’un aprenentatge no només amb coneixements teòrics i memorístics, sinó significatiu, emmarcat en la realitat de l’entorn i la carrera professional”, va avançar Plana-Erta.\nEn l’ensenyament en línia, va continuar, les activitats que es proposen als alumnes són molt importants per a consolidar el seu coneixement i han de ser dissenyades amb cura pels docents.\nPer adaptar aquestes activitats a la realitat, ha subratllat, cal creativitat: “La manera que tenim d’ensenyar és molt lineal, quan professionalment les coses s’imbriquen les unes amb les altres“.\nA més, va remarcar, l’estudiant ha de saber, en tot moment, quin és l’objectiu final de l’assignatura i, en aquest marc, els objectius concrets de cada activitat per a aconseguir-ho.\nA manera de síntesi, Martínez-Argüelles va destacar els següents aspectes:\nEl docent ha de dissenyar un bon pla d’aprenentatge i, al seu torn, acompanyar l’estudiant en el desenvolupament del seu propi pla d’aprenentatge.\nPer a això, el docent ha de tenir clares les competències a treballar en el context de l’assignatura i els resultats d’aprenentatge esperats.\nTot, imbricat al màxim amb la realitat.\nEn el disseny de l’assignatura, ha de tenir en compte la càrrega lectiva amb la idea de no sobrecarregar als estudiants que, per a realitzar l’activitat, han d’invertir temps a documentar-se.\nPrecisament, la professora Martínez-Argüelles va destacar també la necessitat d’identificar en quins recursos d’aprenentatge es recolzaran els alumnes per a resoldre les activitats: consultar capítols d’un llibre, visionar vídeos o classes magistrals, consultar activitats resoltes per estudiants de cursos anteriors, etc.\nEn aquest sentit, va posar èmfasi en la necessitat de guiar els estudiants en l’ús d’aquests recursos d’aprenentatge en relació amb l’activitat a resoldre.\nL’experta va insistir en la importància d’acompanyar bé als alumnes, per motivar-los i orientar-los sobre aquells aspectes que necessiten reforçar. “Hem de guiar l’estudiant sense aclaparar, trobar un equilibri”, va dir, insistint en la importància d’oferir feedback, tant individual com de grup.\nTambé s’ha de dissenyar, va recordar, quina serà la dinàmica de l’aula: debats, treball en grup, treball individual …\nAixí mateix, el sistema d’avaluació condiciona el comportament i l’aprenentatge dels estudiants, subratllant que és fonamental potenciar l’avaluació contínua en l’àmbit online, de manera que l’aprenentatge sigui sòlid i es limitin les possibilitats d’abandonament.\nPel que fa a les proves finals presencials, sistema que la UOC utilitza sovint, la professora va posar èmfasi en la necessitat de plantejar preguntes molt clares, sense ambigüitats. Una forma de revisar les preguntes, va recomanar, és que prèviament els mateixos docents intentin respondre-les.\n“Com a docents, no hem d’oblidar que hem de ser humils i que també estem en un procés d’aprenentatge continu”, va afirmar Martínez-Argüelles a la fi de la seva exposició.\nDos exemples pràctics de comptabilitat en línia\nPer il·lustrar alguns d’aquests aspectes, Plana-Erta va posar sobre la taula dos exemples de disseny de pla d’aprenentatge en dues assignatures relacionades amb la comptabilitat.\nÉs el cas d‘Anàlisi dels estats financers, una matèria obligatòria del quart curs del grau d’Administració i Direcció d’Empreses de la UOC que pretén dotar els estudiants de totes les tècniques d’anàlisi dels estats financers i capacitar-los per realitzar una diagnosi econòmica-financera de l’empresa.\nEn ser una assignatura d’un curs avançat, els alumnes ja han adquirit molts coneixements i se’ls pot plantejar un escenari realista mitjançant activitats complexes. Per això, ha detallat l’experta, van decidir utilitzar l’anomenada metodologia dels escenaris d’aprenentatge autèntic.\nEn concret, van atorgar a cada alumne el paper d’adjunt a director financer, acabat d’arribar a una empresa. L’objectiu final de l’assignatura va ser, per encàrrec del suposat director financer, realitzar un informe econòmic-financer per presentar al consell d’administració. Les cinc activitats que es van proposar als alumnes al llarg de l’assignatura es van enfocar a això. Tot, a partir dels comptes anuals d’una empresa real.