Vila-real posa a punt els camins rurals de la partida del Madrigal | Castellón Información\nLa millora d’aquests vials rurals suma una nova inversió de 150.000 euros en la zona agrícola i residencial del Madrigal i Valverde recalca el compromís de l’equip de govern perquè “la completa renovació de les vies agrícoles del terme municipal siga una realitat al final de la legislatura”\nL’adequació dels camins Canal de la Cota 100 i Vora Riu-Madrigal és una obra cofinançada per l’Ajuntament i la Conselleria d’Agricultura i l’Ajuntament ha signat la recepció de les obres de renovació de camins rurals finançada amb càrrec al Pla 135 de la Diputació\nEl departament de Serveis Públics continua amb el Pla de millora de camins rurals gràcies al qual en breu s’executarà una nova inversió per a adequar vials de la partida Madrigal que registren un important pas de vehicles. El projecte, que es troba en procés de contractació, ascendeix a 148.387 euros (IVA inclòs) i serà cofinançat per l’Ajuntament de Vila-real i la Conselleria d’Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica. En concret, els treballs d’asfaltat i millora del ferm afectaran els camins Canal de la Cota 100 i Vora Riu-Madrigal.\nTots dos camins es troben en zona pròxima al llit del riu Millars. En el cas del camí Vora Riu-Madrigal, s’actuarà en el tram comprés entre el pas superior sobre l’autopista AP-7 i el pas superior sobre la carretera CV-10. Es tracta d’un vial que dóna accés a zones de segones residències així com a parcel·les agrícoles del terme municipal. Així mateix, el vial comunica amb una important empresa avícola, per la qual cosa també és habitual el pas de vehicles pesants. El camí del Canal de la Cota 100 discorre paral·lel al canal que porta les aigües des del marge nord del riu Millars, fins al final del terme municipal de Vila-real, i presenta un important volum de trànsit de caràcter agrícola principalment.\nEl projecte que executarà l’Ajuntament de Vila-real no sols servirà per a solucionar els problemes actuals de sots, quartejat i deterioració de la capa de rodadura de tots dos camins, sinó que també millorarà la durabilitat de l’asfaltat i sobretot garantirà la seguretat dels conductors que diàriament circulen per aquestes zones. El termini estimat d’execució de les obres serà d’un mes.\nEl regidor de Serveis Públics, Francisco Valverde, recalca el compromís de l’equip de govern perquè “la completa renovació de les vies agrícoles del terme municipal siga una realitat al final de la legislatura”. En aquest sentit, el regidor ha anunciat un acord amb l’Ajuntament de la localitat veïna d’Onda per a assumir de manera conjunta la millora del camí de la Ratlla d’Onda, un altre dels vials que presenta una important deterioració. “Sabem que els veïns de la zona i els usuaris d’aquest camí estan demandant una actuació per a solucionar els problemes de sots i deterioració de la calçada, i gràcies a l’acord amb l’Ajuntament d’Onda esperem poder solucionar-lo com més prompte millor”, apunta Valverde.\nCal recordar que aquest mes de juny l’Ajuntament ha signat la recepció de les obres de renovació de camins rurals finançada amb càrrec al Pla 135 de la Diputació de Castelló de 2020, que el consistori va decidir destinar de manera íntegra a l’adequació de les vies del terme municipal. En aquest cas, s’ha actuat en els següents camins: camí Vell Vila-real-Onda, des de l’AP-7 fins a la CV-10; camí Travessia Cuquello, des del club de tennis al camí Vell Vila-real-Onda; camí Cuquello, des del club de tennis fins al camí Molí Llop; camí Molí Llop, des del camí Bassetes fins al camí Vell Vila-real-Onda.\nCamí de la Ratlla3 camí del Canal de la Cota 1001 camí Vora Riu-Madrigal1 Francisco Valverde85 Pla de Millora de Camins Rurals3 serveis públics92 Vila-real7187


El Barça femení busca l'accés a les semifinals de la Champions, a París - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Barça femení busca l'accés a les semifinals de la Champions, a París\nagències i barcelona/parís 30.03.2016 | 00:00\nL'estadi de Charléty acollirà avui (20.30 hores) el matx de tornada de quarts de la Champions femenina, entre el Barça i el favorit, el PSG de París. En l'anada, al Miniestadi, el resultat va ser de 0-0. El conjunt del Barça té l'ambició d'arribar a les semifinals de la competició, un èxit que seria inèdit. Al davant, però, hi ha la teòrica superioritat per part del Paris Saint-Germain, un rival que el multiplica en pressupost i que la temporada passada es va situar a la final de la Champions.\nXavi Llorens, l'entrenador del FC Barcelona, ha declarat que "tenim la màxima il·lusió per deixar fora del torneig el PSG, volem donar la sorpresa". Davant dels mitjans de comunicació, Llorens va admetre que "les qualitats de les jugadores del Barça són diferents de les de les noies del PSG, que tenen gran qualitat tècnica; però treballarem amb tot el cor per guanyar. Haurem de fer un treball en defensa del 200%". En l'equip francès les grans estrelles són Shirley Cruz, una futbolista de Costa Rica, l'alemanya MIttag i la brasilera Cristiane.


Els passats 27 i 28 de setembre es va disputar l'onzena i última prova del Campionat d'Europa d’Autocròs al circuit Francès de Saint Igny de Vers.\nEn la Divisió 1 Kvashnin es va imposar per davant de Giarolo i Brozek, d'aquesta forma la Classificació Final del Campionat ha quedat encapçalada pel lituà Naujokaitis amb VW Polo T-16 (153p), el rus Kvashnin ha quedat segon amb Renault Clio T-16 (145p) i el txec Fejfar amb Skoda Fabia T-16 ha estat tercer (130p).\nLa Divisió 3-A va estar dominada per Nosalek, seguit de Marty i tercer va classificar-se Freischlad, d'aquesta forma la Classificació Final del Campionat ha quedat encapçalada pel txec Hanák amb TT VW (161p), seguit del també txec Musil amb TT Suzuki (136p) i la tercera posició l'ha ocupat finalment l'alemany Freischlad TT Buchl (130p).\nEn la Divisió 3, Stubbe va guanyar la Final, segon va ser Bartos i tercer Svabenksy. Amb aquests resultats la Classificació Final ha quedat com segueix: primer l'alemany Stubbe amb TT Fast&Speed (164p), el Txec Turek amb TT BMW (161p), i tercer el també txec Bartos amb TT Ford (133p).\nLa Divisió Junior Buggy va estar dominada pel ràpid Zeman, seguit de Pospisilik i tercer va classificar-se Kupec, d'aquesta forma la Classificació Final ha quedat encapçalada pel txec Zenan amb TT-Júnior Yamaha (173p), seguit del txec Pospisilik amb TT-Júnior Honda (156p) i la tercera posició ha estat pel també txec Sekanina TT Suzuki (141p).


coquma: Kröller-Müller Museum: es pot tenir tot\nA la vida sembla que sempre haguem de triar i renunciar. Però de vegades, poques, perquè si no, no ho valoraríem, tenim l’oportunitat de tenir-ho tot.\nUna d’aquestes poques ocasions ens la brinda l’holandès Kröller-Müller Museum. Es tracta de gaudir d’una de les col·leccions d’art més impressionants del món sense haver d’estar en una gran metròpolis, ans el contrari, sent al bell mig de la natura.\nJardin d'émail de Jean Dubuffet és una de les obres més emblemàtiques, en plena simbiosi entre art i natura.\nEl Kröller-Müller és la segona col·lecció més gran de Van Gogh després de la del Museu Van Gogh d’Amsterdam, una obra arquitectònica de gran bellesa (de Henry van de Velde) i un dels jardins d’escultures més grans d’Europa (dissenyat per Wim Quist). Tot plegat, just al centre del Parc Nacional Hoge Veluwe, una extensió de 5.500 hectàrees amb boscos, planes i dunes, on hi conviuen pacíficament cérvols, muflons, senglars, flors, famílies fent pícnics i parelles anant en bicicleta. Que no, que no és un somni!\nA sobre, no sé ben bé per què no és gaire conegut, així que no s’hi generen les cues dels grans museus europeus. Podeu deixar-hi el cotxe ben a la vora, i pujar en una de les bicicletes blanques gratuïtes que ens ofereix el parc.\nBicicletes gratuïtes per conèixer el parc.\nPotser abans de l’excursió en bicicleta contempleu les teles de Mondrian, Millet, Gauguin, Gris, Picasso, Seurat, Redon, Renoire, Braque, després perdeu-vos pel jardí d’escultures que no te l’acabes. Dubuffet, Rodin, Henry Moore... Vas passejant per camins amples, estrets, pujades, rectes, seguint el mapa i descobrint tresors del tot inesperats. Si sou amants de la fotografia parareu bojos.\nParc d'escultures del Kröller-Müller Museum.\nArt, arquitectura i natura, no per contemplar, sinó per viure!\nPublicat per coquma a 9:57\nEtiquetes de comentaris: art, escapades, viatges


Vi Golden Kaan Cabernet: totes les anyades a Uvinum\nVi Golden Kaan Cabernet\nCompra Golden Kaan Cabernet al millor preu\nFitxa tècnica · Golden Kaan Cabernet\nWestern Cape (Western Cape,Sud-àfrica)\nQuina és l'opinió sobre altres anyades o volums de/d' Golden Kaan Cabernet?\n“No concebo beure aquest Golden Kaan Cabernet 2017 a soles. Vermell viu amb matisos violeta. Fins aromes de violetes. Aquest Cabernet Sauvignon té un postgust molt molt llarg. Va donar la cara amb el menjar.”\n“Aniria molt bé amb un peix blau. M'agrada sorprendre a la meva família amb aquest vi. És clar color vermell picota, de capa alta. Olors a avellanes i ametlles. Notes torrades.”\n“Es gaudeix tant sol com en companyia. Color viu i bonic. Fins aromes de violetes. Em va recordar a fruits vermells, com gerds. Em va agradar amb la vedella a la planxa que vam menjar.”\n“El vaig gaudir sense maridar. El vaig compartir amb una persona especial. Cirera picota, de capa molt alta. Aromes a grosella. Aquest Western Cape sabia al que ha de saber, a raïm.”\n“He comprat diverses ampolles de Golden Kaan Cabernet en aquesta pàgina. Color molt bonic. Bons olors de roure. La veritat és que no li vaig trobar un gust especial, però em va semblar bo.”


Carxofes amb sal de pernil | Manel Guirado\nCarxofes amb sal de pernil\nBENEÏT VEGETAL D’HIVERN (6 pers, 35 m + 2 hores de cocció del pernil)\nM’encanten les carxofes, per la seva textura, el seu gust únic… I segurament perquè són realment un producte de temporada, la qual cosa no dóna temps a avorrir-les i les envolta d’aquesta aura d’exclusivitat, encara que no són cares. Les més cèlebres a casa nostra són les del Prat. Sí, sí. On està l’aeroport, últim vestigi d’un passat agrícola que desapareix poc a poc. Almenys s’han endut l’Eurovegas ben lluny.\n50 g de pernil salat tallat a llesques fines\nPer a la sal de pernil, retira’n el greix dels voltants i reserva’l. Posa les llesques de pernil en una safata i posa-les al forn a uns 80ºC durant 2 hores. Ves obrint la porta del forn per ajudar que el vapor se’n vagi. Treu-les del forn, asseca’n el greix que suen amb paper de cuina. Quan es refredin, quedaran cruixents. Tritura-les amb la batedora o termomix fins aconseguir una pols fina i reserva-ho en un tupper ben tapat per evitar que s’humitegin.\nPosa el greix de pernil (procura que sigui blanc i evita el groc, que és ranci) en una cassoleta amb un raig d’oli. Posa-ho al foc ben suau i deixa que el greix es vagi desfent fins que quedi com una cotna seca. Reserva-ho.\nNeteja les carxofes i pela-les. Comença traient les fulles més verdes i la part més dura de la cua. Amb el Ganivet, talla la resta de fulles verdes fins obtenir fulla i carn blanca. Pela també l’exterior de la cua fins que sigui tendra. Durant aquest procés ves mullant la carn de carxofa amb suc de llimona per a evitar que s’oxidi i, en acabat, deixa-les en aigua freda amb els troncs de julivert. Talla les carxofes a quarts i retira’n els pèls interiors.\nCou les carxofes al vapor o en aigua bullint amb sal fins que siguin al dente. Escorre-les bé, pinta-les amb el greix i arrebossa-les amb la sal de pernil.\nLes carxofes són molt difícils de maridar… Així que tria el vi que més t’agradi, et menges primer les carxofes i una estona més tard comences amb el vi. Per a més concreció, pot funcionar un Gewurztraminer o un Riesling.\nAixò ja és una altra cosa. Escull una cervesa ben amarga i torrada: entre la carxofa i el pernil, hi anirà de conya.


