Necessitem lleialtat i col·laboració - Diari de Girona\nfrancesc esteva 10.11.2018 | 01:11\nNecessitem lleialtat i col·laboració Diari de Girona\nMolts dels problemes importants per al món d'avui són globals. Posem 3 exemples: el canvi climàtic, la revolució tecnològica o la immigració. El canvi climàtic, per exemple, afecta tot el món. El que fem en una regió afecta tothom, no es pot abordar sense un acord de tots el països. Molts dels problemes que les noves tecnologies ens porten (els que provenen de la intel·ligència artificial i la robòtica i les regulacions de les xarxes), no són abordables per països, necessiten regulacions globals. Les immigracions ja no són locals i culturalment homogènies (com era la immigració andalusa a Catalunya o la dels espanyols que anaven a treballar a Alemanya). Avui per a les persones amb problemes als llocs d'origen (guerres, dictadures o problemes econòmics), cada cop més, el destí possible ja no és una regió concreta sinó el món sencer i això comporta un canvi de paradigma enorme tant econòmic (no es pot abordar el problema sense abordar el problema d'un desenvolupament més equilibrat del món en general) com cultural ja que planteja xocs culturals per als que no estem preparats.\nCada cop més el món haurà d'afrontar problemes globals amb grans acords, sigui pel canvi climàtic, per un desenvolupament més equilibrat, per regular el comerç i les transaccions financeres o per regular els drets i deures de les empreses globals, especialment les tecnològiques que amenacen els drets personals i col·lectius, etc. El món de la política s'haurà d'estructurar per nivells i a cada nivell s'hauran de crear les estructures polítiques que puguin fer front als problemes que s'hagin de resoldre. Estructures mundials, fòrums i organismes polítics de debat, discussió i acords pels problemes globals, estructures intermèdies tipus UE, per països, comarcals o locals pels problemes dels nivells corresponents.\nUna característica bàsica dels populismes sigui Trump, els del Brexit, els que volen crear noves fronteres, el nou líder del Brasil, etc., és la de menysprear els problemes globals, per exemple, dir que el canvi climàtic no existeix, o que no s'han d'establir acords globals o trencar els acords existents com, per exemple, els acords sobre armaments, sobre lliure comerç, etc. Defensen tancar les fronteres i no veuen que creen un món desregulat que deixa desvalgudes les persones i els estats davant de la globalització. Però tenen un públic creixent que segueixen els seus discursos demagògics. Potser és perquè el moment que vivim comporta un alt nivell d'incertesa sobre el futur (davant el lloc de treball o la immigració, per posar dos exemples) i també perquè és difícil d'entendre la relació entre causa i efecte en els problemes globals. Tothom entén un acord salarial i els seus efectes, però el que implica tenir més o menys cotxes o indústries més o menys contaminants, és a dir, com el canvi climàtic influeix en la nostra vida i en la futura, o com influeix una determinada normativa sobre internet en la defensa dels drets individuals i col·lectius, és molt més complicat. Però dir que els problemes se solucionaran tancant les fronteres es tan enganyós com dir que, quan tens un problema d'adult, la seguretat tornarà retornant a la falda de la mare.\nFa poc vaig llegir un article (no recordo l'autor) que deia que el gran problema de l'estat autonòmic espanyol era que les comunitats autònomes no intentaven cooperar, sinó que les seves relacions es basaven en el greuge. Això es podria generalitzar a la UE i més en general al món en l'etapa de la globalització. Els populismes també tenen aquesta tendència a anar contra la col·laboració lleial i a fer servir el greuge contra el veí. Per això crec en l'actualitat i la necessitat de la cultura federal, perquè no sols tracta de seleccionar els problemes que corresponen als diferents nivells sinó que demana lleialtat entre les estructures polítiques d'aquests diferents nivells. Sense col·laboració lleial no hi ha federació possible i difícilment els problemes tenen solució de veritat.\nI d'aquí que no sigui independentista perquè crec que és anar en contra del que el món actual necessita, perquè crec que és enganyar la gent dir-li que creant una nova frontera, anirem millor. Ens diuen que anirem millor si som un nou estat dintre de la UE i jo em pregunto, si no som capaços de crear lligams de cooperació lleial amb les comunitats autònomes d'Espanya, serem capaços de crear lligams de col·laboració lleial amb els estats que conformen la UE? No ho crec i a més tinc clar que crear nous estats dificulta el projecte europeu (el que ha garantit que visquem en pau el període més llarg de la història europea) que ara els populismes ultra-dretans volen enderrocar. En àmbit personal penso dedicar els meus esforços a lluitar contra els arguments dels populismes que enganyen la gent, a intentar fer un món més col·laboratiu i més just, a defensar la UE dels seus detractors i dels que la volen destruir, a intentar federalitzar-la i, com a part d'aquest projecte que crec és el que necessita la societat actual, intentar federalitzar Espanya tant en àmbit polític com econòmic. I si aconseguim de veritat federalitzar Espanya i Europa, no ho dubtin, Catalunya tindrà un paper rellevant. I tot això es pot anar aconseguint a poc a poc treballant en positiu sense lluites i quimeres utòpiques contra molins de vent i sense màrtirs.


Telèfon Siemens Gigaset C300 | TS-Telecon\nInici » Telèfon Siemens Gigaset C300\nEl telèfon sense fil Siemens Gigaset C300 és el telèfon d'alt rendiment que satisfà les necessitats més exigents. El seu teclat ergonòmic fet de materials d'alta qualitat assegura un marcatge còmoda. Parlar freqüentment i per llargs períodes no suposa cap problema amb el seu temps per parlar de fins a 20 hores.\nEl telèfon Siemens Gigaset C300 també es manté llest per al seu ús amb poques necessitats de recàrrega, gràcies al seu temps en espera de fins a 300 hores. ECO DECT sense potència de transmissió significa que el Gigaset C300 és un telèfon que estalvia energia i respectuós amb el medi ambient.\nCaracterístiques i avantatges de Siemens Gigaset C300\nEl Gigaset C300 fabricat amb materials d'alta qualitat, ofereix una imatge moderna en qualsevol dels seus quatre colors. Disposa d'una pantalla de 1,7 polzades que millora la lectura i navegació, un teclat ergonòmic i una operativitat senzilla.\nDissenyat per a les necessitats freqüents de comunicació. La tecnologia del telèfon sense fils Siemens Gigaset C300 permet tenir el terminal lliurement en qualsevol zona de l'empresa sense preocupar-se per la durada de la seva bateria. Fins a 300 hores en espera i 20 hores de conversa.\nBrillant qualitat de so. El telèfon siemens Gigaset C300 permet experimentar la funció High Sound Performance en cada trucada fins i tot quan s'està parlant en mans lliures, podent així, realitzar altres tasques mentre manté una conversa amb tota claredat.\nCaracterístiques importants. La llista de trucades perdudes amb Identificació de qui truca ID i data et manté informat sobre qui està tractant de connectar. Es pot activar el silenciador de trucades anònimes per evitar nombres no identificats. És possible telefonar als contactes favorits en segons mitjançant l'ús de l'agenda que emmagatzema fins a 250 noms i números. Permet enviar missatges de text de fins a 160 caràcters.\nECO DECT La bateria d'estalvi energètic de Gigaset C300 consumeix menys de 0,4 Watts. Com tots els fils Gigaset, redueix la potència de transmissió des del terminal a l'estació base depenent de la distància. També és possible reduir la potència de transmissió de l'estació base de Gigaset C300 en un 80 % només mitjançant la selecció de la Manera ECO i fins i tot eliminar la potència de transmissió quan el telèfon està apagat.\nPer les seves característiques pràctiques i la millor tecnologia sense fils en la seva categoria, el telèfon sense fils Siemens Gigaset C300 és la seva millor elecció.\nPer a més informació sobre els sistemes de telèfons sense fil siemens, contacti amb Telecon Sistemes.