\nD’altra banda, va prosseguir la professora, en l’assignatura Introducció a la Comptabilitat, del segon curs del mateix grau, es va utilitzar una metodologia que va definir com a cas transversal.\nAquesta assignatura introdueix a l’estudiant en la terminologia comptable i el capacita per elaborar el cicle comptable de l’empresa, que dura un any.\nPer proposar activitats realistes, les expertes van decidir que cada activitat representaria un any de vida de l’empresa i, per tant, un cicle comptable en el qual els estudiants haurien d’aplicar tècniques cada vegada més complexes. Tot això, va recordar Plana-Erta, va suposar un disseny de l’assignatura molt detallat per part de les docents.\nAmbdós casos es poden consultar de forma més detallada en el webinar, així com la bibliografia relacionada.\ncom ensenyar comptabilitat online\ncomptabilitat en línia\nEls Estats Financers: “El que no diuen les xifres econòmiques” 25 maig, 2016\nThe Big Short (La Gran Apuesta) 31 agost, 2016\nQuè és i què no és la Gestió del Canvi 22 gener, 2021


ELS 10 MILLORS PROGRAMES DE STORYBOARDING DEL 2022 [GRATIS I DE PAGAMENT] - CREACIÓ D'EMOJIS\nDiversos sectors creatius diferents depenen del storyboarding per al seu procés creatiu, inclosos cineastes i animadors i dissenyadors d'UX, dissenyadors de jocs i directors creatius. Tanmateix, el procés de dibuixar a mà cada fotograma o foto pot trigar molt de temps si ho heu de fer a mà. El nostre objectiu és fer que els storyboards siguin més fàcils i eficients oferint-vos aquesta llista d'eines gratuïtes i de pagament, programari de storyboard i aplicacions.\nPodeu afegir text, so i guió als vostres esbossos originals amb aquestes eines (o fer ús dels actius d'una biblioteca si no teniu temps per dibuixar els vostres propis). Alternativament, podeu compartir el vostre progrés del guió guionista dins del projecte, ja sigui mitjançant un enllaç o un PDF, o obtenir comentaris immediats. Finalment, podeu continuar treballant des de qualsevol lloc amb aplicacions que funcionen en diversos dispositius: ordinador, mòbil i tauleta.\nIndependentment del tipus d'eina que preferiu, des d'una senzilla eina d'esbós en 2D com Make Storyboard fins a una eina de dibuix en 3D com Storyboard Pro, trobareu les millors opcions en aquesta pàgina.\nMillor programari de creació d'animació per a principiants\nMillor programari d'animació en línia\n1. Storyboarder de Wonder Unit\nPlataformes: Windows, Mac i Linux.\nSi teniu un pressupost més reduït, Storyboarder és una opció excel·lent. És gratuït i de codi obert. A la interfície neta del programa, teniu totes les eines que necessiteu, de manera que dibuixar formes i personatges és molt fàcil. A més d'escriure el diàleg, també podeu introduir informació sobre el temps i el tipus de tir.\nLes aplicacions Storyboarder i Photoshop s'integren perfectament, el que significa que podeu refinar el vostre tauler a Photoshop i actualitzar-lo a Storyboarder. A més, podeu exportar vídeos a Premiere, Final Cut, Avid, PDF o GIF animat des d'aquest programari.\nPreu: 60 $/mes o 999 $ de tarifa única\nPlataformes: Mac, Windows\nToon Boom Storyboard Pro és tot el contrari del gratuït. Destacat entre els programes de storyboard, també és un dels més cars. Tanmateix, a la majoria d'estudis, l'embarcament i l'animació es fan amb Toon Boom, de manera que potser voldreu aprendre sobre això si voleu entrar en la indústria. Com a resultat, la quota mensual és molt inferior al cost inicial, cosa que permet a la majoria de la gent aprofitar el servei.\nPots utilitzar Toon Boom durant un mes i provar les aigües abans de comprometre't amb una gran taxa de llicència. Com pots beneficiar-te d'aquest programa? El dibuix i l'animació van de la mà en aquest procés. Dibuixar els vostres taulers i veure com s'animarien és una manera fantàstica de provar el vostre guió mentre us assegureu que esteu a punt amb les vostres escenes.