ACET_ACTIVITATS ABRIL 2017 | ACET\nACET_ACTIVITATS ABRIL 2017\nLa primavera arriba a l’ACET carregada de novetats, cursos i tallers a les escoles. N’hi ha per a tothom.\nEL GALLINER IMPARTIRÀ UN CICLE FORMATIU DE TEATRE\nEl passat 27 de març, coincidint amb el Dia Internacional del Teatre, va tenir lloc a El Galliner, la presentació pública dels nous estudis del Cicle Formatiu de Grau Superior en Tècniques d’Actuació Teatral que a partir d’ara oferirà l’Escola.\nDel 5 al 7 d’abril, els interessats podran informar-se sobre tots els detalls del cicle formatiu a l’estand que El Galliner tindrà a l’ExpoJove, el saló de formació, ocupació i emprenedoria del Palau de Fires de Girona.\nL’escola també oferirà xerrades informatives. Consulta al web.\nCURS D’INTERPRETACIÓ A EL PLATÓ DE CINEMA\nInicia’t en la professió d’actor/actriu. Aprèn a combinar el cos, la veu i les emocions com eines d’expressió. Realitza les teves primeres improvisacions buscant naturalitat i veritat en allò que sents i dius. Acostumat a posar-te davant la càmera i realitza el teu primer càsting. Nosaltres t’assessorem com l’has de fer. Arrisca’t i proba tots els registres possibles en les improvisacions i els texts que treballis amb el teu professor.\nGaudeix del teu primer rodatge com a protagonista en la pràctica de final del curs.\n– Del 22 d’Abril al 8 de Juliol. Dissabtes de 10 a 14h.\n– Del 18 d’Abril al 16 de Juny. Dimarts i dijous de 18:30 a 21h.\nTALLER DE MÀGIA PER A NENS A LAZZIGAGS\nAl taller de màgia per a nens es treballaran les tècniques de joc amb cordes, cartes i boles d’esponja; la creació i decoració de jocs i material màgic i l’espectacle teatral.\nActivitat dirigida a nens i nenes de 8 a 12 anys.\nTaller dirigit a nens\nPreu: 35€. Preu especial pels alumnes de Lazzigags i de les escoles que pertanyen a l’ACET: 29€\nDia del taller: 8 d’abril de 2017, de 10:30 h a 13:30 h.\nLANDSCAPE, EL DARRER ESPECTACLE DE LA COMPANYIA INFANTIL DE L’AULA DE TEATRE DE LLEIDA AL PROGRAMA “Obre els ulls” DE LA XARXA.\nLandscape, el darrer espectacle de La Petiestable 12 (Aula de Teatre de Lleida) gira al voltant del candent tema dels refugiats i concretament dels nens i nenes refugiats.\nEl programa de La Xarxa ‘Obre els ulls’ és una sèrie que pretén reflexionar sobre l’acollida que com a societat donem a les persones refugiades. Cada setmana han abordat un tema diferent: l’habitatge, l’educació, l’esport o el lleure i n’han parlat amb experts i testimonis de persones que han hagut de deixar casa seva i començar de nou en un país del qual no en coneixen res. En l’últim capítol, van dedicar un temps a parlar amb els responsables de Landscape, les seves directores i director i les seves actrius i actor. A l’aula estem orgullosos de totes elles i ells i de la gran feina que han fet. Aquí compartim el vídeo amb el reportatge, no us el perdeu que val molt la pena!\nRODEM UN CURT AMB CHUS GUTIERREZ A ACTUA!\nAquest curso està dirigit a actors i actrius interessats en aprofundir en la creació de personatges a partir de les seves pròpies eines. Amb aquest material elaborarem el guió del curt. Una vegada escrit, el rodarem amb càmera i so professionals, per acabar un muntador editarà el curt, entregant una còpia a cada alumn@.\nChus Gutierrez. Varis dels seus curts han estat guardonats amb diferents premis en festivals internacionals i han estat nominats als Premis Goya.\n15 i 16 de Maig. Improvisacions de 15 a 21 hores\n18, 19, 20 i 21 de Maig. Rodatge de 10 a 17.30 hores\n22 de Maig. Visionat de 10 a 13 hores.\nINTENSIUS DE CAP DE SETMANA A MOVEO\n“Una porta oberta al mim corporal dramàtic”.\nAquest taller proposa endinsar-se en el món del teatre físic i, de manera més precisa, en el del Mim Corporal Dramàtic.\n22 i 23 d’abril, al centre Moveo (Barcelona).\nInscripcions obertes, 95€.\nConsulta els nostres descomptes per a alumnes de l’ACET i la resta de cursos intensius que oferim!\nContacteu amb nosaltres: 933 002 508 /info@moveo.cat/www.moveo.cat\nPREPARACIÓ DE PROVES D’ACCÉS PER ESTUDIS SUPERIORS D’ART DRAMÀTIC A EL TIMBAL\nCurs específic per preparar les proves d’accés per cursar estudis superiors d’Art Dramàtic. Es treballarà la part pràctica de la opció de Text i Teatre físic i visual. Per tant, el monòleg, el poema i la peça física.\nCaldrà prèviament haver triat el material a treballar d’entre els proposats per l’ESAD.\nInici del curs: 2 de maig al 30 de maig, dimarts i dijous de 16 a 18h.\nL’ACTOR DAVANT LA CÀMARA AMB JUDIT COLELL A CATALONIA FILM & ACTING SCHOOL\nL’objectiu del taller és es aproximar a l’actor el treball davant la càmera. Farem un visionat de les diferents maneres de dirigir, una explicació del procés des del càsting al rodatge i un treball amb escenes. Treballarem amb càmera i farem visionat de les escenes per veure possibles errors.\nCurs impartit per Judith Colell, llicenciada en Historia de l’Art i en Certificate in film per la universitat de New York. És directora, guionista i productora de cinema. Cofundadora de l’Associació de Dones Cineastes i de Medis Audiovisuals (CIMA). Des de juliol del 2016 és vicepresidenta interina de l’Academia de Cine Española. En la seva filmografia destaquen Clara foc (cort, 1991),Escrito en la piel (curt, 1995), El dominio de los sentidos (1997),Nosotras (2000),Fragments (2003),53 días de invierno (2006),Positius (2007), Elisa K (2010), L’últim ball de Carmen Amaya (2014).\nDates: dissabte 22 d’abril, de 10:00 a 14:00 hores,


Parlem clar | Coordinadora Obrera Sindical d'Autobusos de TMB\nUs heu preguntat per que la Direcció ha fet signar, un pacte donant el nostre consentiment, i condicionant la manera en que ens treu els diners?\nLa Direcció podria haver aplicat el Reial Decret i simplement donar-nos dues opcions de com treure’ns els diners, si fraccionat o tot al desembre, sent només una preferència per organitzar-nos la nostra economia familiar, sense que d’aquesta manera comportés el nostre consentiment a les retallades.\nQuè pretén amb la signatura?\nSenzillament, dividir-nos i desmobilitzar la ràbia per aquest nou atracament.\nÉs obvi que el Pacte d’eficàcia limitada és l’eina per intentar que “traguem” sense que la Direcció tingui problemes com els que està tenint.\nPortem quatre dies d’aturades parcials, avui és el cinquè dia i la resposta de la majoria dels treballadors i treballadores està sent molt bona.\nLa repercussió de la protesta és major que amb els dies sencers de vaga i això li fa mal a la nostra Direcció que ha mogut els seus fils per intentar rebentar-la i que acceptem la retallada salarial.\n-La Direcció ha negat els cartons horaris amb sortida abans de les 9h als conductors i conductores del Turístic per que no sortissin i tornessin a entrar més tard. Ells i elles han respost quedant-se a la cotxera les dues hores.\n-La Direcció ha canviat les línies Turístiques i del Bus de Barri dient que són circulars i només tenen un terminal, per intentar allargar tant l’horari que l’impacta de l’aturada no es noti.\n-La Direcció s’ha negat a entregar cartons a les 10:30h per començar al terminal a les 11h (com sempre s’ha fet quan a ella li ha interessat) i així l’impacta econòmic de la vaga sigui més lleu.\nDesgraciadament, la Direcció ha pogut dur a terme tot això per que la grandíssima majoria dels comandaments, pel moment, han decidit fer l’esquirol, sense donar-se compte que d’aquesta manera estan ajudant a la Direcció a que ens robi a tots i totes la paga extra de Nadal.\nSi els i les comandaments paressin les dues hores d’aturada a les 9-11h i 16-18h no funcionaria res, ja que ells controlen el CRT i les comunicacions per entrar i sortir. Son ells i elles els que apunten les dades dels cartrons quan arriben i surten els conductors i conductores i també són ells i elles les que estan controlant l’entrada a les portes i a l’interior de les cotxeres.\nSi ells i elles paressin, tot s’aturaria i els Caps de línea i Caps de cotxera no podrien fer funcionar la cotxera amb l’entrada de tants i tantes conductores.\nLlavors veuríem si la Direcció no es plantejaria arribar a un acord sobre la paga extra de Nadal que agradés a tots els treballadors i treballadores que estem dintre de conveni. I els comandaments, recorde-m’ho, també ho estan.\nDe igual manera, els agents de centre, tècnics polivalents, administratius, mecànics, etc. que li estan fent el joc a la Direcció amb la retallada salarial haurien de pensar no sols en ells i elles sinó amb tots i totes les treballadores que formem aquesta empresa i que estem afectades amb les diferents retallades que portem patint des de principi d’any.\nA tots els companys i companyes de tots els col·lectius, especialment a tots i totes aquelles que ho tenen molt més difícil d’aturar-se que els conductors i conductores, els hi volem agrair de tot cor que estiguin lluitant pel nostre futur com a professionals del Transport Públic. Especialment lloable és l’exemple dels mecànics de diferents cotxeres i dels conductors i conductores del Bus Turístic.\nCom era d’esperar s’estan fent córrer molts rumors sobre la Coordinadora Obrera Sindical (COS).\nEs diu que hem muntat un sindicat per viure del cuento, que estem darrere de la dimissió del Comitè d’empresa per poder presentar-nos a les eleccions, que convoquem la vaga només per la readmissió d’Andreu de Cabo, etc. etc.\nNosaltres, que som un sindicat nou, petit i modest, que no tenim delegats sindicals al Comitè d’empresa, ni hores sindicals, volem esborrar aquests rumors per a que ningú pugui utilitzar-los com a excusa per fer d’esquirol.\nPer tant com a COS diem:\n-Tenim varies persones al Comitè de vaga, una per cotxera, que ha estat present a les cotxeres els primers quatre dies de les aturades i que al no assignar-se-li servei i, per tant, no descomptar-se-li la vaga posa els diners en un pot per ajudar econòmicament als company o companya que li faci falta i per fer cartells, adhesius i fulles en suport de la mobilització contra la retallada.\nEls companys Juvé i Antonio, membres del Comitè de vaga al Triangle, i Mellado, a Horta, no són de la COS, però igual que els companys i la companya que si ho som, entenem que com a treballadors hem de fer tot el possible per fer respectar els drets que tenim com a assalariats. Sobretot, quan la meitat dels delegats sindicals del Comitè d’empresa, amb hores sindicals, li estan fent el joc a la Direcció i l’altre meitat dels delegats, amb honroses excepcions, no sembla acabar de creure’s aquesta mobilització.\n-La persona que va pujar a l’Assemblea General i que va proposar la dimissió del Comitè d’empresa no és afiliada de la COS.\n-La convocatòria de vaga que va fer la COS tractava la retallada salarial i la repressió sindical contra Andreu de Cabo que, recordem, és afiliat a la CGT.\nQualsevol dubte que tinguis pots preguntar-li als companys del Comitè de vaga:\nAlberto Miguel – Cotxera Zona Franca\nNoemí Mora – Cotxera Pablo Díez\nÒscar Juvé – Cotxera Triangle\nJosep Garganté – Cotxera Horta\nDes de la COS continuem dient clarament que només si els treballadors i treballadores som perseverants podrem guanyar aquesta lluita.\nSabem que les vagues signifiquen un cost econòmic important per a tothom, però pensem que més val lluitar pel nostre futur ara, que deixar que ens el vaguin retallant més i més fins que arribi un moment en que ja no puguem fer front a noves retallades, com els hi passa a molts col·lectius que tenen una temporalitat i un sous que fan impossible poder exigir cap tipus de dret laboral.\nÀnims companys i companyes.\nJunts i juntes podem fer-ho!\nLa Direcció de TMB insta a negociar sense trucar a cap dels sindicats convocants de la vaga\nDimarts 16 d’octubre a les 9:30h citació a Mediació


Paraules per la Pau torna a dir “no” als vaixells de guerra i al militarisme\nEl dia 2 de març se celebrarà el Paraules per la Pau, la concentració de cada primer diumenge de mes per dir no a l’atracament de vaixells de guerra al port de Tarragona i a les estructures militars al món, a partir d’accions que afirmen la vida i obren espais de pau i art amb el suport d’artistes locals.\nPer a l’acte d’aquest mes, malauradament, no els falten motius. Des de fa mesos hi ha hagut diferents informacions i rumors sobre l’arribada d’un portaavions nuclear al port de la ciutat. Aquest diumenge compartiran les moltes raons que tenen per plantejar una resposta ciutadana contra la presència de bucs de guerra a Tarragona, i recordaran el moviment d’insubmissió, que el 20 de febrer va complir 25 anys. Un moviment col·lectiu que va ser capaç d’entrar en l’agenda política i va acabar amb el servei militar obligatori, tot i que encara estan lluny d’assolir-se tots els seus objectius, com ara l’eradicació de l’exèrcit, de la indústria militar i de la despesa militar.\nAquest diumenge els acompanyarà la coral Voces de la Tierra, un grup de trenta cantaires que interpreten músiques populars, folklòriques i tradicionals d’arreu del món en diferents idiomes i, especialment, música de cantautors.\nEn acabar el Paraules per la Pau, baixaran fins al carrer Unió per dipositar unes flors en record de Juan Gabriel Rodrigo Knafo, jove de 19 anys que el mes de març de 1976 va morir als enfrontaments amb la policia en una manifestació organitzada en solidaritat amb els treballadors assassinats a Alacant i Vitòria.