Salut i ensenyament perdran almenys mil professionals\nLa Generalitat no cobrirà la meitat de les jubilacions en els sectors crítics de serveis públics\nDANI CORDERO ·02/06/2010 - 04:37h\nDissabte rebaixes salarials als funcionaris. Ahir, reducció de les plantilles. La retallada en dos actes del Govern amenaça amb un greu conflicte laboral a la Generalitat, després que el consell executiu acordés no cobrir la meitat de les jubilacions que es facin en sectors crítics dels serveis públics com són l'educació, la sanitat (el sistema d'emergències mèdiques inclòs) i les oficines de treball. En la resta dels àmbits de l'administració només es cobrirà un de cada deu jubilats. I està previst també retallar un 10% del capítol destinat a substitucions en cas de baixes, necessitat de reforços i hores extres.\nA CCOO tenen comptabilitzats a Ensenyament 1.500 jubilacions previstes per aquest any, mentre que a l'Institut Català de la Salut n'hi consten 400 més. Només en aquests dos casos suposa perdre aquest any mil professionals si només se n'acaba cobrint la meitat. Les dades, no obstant això, són pitjors si es tenen en compte les estadístiques del Departament de Governació, que comptabilitza 9.000 funcionaris de la Generalitat en edat per poder-se jubilar: a partir dels 60 anys, sempre que s'hagin acumulat més de 15 anys de cotització social.\nEls sindicats no descarten la via judicial i prometen més mobilitzacions\nAmb aquestes dades, les centrals sindicals estan en alerta, després d'una decisió del Govern que els va agafar a contrapeu. "És un atemptat als serveis públics; no es cobreix la demanda de serveis, ni en els mínims", lamentava la secretària general de CCOO, Dolors Llobet. Encarna Fernández, de la federació de serveis públics de la UGT, era pessimista quant al futur. "Això acaba de començar: han començat amb els més dèbils i continuaran amb les empreses concertades amb la Generalitat", va dir.\nLes dues centrals esperen la convocatòria de vaga del pròxim dimarts per saber quin és l'estat d'opinió de les bases del funcionaris respecte a les retallades. Però ja pensen en noves mobilitzacions per fer palès el seu disgust. I els seus gabinets jurídics estudien la via dels tribunals per l'atac que creuen que el Govern està cometent contra alguns convenis.\nEl Govern, comandat pel conseller de Finances, Antoni Castells, ha tancat ja retallades per aquest any per un import de 1.670 milions d'euros. I una quarta part (408 milions) va a compte de les partides del personal de la Generalitat i dels concerts amb empreses privades que ofereixen serveis públics. Per al pròxim exercici els objectius seran encara més ambiciosos.\n"Han començat a retallar pels més febles", valora Comissions Obreres\nLa tensió creix a mesura que passen els dies, que es coneixen les mesures del Govern i s'apuja el volum de missatges vinculats amb el copagament. I el Govern no acaba de convèncer tot i els tocs d'imatge que intenta donar, amb la pujada dels impostos a les rendes més altes (vegeu més informació a la pàgina 18), la racionalització d'empreses públiques i una reducció del 5% en el nombre d'alts càrrecs i directius de les empreses públiques de la Generalitat. Aquesta última mesura suposarà l'acomiadament de 10 persones, si es té en compte que hi ha 210 càrrecs de confiança, que veuran com se'ls retallen també un 10% les dietes per assistir a consells d'administració.\nEs tracta així aquesta d'una aposta més de bones intencions que resultadista. La Generalitat també va decidir ahir reduir el nombre d'entitats del sector públic en un 25%. De les 247 empreses, fundacions, consorcis i instituts existents en desapareixeran 63, després de ser dissolts o quedar integrats en altres organismes. Castells va estimar ahir que aquesta mesura estalviarà a la Generalitat 25 milions d'euros més, però es desconeix encara quin serà l'efecte en la duplicitat de tasques. I en paral·lel, Castells va assegurar que estudia castigar els funcionaris que hagin faltat al seu lloc de treball més de cinc vegades sense haver-ho justificat retirant-los el complement de productivitat.\nEl que sí que es veu molt clar és com afectarà la retallada del dèficit sobre l'obra pública que executa la Generalitat a Catalunya. Hi ha prevista una retallada de 531 milionsd'euros en inversions, i la pitjor part se l'endurà la línia 9 del metro, una obra projectada per CiU, que ha sofert increments pressupostaris espectaculars i que ara veurà com 250 milions d'euros que s'hi havien d'invertir aquest any es deixen per anys vinents. El conseller de Política Territorial,Joaquim Nadal, va assegurar que l'acord de govern no suposa "cap modificació substancial" en la infraestructura, que podrà ser entregada igualment el 2014.\nLa Generalitat preveia invertir aquest any en l'obra 780 milions d'euros a través de la seva empresa pública Ifercat, dels quals 190 milions ja s'haurien gastat en les obres fetes fins ara. Les estacions es continuaran construint perquè estan adjudicades en règim de concessió no van a càrrec del pressupost públic i l'obra civil sí que patirà endarreriments per valor de 250 milions, que, previsiblement, podran ser recuperats en els pròxims anys de construcció.\nEl Govern va decidir reduir131 milions d'euros d'inversions vinculades a diferents departaments de la Generalitat per obres d'edificació i que havien d'anar a càrrec de Gisa o d'ICF Equipaments. Això vol dir que es podrien quedar en algun calaix projectes de centres escolars i ambulatoris que estaven pendents de licitar-se o de començar-se a construir durant aquest any.\nAbans del mes de setembre, les diferents conselleries del Govern hauran de remetre al Departament d'Economia un pla individualitzat d'estalvis addicionals en què hauran d'identificar les despeses que generin menys valor públic i siguin menys prioritàries en el context actual.