\nEl programa està dissenyat principalment per a animadors. Es pot utilitzar per a agències publicitàries i per fer petites esquemes. No obstant això, l'eina Story Flow facilita el canvi entre el tauler i el guió per als escriptors. A més de crear moviments de càmera dinàmics, també podeu utilitzar alguns efectes 3D que funcionen bé per als animadors 3D. Creeu panells en capes a Photoshop de manera ràpida i senzilla important scripts de Final Draft. Hi ha un munt de suport disponible per a tots els programes comuns de la indústria de l'art.\nPreu: 10 $/mes (prova gratuïta disponible per 14 dies)\nPlataformes: Windows, Linux i Mac\nContar contes és molt fàcil amb la trama. No hi ha límits en el nombre de taulers, projectes i usuaris que podeu tenir. Amb algunes funcions agradables dirigides als animadors, és una aplicació de guió guionista basada en web per a principiants.\nHi ha disponible un panell de dibuix en qualsevol sistema operatiu en què executeu aquest programa. Dibuixar els vostres marcs d'aquesta manera també us permet afegir diàlegs i indicacions escèniques directament al vostre projecte. A més, és fàcil moure's per diferents escenes de l'aplicació perquè és visual. Podeu fer clic i arrossegar peces per canviar l'escena. No podria ser més fàcil.\nA més de les característiques de col·laboració, considerem que és excepcional i per sobre de la norma per als productes d'aquest rang de preus. Sempre que tinguis un programa d'escriptori per treballar els teus dibuixos, tindreu més control. Quan importeu els dibuixos a Plot, podeu organitzar-los en conseqüència. Per tant, encara teniu funcions de col·laboració amb la gestió en línia de dibuixos molt detallats.\nPreu: tarifa única de 498,95 $ o 12,99 $/mes (edició principal); Comissió única de 799 $ o 24,99 $/mes (edició professional)\nPlataformes: Windows, Mac i Android.\nFins i tot sense animació, dibuix o habilitats informàtiques molt tècniques, el vostre equip es pot beneficiar de FrameForge, amb HBO, Netflix i BBC com a usuaris.\nHi ha dues versions del producte de FrameForge: Core i Professional. Professional ofereix capacitats de planificació (fins a la polzada) per a carretons i grues. Els scripts de qualsevol programa es poden importar al programari. A més de les fletxes de moviment, les notes d'enquadrament, l'angle de visió, la distància focal i molt més, els guió gràfic garanteixen que el vostre equip de vídeo entengui tots els aspectes de la producció, des de la preparació fins a la postproducció.\nEls usuaris mòbils poden utilitzar-lo en qualsevol dispositiu mòbil i les presentacions de PowerPoint es poden descarregar com a producte final. Els membres de l'equip que volen produir vídeos més elaborats i llargs amb finalitats d'entreteniment poden trobar útil FrameForge.\nPreu: 29 $/mes (Inde); 49 $/mes (professional); També hi ha disponible una prova gratuïta de 99 dòlars al mes (Studio).\nPlataforma: Windows, Linux i Mac.\nLes visualitzacions es poden personalitzar a tots els nivells a Studiobinder. Els filtres es poden utilitzar per ordenar columnes, ordenar escenes, afegir imatges, ajustar les relacions d'aspecte, imatges de codi de colors i afegir notes a les ubicacions. A més, les funcions de gestió de projectes, com ara l'assignació de tasques i els comentaris, ajuden a Studiobinder a facilitar la col·laboració.\nA més, la plataforma inclou un mode de presentació pràctic perquè puguis mostrar al teu equip els teus projectes. La companyia compta amb clients impressionants com BuzzFeed, ESPN i CBS Interactive. Els membres de l'equip que necessiten col·laborar en diverses etapes del procés de producció de vídeo i que prefereixen eines personalitzables haurien d'aprofitar aquesta opció.\nPreu : 12 $-24 $/mes\nA la indústria del programari, els productes SaaS en línia s'han convertit ràpidament en la norma. Tot i que els programes d'escriptori no desapareixen, cada cop veiem més opcions basades en web, com ara taulers, que ofereixen solucions úniques.\nEl programari Boards és una plataforma nativa de storyboard que ofereix un munt de plantilles gratuïtes i eines de col·laboració. A més, els clients poden iniciar sessió als seus projectes i afegir comentaris directament des dels seus ordinadors.