Notícies - El Leonardo da Vinci es trasllada a Volpelleres a un nou centre per a 800 alumnes\nEl Leonardo da Vinci es trasllada a Volpelleres a un nou centre per a 800 alumnes\nel 19/oct/09 Anna Gonzalez Política PDF\nL'institut Leonardo da Vinci es traslladarà a un nou centre a tocar de l'estació de Volpelleres amb capacitat per 800 alumnes. El nou edifici ocuparà els terrenys previstos per a la 12a escola, que finalment no es construirà a causa de la frenada en el creixement de la població infantil. El nou Leonardo da Vinci estarà en ple funcionament el curs 2011-2012 i la seva oferta prevista inclou quatre línies d'ESO, tres de batxillerat i cicles formatius.\nTot i que la previsió inicial del creixement de la població infantil a la ciutat feia necessària una 12a escola de primària, el canvi en aquesta evolució fa descartar la construcció d'un nou equipament. Segons l'Ajuntament, aquest creixement el podrà absorbir l'escola Ciutat d'Alba, amb capacitat per a prop de 450 alumnes. És per això que la Generalitat i l'Ajuntament han arribat a un acord per aprofitar els terrenys previstos per a aquesta escola per construir un nou institut i traslladar a aquestes instal·lacions el Leonardo da Vinci.\nL'alcalde, Lluís Recoder, explica els beneficis d'aquesta operació urbanística.\nEl que més ens convé es traslladar l'institut. No haurem de fer la inversió d'ampliació i ho construirem al costat de l'estació de Volpelleres i en un nucli consolidat de població.\nEl canvi d'ubicació estarà enllestit el curs 2011-2012, però encara no hi ha cap previsió sobre el futur de l'antic Leonardo da Vinci, propietat de la Generalitat. El trasllat implicarà, a més, una ampliació de l'oferta i de la capacitat, que arribarà fins als 800 alumnes. La regidora d'Educació, Esther Salat, explica els serveis que acollirà el nou edifici.\nTindrà quatre línies d'ESO i tres de batxillerat. Serà tecnològicament molt avançat, sobretot de cara els cicles formatius.\nUn dels punts forts del futur equipament serà l'oferta de cicles formatius. És per això que l'espai Coneixement i Empresa, aprovat aquest dilluns pel ple, tindrà com a primera fita l'elaboració d'una diagnosi sobre l'entorn econòmic que marqui quines són les necessitats del sector per establir quina ha de ser l'oferta formativa.\nEl ple d'aquest dilluns ha aprovat també el retorn de la cessió dels terrenys per a la construcció de la 12a escola i la nova cessió dels mateixos terrenys per a la construcció de l'institut. Aquest és el pas previ que ha de permetre el traslladat del Leonardo da Vinci a un nou edifici de nova planta construït per la Generalitat.\nEn cas d'experimentar un nou creixement de la demanda de places de primària a la ciutat, el consistori té altres reserves de sòl per a escoles com un espai al Parc Ramon Barnils i un altre a Can Cabassa.\nEn aquestes informacions, sempre trobo a faltar un petit mapa (del google maps, no cal mes...) amb el punt exacte... El concepte "a tocar de l'estació" es una mica confús...\nRicard. Enviat el 20/oct/09


Resultats per a la cerca "zonaci��" dins totes les àrees temàtiques\nca zonació, n f\nDistribució de la vegetació o dels animals en zones, pisos, estatges o bandes al llarg d'un gradient fort de canvi dels factors físics, com ara la llum, l'altitud, la temperatura, la humitat, etc.\nes zonación, n f\nfr zonation, n f\nen zonation, n\nDisposició de la vegetació o dels sòls en zones geogràfiques o bandes locals més o menys paral·leles les unes amb les altres.\n<Gemmologia > Morfologia de les inclusions>\nConjunt de bandes paral·leles de color diferent que formen entre si angles definits d'acord amb el cristall que les conté.\nEs pot observar sovint en el safir, l'ametista i la turmalina.\nzonació altitudinal zonació altitudinal\nca zonació altitudinal, n f\nes zonación altitudinal\nfr zonation en altitude\nfr zonation verticale\nen altitudinal zonation\nZonació en estatges de vegetació.\nzonació horitzontal zonació horitzontal\nca zonació horitzontal, n f\nes zonación horizontal\nfr zonation horizontale\nen horizontal zonation\n<Neu i esports d'hivern > Nivologia i meteorologia > Cadastre i cartografia d'allaus>\nDisposició de la vegetació d'un vessant de muntanya en franges horitzontals que resulta del pas d'allaus.\nzonació vertical zonació vertical\nca zonació vertical, n f\nes zonación vertical\nen vertical zonation\nDisposició de la vegetació d'un vessant de muntanya en franges verticals que resulta del pas d'allaus.


Set dies molt intensos: de la declaració d’independència als atemptats de París\nBarcelona 15 NOV 2015 - 12:59\tCET\n1El Parlament ha viscut una setmana intensa. Dilluns al matí la cambra va votar per la majoria que sumen Junts pel Sí i la CUP una resolució que proclama l'inici del procés d'independència. El text, al qual es van afegir mesures socials, estableix que s'aprovaran tres lleis per començar la "desconnexió" d'Espanya i promet negociar amb l'Estat, Europa, i la comunitat internacional. EL PAÍS\n2Artur Mas va fer dilluns el seu discurs al debat d'investidura. El president va intentar guanyar-se la CUP, però la formació anticapitalista no va transigir a la seva condició per pactar amb Junts pel Sí: que Mas no sigui president. En la primera votació, celebrada dimarts, el president no va obtenir el suport del Parlament. albert garcia\n3El Tribunal Constitucional va admetre a tràmit dimecres el recurs del Govern espanyol a la declaració d'independència del Parlament, fet que suposa que el text va quedar automàticament suspès. La Generalitat va anunciar que desobeiria l'anul·lació del Tribunal. MARISCAL EFE\n4Al seu escrit per suspendre la declaració d'independència del Parlament, el Constitucional envia un avís a 21 càrrecs públics: els adverteix que hauran d'assumir responsabilitats en cas que el text es pugui aplicar. Els avisats són els membres del Govern i els de la Mesa del Parlament, inclosos els càrrecs de Ciutadans, PSC i Catalunya Sí que es Pot i el secretari de la cambra. EFE\n5Els diputats de la CUP Benet Salellas i Anna Gabriel (a la foto), juntament amb Antonio Baños, van reunir-se dimecres amb Artur Mas i els líders de Junts pel Sí per intentar desencallar la investidura. La reunió va acabar malament: cap dels dos partits va cedir en les seves posicions Albert Garcia\n6Quinze persones van ser detingudes dijous acusades de pertànyer a un grup gihadista. L'acció es va desenvolupar a Itàlia, Noruega, Finlàndia i el Regne Unit. Un dels objectius era alliberar el mul·là Krekar (a la imatge), el seu líder, empresonat a Oslo. CORNELIUS POPPE EFE\n7L'Audiència Provincial de la Corunya va sentenciar dijous que els dos pares de l'Asunta són els culpables del seu assassinat. Rosario Porto i Alfonso Basterra han estat condemnats a 18 anys de presó com a coautors de la mort per asfixia de la nena, de 12 anys. OSCAR CORRAL EL PAÍS\n8Mas va intentar dijous convèncer la CUP perquè el votés com a president, amb una oferta en què cedia poder a tres vicepresidències i es comprometia a sotmetre's a una qüestió de confiança en deu mesos. La CUP no va cedir, i els dos partits s'han instat a seguir negociant. El 10 de gener acaba el termini. massimiliano minocri\n9La CUP és l'únic partit que té canvis significatius en l'enquesta feta pel Centre d'Estudis d'Opinió just després de les eleccions. Al sondeig, l'independentisme creix i el sí a la secessió es quedaria a un punt del no en cas de referèndum. ANDREU DALMAU EFE\n10Diversos atacs simultanis i coordinats a París, divendres a la nit, van sacsejar França i Europa. A la imatge, els espectadors de l'amistós França-Alemanya es refugien al mig del camp de l'Estadi de França, un dels objectius dels terroristes. L'atac més greu es va viure a la sala Bataclan, on van morir 89 persones. FRANCK FIFE AFP\n11Els monuments del món s'han il·luminat amb els colors de la bandera francesa en solidaritat amb l'atemptat de París. França assegura que es tracta d'un "acte de guerra" de l'Estat Islàmic. STAFF REUTERS


Maionesa a la Thermomix - Receptes a la Thermomix\nFer la teva pròpia maionesa té innombrables avantatges com sabor, textura i l'absència d'additius. Amb la Thermomix i aquesta recepta pots fer la teva pròpia Maionesa en un tres i no res.\nmaionesa o maionesa - és igual com la cridis, aquesta rica salsa blanca a base d'ou i oli forma part de la nostra gastronomia, i sap molt millor si la prepares a casa, així que et portem la receta de la maionesa a la Thermomix.\nRecorda que al fer maionesa has de tenir especial atenció a la neteja així com a la manipulació dels ous.\nIngredients per fer Maionesa a la Thermomix\n1 ous gran\n30 g de de llimona espremut o vinagre\nsal al gust. Jo faig servir una mica\nPreparació de Maionesa a la Thermomix\nRevisar amb cura que l'ou no estigui trencat, brut o amb imperfeccions. També és convenient que la seva data de consum preferent sigui el més llunyà possible. Tot i així, vam omplir una tassa amb una solució al 50% d'aigua i vinagre on l'aigua aquest a uns 40 graus (mai més freda que l'ou) i el submergim completament per uns minuts per desinfectar. El extraiem i eixuguem amb un tovalló.\nTrenquem l'ou i l'afegim A l'vas de la thermomix amb cura que el seu contingut no toqui l'exterior de la closca. Afegim també la llimona o el vinagre juntament amb la sal. Programem la Thermomix a velocitat 4 durant 15 segons per barrejar tot.\nA continuació omplim el gobelet amb aigua fins a la meitat i el posem sobre la tapa perquè faci una mica de pes. Programem la Thermomix a velocitat 4 sense temps i aboquem l'oli sobre la tapa per que lentament es vagi escorrent per sota del cubilet. La barreja anirà espessint a mesura que s'integra l'oli, passats uns 4 o 5 minuts ja no hauríem de tenir oli a la tapa i podem treure el cubilet i observar la textura. Apagar la thermomix i reservar en un envàs tancat a la nevera fins a la seva utilització. Recordar que no porta conservants així que és recomanable usar-la tot just es prepara.\nCategoriasalsesCuinaamericana, mediterrània, vegetarianaetiquetes#aceite, #huevos, #vinagre


ARAMULTIMÈDIA - La creu i la mitja lluna lliuren la primera batalla al Trofeu Filaes d'Alcoi\nLes instal·lacions esportives municipals han estat de gom a gom per veure les competicions del primer dia\nLa creu i la mitja lluna lliuren la primera batalla al Trofeu Filaes d'Alcoi\n13/04/2017 - 22:56 Escrit per RUBÉN LLEDÓ\nCom cada dijous i divendres sant a Alcoi, les 28 formacions festeres participen al Trofeu Filaes. Les instal·lacions esportives municipals han tingut una forta presència de festers i "mirons" que han gaudit del primer dia d'aquest tradicional esdeveniment que uneix festa i esport.\nTotes les finals se celebren aquest divendres 14 d'abril. Les més destacades i les que reuneixen més gent al Poliesportiu Francisco Laporta són les de futbol sala sènior (19:30 h. al Pavelló Mutualidad de Levante), bàsquet sènior (18:15 h al Pavelló Mutualidad de Levante) o la de petanca (al voltant de les 18 h al Camp de Futbol de terra "César Narro").\nPetanca / AM\nBàsquet / AM\nARAMULTIMÈDIA, dijous 13 de abril de 2017\nRubén Lledó - 13/04/2017\nCom cada dijous i divendres sant a Alcoi, les 28 formacions festeres participen al Trofeu Filaes. Les instal·lacions esportives municipals han tingut una forta presència de festers i "mirons" que han gaudit del primer dia d'aquest tradicional esdeveniment que uneix festa i esport. Totes les finals se celebren aquest divendres 14 d'abril. Les més destacades i les que reuneixen més gent al Poliesportiu Francisco Laporta són les de futbol sala sènior (19:30 h. al Pavelló Mutualidad de Levante), bàsquet sènior (18:15 h al Pavelló Mutualidad de Levante) o la de petanca (al voltant de les 18 h al Camp de Futbol de terra "César Narro").