Estrena del documental “Les nenes de la Guerra” al Teatre de Sant Feliu de Guíxols – Arxiu d'actualitat local\nEstrena del documental “Les nenes de la Guerra” al Teatre de Sant Feliu de Guíxols\nEl proper diumenge 14 de gener a les 18 hores s’estrena el documental “Les nenes de la Guerra” al Teatre Municipal Narcís Masferrer de Sant Feliu de Guíxols.\nL’entrada és gratuïta, però convé reservar-la prèviament a l’Oficina de Turisme (Telf. 972 82 00 51). S’estan a punt d’exhaurir les entrades!!! L’organització projectarà un segon passi (20h), en cas que hi hagi suficient demanda; en aquest cas convé fer la reserva igual, a Turisme, 972 82 00 51)\nEl documental relata la seva experiència al llarg del conflicte bèl•lic: la por, la fam, els bombardeigs… Així com també els jocs, les cançons i allò relacionat amb la família i l’escola. Les dotze protagonistes representen els milers de nens i nenes que van viure aquella època de dolor. A través del seu testimoni, l’espectador és transportat d’una forma molt sincera cap aquells moments tan durs de les seves vides.\nEls relats d’aquestes experiències tan dures que, no obstant, han estat viscudes amb tota naturalitat per gent anònima, traspuen una gran sinceritat. Des de la mort de familiars al camp de batalla, com en el cas de la Pilar Iglesias fins a la pèrdua d’una germana de tres anys durant el trasllat de Madrid a Sant Feliu de Guíxols com explica la Victòria Álvarez, passant per aïllaments com va viure la Dolors Ferrer, que va passar divuit mesos sola a Aragó separada dels seus pares.\nL’estrena del documental es complementa d’una exposició fotogràfica amb els retrats de “les nenes” al mateix Teatre Municipal. A través d’ells s’intenta capturar i transmetre una idea o sentiment del relat vivencial de cadascuna que, un cop visionat l’audiovisual, el mateix públic podrà identificar. Aquesta exposició posteriorment estarà disponible al Museu d’Història de Sant Feliu de Guíxols, on durant quatre diumenges (18 i 25 de febrer i 4 i 11 de març) es projectaran les entrevistes personals completes a cada protagonista. S’emetran de tres en tres, a les 11 hores del matí.\nEls membres de l’agrupació 10 Auris, per ordre alfabètic:\nEstrena del documental “Les nenes de la Guerra” al Teatre de Sant Feliu de Guíxols added by Redacció on 10/01/2018


Inicio / Indústria / Liongas\nLa infraestructura de comunicacions instal · lada per Telnet Sistemes suporta totes les necessitats actuals de comunicació de la planta, com són la xarxa de gestió i administrativa, la xarxa de control industrial, la telefonia, la videovigilància, el sistema de radiocomunicació i l'accés a Internet.\nLa instal · lació realitzada per Telnet Sistemes ha consistit en un cablejat estructurat de 236 punts de treball UTP CAT6 amb 8 repartidors units entre si amb fibra òptica i cable de parells telefònics.\nTelnet Sistemes ha instal · lat els equips de comunicació per poder implementar la xarxa local informàtica IP que dóna servei de comunicacions a la planta, mitjançant switches 3Com L3 i L2 gestionables equipats amb interfícies SFP 1Gbps de fibra òptica, i ha instal · lat el sistema de telefonia IP Mitel i els terminals telefònics. El sistema de telefonia està connectat amb el sistema de megafonia i amb el sistema de radiocomunicació per proporcionar la possibilitat d'emetre avisos d'emergència des de qualsevol telèfon.\nTelnet Sistemes ha instal · lat el sistema de radiocomunicació professional Digital Motorola mitjançant emissores ATEX i un repetidor que enllaça amb el sistema telefònic i la megafonia.


22 de maig de 2015 General\nSovint es parla del vot útil i de com això pot fer canviar el vot de la gent a última hora. Malauradament, una gran part de la població té una idea equivocada de quin és el vot més útil i de com funciona la llei d’Hondt. Hi ha molta gent que pensa que el vot útil és votar un dels partits polítics que es preveu que tinguin més representació, perquè la llei d’Hondt beneficia els qui treuen més vots. Aquesta idea és errònia: la llei d’Hondt només perjudica els partits que no arriben al mínim per aconseguir representació. Un cop un partit ha assolit el mínim per tenir representació per un districte electoral, el nombre de vots necessaris per augmentar un representant és exactament el mateix per partits grans i petits, i per tant tots els vots tenen la mateixa utilitat de cara a aconseguir representants.\nEl problema pels partits petits és que a cada circumscripció pot haver-hi una norma addicional per exigir una mínima fracció dels vots per aconseguir representació. Això no forma part de la llei d’Hondt, és una normativa addicional que decideix cada govern. En el cas del País Valencià la norma és especialment lesiva pels partits petits perquè els deixa sense representació si no assoleixen com a mínim el 5% dels vots vàlids en tot el País Valencià. Els vots vàlids inclouen vots en blanc, però no vots nuls.\nDoncs bé, a les eleccions municipals i autonòmiques al País Valencià d’aquest diumenge, 24 de maig de 2015, les enquestes apunten cap a un resultat molt ajustat en què la coalició Acord Ciutadà d’Esquerra Unida, Els Verds, Esquerra Republicana, i Alternativa Socialista, és molt aprop de treure un 5% del vot. Per pocs vots poden quedar dins o fora de les Corts. Això és molt important, perquè si queden fora per pocs vots es pot donar el cas de que la majoria de vots hagin sigut per formacions d’esquerres, però la majoria de representants a les Corts Valencianes segueixin essent del Partit Popular i Ciutadans. Només que s’hi afegissin uns pocs vots pels d’Acord Ciutadà, entren amb 5 diputats i la majoria es tomba del mateix cantó que la majoria de vots, possibilitant un canvi de govern a les esquerres.\nEl vot útil d’esquerres al País Valencià per aquest diumenge és, per tant, i sense cap mena de dubte, el vot per la coalició Acord Ciutadà. I el vot en blanc no serveix per altra cosa que fer més difícil superar la barrera del 5%, perjudicant per tant la possibilitat d’un govern d’esquerres, i afavorint la possibilitat de que el PP i Ciutadans governin amb majoria de diputats encara que les esquerres hagin tret més vots que ells. Llàstima que molta gent no és conscient d’aquestes coses.\nPer un motiu molt semblant, el vot d’esquerres més útil per l’Ajuntament de Barcelona d’aquest diumenge serà el vot per la CUP. En funció de que la CUP entri o no entri, és probable que canviïn les majories i els pactes que es puguin fer entre les diverses formacions.\nPD: Aquest apunt el vaig escriure el divendres abans de les eleccions, i avui dilluns 25 afegeixo aquesta postdata. Finalment, al País Valencià hi ha hagut una gran victòria de l’esquerra, per un marge més gran que cap enquesta havia previst. I això és sobretot degut a Compromís. Tinc la impressió que les enquestes han estat manipulades: la infravaloració pel vot de Compromís és massa gran per atribuir-la als errors d’una “cuina” feta de manera honesta.\nFinalment, l’Acord Ciutadà ha quedat sense representació, però sortosament la pujada de Compromís ha estat tan contundent que hi haurà govern d’esquerres. Les esquerres representades sumen el 49.73% del vot, i si li afegim Acord Ciutadà sumen el 54% del vot, mentre que PP i C’s tenen només el 38.56% del vot. I a més, Joan Ribó d’alcalde de València ja és una cosa sensacional. Finalment ha arribat el canvi al País Valencià!