\nPer als equips que treballen junts en un projecte, també podeu configurar diversos comptes d'usuari. Els storyboards a Boords es poden presentar en forma animada abans de ser animats, gràcies a mides de fotogrames flexibles i tones de plantilles gratuïtes.\nMalgrat el preu mensual assequible, aquest producte funciona amb tots els sistemes operatius principals. És rar trobar un programa que ofereixi tanta funcionalitat a un preu tan assequible. Boords és una solució excel·lent per al treball col·laboratiu. Podeu provar-ho una estona fins que decidiu si us convé, però no hi ha cap compromís.\n7. fer Storyboard\nPreu : Gratuït; 12 $/mes (professional); 36 $/mes (equip)\nPlataformes : Windows i Mac.\nMakeStoryboard ofereix una interfície senzilla i senzilla per carregar fotografies de càmera, dibuixar figures de pal amb la seva eina integrada i incorporar text per als detalls de l'escena si no us interessen les opcions més elegants de la llista. A més, qualsevol tauleta de dibuix es pot utilitzar amb eines de retolador, llapis i llapis.\nTambé es poden introduir detalls addicionals exclusius del vostre equip i cas d'ús als camps de text personalitzats. A continuació, utilitzant un format PDF, podeu exportar el vostre guió guionista quan estigueu preparat per presentar-vos. Finalment, les parts interessades poden revisar-lo mitjançant un enllaç privat sense requerir un compte amb un mètode alternatiu. La millor part és que té un pla de subscripció gratuït, cosa que el converteix en una opció excel·lent per a equips amb un pressupost reduït.\nPlataformes: Funciona amb tots els sistemes operatius principals\nNo ha de ser estressant crear un guió guionista, i Canva ho facilita amb una gran biblioteca de plantilles, milions de fotos d'estoc (o la possibilitat de penjar les vostres pròpies) i marcs de color. El tipus de lletra, els colors, les capçaleres i els subcapçaleres es poden personalitzar.\nSi esteu treballant en un guió o disseny amb algú altre, podeu concedir accés per col·laborar i, quan hàgiu acabat, podeu compartir el disseny per correu electrònic o com a PDF. D'altra banda, si el vostre equip necessita una eina fàcil i senzilla per gestionar projectes més senzills o començar amb el guió gráfico, aquesta pot ser la vostra millor opció.\nPreu: Gratuït (Beta pública); 7,31 $/mes (Pro); 1.411 $/any (estudi)\nPanelForge ofereix una solució d'arrossegar i deixar anar rica en funcions amb marcs flexibles i eines d'arrossegar i deixar anar. Storyboarding és gratuït per provar i ofereix un conjunt de plans de pagament per a qualsevol persona que treballi en animatics i projectes més complexos.\nAmb PanelForge es poden crear dibuixos i dissenys en 3D. A part de crear animatics, també podeu importar i exportar fitxers d'Adobe Premiere i Final Cut Pro. L'eina PanelForge és ideal per a màrquetings i guionistes experimentats familiaritzats amb les eines de visualització.\nPreu: 9,99 $/mes\nPlataformes: Mac i Windows.\nCrec que es mantindrà durant molt de temps. Fa més de 20 anys que existeix. Tanmateix, no sembla curiós com es pot utilitzar Photoshop per a molt més que l'edició de fotos? A més de l'storyboard, veiem que s'utilitza per a la pintura digital, pixel art, etc. La capacitat de dibuix digital de PS és la mateixa que la d'altres programes. Ara hi ha més pinzells disponibles per a l'entorn PS, de manera que encara hi ha més suport.\nA més, podeu descarregar plantilles de guió guionista gratuïts en format PSD per a Photoshop. Aquest programa no necessita massa explicació perquè tots els artistes ja en són conscients. Tanmateix, és més probable que els usuaris de Linux es sentin decebuts per la manca de suport.\nPer tant, aquests són alguns dels millors programes de guió guionista gratuïts i de pagament que podeu trobar el 2021. Cada programari té les seves pròpies característiques i manera d'utilitzar-se. Al final, tot depèn del vostre ús i preferències per decidir quin programari utilitzareu per assolir els vostres objectius. Si teniu prou pressupost, podeu treballar amb eines de pagament, ja que ofereixen més funcions. Si teniu un pressupost limitat o nul, podeu provar d'alliberar eines, ja que ofereixen funcions força bones.