Farreras, projecció per al CN Martorell | martorellesport.cat - el web esportiu de referència de Martorell\nFarreras canviarà de club per primer cop en la seva carrera esportiva © Arxiu personal\nLa jove jugadora de Sant Feliu Maia Farreras s’incorpora a la disciplina del Club Natació Martorell per al curs 2017-2018. D’edat juvenil, la santfeliuenca passa a formar part del CN Martorell i podria convertir-se en una peça important per a l’absolut femení. El club dirigit per Eva Rodríguez encara no pot confirmar si podrà comptar amb un conjunt juvenil el proper any, així que mentrestant Farreras serà als entrenaments de l’absolut.\nMaia Farreras s’uneix a Ariadna Bellés i Paula Carcereny com a noves cares del CN Martorell\nFarreras (2001) va començar al CN Sant Feliu a l’edat benjamí i va ser una de les integrants de la selecció catalana infantil l’any 2015. Sobre ella, l’entrenador de l’absolut martorellenc Rafa López admet que es troba en procés de formació: “encara s’ha de fer com a jugadora, però té moltes ganes, si treballa bé entrarà a les convocatòries”. Esquerrana, la nova jugadora del club martorellenc destaca per la visió del joc.\nPendents del juvenil\nEl CN Martorell podria comptar amb un equip d’edat juvenil per primer cop en les últimes temporades. Tot passa per conèixer la disponibilitat de les jugadores del CN Molins, el club amb qui establiria una vinculació. En cas de poder combinar els dos clubs, el CN Martorell donarà resposta a la demanda de les joves jugadores de la pedrera martorellenca. De no ser així, les més joves seran a l’absolut de Rafa López.\nEl primer equip femení començarà els entrenaments el proper 4 de setembre i ja ha cofnirmat dues noves cares: es tracta d’Ariadna Bellés i Paula Carcereny, que s’uneixen al projecte martorellenc procedents del CN Sant Feliu.


Lucrecia Pérez - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLucrecia Pérez Matos (Vicente Noble, Barahona, República Dominicana, 15 de desembre de 1959 - Aravaca, Madrid, 13 de novembre de 1992) fou una immigrant dominicana a Madrid víctima mortal de racisme i xenofòbia, el primer cas reconegut com a tal a Espanya.\n15 desembre 1959\nVicente Noble (en)\n13 novembre 1992 (32 anys)\n2 Arribada a Madrid\n3 Antecedents de l'assassinat\n4 Un presagi inadvertit\n8 Resposta social\nEl pare i la mare de Lucrecia Pérez Matos havien estat tota la vida treballadors del camp i havien tingut setze fills, dels quals n'havien sobreviscut solament nou. Tot i que Lucrecia havia format la seva pròpia família amb Víctor Trinidad, un home també pobre, en el seu carnet d'identitat hi diu que és soltera, com passa amb tanta gent pobra a l'Amèrica Llatina que no es casa legalment per bé que la convivència en comú d'home i dona amb fills hi és acceptada socialment com a matrimoni legítim. Lucrecia se n'anà a treballar a Espanya sense poder acomiadar-se del marit, qui aleshores treballava collint tomàquets, així que va rebre una trucada dels traficants i sols va poder acomiadar-se de la seva filla Kenya (anomenada afectuosament Abejita) qui, d'ençà que va saber la mort de la seva mare, pateix afonia.\nArribada a MadridModifica\nLucrecia Pérez va volar de Santo Domingo a Nova York, des d'aquí a París i després a Bilbao; des d'aquí, amb tren, va arribar a Madrid. A Madrid va treballar de primer com a dona de fer feines però va ser acomiadada al cap de poc perquè, segons el matrimoni per al qual va treballar, «no sabia què era una aixeta, ni una cambra de bany, ni un ascensor. Amb la màquina de rentar era allò que no hi ha ... Era una dona molt callada. Estava malalta, amb anèmia. Queia, als matins. La vaig fer anar al metge. Li vam donar un tracte excel·lent. Crec que no era gaire normal. Es despertava a la nit fent crits. També parlava sola. Trobàrem una altra dominicana i la va substituir. Si ens hagués donat bon resultat, pensàvem arreglar-li els papers... Ens ha fet molta pena això que ha passat amb ella. L'acomiadàrem perquè no servia per a la feina.»\nSense feina ni sostre a Madrid, va acabar anant a dormir, juntament amb altres compatriotes, a les ruïnes de la discoteca Four Roses, on una bala va llevar-li la vida a l'edat de 32 anys.\n« Ella, conseqüència de l'oblit i de la misèria al fet que han sotmès aquesta regió governants mesquins i arrogants, ha estat carn de canó de grups que es mouen sota l'ombra de l'anonimat espanyol i que encara practiquen el racisme, la xenofòbia i el sarcasme obert a l'estrangera »\n— Aquestes van ser les paraules amb què van acomiadar a Vicente Noble el cadàver de Lucrecia Pérez, declarada màrtir de l'emigració per l'Ajuntament del seu poble\nAntecedents de l'assassinatModifica\n«Es veia a venir», comentaven alguns immigrants. La tensió interètnica es covava de feia mesos. Els dominicans, la majoria dones, es reunien en una plaça d'Aravaca sobretot dijous i diumenges a la tarda. Allò que de primer eren queixes i actituds de rebuig individuals de veïns sobre l'ús de l'espai públic van anar esdevenint primer comentaris col:lectius de menyspreu tòpics i després protesta social organitzada, i fins i tot escrits públics d'alguna associació de veïns. La tensió va acabar en un conflicte en què participaren grups externs a favor i en contra. Els uns es queixaven de la nosa que era la presència quasi permanent en un jardí públic del col·lectiu d'immigrants dominicans, que senyalava negativament aquest espai com un lloc de tràfic de drogues, prostitució i inseguretat. Els altres reclamaven el seu dret de reunir-se amb llurs compatriotes en un espai públic, que ocupaven perquè se'ls negava una sala en el Centre Cultural que en aquesta mateixa plaça tenia l'Ajuntament.\nEl diumenge 1 de novembre de 1992 hi hagué un enfrontament entre agents de la Policia Municipal i immigrants, en què hi hagué cinc ferits i vuit vehicles danyats. Dues-centes dones dominicanes reunides a la plaça d'Aravaca van apedregar la Policia Municipal quan en volia fer entrar al cotxe dues que no tenien permís legal de residència a Espanya.\n« En mitja hora ens van causar quatre ferits i ens van fer malbé vuit cotxes patrulla... Van atacar els patrullers amb pedres i bastons, van trencar fanals dels cotxes, parabrises; van abonyegar-ne la planxa i quatre agents van haver de ser atesos per ferides lleus... Quatre dominicanes van ser detingudes i dutes a la Comissaria d'Estrangeria. »\n— portaveu de la Policia Municipal\n« Devien ser les sis de la tarda. Érem a la plaça ben tranquil·les i xerrant de les nostres coses quan van arribar dos policies provocant-nos i demanant-nos la documentació. Quasi totes vam sortir corrents, però van agafar-ne dues i les van fer entrar en un cotxe patrulla. En veure que se les enduien ens vam posar davant del cotxe per a impedir-ho i li vam donar cops. Després van arribar més i més vehicles de policia, fins a set en vaig comptar. En van baixar els guàrdies i van carregar contra nosaltres sense cap contemplació. Va ser llavors que algunes començàrem a tirar-los maons d'unes obres d'allà a prop. »\n— Dominicana participant\nUn presagi inadvertitModifica\n« Immigrants sud-americans ‘okupen’ des de l'abril la discoteca mig enderrocada Four Roses. Sobreviuen com poden entre runa, sense aigua ni corrent elèctric. Compatriotes seus que tenen una ocupació els ajuden portant-los menjar i diners. La Policia Municipal intenta convèncer-los, anant a veure'ls cada nit, que abandonin l'immoble. »\n— (El Mundo, 13-XI-92)\nEls fets van ocórrer al voltant de les nou de la nit del divendres 13 de novembre, quan quatre emmascarats vestits de negre van entrar a l'antiga discoteca Four Roses, un local que en un altre temps havia estat un centre de diversió de gent d'upa, situat a la carretera de La Corunya, al barri d'Aravaca. Els assaltants van disparar indiscriminadament contra els dominicans que sopaven una sopa fent-se llum amb una espelma i van fugir en un cotxe que els esperava. Lucrecia Pérez Matos, de 33 anys, que havia arribat a Espanya un mes i tres dies abans, va rebre dos trets, un al cor, i va ingressar morta a l'Hospital. L'altre ferit greu va ser Porfirio Elías, també dominicà.\nVa ser una bala del 9 llarg Parabellum fabricada a Espanya per Santa Bárbara (actualment part de General Dynamics), de les que usen la policia i l'exèrcit espanyols, la que va posar fi a la vida de Lucrecia.\nLa Guàrdia Civil i el Delegat del Govern a Madrid van atribuir des del primer moment el crim a grups d'extrema dreta lligats a alguns elements policials, considerant l'arma i la munició utilitzada.\nEls grups polítics de la ultradreta van negar la seva relació amb el crim i tots van condemnar verbalment l'assassinat i van fer córrer en l'opinió pública la hipòtesi que es tractava d'una revenja per tràfic de drogues o correus de diners.\nHom defensava la connexió del crim amb la ultradreta no només per l'arma utilitzada —a més de la parafernàlia i professionalitat del seu executor— sinó també per les pintades i cartells prèviament escampats a Aravaca com els que deien “INMIGRACIÓN STOP Primero los Españoles" (de Juntas Españolas) o “Defenderse contra la invasión” (de Grupo Covadonga), o pintades com a “Fuera Negros. N.J.” (de Nación Joven).\nEls immigrants, en un comunicat signat per quatre organitzacions dominicanes, van manifestar «la seva repulsa i horror davant la brutal agressió i assassinat» i van fer una crida contra el racisme perquè «no és delicte ser pobre». S'adverteix en el comunicat que l'atemptat no és un fet aïllat sinó resultat d'un procés iniciat amb les protestes dels veïns contra les reunions dels dominicans i culminat amb la difusió d'un pamflet anònim que cridava a l'«acció directa» contra els estrangers. També se'n responsabilitza per llur passivitat les forces polítiques, socials i religioses d'Aravaca.\nTambé n'hi va haver que en responsabilitzaven la Policia Municipal pel seu assetjament continuat: «Han estat ells els principals instigadors. Contínuament ens demanaven papers i sempre de mala manera. No hagués passat res d'això si haguéssim tingut més protecció i menys control». Mentrestant, l'ambaixador dominicà cridava a tenir «calma i seny, perquè la violència no engendri nova violència».\nEl 27 de novembre de 1992, a les 19.30 h era arrestat el guàrdia civil Luis Merino Pérez, de 25 anys, mentre prestava servei a la 111a Comandància de la Guàrdia Civil, amb base a Madrid. El divendres 28 a les 7.45 h, 8.40 h i 10.45 h eren arrestats respectivament tres menors de 16 anys: Felipe Carlos Martín, Víctor Julián Flores i Javier Quílez, acompanyants de l'autor material. Tots van confessar els fets que se'ls imputaven en l'assassinat del divendres 13 de novembre a Aravaca. La prova definitiva va ser l'arma utilitzada, una pistola STAR BMK. Merino havia canviat el canó de la seva arma reglamentària per la d'un altre company per a esborrar els senyals del crim, però la mateixa Guàrdia Civil va ordenar una inspecció rutinària de totes les armes de la companyia i hi va detectar un senyal que Merino no havia pogut esborrar a l'ungla de l'extractor (una peça que expulsa el casquet i que deixa una osca microscòpica), i que va ser la clau per als especialistes en balística.\nAquest sagnant drama, explicat a grans trets, havia anat així: tots quatre joves estaven bevent aquell vespre a la plaça de Los Cubos amb alguns caps rapats i ultres. De sobte, un va proposar: "Podríem anar a donar un escarment als negres". Un altre va preguntar on era més fàcil trobar els estrangers per a donar-los "un ensurt". Algú va assenyalar la discoteca abandonada Four Roses, on dormien negres dominicans, segons n'havia informat la premsa. Luis Merino i els tres adolescents van pujar al Talbot vermell de Merino, tot ple d'adhesius ultres i neonazis, i enfilaren cap a Aravaca. A l'altura de l'Estadi Vicente Calderón un cotxe de la Policia Municipal, en veure que passaven dos semàfors amb vermell, els detingué, però Merino va ensenyar la seva identificació com a guàrdia civil i els van deixar passar. Van arribar al defora de la discoteca abandonada a Aravaca. Hi van entrar, van colpejar una porta d'on venia llum, Luis Merino va fer un pas avant i va disparar. Van sortir corrent i van pujar al cotxe. De tornada, el guàrdia civil presumí: “Els he donat tres ploms, que se'ls reparteixin com puguin. Ha estat com tirar a dues costelles de be”. Durant el recorregut va tranquil·litzar els menors dient-los que ell ja sabia què havia de fer perquè no identifiquessin l'arma. Van tornar a la plaça de Los Cubos, on van comentar de manera vaga als caps rapats i ultres que encara hi havia què havia succeït: "Ja us n'assabentareu demà pels mitjans de comunicació".\nL'agent de la Guàrdia Civil Luis Merino tenia acumulats nou connectius per comportaments irregulars, fonamentalment actituds violentes, en cinc anys de servei. El seu amic Felipe, de 16 anys, ja tenia un historial de participació en agressions i un entorn familiar problemàtic. Felipe havia estat expulsat de l'institut de Torrelodones per agredir un professor. Un dels seus germans, Oscar, que era guàrdia civil, es va suïcidar d'un tret el 15 d'agost de 1992 després d'agredir amb un puny de ferro els empleats i propietaris de la discoteca La Playa d'un poble proper a Madrid, Villamanrique de Tajo. Després de l'incident, Felipe i la seva mare van anar a aquest poble a anunciar que hi aniria un grup de caps rapats per a venjar Oscar. Efectivament, el dia 28 d'aquell mateix mes d'agost van arribar a la discoteca els caps rapats i van atacar-ne els propietaris i empleats enmig de crits i invocacions a Hitler. La família de Felipe és coneguda entre els seus veïns per provocar conflictes i per tenir-los a tots "atemorits per les contínues provocacions, amenaces i agressions que en pateixen", segons el president de la urbanització Montecassino de Torrelodones, on viuen. El jove i la família són coneguts per la seva ideologia feixista i per l'historial d'agressions de Felipe L'últim incident havia estat quan van intentar apallissar un magrebí que els havia recollit quan feien autoestop i la policia local els ho va impedir en adonar-se de com havien anat els fets.\nL'11 de desembre, al cap de 28 dies del crim, el magistrat del jutjat n. 15 de Madrid va dictar resolució de processament a Luis Merino i als seus tres amics com a "autors de dos delictes d'assassinat, l'un consumat i l'altre frustrat", i va ordenar presó provisional per als quatre detinguts. El relat judicial comença per les reunions que solien celebrar a la plaça madrilenya de Los Cubos grups de joves vinculats a idees i capteniments racistes, simpatitzants o integrants de moviments polítics (com Bases Autónomas) o futbolístics (com els Ultra Sur) que hi són afins. Després passa a la descripció dels fets sagnants i fa notar que per a poder realitzar un acte vandàlic Luis Merino havia d'anar armat i que era "un home de pistola fàcil, a qui agradava d'exhibir-la i utilitzar-la". Qualifica l'homicidi d'assassinat per la traïdoria i per la forma d'execució, atacant de manera sobtada i intempestiva, i per la indefensió absoluta de les víctimes. El jutge declara el fet una "acció de comando" perquè hi havia un repartiment de papers prèviament assignat. La intenció va ser espantar els immigrants: hi havia negres i van decidir anar a trobar-los. Els quatre processats van admetre els fets i també que hi havien intervingut i van ser condemnats.\nLa condemna fou de 54 anys de presó per al guàrdia civil Luis Merino (30 pel delicte d'assassinat de Lucrecia Pérez i 24 pel d'assassinat frustrat del seu compatriota Augusto César Vargas) i la inhabilitació absoluta durant tot el temps de la pena, i de 24 anys de reclusió per als menors Felipe Carlos Martín Bravo, Víctor Julián Florez i Javier Quílez Martínez (15 anys pel delicte d'assassinat i nou pel de l'assassinat frustrat, en apreciar-se l'atenuant d'«edat juvenil»).\nTots quatre van ser també condemnats a indemnitzar la filla de Lucrecia Pérez, Kenya, amb 20 milions de pessetes i Augusto César Vargas amb un milió de pessetes.\nTambé s'exigeix al ministre de l'Interior —en qualitat de responsable civil subsidiari, atesa la condició de membre d'un cos de seguretat de Luis Merino— la indemnització de 20 milions de pessetes a la filla de Lucrecia Pérez i de 2 milions per a Augusto César Vargas.\nLa matinada del diumenge 14 de gener de 2001 la secció sisena de l'Audiència provincial de Madrid va acordar la llibertat dels tres joves condemnats per aquest assassinat, que fins al divendres 12 de gener estaven en règim de tercer grau penitenciari, en haver complert més dels vuit anys d'internament que estableix com a màxim la Llei de responsabilitat penal del menor en cas d'assassinat, vigent de fa poc.\nAviat van començar a trobar-se allí altres immigrants i altres veïns d'Aravaca que, amb llàgrimes als ulls, s'acostaven a l'altar de flors i feien una abraçada com a expressió de condol als dominicans que hi havia presidint el dol, generalment el germà o altres parents o companys de Lucrecia. Allí s'hi van estar en una vetlla contínua, nit i dia, fins que el cos de la màrtir-assassinada volà a descansar per sempre a la seva terra natal.\nLa dominicana desconeguda, acomiadada de la seva feina per no saber què és una aixeta i per la seva debilitat corporal i psíquica, esdevingué des d'aquest moment un símbol potent de significat social, polític i ètnic.\nAquells dies van tenir lloc les manifestacions més concorregudes i actives contra el racisme que s'havien vist a Espanya en ciutats diverses: Madrid, Barcelona, València, Pamplona, Còrdova, Sevilla, Saragossa. Totes es van fer arran de l'assassinat de la immigrant dominicana i en totes hi participaren tots els partits polítics democràtics, tant parlamentaris com extraparlamentaris, tots els sindicats i altres forces socials.\nEl Ple del Congrés va aprovar per unanimitat el dilluns 16, una declaració institucional:\nEl Congrés expressa la seva condemna més enèrgica de fets delictius els mòbils dels quals xoquen no només amb el dret a la vida, sinó amb els més elementals sentiments de solidaritat i de respecte als qui viuen el drama de la migració per motius econòmics, sentiments aquests que han d'estar especialment presents en el poble espanyol que tantes vegades al llarg de la història ha vist emigrar tants dels seus fills.\nManifesta el seu total rebuig de qualssevol expressions de racisme i de xenofòbia i alerta la societat sobre la necessitat d'enfortir la cultura del respecte a la convivència plural sense concessions de cap mena a tota temptativa de responsabilitzar públicament col·lectius o races, generalment els més febles.\nExpressa el seu desig de l'esclariment ràpid dels fets i crida totes les institucions i tots els ciutadans a extremar els seus esforços per evitar que els sentiments de divisió i violència social que hi ha sempre darrere del racisme i la xenofòbia creixin en la nostra societat i per a estendre i fer arrelar els valors constitucionals del respecte ple a tota persona, sense discriminació per raons de naixement, raça, sexe, religió, opinió o qualsevol altra condició o circumstància personal o social, (Ple del Congrés, 16 de novembre de 1992).\nL'Assemblea de Madrid va aprovar per unanimitat (PSOE, PP, IU) la condemna de l'execrable acte criminal d'Aravaca, expressant el seu dolor solidari amb les víctimes innocents, llurs compatriotes i familiars. El Vicepresident del Govern i el Ministre de Justícia van manifestar la voluntat decidida del Govern de lluitar contra qualsevol brot de racisme o xenofòbia. Aquest és un dels fets més greus que s'han esdevingut a Espanya.\nEl president de l'Associació de Drets Humans posa el dit a la ferida: açò que ha passat és resultat d'aquesta política d'emigració que ha tancat els ulls davant la realitat. Al nostre país no hi ha política d'emigració i com que sí que hi ha emigrants, de tot plegat en queda una situació caòtica. La Llei d'Estrangeria no fa sinó criminalitzar el fet de la immigració, per tant no cal alarmar-se quan es produeix una escalada de xenofòbia com la que hi ha hagut a Madrid els últims dies. El responsable d'aquests actes racistes és aquell qui aprova una llei que és un brou de cultiu per a la xenofòbia.\nEl portaveu del Comitè de Defensa dels Refugiats, Asilats i Immigrants a Espanya (COMRADE): Només ens sentim indignats quan té lloc un assassinat o quan algun immigrant mor de manera violenta, i de vegades ni tan sols així, però tant ens fa com viuen i en quines condicions treballen... A la majoria dels espanyols tant se'ls en dóna del tema i a determinades autoritats també i permeten que es produeixin actituds racistes. Si cal buscar responsables, a més dels assassins, l'Alcalde de Madrid i el Regidor del Districte de Moncloa (on pertany el barri d'Aravaca) té gran part de culpa. I si continuem arribarem fins al Govern, que va aprovar la Llei d'Estrangeria.\n↑ El Tribunal Supremo confirma la condena de 126 años para los asesinos de Lucrecia, El Mundo, 27 de març de 1996\n↑ En libertad los asesinos de Lucrecia. Los tres jóvenes que asesinaron a la dominicana, cuando tenían 16 años, salieron ayer de Alcalá-Meco, El Mundo, 14 de gener de 2001\nCalvo Buezas, Tomás El crimen racista de Aravaca, Movimiento contra la Intolerancia (quan encara s'anomenava Jóvenes contra la Intolerancia). Publicació font d'aquest article.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Lucrecia_Pérez&oldid=22472486»\nDarrera modificació: 15 des 2019 a les 10:39