REBUS SIC STANTIBUS PER REDUÏR EL LLOGUER DE LOCALS\nEl govern de Catalunya permet la reducció del preu dels lloguers de locals al 50% mitjançant l’inclusió de la clàusula rebus sic stantibus al Codi Civil Català. Aquesta clàusula permet la renegociació d’un lloguer de local sota circumstàncies de força major, com un confinament. La normativa permet:\nSi les mesures de govern contra el COVID19 provoquen la suspensió total o la reducció d’aforament del teu local, pots sol·licitar al propietari una reducció del lloguer a aplicar des del moment de la sol·licitud. La sol·licitud ha de quedar registrada per escrit. Enviar-lo per burofax és la millor opció.\nTeniu per negociar un mes, durant el qual el propietari no pot facturar-vos el lloguer fins arribar a un acord.\nEn cas de no arribar a un acord en 1 mes, es reduirà el preu del lloguer. Si no pots obrir el teu negoci, la reducció serà d’un 50%. Si no pots utilitzar part de l’espai, però el negoci continua obert, s’aplicarà una reducció del 50% proporcional a l’espai inutilitzat. Per exemple, si no pots fer ús del 20% del local, la reducció seria d’un 10%.\nAquestes reduccions s’aplicaran mentre es mantinguin mesures que impedeixin l’ús total o parcial del local.\nEn cas de que aquestes mesuren duren més de 3 mesos, el llogater podrà rescindir el contracte sense cap penalització sempre que avisi amb un mes d’antelació.\nEl llogater podrà utilitzar dipòsits i garanties addicionals a la fiança que hagi lliurat al propietari per cobrir despeses pendents, sempre que es restitueixin en el període d’un any. La fiança no podrà ser utilitzada per cobrir aquestes despeses pendents.\nAquesta no afecta als contractes previs a 1995 ni als serveis a domicili.\nDes de Ekonomikon, valorem positivament que aquestes mesures facilitaran establir acords amb els propietaris, ja que el perjudici d’un procés judicial o la rescissió d’un contracte provocarà que siguin més receptius a una negociació. Més tenint en compte que, en un escenari de confinament, difícilment molts propietaris trobaran altres llogaters.\nNo obstant això, també considerem que aquestes mesures son una solució a mitges. Una mesura més adequada per protegir el comerç de proximitat seria suspendre el lloguer dels locals en proporció a l’espai que no puguin utilitzar. Si un negoci no pot pujar directament la persiana del seu negoci, no hauria de tenir l’obligació de pagar el lloguer.\nPosar el pes de la responsabilitat sobre el petit comerciant perjudica l’economia real, que sí genera ocupació i enriqueix els barris. La part propietària, que no produeix a penes ocupació i tan sols extreu la riquesa produïda pel comerciant, continua percebent quantitats que seran molt altes amb relació al nostre context actual. No te sentit estar obligats a pagar per un espai que no pots utilitzar. L’economia ha d’estar al servei de les persones, no de l’especulació.\nRecordem que Ekonomikon ha organitzat en col·laboració al Ateneu Cooperatiu de l’Hospitalet un taller gratuït i online per aprendre e negociar contractes, que tindrà lloc el 27 d’octubre a las 18:00. Tractarem també les implicacions de la clàusula rebus sic stantibus per donar-te suport. Perquè fem comunitat, som Ekonomikon.


ROSES VERMELLES: Festa Major\nA LA MERCÈ AMB METRO\nLa Festa Major de Barcelona torna a la ciutat, del 23 al 26 de setembre,amb un ampli ventall d'activitats.\nHOLA PAKIBA AVIAT COMENÇARÁ LA FESTA MANJOR DE BARCELONA.\nELS TIPS DE BALLAR SARDANAS QUE AMB FEIA JO DE JOVENETA.\nMontserrat esperem que aquet anys estigui molt bé.\nQuina ayorança lo de joveneta i les sardanes britat?.\nSí, anirém amb metro i l'únic que no trobo aquets dies, es l'aire acondicinat, suposo que ja estalvien.\nSuposo que podrem fer un munt de fotografies, ja veurem.\nMereix la pena visitar l'exposició a Santa Mònica a les Rambles, encara que jo Barceló ......., molt guapo tot.\nJuan vui anari aquesta semana,diuan que esta mol t bé.\nFes moltes fotos a la Mercè, que las fas molt macas. I si hi ha metros que l'aire "brilla por su ausencia".\nMolt bé!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!! jo aquests dies tinc a la meva mare hospitalitzada.. però malgrat això que espero torni a la normalitat..\nFelicitam jo soc nascuda a aquest dies de festa a Barcelona en Setembre..\nPetonets estimaada Pakiba\nQue vaigui be la merce!!\nDEJO MI SALUDO QUERIDA AMIGA\nLisebe FELICITATS............ i que lo de la teva maré no sigui res i es possi bé aviat.\nUna forta abraçada per les dues.


Reinventar el periodisme en temps de pandèmia, a la Setmana de la Comunicació de la UdL\nper Marta Romera 15/04/2021 11:10h\n'Decretat l'estat de creativitat' és el títol triat per aquesta edició que serà semipresencial, després que l'anterior Setmana es fes en format virtual a causa de l'estat d'alarma. Les ponents i els ponents abordaran, des de les seves respectives experiències professionals, les dificultats i les adaptacions per crear continguts en un context d'emergència sanitària.\nReinventar el periodisme en temps de pandèmia, a la Setmana de la Comunicació | UdL\nLes sessions es retransmetran en directe pel canal Twitch\nLes sessions es retransmetran en directe pel canal Twitch de la Setmana i se'n farà el seguiment al web i xarxes socials de la Setmana, al podcast Setcomunica i al butlletí electrònic, a més del Tik Tok, que serà la novetat d'enguany. Dilluns 19 també intervindrà a la Setmana de manera presencial el documentalista, director de cinema, cantant de trap i dramaturg, Fèlix Colomer, que parlarà de la seva sèrie documental Vitals. Filmada a l'Hospital Taulí de Sabadell durant la primera onada de la pandèmia es va estrenar al febrer a HBO.\nDimarts serà el torn de l'autor de còmics, David Ramírez, i la influencer, Maria Costa de Travy. El primer presentarà COnviVIenDO 19 días, el còmic que l'autor va publicar parcialment a les xarxes socials on narra com va canviar la seva vida quan el seu marit va contraure la COVID-19; mentre que Costa de Travy parlarà sobre influencers i estratègies de social media L'actor, imitador i cantant Bruno Oro oferirà dimecres una ponència titulada Reinventar-se o morir, a la qual seguirà la taula rodona Esports en pandèmia, on participaran els periodistes lleidatans, José Carlos Monge, Eva Cortijo, Albert Escuer i Sergi Guiu.\nLa 18a Setmana de la Comunicació de la UdL es tanca amb dos xerrades. Producir en tiempos de incertidumbre. Retos y oportunidades, a càrrec d'Iván Miñambres productor audiovisual i fundador d'UniKo, estudi creatiu especialitzat en publicitat i animació; i Sol com un Mussol, amb el periodista, Jordi Basté, director i presentador del programa matinal El món a RAC 1, que farà la seva intervenció per videoconferència. L'edició d'enguany de la Setmana compta amb el suport dels vicerectorats de Cultura i Extensió Universitària i d'Estudiants i Ocupabilitat, el Consell Social, la Facultat de Lletres, Animac i del col.lectiu Baf Guerilla.