Un estudi analitza els factors genètics de risc compartits entre el TDAH, el TDC i l’agressivitat | Institut de Recerca SJD\nUn estudi publicat a la revista Nature Communication, on ha participat el Dr. Bru Cormand · Institut de Recerca Sant Joan de Déu revela que es persones que pateixen alhora dèficit d'atenció amb hiperactivitat (TDAH) i trastorns disruptius del comportament (TDC) comparteixen aproximadament un 80% de les variants genètiques freqüents associades als comportaments agressius i antisocials.\nAquest treball és un nou avenç científic que contribuirà a ampliar el paisatge genètic de les comorbiditats del TDAH (és a dir, el conjunt de patologies que es mostren de manera concurrent amb aquest trastorn).\nTDAH: Un trastorn que no sempre es presenta sol\nEl TDAH és un trastorn del comportament que afecta un 5 % dels infants i un 2,5 % de les persones adultes, caracteritzat per la hiperactivitat, la impulsivitat i el dèficit d’atenció. Aquest trastorn es presenta sovint acompanyat d’altres alteracions psiquiàtriques, com ara els trastorns disruptius del comportament (TDC), que poden anar associades a conductes antisocials i agressives.\n“Quan aquests dos trastorns es presenten alhora, les persones afectades tenen més probabilitats de caure en conductes de risc, de consumir substàncies addictives o de patir una mort prematura.” Segons explica el Dr. Bru Cormand, investigador de l’IRSJD i l'Institut de Biomedicina de la Universitat de Barcelona (IBUB).\nL’equip investigador ha identificat un segment genòmic en el cromosoma 11, implicat en la regulació de la plasticitat neuronal, la memòria i l’aprenentatge, que augmenta el risc de patir alhora TDAH i TDC.\n“Si comparem el genoma dels pacients amb TDAH i TDC amb el dels pacients que només tenen TDAH, observem que les persones afectades pels dos trastorns tenen una càrrega genètica més alta: és a dir, són portadors de més variants genètiques de risc”, remarca el Dr. Cormand.\nAquests resultats permetran entendre molt millor l’origen dels TDC associats al TDAH. Utilitzar informació genètica per identificar aquells individus més susceptibles a patir TDC tindrà un fort impacte en la prevenció, la detecció precoç i el tractament d’aquest trastorn, i obrirà noves vies d’investigació per trobar teràpies eficients.\nJuntament amb el Dr. Bru Cormand, han participat en aquest estudi els Drs. Marta Ribasés i Josep Antoni Ramos Quiroga, del Vall d’Hebron Institut de Recerca (VHIR) i el CIBER de Salut Mental (CIBERSAM). La recerca, liderada pels Drs. Stephen V. Faraone (Universitat Estatal de Nova York), Ditte Demontis i Anders D. Børglum (Universitat d’Aarhus), s’ha desenvolupat en el marc del projecte europeu Aggressotype (del programa Horitzó 2020), adreçat a investigar les bases neurobiològiques dels comportaments agressius.


La Regidoria de Cultura promou la sarsuela 'El Carillón de Brujas'\nLa Regidoria de Cultura de l'Ajuntament d'Altea porta treballant diversos mesos en un important projecte cultural, la producció completa de la sarsuela "El Carillón de Brujas" del compositor Adolfo Wagener. Aquesta producció musical es podrà gaudir el proper 3 de març a les 20:00h a Palau Altea.\nLa Sarsuela compta amb la col·laboració de la Societat Filharmònica Alteanense i el Conservatori Professional d'Altea i amb el reconegut director d'Orquestra Cristóbal Soler. La Sarsuela d'Adolfo Wagener "El Carillón de Brujas" la componen dos actes i serà una estrena mundial. L'adaptació de l'obra ha estat realitzada per Jaume Francesc Ripoll Martins i José Salvador González Moreno.\nDiego Zaragozí, regidor de Cultura, ha manifestat que "per al nostre departament és un gran repte poder dur a terme aquest ambiciós projecte que suposa un gran esforç de totes les parts implicades en la producció de la Sarsuela". A més, Zaragozí anima "a tot el poble d'Altea i Comarca a venir a gaudir d'un espectacle que segur els farà passar una vetllada entranyable. L'entrada a l'espectacle serà gratuïta".\nEl Carillón de Brujas és una sarsuela inèdita del compositor madrileny Adolfo Luis Wagener Nogués (1901-1985). Titulada pel seu autor com a llegenda lírica en dos actes, composta entre 1929 i 1934 amb llibret de l'escriptor Rafael Fernández-Shaw i Yturralde (Premi Nacional de Teatre en 1949).\nL'acció se situa en una plaça de la ciutat de Brujas des d'on es pot albirar el Carilló de la ciutat i on prenen vida els sentiments amorosos dels joves personatges de l'obra (Margarita i Alberto per una banda, i Minna i Ludgardo per una altra ), donant peu a hilarants equívocs en tota la trama, com a contrapunt a la malenconia que embarga a Margarida en tota l'obra per la pèrdua de la seua mare, qui en altre temps feia sonar el carilló de la ciutat, donant vida als seus campanes.\nLa interpretació que escoltarem serà en versió de concert amb la participació d'un narrador.\nL'Ajuntament aposta per la gastronomia com un dels pilars promocionals d'Altea