La ingent dineral que s'ha gastat la monarquia espanyola perquè el nebot del rei tingui un títol universitari La República\nLa ingent dineral que s’ha gastat la monarquia espanyola perquè el nebot del rei tingui un títol universitari\nCal recordar que Felipe Juan Froilán de Todos los Santos de Marichalar y de Borbón havia suspès 3 vegades segon d’ESO\nGerard Sesé 28/06/2019\nFelipe Juan Froilán de Todos los Santos de Marichalar y de Borbón\nQui ho havia de dir! Aquell jove inadaptat borbònic, Felipe Juan Froilán de Todos los Santos de Marichalar y de Borbón, que va arribar a repetir fins a 3 vegades segon d’ESO (un fet incomprensible, ja que en teoria no es pot repetir més d’un curs i màxim dues vegades en tot l’ensenyament secundari obligatori) ja ha aconseguit graduar-se.\nEl més curiós és que amb només 20 anys han anunciat que s’ha graduat en Administració i Direcció d’empreses. Però és que ja se sap, pagant Sant Pere canta. Amb els diners de tots els ciutadans de l’Estat espanyol, la monarquia borbònica s’ha desembutxacat un dineral en dues escoles d’alt nivell: primer a la Blue Ridge School als EUA, pagant la ingent quantitat de 45.000 euros per curs. Misteriosament, Felipe ha aprovat 5 cursos en dos anys al continent americà.\nUn cop a Madrid, el fill de la infanta Elena i nebot de Felipe VI havia de continuar de manera obligatòria amb el sistema educatiu nord-americà. D’aquesta manera, el van matricular el 2017 al CIS The College for International Studies. La Casa Reial va pagar, en aquesta ocasió, 21.000 euros el curs.\nLa graduació es va celebrar al luxós Club de Campo de Madrid i el mateix dia que la seva germana Victòria Federica celebrava una festa on va presentar-se amb un porc entre els braços embolicat amb una estanquera.