Article de Carles Sastre, Secretari nacional d'acci� sindical de la Intersindical-CSC Darrerament estem escoltant amb insist�ncia que la culpa de la crisi �s �nostra� per haver viscut per sobre de les possibilitats i que el �nostre� desgavell ha engreixat el deute fins assolir xifres inassumibles. El control existent sobre els mitjans de comunicaci� i la capacitat que tenen per marcar-nos l'agenda, sovint ens enterboleix la mirada. Un exemple, en plena crisi de Bankia hem estat parlant de xiulades; un 10 per la senyora Aguirre i ac�lits! El que pretenen �s socialitzar les responsabilitats, �tots� som responsables i per tant �tots� n'hem d'assumir les conseq��ncies. Si els culpables som �tots�, �tots� rescatarem Bankia, faltaria m�s!


n'és dia assenyalat,\nse n'ha gu(a)rnit un tracte\nd'una nina i un soldat.\nTaririt, tat-tit, tat-tit, tat-tat!\nd'una nina i un soldat;\nse'n van anar en el quarto\ni al llit se'n van tirar.\nTatarit, tat-tit, tat-tit, tat-tat!\ni al llit se'n van tirar,\n- Què hi feu (los) desgraciats!\n- No en digueu res al pare,\nque (i)a ens hem arrenglat.\n- No en digueu res al pare\nque (i)a ens hem arrenglat;\nguanyo quatre pessetes,\nus en daré la meitat.\n- Guanyo quatre pessetes,\n- No te'n vull res, no, filla,\nque bé prou que t'han costat.\nDe fortunes c(u)m aquestes,\n(i)o no en puc trobar mai cap.\nTatarit, tat, tit, tat, tit, tat, tat!\n- De fortunes c(u)m aquestes,\n- Què en voleu trobar, vós mare,\nque el porteu massa arrugat;\nfarem córrer les boles\ni el taco de billar.\nUna cançó que també hem trobat en terres valencianes. L'any 1978 l'enregistrava el grup "Els Pavesos", amb aquesta lletra:\nEl dia de Sant Jaume és un dia assenyalat:\nestaven fent un tracte una xurra i un soldat.\nSa mare que els va vore es tirà les mans al cap.\n- Mare, no s'assuste, que això ja no és pecat.\n- Si guanye tres pessetes, pa vostè la meitat.\n- Pa tu, filla meua, que tu t'ho has guanyat.\nAl cap de quatre mesos va nàixer un soldat,\ncom era de la mili va nàixer equipat\namb el fusell al muscle i la verga a baix del braç.\nAquí acaba la història de la xurra i el soldat.\nAquí es pot escoltar la cançó.\nTambé apareix recollida al llibret "El Rec del Tint-1 - Recull de cançons populars", publicat l'any 1980 a Vic.\nEl grup Follim Follam n'enregistrava una versió anomenada "La raspa i el soldat" l'any 1994 dintre l'àlbum titulat "Cançons porques 3".


La societat perpetua la discriminació de gènere a la música\nLidia Alfonso\tÀngela Cantador\nActualització: 10.02.2017 - 11:40\nEl reggaeton és avui un dels gèneres musicals més exitosos en l’àmbit comercial i amb més pes econòmic. No només ha esdevingut una indústria multimilionària, sinó que s’ha integrat en el nostre dia a dia sense control: a la ràdio, a les botigues, a les discoteques. Una base potent, un ritme contagiós, el reggaeton és sensualitat, és prohibició; una invitació a desenfrenar durant uns moments. Bona part de les lletres d’aquest gènere llatí donen un tracte denigrant a la dona i, fins i tot, poden arribar a fer apologia de la violència masclista.\nUn dels molts exemples és un vers de la cançó Contra la Pared on el cantant, Jiggy Drama, alertava el 2010 la seva companya: “si sigues con esta actitud, voy a violarte”.\nEn la majoria de cançons, la sexualitat és presentada com una activitat de dos, però no en igualtat de condicions. La dona és vista com una seductora, que incita l’home a posseir-la. En moltes ocasions se la desproveeix de capacitat de decisió i és tractada com un objecte sexual. És la situació de Cuatro Babys, l’últim senzill de Maluma on el cantant es troba indecís perquè està enamorat de quatre dones i no sap amb quina quedar-se, ja que “todas la maman bien (…) de sexo me tienen bien”. En altres casos, quan ella no respon favorablement als seus desitjos sexuals, passa a ser una mentidera, una traïdora i mereix ser castigada de diverses maneres.\nTot i que molts oients de reggaeton, tant esporàdics com actius, no comparteixen la visió que s’hi dóna de la dona i la seva sexualitat, el seu èxit és indiscutible. I doncs, què té aquest gènere que atrau tant de públic?\nMasclisme i reggaeton\nLa comercialització del gènere\nEl musicòleg Juan Francisco Ballestero, explica que el reggaeton reuneix totes les característiques que necessita tenir un gènere musical per triomfar: un ritme molt fàcil de recordar i una temàtica que tothom pot entendre.\nJohan Posada, president de l’associació cultural La Parcería, va més enllà i destaca el caràcter sexual del ball com una herència de la cultura africana d’Amèrica Llatina. El reggaeton té els seus orígens al Carib, on als anys 80 el reggae es va fusionar amb la base rítmica del dancehall jamaicà i en va sorgir un nou gènere. “La majoria d’autors no eren músics, sinó cantants de rap. Cantar a la dona es va convertir en una tendència i es va generar una indústria cultural centrada en una etapa de l’amor més sexualitzada, en el desig”, explica Posada.\nChocolate Remix es defineix com un grup de reggaeton lèsbic. Romina, la seva cantant principal, explica que el reggaeton no denigra puntualment la dona, sinó que ho fan certs cantants, autors i productors. L’argentina apunta que, des dels seus inicis, el reggaeton ha tingut diversos perfils i ha tractat molts problemes socioculturals. El conflicte és que s’ha posat de moda un cert tipus de reggaeton que cosifica la dona en tant que es limita a reproduir els valors patriarcals en els quals s’ha educat a la societat.\nEl mateix opina Ballestero. Segons el seu criteri la finalitat última del reggaeton és vendre i per fer-ho es val d’un missatge que respon a l’herència dels milers d’anys de patriarcat que portem a l’esquena. La música només reprodueix el sistema on es troba i els esquemes mentals dels seus autors. Per fer-ho, utilitza un llenguatge fàcil i explícit que no requereix cap coneixement acadèmic per entendre’l i hi acobla un ritme contagiós. D’aquesta manera pot arribar a tothom.\nEl reggaeton, però, no és l’únic gènere que presenta actituds masclistes envers la dona. L’herència dels valors patriarcals es troba a tot arreu, a qualsevol música. Temes tan coneguts com l’Every Breath you Take de The Police o I used to love her de la banda de hard rock Guns n’ Roses en són dos exemples: la primera cançó, que paradoxalment és una de les balades romàntiques més conegudes, narra la història d’una persona que assetja la seva exparella; la segona té com a principal vers a la seva tornada “solía amarla pero tuve que matarla”. Tot i així, ni el soft rock ni el hard rock tenen l’etiqueta de masclistes.\nMassimiliano Casu, membre de Grupal Crew Collective, associa aquesta evasió a un estigma previ. Creu que el reggaeton és vist com un producte de la immigració, llunyà del nostre entorn, i que aquestes condicions han propiciat que sigui més fàcil detectar-ne les actituds masclistes que no pas reconèixer-les en els gèneres anglosaxons produïts a Occident. “La campanya en contra d’aquests missatges masclistes ha de ser una reflexió sobre el model de societat que estem transmetent i construint a través de la música”.\nEl reggaeton alternatiu\nPoc a poc estan apareixent cantants i grups de reggaeton feministes que busquen desconstruir i reapropiar-se del gènere. És el cas de Chocolate Remix, que va pensar a substituir la figura del mascle reggaetonero per una dona lesbiana. “Em semblava un concepte trencador amb l’imaginari que tenim associat al reggaeton. A més, era una manera d’aprofitar-ne la lògica: és un gènere amb lletres carregades de contingut sexual explícit i em semblava molt adequat per parlar de sexe lèsbic i instaurar nous imaginaris al respecte”.\nEl caràcter sexual del reggaeton és, segons aquest grup, un tret que pot enaltir la dona més que qualsevol altre gènere. “A vegades es fa una lectura demonitzadora del sexe; que el reggaeton i el seu ball tinguin un caràcter sexual no implica que siguin abusius”. A parer seu, el problema resideix en les violències simbòliques implícites en el llenguatge, que estan molt més normalitzades perquè vivim en una cultura que és de naturalesa masclista.\nCasu ho corrobora: “Constantment ens passen per davant missatges denigrants i ni els veiem. No és un pecat del gènere, el problema el tenim com a societat”.\nEl reggaeton és passatger. “Es el Cha-cha-chá dels anys 50, que es va originar a Cuba i durant uns anys es va ballar arreu del món, però passarà de moda. “Per a un noi de catorze anys, el reggaeton ja s’ha quedat antic”, explica Johan Posada, el qual afirma que com a gènere ha estat tan explotat que necessita una evolució.\nUn possible substitutiu sembla que podria ser el trap, un gènere underground resultant del rap que ha incorporat la base rítmica del reggaeton. Amb uns orígens també humils i unes temàtiques semblants, les lletres del trap tornen a posar en evidència una sexualitat explícita i en moltes ocasions es fa apologia de les actituds masclistes. Igual que amb el reggaeton, però, estan sorgint veus femenines que no només assumeixen les actituds que se li atribueix indiscutiblement a la figura masculina, sinó que enalteixen la sexualitat de la dona i la reivindiquen. La vilassarenca Bad Gyal n’és un exemple. “Oye, yo muevo el culo porque me gusta hacerlo, no porque tú quieras verlo”, declara.