Revisió de 16:12, 9 des 2007; Nmota (Discussió | contribucions)\nLa gravitació és el principal fenòmen que comanda l'evolució de la matèria a l'univers. El fenòmen de contracció gravitacional comanda la formació dels estels i de les galàxies i llur evolució.\nLa força assossiada amb l'interacció gravitatòria és central.\nTot i els segles que han passat, avui en dia se segueix utilitzant quotidianament aquesta llei en l'àmbit del moviment de cossos, fins i tot a l'escala del Sistema Solar,encara que estigui desfasada teòricament. Per estudiar un fenomen completament, hem de recórrer a la Relativitat general.\nSegons les lleis de Newton, tota la força que s'exerceix sobre un cos li produeix una acceleració. En presència d'un camp gravitatori, tot el cos es veu sotmès a la força gravitatòria i l'acceleració que produeix aquesta força o acceleració en cada punt del camp se denomina "intensitat del camp gravitatori o acceleració de la gravetat". Per la superfície de la Terra, l'acceleració de la gravetat es 9.8 m/s2. Aquest valor de g és considerat com a valor de referència i així es parla de nau i vehicles que acceleren a varis g. En virtut del principi de la equivalència, un cos baix, amb una acceleració donada sofreix els mateixos efectes que si estigués sotmès a un camp gravitatori el qual l'acceleració gravitatòria fos la mateixa. Abans, Galileu Galilei pensava que un cos pesat queia més ràpid que un altre que pesés menys. Segons conta un llegenda, Galileu va pujar a la torre inclinada de Pisa i va tirar dos objectes de massa diferent per demostrar que el temps de caiguda lliure era el mateix per ambdós. En realitat, es creu que feia rodar cossos en plans inclinats i així mesurava de manera més precisa l'acceleració.\nDins del que és la teoria clàssica, Einstein va revisar la teoria newtoniana en la seva teoria de la relativitat general, descrivint l'interacció gravitatòria com una deformació de la geometria de l'espai-temps. Això va ser el final del determinisme. En el context de la teoria de la relativitat general, se defineix com una deformació geomètrica a la curvatura de l'espai per efecte de la massa dels cossos. La deformació geomètrica be caracteritzada per el tensor mètric que satisfà les equacions de camp d'Einstein. La força de la gravetat newtoniana es només un efecte assossiat al fet de que un observador en repòs respecte a la font del camp no és un observador inercial i per tant en intentar aplicar l'equivalent relativista de les llei de Newton mesura forces fictícies donades per els signe de Christoffel de la mètrica de l'espai-temps.\nA més, la relativitat general prediu la propagació d'ones gravitatòries. Aquestes ones només es podrien mesurar si les originessin fenòmens violents, com el xoc de dues estelles massives. Aquestes ones detectades de forma indirecta en la variació del període de rotació de pulsars dobles. Per un altre part, les teories actuals apunten a "una unitat de mesura de la gravetat", el gravitó, com partícula que provoca aquesta força, com partícula assossiada al camp gravitatori.\nObtingut de «http://wiki.matadejonc.cat/index.php?title=La_Gravetat_i_la_Caiguda_lliure_-_La_llei_de_la_Gravitaci%C3%B3_universal&oldid=32785»


Guanya dues entrades per viure 'La verema del Cava' amb 'Vins El Cep' | Gastrotalkers.cat\nGuanya dues entrades per viure 'La verema del Cava' amb 'Vins El Cep'\nSortegem una experiència enoturística per gaudir de La Verema del Cava amb el celler Vins El Cep el dissabte 18 de setembre\nGastrotalkers | 07/09/2021 a les 11:59h\nL'AECAVA (Associació d'elaboradors de cava) fa sis anys que organitzen 'La Verema del Cava', una festival que té lloc a cellers emblemàtics del Penedès durant tots els caps de setmana de setembre. Ho hem explicat aquesta setmana a Gastrotalkers.\nUn dels cellers participants a La Verema del Cava és Vins El Cep, un celler que neix de la unió de 4 famílies que elaboren conjuntament vins i caves d'alta qualitat des de l'any 1980, però que tenen una tradició vitivinícola des de l'any 1448, data que figura en els primers documents de les finques on es parla de viticultura.\nCava de Vins El Cep. Foto: Vins El Cep.\nSituats als Costers de l’Anoia, a Can Llopart de les Alzines, Vins El Cep son pioners en viticultura ecològica i biodinàmica. Lluiten per aconseguir l’equilibri perfecte entre el respecte per la natura i l’alta qualitat al celler. Les vinyes són el seu patrimoni, les seves arrels i el seu paisatge.\nDes de Gastrotalkers, conjuntament amb Vins El Cep i l'AECAVA, us volem fer partíceps de La Festa de la Verema. Així, al perfil d'Instagram de Gastrotalkers hem organitzat un sorteig perquè pogueu gaudir d'aquesta fantàstica festa en primera persona.\nDues entrades per participar de La Verema del Cava a l'activitat de Vins El Cep que tindrà lloc el 18 de setembre a les 10h del matí: un esmorzar i tast en un Paratge Qualificat.\n- Segueix els perfils d'Instagram de @vinselcep i @gastrotalkers.\n- Menciona a la persona amb la que t'agradaria brindar i gaudir d'aquesta experiència a Vins El Cep.\n- Tens temps fins el 14 de setembre del 2021 per participar.\n- El dia 15 de setembre del 2021 donarem a conèixer el/la guanyador/a.


L'alcalde de Navata, Jaume Homs, diu que des del ministeri els diuen que hi estan treballant però "el més trist és que hi hauran molts accidents fins que s'arregli". Per la seva banda, l'alcaldessa d'Ordis, Anna Torrentà, recorda que des de que es va fer la variant ha augmentat molt el trànsit a la zona, i de retruc, els accidents.\nORDIS.- Equipats amb xiulets i pancartes on es llegia 'Prou accidents, volem solucions segures ja', prop d'un centenar de veïns d'Ordis i Navata han tallat l'N-260, farts que Foment no els solucioni l'accés a la variant d'Ordis. En total han fet tres talls de deu minuts cada un, ja que els Mossos han demanat als veïns que es permetés obrir la carretera per evitar problemes de seguretat.\nLa protesta l'han liderat l'alcalde de Navata, Jaume Homs i la seva homòloga d'Ordis, Anna Torrentà. Els dos lamenten que Foment no arregli l'accés malgrat els constants accidents que hi ha en aquesta zona, i que, de fet, està tipificada com un punt negre pel mateix ministeri. Homs explica que des de Madrid els diuen que estan buscant una solució, però el batlle desconfia que arribi aviat. "Hi hauran molts més accidents fins que s'arregli", protesta Homs.


Agost | 2011 | l'au cal·ligràfica\nL’ENRIC I L’ABIDAL\nPosted by l'au cal·ligràfica ⋅ 27/08/2011 ⋅ Deixa un comentari\nL’Enric és una persona del meu entorn; l’Abidal no ho és, però el tinc molts dies a casa, perquè la tele me’l porta.\nA l’Enric li van diagnosticar un càncer; a l’Abidal també.\nA l’Enric el van operar al cap d’un mes del seu diagnòstic; a l’Abidal al cap de pocs dies.\nL’Enric va arribar a l’operació quasi a les últimes, desprès d’haver perdut molta sang i haver-li fet unes quantes transfusions; l’Abidal venia d’una concentració amb el Barça.\nA l’Enric li varen programar un TAC per veure l’abast de la malaltia, per al cap de dos mesos de l’operació; l’Abidal al cap d’un mes de l’operació ja jugava a futbol de competició.\nAl cap d’un mes del TAC, l’Enric encara no coneix el resultat, ni el possible tractament.\nSi al planeta hi habiten uns 7.500 milions de persones, quants enrics i quants abidals hi ha? No cal donar xifres, però tots sabem de l’esfereïdor nombre dels primers i del pocs que són els segons.\nEls enrics rebem la valoració només dels que ens envolten, dels pocs que ens coneixen, ens hem fet grans amb l’ajut del petit entorn de persones que hem conegut; els abidals s’han fet grans amb el suport dels milions d’enrics que impulsem l’esport espectacle i, apart de ser valorats desorbitadament, gaudeixen d’una sanitat que els permet accedir ràpidament a la solució i a la recuperació de les seves malalties.\nCom que la sanitat pública cal retallar-la, sens cap altra opció!, quan els enrics del món hàgim sucumbit per l’efecte de les malalties, qui quedarà per anar a veure els abidals jugar a futbol o a l’esport que sigui, enlairar-los i donar-los pas a aquesta privilegiada vida de la qual gaudeixen?\nPer què aquesta tendència planetària i mediàtica a la creació d’ídols, que es dóna sobretot en el món de l’esport? Quantes vegades omplim estadis per aclamar persones que tenen els valors del pensament, o de la ciència o de l’ajut social? Per què nomes ho fem per qüestions fanàtiques o partidistes?\nEls destinataris de la sanitat pública, que en som tota una gran majoria en el nostre entorn, no hem sortit continuadament als carrers, a les places, a casa dels polítics que ens administren, per reclamar una altra manera de distribuir la riquesa dels impostos que tots paguem, altrament ens quedem quiets a la mata, com fan les perdius en època de cacera. No em sembla gens responsable que ens moguem per l’esport espectacle i no fem gran cosa per a la millora dels nostres drets socials i condicions de vida.\nDeu ser que els humans, mirant com corre la gent per la gespa o per una pista darrera una pilota, ja en tenim prou per anar sobrevivint…..\nJoan Pelàez Servià\nEl cartell de les Festes del Tura\nPosted by Pep Fargas ⋅ 27/08/2011 ⋅ 4 comentaris\nLa crítica o el comentari sobre el cartell de les Festes del Tura sol ser la tradició més matinera de les festes; és natural perquè la imatge es presenta públicament i es distribueix abans que qualsevol altre element de la festa i, durant els dies d’estiu, es pot veure en els aparadors de molts dels comerços de la ciutat.\nVagi per endavant que la meva opinió respon exclusivament al meu criteri i gust particular, és a dir, no em considero un expert ni en comunicació visual, ni en disseny gràfic, i per tant cal situar-la com la crítica d’un ciutadà més que se suma a aquesta activitat popular i tradicional.\nExcepcionalment aquest any el cartell funciona com a cartell, fet que tot i ser una obvietat és una raresa si l’encàrrec a l’autor es fa a partir d’un concurs obert en una ciutat com Olot, en la qual hi ha una concentració d’artistes molt superior a la mitjana. Al meu parer el concurs pel cartell de la festa és una mesura populista, que obliga a quedar-se amb el premiat al marge de la seva qualitat i funcionalitat, per tant podem dir que aquest any hem tingut sort, el cartell és un cartell senzill, vistós i festiu.\nDe fet, tal com el seu autor en Carles Cargol va explicar en la presentació, es tracta d’una recreació d’un famós cartell de Bob Dylan que va realitzar cap els anys 70 el grafista americà Milton Glaser, inscrit en els moviments del Pop Art o la Psicodèlia, aplicada per Cargol en el perfil del gegant. Així és que la barreja de les dues icones, el gegant i Bob Dylan, seguint un patró d’èxit assegurat durant el segle passat continua funcionant, i això és realment sorprenent, com és també sorprenent que el títol del cartell sigui el de la cançó de Bob Dylan “Els temps estan canviant”, si bé no es pot negar que darrerament bufen vents de canvi i que alguns moviments socials ens poden evocar els anys 60, reproduir un cartell inspirant-se en el pop art no denota una gran voluntat de canvi, més aviat al contrari.\nPerò la sorpresa més extraordinària la proporciona la pròpia història d’Olot: una portada de la revista local “Olot Misión” de les Festes del Tura de 1978, signada per en Quim Domene, “Kim Domene” en aquell temps, fa exactament el mateix exercici amb el gegant i la gegantessa. Consultat en Quim sobre la seva obra, la qual no recordava, ha explicat que en aquells anys no pretenien fer cap homenatge a ningú. Els moviments artístics eren el pop art i la psicodèlia i moltes de les obres, especialment de cartellistes, prenien aquest estil inspirat en l’evolució del modernisme o en les ornamentacions àrabs.\nCartell Festes del Tura 2011 – Autor Carles Cargol\nDylan de Milton Glaser\nPortada Olot Misión 1978 – Autor Kim Domene\nEn fi, aquí podeu veure els tres cartells, el de les Festes del Tura d’enguany d’en Carles Cargol, el de Dylan per Milton Glaser i la portada de “Olot Misión” d’en Kim Domene. Homenatges, inspiracions, deconstruccions, innovacions, reinterpretacions …. i és que els temps estan canviant?.\nReforma o revolució laboral\nPosted by Pep Fargas ⋅ 04/08/2011 ⋅ 2 comentaris\nEn plena crisi econòmica i amb un atur desbocat que supera el 21% de la població activa, les receptes dels analistes que els governs volen sentir, el Fons Monetari Internacional i el Banc Mundial, recomanen més retallades socials, rebaixa de salaris, reforma de les pensions (vol dir rebaixa) i sobretot reforma laboral. En poques paraules: que la crisi la paguin els més dèbils. No hi fa res que totes les mesures que s’han pres fins ara hagin estat tan injustes com inútils. Els nostres governs, europeu, espanyol i català, segueixen escoltant únicament les veus dels economistes dels mercats és a dir, els economistes que cobren de les entitats financeres que són les que realment han entrat en crisi i que, d’una o altra manera, han estat salvades pel diner públic després que fracassessin les seves maniobres especulatives, a casa nostra majoritàriament vinculades a la bombolla immobiliària.\nfoto: Jaume d'Urgell\nAra, el cavall de batalla, és allò que en diuen la reforma laboral. Es tracta d’un eufemisme per abordar un seguit de propostes que redueixin els drets laborals dels treballadors, facin més fràgils i precaris els contractes i retallin les prestacions d’atur i les pensions. La justificació de tot plegat és que amb aquestes condicions les empreses generaran molt més treball i així disminuirà l’índex d’atur. Però em temo que és una falsedat o una falsa expectativa; els mals del teixit productiu del nostre país són molt més profunds, i no es poden resoldre amb quatre mesures per tal de competir amb mercats laborals llunyans però molt més precaris, que sempre podran competir amb salaris més baixos, contractes més fràgils i moltes menys garanties laborals.\nSense voler esmenar la plana als sindicats, els quals han quedat francament desbordats davant la tràgica situació, em sembla que cal encarar les relacions laborals des d’un escenari molt diferent i amb unes perspectives radicalment canviants. Tampoc crec tenir la solució definitiva, i encara menys m’agradaria caure en el tòpics que dibuixen els treballadors espanyols com a ganduls, poc productius i mal preparats, com sembla que la senyora Angela Merkel ens vol vendre per justificar les retallades. Porto un cert bagatge en el terreny sindical, i la veritat és que el tema m’interessa prou com per encetar un seguit de reflexions que promourien, no una reforma laboral, si no una autèntica revolució laboral.\nPrimerament em sembla que la tradició judeo-cristiana que considera el treball com una redempció dels pecats “et guanyaràs el pa amb la suor del teu front”, que diu el Gènesi, no ajuda gaire a veure que allò essencial en una empresa, un taller, una fàbrica o una oficina, és la consecució de l’objectiu pel qual s’ha constituït, ja sigui la fabricació de productes o la prestació de serveis. Encara que ens pugui semblar estrany, anar a treballar no és sinònim, o no hauria de ser sinònim, d’anar a patir. És més, en els treballs ens ho hauríem d’anar a passar bé i sentir-nos satisfets de la feina feta.\nAixí mateix, sembla que després de tants anys de dictadura les estructures piramidals han quedat enquistades en les empreses: la sentència “el cap sempre té la raó” no ajuda a la consideració que la responsabilitat en el producte final d’una empresa és, o hauria de ser, compartida per a tots i cada un dels treballadors, des de qui obre la porta fins a qui dirigeix el laboratori d’innovació.\nEn una de les assemblees del indignats de la Plaça Catalunya de Barcelona, vaig captar una frase al vol, que no per ingènua resultava menys incontestable: “si repartim la feina tots en tindrem”. És evident que si tenim un 20% atur i cada un dels assalariats aporta una cinquena part del seu treball, reduint el seu horari i salari en una cinquena part, l’atur s’acaba amb quatre dies. Ja sé que no pot ser tan fàcil i ja he dit que el plantejament és ingenu, però no podem dir que no sigui una una via de solució per resoldre el drama de l’atur. A més, sembla que hi han experiències en aquest sentit que han donat resultats notables, com la setmana laboral de 35 hores a França i la seva incidència immediata en la rebaixa de l’index d’atur, o els orígens de la Cooperativa Eroski, per posar un parell d’exemples citats per l’Arcadi Oliveres.\nHi ha encara un seguit d’iniciatives que semblen menors i que podrien impulsar aquesta profunda revolució laboral com ara la racionalitat dels horaris: escalant l’entrada i la sortida s’evitarien embussos i col·lapses en el transport, la inútil prolongació de la jornada laboral: la qual sembla que té una relació inversament proporcional amb la productivitat (som el país d’horaris més llargs i d’una productivitat absolutament irrisòria), la conciliació familiar: no té cap sentit, i a més resulta nefast per la rendibilitat educativa que les escoles hagin de romandre obertes en funció dels horaris laborals dels pares, la participació democràtica en les decisions que marquen el futur de l’empresa, l’incentiu a la innovació de participativa reconeixent-ne l’autoria, la participació econòmica en els beneficis, l’orgull de marca…\nI naturalment i principalment, la formació continuada com una inversió per al treballador i per a l’empresa. Avui és molt més fàcil l’accés a la formació on-line i es poden personalitzar els currículums de manera que cada la formació pot ser la més idònia en cada moment i per a cada treballador. Cal però el canvi de mentalitat que pot fer canviar l’objectiu de l’empresa (a França algunes empreses productores de reactors nuclears s’estan especialitzant en el desmantellament de les centrals a ran de la crisi del Japó), i que ben segur pot canviar les funcions dels seus treballadors i la seva situació en l’organigrama de producció diverses vegades durant tota la vida laboral.\nEl repte real, que ho és a totes les revolucions, és el canvi de mentalitat. Hem de passar d’admirar des de la distància les tècniques revolucionàries d’empreses com ara Google, o Apple, de les quals s’han mitificat les relacions laborals, per entendre que si la democràcia, la participació, la imaginació, la creativitat i la responsabilitat entra a la nostra empresa, haurem fet el primer pas d’aquesta imprescindible revolució.


Substrat de gespa Substral Magic, reparació de gespa, barreja de llavors de gespa,...\n3 - en - 1 Joc complet: llavors, fertilitzants, premium-retaining substrat germinació.Aigua substrat excel·lent.50% més gruix de la meitat d'aiguaCréixer anywhere-guaranteed.\nSubministrament nutricional equilibrat.Amb potassi extra per a una fruita saludable.També es pot utilitzar poc abans de la collita.\nMescla de substral Rastenreparatur-Mischung de llavors d'herba, fertilitzant d'herba i...\nL'activador del sòl millora l'estructura del sòl i l'aigua de reg, al mateix temps, la solució també és complicada per la molsa garanteix les varietats de gespa de germinació ràpida de marcar els buits resultants després de tancar ràpidament i proporcionar una herba densa en comptes de molsa i herba 3 en 1 regeneració de gespa, llavors de gespa +...\n266 m2 - barreja de sensibilització (8 kg)\nConsta de talls de gespa ràpida, fertilitzants i guix. Estimula el creixement de les arrels. L'estructura del sòl es millora. Ajuda a una herba sense fissures. Aplicació a la primavera o tardor.\nUlikey 2 pcs bosses de patata, bossa de cultiu de plantes, test de patata, amb finestra...\nMaterial premium: està fet de teixit sense teixir transpirable d'alta qualitat que no és tòxic i és biodegradable, resistent i durador. Amb dues nanses resistents, les nanses us permeten desplaçar-vos fàcilment al jardí, al pati, al balcó, terrassa o hivernacle. Disseny intel·ligent: la bossa de Potato Cuvo ve amb una finestra per visualitzar, de forma...\nSoekodu Protecció de cobertes contra plantes de congelació, plantes cobertes...\n4,79 € 30,00 €\nMaterial transpirable: el material de la nostra coberta protectora contra la congelació de les plantes és un teixit no teixit, que pot tenir un bon paper en la protecció de les plantes, és molt transpirable, que permet aire, ultraviolats i raigs d'aigua de la pluja petita que entren a les plantes , I és blanc, no afectarà la cura de les plantes a la llum...\nSoekodu protecció coberta contra plantes de congelació, plantes cobertes reutilitzables\n5,69 € 30,00 €\nMaterial transpirable: el material de la nostra coberta protectora contra la congelació de les plantes és un teixit no teixit, que pot tenir un bon paper en la protecció de les plantes, és molt transpirable, que permet que l'aire, els raigs ultraviolats i els aigua de la pluja petita entren a les plantes, I és blanc, no afectarà la cura de les plantes a...\nUlikey 4 x 35 m filferro de filferro flors, filferro de flors Ø 0,65 mm, verd\nMida: Total de 4 rotllos, 35 metres / rotllo, gruix és de 65 mm. Material: filferro de filferro de ferro, no és fàcil oxidar, resistència a la corrosió. Flexible: suau i mal·leable, prou flexible, fàcil de tallar i modelar .\nFDIT CE Meter, Mesura d'alta precisió de la conductivitat i la temperatura Reacondicionat\nMesurar la conductivitat i la temperatura del sòl amb una alta precisió i un funcionament fàcil. Pantalla LCD amb funció de retroiluminació, visualització intuïtiva dels resultats de la mesura. Detector de sòl CE portàtil, connector i reproducció, connecteu-lo a terra i premeu el botó de l'interruptor per provar.\nBossa de cultura de maduixa idefair, bossa de 2 galons de paquets de paquets de paquets...\nMaterial d'alta qualitat: fabricat en temperatures no teixides, d'alta qualitat, de corrosió i baixa, aïllament de temperatura eficaç, a prova de mosquits i insectes. El teixit és transpirable, té una bona capacitat de càrrega, és forta i duradora, no és fàcil de deformar i no es farà malbé a causa de l'exposició al sol. Quan l'utilitzeu, podeu col·locar...\nLlum de planta PTN, llums de creixement, 150w 315 LEDs Spectrum complet, coll de cigne...\nSincronització i automàtica activada / desactivada: la llum del creixement és molt útil i còmoda, es pot programar a 3, 6.12 hores segons les necessitats de la planta, proporcionen prou brillantor però adequada a la seva planta, amb funció d'activació / sortida. Automàtic Apagat, no hi ha cap preocupació per al marge de la planta quan no hi ha ningú a...\nPila de llum de jardí galvanitzada, XL, de 35 cm de diàmetre, de 18 cm de diàmetre\nLa participació robusta per a llums exteriors disposa d'un suport ferm per a les seves llums de pols, llums de jardí, llums de peu, llums de sòcol, pilars de tèxtils i columnes d'energia. Per un suport segur de les seves llums exteriors, la participació del sòl es pot enganxar a terra amb un cautxú martell. El formigó addicional augmenta l'estabilitat....\nBosses de cultiu de patata, bosses de plantació de plantes de 2 galons, testos, olles,...\n3 Dissenys de finestres giratoris: la bossa per plantar patates de jardí està equipada amb 3 finestres amb solapa visual. Podeu observar el creixement de les plantes en qualsevol moment i els fruits són fàcils de recollir després de madurar. Hi ha consells cosits fermament a banda i banda per facilitar-ne l'operació. El mànec us permet moure-ho fàcilment...\n1100W Làmpada de cultiu amb atenuador, llum de plantes amb IR, PPFD alt, lluminàries de...\n1. Funció Dimmer: una funció més senzilla i eficient. Interruptor d'atenuació per ajustar la brillantor del 0% al 100%, que permet flexibilitat per aconseguir un rendiment perfecte de creixement per a cada fase de creixement. 2. Llum d'espectre complet per a plantes d'interior: consta de 660 nits de llum vermella, IR, 3500K i 6500k d'espectre de llum...\nNiello Optical Lens dual Sèrie 600W. Llums LED per al creixement de les plantes....\n113,99 € 200,00 €\nNiello M600 està construït amb una lent òptica doble (90 graus dins i 120 graus a l'exterior), augmentant eficaçment la sortida de la llum, reduint la pèrdua de llum, millorant l'alta producció de parell / lumen i maximitzant la collita. Black Friday Cyber Dilluns Divendres Black Cyber Monday Spectrum 12-bandes 380-740nm amb espectre clau UV i IR,...\nNiello reflector 50w làmpada de plantes, LED creixent llum de la llum de la llum de la...\nNova actualització de llums LED per al creixement: disseny de 123 parts de LED vermell (630-660 Nm) + 42 peces de LEDs blaus (430-460 nm) + 12 peces (3000-65000k) LEDs. La llum vermella i blava millora la fotosíntesi causant un major creixement a la planta. Àmbit d'aplicació gran: ideal per a tot tipus de plantes cobertes, germinació de llavors, floració...\nLàmpada de plantes Cree COB LED, 300W UFO LED creixen lleugers espectre, llum de la...\nSpectrum Wider Spectrum Desenvolupat: (650-660 Nm, 620-630 Nm), taronja (600-610 nm), blau (430-440 nm, 450-460 Nm, 460-470 nm), UV (380-400 Nm) , IR (740 -760NM), blanc (4000-4500K, 6000-6500K), Cree COB (3000K). Upgrade nova actualització UFO 300W: conté 54 peces de 5W Bridgelux / Epileds + 1 PC 30W Cree CheB, xips d'alta qualitat 28pcs 5w epilandesos...


Polítics i docents - Diari de Girona\nmiquel martín 06.10.2013 | 00:00\nPer una vegada i sense que serveixi de precedent, deixin-me que els ho expliqui. Mirin: quan has descomptat totes les despeses del piset de Sarrià-Pedralbes, l'elitista universitat de les nenes, la quota de la prestigiosa clínica privada i el fet (molest, és veritat, però -de moment- inevitable) de pagar el sou de la cuinera, el jardiner, el xofer i les minyones, amb prou feines et queden unes desenes de milers d'euros. Ah, i me'n descuidava de la dietista que em controla de tant en tant el colesterol, i del fisioterapeuta i la massatgista que em resulten imprescindibles per destensar la musculatura aclaparada per l'estrès (quina feina, la nostra! Sempre patint).\nI posats a sincerar-me, els explicaré un petit secret, una debilitat: ho he de reconèixer, m'agrada anar net i polit, impecable. Sobretot quan vaig a missa. Que la imatge ho és tot, a la nostra feina. Però això, ja ho sé, té un preu, perquè jo no em poso qualsevol cosa i la maquilladora ja m'ho diu, que m'afavoreix la brillantor de llavis i la roba de marca, com més exclusiva millor (ai, les corbates, que són la meva perdició!). Què voleu que hi faci, pobre de mi, no ho he triat pas jo, això de ser un dandi.\nI a tot plegat, afegiu-hi les vacances a la Costa Brava, perquè en alguna mansió ens hem de refer de tanta pressió i desgast; i sumeu-hi el manteniment de les altres cases de segona residència, que no només de mar i passejades amb iot viu l'home (i la dona, que no sóc tan carca com diuen). A més, la crisi no ha afectat només els pensionistes, els obrers i gent així, no senyor, la prova està que els restaurants de tres estrelles Michelin cada cop resulten més cars, el foie micuit s'ha posat pels núvols i els Vega Sicilia ja no es poden comprar per caixes com quan no havíem de rescatar bancs. I per acabar-ho d'adobar les suites dels hotels de luxe tampoc no et fan cap rebaixa, per molt sovint que t'hi allotgis i per molt que siguis qui ets.\nTotal, que cada dia costa més arribar a fi de mes i no sé pas on anirem a parar. Per això em va molestar tant l'altre dia quan em van demanar si em dedicaria mai a la docència (per un moment vaig entendre "decència" i em vaig esgarrifar). Sembla que em prenguin el pèl (és un dir), amb aquestes preguntes, sabent com saben la responsabilitat que arrossego abnegadament pel bé del país i tot el que això comporta. A més, veient les despeses que tinc, encara no entenen vostès per què els docents cobren el sou que cobren?