El Model 347 “declaració anual operacions amb terceres persones” | Agora\nEl Model 347 “declaració anual operacions amb terceres persones”\nEl febrer vinent s'haurà de presentar del Model 347 “Declaració anual d'operacions amb terceres persones” de l'exercici 2018.\nEl model 347 permet a la AEAT creuar gran quantitat d'informació de tot tipus d'operacions, detectar possibles incongruències, iniciar els corresponents procediments d'inspecció i sancionadors.\nÉs important entendre que les dades facilitades en el 347 han de coincidir amb les declaracions pròpies presentades, i no amb les dades que facilitin els nostres clients i proveïdors. És possible, per exemple, que una factura de despesa encara no l’haguem declarat i en canvi en tractar-se d'un ingrés el nostre proveïdor sí. Els imports facilitats en el 347 per tots dos seran diferents però correctes.\nSi durant l'any 2018 ha efectuat operacions amb algun client o proveïdor per import superior a 3.005,06 euros en el seu conjunt, haurà de presentar el model 347. Aquesta quantia inclou l'IVA de les operacions.\nNo haurà de presentar el model 347 si tributa en l'IRPF en mòduls i, alhora, en l'IVA pel règim simplificat, pel de agricultura, ramaderia i pesca, o pel de recàrrec d'equivalència.\nSi ha efectuat operacions respecte de les quals Hisenda ja té informació (a través d'altres declaracions), ara no les haurà d'incloure en el model 347. Així, no haurà d'incloure:\nLes vendes han d'imputar-se al trimestre en el qual es reporti l'IVA (moment en què han de registrar-se en els llibres d'aquest impost).\nLes compres han d'imputar-se quan es registrin en els llibres d'IVA les factures rebudes.


Federació Catalana de Voleibol - Tenda Online FCVb - Equipació de voleibol - Material per voleibol - Notícies - Competicions Estatals - Nuchar Tramek Murillo esvaeix el somni de la final de Copa al CVB Barça\nGran participació del CVB Barça en el retorn d’un equip català a una fase final de la Copa SM La Reina. El conjunt blaugrana va perdre a les semifinals del torneig del KO davant el Nuchar Tramek Murillo, arribant a la penúltima ronda de la competició després d’haver eliminat a Quarts de Final al GH Ecay Leadernet de Pamplona. Un Copa de la Reina que finalment va acabar enduent-se l’equip amfitrió de l’Haro Rioja Voley, revalidant el títol assolit fa tot just un any a Salou.\nLes catalanes van derrotar en un agònic partit divendres a la nit al conjunt navarrès per 3-2 en un partit d’anada i tornada d’ambdós equips i sense dominador clar en les més de dues hores de partit. Finalment, les noies dirigides per Marta Gens van cuatllar un gran tie-break i, liderades en atac per una gran Maria Segura al llarg de tot el torneig, van acabar superant a l’equip navarrès i celebrant així sobre la pista de El Ferial d’Haro l’accés 21 anys després d’un equip català a unes semifinals de la Copa SM La Reina.\nS’imposa la experiència de Nuchar Tramek Murillo\nA les semifinals esperava el Nuchar Tramek Murillo, un equip fet a cop de talonari i liderat per jugadores amb una basta experiència a Superlliga-1. El CVB Barça va començar molt nerviós el partit i en qüestió de poc més de 40 minuts ja estava 2-0 per sota en el marcador. Les riojanes van imposar la seva experiència i superioritat física en la xarxa per situar el marcador favorable als seus interessos, però les jugadores de Marta Gens, lluny de baixar els braços van lluitar en el tercer set per posar la por al cos de l’equip riojà, que en el quart set va tornar a tirar d’experiència per acabar enduent-se el partit i l’accés a la final del torneig, tallant el camí d’un CVB Barça que potser arribava molt just de forma i que ara concentrarà tots els seus esforços en fer una segona volta, tan bona com la primera en la lliga regular, que li permeti arribar amb les màximes garanties als Playoffs pel títol.


Atenció ciutadana - Ajuntament de la Palma de Cervelló\nPortada > Regidories > Atenció ciutadana\nAquest servei s'encarrega de donar informació, ajuda i orientació a la ciutadania i empreses que requereixin realitzar tràmits o altres actuacions, per facilitar i resoldre de manera àgil i efectiva les necessitats de la ciutadania.\nEs facilita la tramitació moltes gestions amb l’administració i manté les funcions de registre general per presentar els documents dirigits a l’Ajuntament.\nCarrer Sant Cristòfol, s/n.\n08756 La Palma de Cervelló (Barcelona) Baix Llobregat\nPolicia Local. Telèfon: 639 38 61 63\nDe l'1 de gener al 25 d'abril i del 24 d'octubre al 31 de desembre:\nDe dilluns a divendres de 9 a 14 h i dijous de 17 a 18.30 h\nTècnica: Anna M. Garcia\nPodeu adreçar a l'Ajuntament queixes, suggeriments i propostes sobre temàtiques del vostre interès que afecten a la Palma de Cervelló. L'horari per fer-ho és el d'atenció ciutadana. És preferible demanar cita prèvia.


36 – Acte de cloenda a Cadaqués de de l’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya” – ASSOCIACIÓ PER LA PEDRA SECA I L’ARQUITECTURA TRADICIONAL (APSAT)\n63 – Sant Fruitós de Bages: exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya”\n62 – Josep Pascual Camps: una munió de croquis de barraques de pedra seca d’arreu de Catalunya\n18 de Setembre de 2020 19 de Setembre de 2020 Marti Rom\nEl 13 de setembre finalitzà l’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya” que s’exhibia des d’inicis de l’agost a Cadaqués. En el seu moment, no va ser possible fer la inauguració pels condicionants del COVID-19. En el seu defecte, i a la recta final de l’exposició, es va celebrar una cloenda a la que sols podien assistir-hi 10 persones.\nL’acte va comptar amb la presència de la Sra. Maria Àngels Blasco i Rovira, directora general de Cultura Popular i Associacionisme Cultural, la Sra. Pia Seriñana Torrents, Alcaldessa de Cadaqués i la junta directiva del Centre d’Estudis Cadaquesencs. Després d’una visita atenta de l’exposició i del visionat de diferents curtmetratges, que varen acompanyar l’exposició durant la seva estada a Cadaqués, els representants de les tres institucions pronunciaren els respectius discursos.\nTot seguit els assistents es desplaçaren amb barca a l’illa de s’Arenella per visitar la construcció de pedra seca escollida per l’ocasió: “la barraca d’en Llimó”. Aquesta es troba entre la costa de l’illa de s’Arenella i es Cucurucuc. Construïda el 1919 per Llimó, un dels darrers paretaires de l’època, a instàncies de Víctor Rahola quan aquest n’era el propietari. En aquesta visita a la barraca i a un proper cau de contraban, també de pedra seca, rememoràvem les que feren als anys vint del segle passat, insignes personatges, convidats pel seu amfitrió.\nLa visita d’aquesta construcció coincidia amb la celebració de 10 anys del Centre d’Estudis Cadaquesencs. Un final d’etapa del Centre dedicat, entre altres, a la posada en valor de la pedra seca a Cadaqués i a la seva catalogació, i l’inici d’una nova etapa orientada a la reconstrucció d’aquest patrimoni de pedra seca i a la seva consideració com un factor de desenvolupament econòmic i social del territori.\nAquesta exposició es va presentar per primer cop el novembre de 2019 a Torrebesses (El Segrià), després va anar a Castellar del Vallès (Vallès Occidental), Amposta (Montsià) i Cadaqués (Alt Empordà). Després, el 2020, es farà a Manresa (Bages) i Bonastre (Baix Penedès).\nPrograma d’audiovisuals que es van projectar durant l’exposició:\nM. Àngels Blasco i J. M. Villena\nM. Àngels Blasco, J. M. Villena i Pia Seriñana\nPia Seriñana i M. Àngels Blasco\nPrevious Previous post: 34 – II Jornades anuals d’oficis i arquitectura tradicional als Ports\nNext Next post: 37 – Inauguració a Manresa de l’exposició “Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya”\n56 – F. Xavier Solé en una entrevista al setmanari “L’Ebre”


La malaltia de Lyme, infecció trasmesa per algunes paparres | Faros HSJBCN\nLa malaltia de Lyme és una infecció provocada pel bacteri Borrelia burgdorferi. Les paparres del gènere Ixodes, que s'alimenten de cérvols, rosegadors i altres animals, poden transmetre el bacteri Borrelia burgdorferi a les persones a través de les seves picades.\nHi ha molta gent que contreu la malaltia de Lyme però no recorda que li hagi picat una paparra. El risc de contraure la malaltia de Lyme després de rebre una picada de paparra oscil·la entre l'1 i el 3%. A més, quan una paparra s'enganxa a la pell d'una persona, triga de 24 a 48 hores a transmetre els bacteris que provoquen la malaltia de Lyme. De totes maneres, per garantir la seguretat de la teva família, has de extreure qualsevol paparra el més aviat possible.\nLa malaltia de Lyme se sol tractar amb un cicle d'antibiòtics de 2 a 4 setmanes de durada. Els casos que es diagnostiquen aviat i que es tracten amb antibiòtics gairebé sempre tenen bon pronòstic.\nEls símptomes d'aquesta malaltia se solen descriure com si tinguessin lloc en tres fases (encara que no tothom les travessa totes):\nPrimera fase: el primer signe d'infecció sol ser una erupció o granellada, que apareix d'una a dues setmanes després de la picada. Encara que es considera típica de la malaltia de Lyme, molts dels afectats no la desenvolupen. Sol tenir un aspecte característic que recorda a un "ull de bou", amb un punt circular vermell en el centre envoltat d'un anell vermell que es va expandint cap a l'exterior. L'erupció sol desaparèixer aproximadament al cap d'un mes.\nSegona fase: es poden presentar símptomes gripals, com ganglis limfàtics inflamats, fatiga, mal de cap i molèsties musculars. Si es deixen sense tractar, aquests símptomes inicials poden remetre per si sols. Però en algunes persones la infecció es pot estendre a altres parts del cos. Els símptomes d'aquesta fase solen aparèixer diverses setmanes després de la picada de paparra. La persona es pot sentir molt cansada i indisposada o presentar erupcions en altres parts del cos allunyades de la picada.\nLa malaltia de Lyme pot afectar el cor, provocant arítmies cardíaques i/o dolor toràcic. Es pot estendre al sistema nerviós, provocant paràlisi facial (paràlisi de Bell), així com formigueig i pèrdua de sensibilitat en braços i cames. Pot cursar amb rigidesa de clatell, un possible signe de la meningitis.\nTercera fase: si les dues primeres fases de la malaltia de Lyme no es detecten ni es tracten de la forma adequada, pot sobrevenir la tercera i última fase. Els seus símptomes poden aparèixer en qualsevol moment, des de diverses setmanes fins a diversos anys després de la picada. Solen aparèixer en forma d'artritis (inflamació de les articulacions), sobretot, del genoll o altres articulacions grans.\nSi creus que el teu fill pot haver contret la malaltia de Lyme o si li ha picat una paparra, consulta el seu pediatre. Fes-ho, sobretot, si el teu fill desenvolupa una erupció de color vermell en forma d'anell, presenta símptomes gripals, dolor i inflamació articular i/o paràlisi facial.\nPrevenció de la malaltia de Lyme\nCal estar pendent de les paparres en les àrees d'alt risc d'infestació, com els prats, gespes i jardins, els boscos i els murs vells de pedra.\nQuan el teu fill estigui a l'aire lliure, digues-li que: porti botes o sabates tancades, camisa o samarreta de màniga llarga i pantalons llargs; usi repel·lent contra insectes que contingui entre el 20 i el 30% de DEET; porti roba de color clar; es reculli el cabell o se’l cobreixi amb una gorra; no se senti a terra; inspeccioni el seu cos sovint a la recerca de paparres i, quan abandoni una àrea infestada de paparres, es renti tota la roba i els cabells.\nQuè fer davant d'una paparra\nSi detectes una paparra en el cos del teu fill, fes servir unes pinces per agafar la paparra fermament pel cap o la boca, prop de la pell, i tira amb força i fermesa fins que se separi de la pell. Cura la picada amb alcohol i conserva la paparra en un pot ple d'alcohol perquè la vegi el pediatre i et pugui indicar si és el tipus de paparra que pot transmetre la malaltia de Lyme.\nNo utilitzis "remeis casolans" per matar paparres. Aquests mètodes no només no permeten extreure la paparra sinó que poden fer que furgui encara més profund en la pell i segregui més saliva (fet que augmentaria més les probabilitats de transmissió de la malaltia de Lyme).\nAccé a la font de consulta:\nLyme Disease. KidsHealth [Data de consulta: 01/04/2019]