Llums de carreteres… perdudes, o la meva passió inintel•ligible (II)\nPosted by xfar under blade runner, cinema, personal, Uncategorized\n“¿Quin és l’únic ésser que genera una necessitat de fugir de la realitat inventant-se mentides? Aquell a qui la realitat li produeix patiment.”, Friedrich Nietzsche\n“La llum davantera del cotxe il·lumina una línia discontinua groga que es distorsiona i accelera cap a un final incert, mentre el Fred crida desesperat. S’està produint el canvi, el seu dolorós canvi…”\nLa idea de l’altre, del qui ets i qui no ets, del doble, sempre ha estat present en el cinema, en la literatura, en qualsevol manifestació artística sobretot de caire narratiu. A Lost Highway això es produeix amb tanta força que és un dels motius essencials de la pel·lícula.\nUna festa. Música moderna, cool. Gent “guapa”. El Fred i la seva preciosa dona, la Reneé (Patricia Arquette) en gaudeixen i allà, ell topa amb un personatge (interpretat per un més que misteriós Robert Blake) que li diu que en aquell mateix moment, també és a casa seva. Que ell, aquell amb qui el Fred parla ara mateix, és en aquell mateix moment, a casa del Fred. No el creu, evidentment, i la “criatura” li prega que agafi el seu mòbil i truqui al seu pis, que és on assegura que es troba en aquell precís instant (apart de ser al seu costat). El Fred pensa que li prenen el pèl, truca, i li respon aquell que té al davant. Des de casa. I no només contesta, sinó que hi parla, hi conversa.\nApareix aquí el primer element que distorsiona la realitat, el que fins aquell moment era lògic. Allò que és normal passa a ser anormal, i l’espectador comença a preguntar-se quina classe de pel·lícula està veient. S’inquieta, o directament deixa d’interessar-se. Si vols linealitat i lògica no miris res del Lynch, i si ho fas, dóna-li una oportunitat. I si creus que et pren el pèl, deixa-te’l prendre: no és tant greu. Més greu és perdre el pèl davant alguns telefilms del cap de setmana…\nEl Fred penja el telèfon i espantat, pregunta a aquell, a allò, qui és i com ho ha fet. Ell li contesta amb un riure terrible i profund que gairebé no és humà. Desprès desapareix enmig de les celebracions i la gent de la reunió. No en sabrem gaire més, d’aquest personatge. Només notarem la seva intimidadora presència en algun moment més de la cinta. Però tindrem la seguretat, com a espectadors, de què l’hem vist abans, en algun moment de la pel·lícula just en el moment de veure’l per primer cop xerrant amb el Fred. La seva frase “normalment no entro als lloc on no se m’ha convidat” és tan aterridora que és quasi una amenaça, és vampírica. El que li contesta al Fred quan aquest li pregunta “qui ets, ens coneixem?” és tan simple com difícil d’assimilar quan algú té l’absoluta certesa de que res és ja segur en aquell moment, ni ho serà més. “Sí, a casa teva”, li contesta, “ens varem conèixer allà”.\nQui és aquest personatge? Real, imaginari, doble… I qui és el Fred? O què li passa? El Fred, com aquest individu, serà un enigma que mourà part de la pel·lícula. Però no un enigma amb un final, amb una explicació raonable, sinó un enigma inintel·ligible que més endavant provocarà diferents sensacions en l’espectador, que el faran moure’s nerviós en la seva butaca. Són els enigmes sense resolució els que poden remoure les teves entranyes. Perquè no hi ha res més atemoridor que allò del que no se’n té cap notícia, cap explicació. Més endavant, quan el Fred torni a topar-se amb aquest personatge, ja haurà esdevingut el seu “altre”, un nou Fred. Deixarà de ser ell per desdoblar-se en algú més en un moment determinant de la pel·lícula, i deixarà de ser el Fred per ser-ho, de nou, més endavant. El doble, la idea del doble, apareix tan salvatge que és simbòlica, abstracte… no hi cap dins la lògica ni pot ser real. Però, repeteixo: tenen lògica els malsons?\nAra el personatge del Fred desapareix per donar pas a un altre que és jove, guapo, i que té tracte directe amb un mafiós anomenat Dick Laurent. Sí, el que “és mort” de l’inici, el de d’intèrfon. Aquest nou “altre”, “doble” si voleu, és molt diferent al Fred i també demostrarà ser-ho en el seu atreviment, que quedarà palès en algunes de les seves actuacions fins que torni a desaparèixer per tornar a donar pas al Fred, que reapareix enmig del desert i despullat.


Sessions Polivalents 05: Las Arenas | Hangar\nSessions Polivalents 05: Las Arenas\nEn el marc del TOP ( Tallers oberts del Poblenou) els artistes residents d’Hangar presenten la cinquena edició de les Sessions Polivalents: Las Arenas. Les Sessions Polivalents són una sèrie d’activitats obertes, gestionades pels residents del centre, un lloc d’experimentació per donar cabuda a accions i activitats d’interès per al context artístic. Amb “Las Arenas” es pretén explorar la idea de la pista de ball com un espai on generar experiències significatives des d’un punt de vista artístic.\nKaoru Katayma (1966, Japó)\nJaponesa resident a Espanya des del 1992, la seva obra explora qüestions relacionades amb la seva condició d’estrangera i el fet de pertànyer a dues cultures diferents. La vídeoperformance és el format que més utilitza per analitzar temes relatius a la inestabilitat cultural, encara que també treballa amb altres mitjans com el dibuix, la fotografia o l’escultura. El registre de situacions de tipus performàtic li permet fer visible el xoc cultural, a través dels seus diferents estats de confusió, descoratjament o adaptació. En oferir un escenari per a successos imprevists les obres de Kaoru Katayama obren la possibilitat de generar debats entorn de la (in)comunicació cultural.\nÉs la guanyadora del Premi ARQUEJO de la Comunitat de Madrid per a Joves Artistes 2006.\nDJ CINNAMOON – Retrospectiva pop d’Orient mitjà\nDJ CINNAMOON és una aproximació àudio-visual pel cap alt significatiu de la música popular postindustrial en llengua turca, kurda, persa, àrab, armènia, grega, aramea o hebrea.\nLes sessions recorren les últimes quatre dècades de producció discogràfica en societats de marcat ascendent mesopotàmic, evocant mitjançant cançons caràtules i video-clips un ambient de guateque amb tints arquetípics, que evoluciona cap a una extravagant revetlla, i que al seu torn degenera en discoteca de categoria superlativa. Tot això és reproduït mitjançant dispositius com radiocassettes d’automòbil o telefonia amb funció de mp3, i inclou cintes originals de noves icones de la contracultura global com Erkin Koray, Googoosh, Omar Souleyman o Haifa Wahbe.\nGran part del treball de recopilació ha estat realitzat en els entorns urbans d’Istanbul, Antalya, Teheran, Damasc, Beirut, Alep i Berlín, però també a través de comerços virtuals com els pertanyents a la comunitat iraniana de la ciutat de Los Angeles.\nAquest projecte ha estat desenvolupat i pagat des de l’any 2001 per Manuel Sánchez; simpatitzant de sectors de població estigmatitzats, operari multidisciplinari i col·laborador ocasional del magazine suís Norient i el segell californià Sham Palace.\nAquest*country chambelan, va publicar el seu 1r album: West Of Space Adventures al 2007. Des de llavors ha tocat a França, Bèlgica, Holanda i Japó. També ha participat en el duet Juicy Panic acompanyat de Mami Chan i en l’espectacle per a nens Carton Park amb el qual va anar de gira a França, el Marroc i Mèxic. Al 2010 li van editar un split LP amb Internet 2 a Cartilage Records.\nCompagina la seva pràctica sound design i música per al col·lectiu d’art de Miami Friends With You i els novayorkesos PandaPanther.\nEn concert utilitza teclats i un xilofono, és súper booty shaky i canta les cançons amb tot l’amor del món.\nDuo belga de música electropicale. Les seves melodies són una barreja de ritmes brasilers, bollyboodianss, influenciats per latelevisió. La seva música es balla amb volteretes i altres passos que ells t’ensenyaran. Vestimentes fetes a mà fan de l’espectacle una cosa molt pepa.\nTaxonomia del moviment:\nA partir de l’observació dels moviments de desconeguts en discoteques, l’artista estableix un diàleg amb delay mitjançant una acció de performance mimética.\nMúsic holandès euro-pop establert a Londres.\nLi encanta l’Euro Disc vuitenter i fa sessions hibrides entre l’aeròbici el karaoke, vestit amb el seu carismàtic vestit de bany.\nAudicions personalitzades de ball per a un sol espectador , una experiència única al limiti entre lo còmic i lo eròtic.\nVideoinstal·lació en loop amb dos monitors\nL’epidèmia de ball de 1518 va ser un cas de coreomania ocorregut a Estrasburg, al juliol de 1518. Diverses persones van començar a ballar sense descans durant dies i, al cap d’aproximadament un mes, la majoria va morir com a conseqüència d’infarts, vessis i esgotament.\nTancarà la nit amb un panorama musical en el qual es barregessin sonoritats de tot arreu del món, de totes èpoques, del bon i del mal gust.\nLa seva intenció secreta és la d’esclavitzar el teu cos perquè el ritme l’hi porti.\nCategories: Activitats dels residents, News\t| Etiquetes: 2012, Hangar Obert, sessions polivalents, setembre 2012, TOP


Metafísica | Iscreb\n1. Introducció a la metafísica\n2. Metafísica general: Ontologia\n3. Metafísica especial: Cosmologia\n4. Metafísica especial: Psicologia racional\n5. Metafísica especial: Teodicea\n• Hores: 100. Distribució\n- Tutoria: 10 h (10%)\n- Consultes: 2 h (2%)\n- Jornada presencial: 5 h (5%)\n- Lectura i estudi: 48 h (48%)\n- Preparació de la tutoria: 35 h (35%)\n• Material: En nombre de pàgines, el corresponent a quatre crèdits ECTS: de 384 a 480 pàgines, comptant les lectures obligatòries.\n• Activitats: Es proposaran cinc activitats: una per unitat. Les activitats fetes es lliuraran al professor perquè pugui corregir-les, puntuar-les i comentar-les amb els i les alumnes particularment. S’insistirà, especialment, en l’activació i la millora del mecanisme de processament d’informació gràcies a la confecció de mapes conceptuals i d’esquemes.\n• Participació en els fòrums: Hi haurà debats dirigits sobre temes actuals que puguin ésser tractats des de les teories pròpies de la metafísica especial, així com estudis de casos concrets.\n- RENÉ DESCARTES, Meditacions metafísiques.\n- XAVIER ZUBIRI, Cinco lecciones de filosofía\n1. Capacitat per a generar noves idees (creativitat)\n3. Motivació per la consecució d’objectius\n2. Coneixement i aprofundiment en la teologia cristiana des de les diverses dimensions: intel•lectual, cultural, històrica.\n3. Opinió critica sobre la realitat personal/social a partir de la perspectiva transcendent de la realitat.\n2. Reconèixer i valorar les aportacions de les Ciències de la Religió a les qüestions frontereres amb la Teologia.\n3. Exemplificar la coimplicació entre Ciències de la Religió i Teologia a propòsit d’autors i obres rellevants.\n1. Apropar-nos als aspectes principals de la ciència de l’ens.\n2. Intentar mostrar les claus per entendre i interpretar la nostra realitat.\n3. Conèixer, identificar i usar la terminologia bàsica de la metafísica general i de la metafísica especial.\n4. Especular racionalment amb aquests conceptes en investigacions futures en els terrenys de la filosofia, de la teologia i de la religió.\n5. Saber localitzar els grans temes metafísics al llarg de la història de la filosofia.\n6. Reflexionar i plantejar-se preguntes sobre les grans realitats: el món, el jo i Déu.\n7. Aconseguir arribar a una síntesi personal sobre el nivell metafísic dels problemes de la ciència i de la vida quotidiana.