Oferta de pàrquing - Aeroport de Barcelona-El Prat - Aena Aeropuertos\nTransports i accessosAparcament\nAparcaments de l'aeroport\nPàrquing de Barcelona-El Prat us garanteix el millor servei al preu més competitiu. Disposem d'una àmplia oferta: 19.679 places d'estacionament, de les quals 10.900 es troben als aparcaments de la terminal T1 i 8.779 en els de la terminal T2. Existeix, a més, un pàrquing de llarga estada amb 995 places, situat a dos quilòmetres de la T1, connectat amb les dues terminals mitjançant una llançadora.\nEscolliu el pàrquing que s'adapta millor a les vostres necessitats i estalvieu temps i diners.\nPàrquing de llarga estadaEl pàrquing de llarga estada de l'aeroport de Barcelona-El Prat és la millor opció per estacionar el seu vehicle un o diversos dies al millor preu. Situat a pocs minuts de les terminals T1 i T2, hi connecta les 24 hores del dia a través d'un servei d'autobús llançadora gratuït.\nConsulteu tarifes i reserveu\nPàrquing Edifici T1L'edifici del pàrquing T1 de l'Aeroport de Barcelona-El Prat està estratègicament situat a pocs metres de la terminal T1, amb la qual està connectat a través de passarel·la. L'opció ideal per a estades inferiors a 4 dies, així com per portar o recollir passatgers. El pagament es fa per minuts.\nPàrquing en superfície T1El pàrquing en superfície T1 de l'aeroport de Barcelona-El Prat està estratègicament situat a escassos metres de la terminal T1, a la qual s'arriba de manera senzilla i còmoda. L'opció ideal per a una estada mitjana o curta, així com per portar o recollir passatgers. El pagament es realitza per minuts.\nPàrquing Edifici PA (tancat provisionalment)L'edifici del pàrquing PA de l'aeroport de Barcelona-El Prat està estratègicament situat a escassos metres de la terminal T2 A, amb la qual està connectada amb una passarel·la. L'opció ideal per a una estada mitjana o curta, així com per portar o recollir passatgers. El pagament es realitza per minuts.\nPàrquing Edifici PC (terminal T2)L'edifici del pàrquing PC de l'Aeroport de Barcelona-El Prat està estratègicament situat a escassos metres de la terminal T2 C. Actualment només està operativa la planta 0 i s'ha tancat la passarel·la que l'uneix amb la terminal T2 C, per la qual cosa l'accés a la terminal T2 s'ha de fer per l'exterior de les instal·lacions.\nPàrquing en superfície T2El pàrquing en superfície T2 de l'aeroport de Barcelona-El Prat està estratègicament situat a escassos metres de la terminal T2, ja que les seves places estan distribuïdes davant de les terminals T2 A, T2 B i T2 C. L'opció ideal per a una estada mitjana o curta, així com per portar o recollir passatgers. El pagament es realitza per minuts.\nPàrquing de la terminal d'aviació corporativaLa terminal d'aviació corporativa disposa d'un pàrquing situat a escassos metres de les seves instal·lacions, que li permet arribar al seu avió en set minuts.\nPàrquing VIPServei d'aparcament exclusiu, segur i còmode. Només necessita fer una reserva i un xofer l'estarà esperant davant de la terminal per recollir el seu vehicle, que serà traslladat en un recinte tancat i vigilat, mentre vostè està de viatge. A la seva tornada, el xofer l'estarà esperant per lliurar-li el seu vehicle. Si ho desitja, pot treure-li la targeta d'embarcament i a més, entre altres serveis addicionals, podrà contractar el servei de rentatge, neteja interior, canvi d'oli i proveïment de gasolina.\nConsultar tarifes i reservar\nPunt de trobada terminal T2 A\nPunt de trobada terminal d'aviación corporativa\nPàrquing d'empleatsL'aeroport de Barcelona-El Prat ofereix als seus treballadors la possibilitat d'usar un abonament per als seus aparcaments d'empleats. Consulteu les noves condicions per a l'ús del pàrquing d'abonats durant l'any 2013.


El racó de pensar: Jacksonbowl\no l'espectacle americà...\nJanet Jackson ha sigut la protagonista aquest any de la final de la Superbowl, per un acte qualificat d'obscè.\nPublicat originalment a whowmow el 4/2/2004\nUn any més, la final de la lliga de futbol americà, coneguda com a Superbowl, s'ha convertit en un espectacle mediàtic, des dels Estats Units fins a l'ex-palau de Saddam a l'Iraq. No tinc cap interès en el joc del futbol americà, fins al punt que ni tan sols conec els protagonistes de la final; bé, sí, uns es fan dir Patriots, com s'havien de dir si no, els guanyadors?\nPer tant, el fet que m'ha portat a escriure aquest article no és en cap sentit esportiu. Ja sabem de sempre que la festa de la Superbowl ve totalment controlada per la televisió i el show business. Fins i tot les pauses en el partit venen dirigides pels anuncis televisius; el de menys són els 70.000 espectadors a l'estadi, els qui manen són els milions de potencials compradors que ho estan mirant des de casa seva. És per això que els anuncis de la mitja part es cotitzen tant.\nCal, però, mantenir entretinguts a la gent: als de l'estadi per a que els quedi ganes de repetir un altre any i als de casa per tal de que no marxin a buscar una cervesa a la nevera (bé, això sí, que així consumeixen, però que no es posin a fregar els plats. Per tant, tota la cerimònia s'envolta d'una sèrie d'actuacions de dubtosa qualitat artística que ara tampoc ens farà perdre el temps.\nJa és un clàssic la interpretació de l'himne americà per algun destacat artista. Aquest any, a més a més, es va parlar dies abans d'un espectacle relacionat amb una exhibició de llenceria, la Lingerie Bowl. Però el que sí ha aixecat polseguera (als Estats Units) d’una forma que no deixa de produir pena és l'actuació de Janet Jackson, la germana del "presumpte pederasta" (i cantant...) Michael. Per a qui ho desconegui, durant la seva interpretació el seu acompanyant, Justin Timberlake, acaba arrencant-li una part del seu vestit i li deixa un pit a la vista lluint una peça d’ornamentació en forma de sol que li cobreix el mugró. Aquest simple fet ha sigut suficient per a indignar a molts americans per una exhibició tan obscena i desagradable.\nFins al punt que la cadena MTV ha demanat perdó; que responsables han assegurat que la MTV difícilment tornaran a retransmetre aquest acte; que s'han produït declaracions contradictòries dels dos protagonistes dient un que va ser una acció no assajada i negant-ho l'altre; que la MTV ha reproduït les imatges enmascarant la zona objecte del conflicte; que la pròpia Janet ha demanat perdó en un vídeo...\nTot plegat, un espectacle novament deplorable (no el de la Jackson, sinó el de certs americans) que ve a reforçar un sentiment força arrelat de que això no té solució. I encara sort que el president Bush ha manifestat que la responsabilitat de les obligacions del seu càrrec van fer que es dormís durant el descans, perquè podria arribar a fer cas als bisbes espanyols i considerar que tot això és per culpa de la revolució sexual i considerar-ho una arma de destrucció massiva. I ja se sap el que passa aleshores...\nPublicat per El pensador a 23:49\nCerca per etiquetes: Estats Units, Opinió


Susanna Isern, escriptora: "Tots tenim algun superpoder" - Editorial Flamboyant\nSusanna Isern, escriptora: “Tots tenim algun superpoder”\nSusanna Isern és escriptora, psicòloga i mare de tres nens. Des que es va publicar el seu primer àlbum il·lustrat, la primavera del 2011, ha escrit més de trenta llibres infantils. Actualment compagina la seva passió per l’escriptura amb la psicologia. Dirigeix el gabinet Aula Dédalo, de Santander, i és professora de psicologia de l’aprenentatge a la Universitat Europea del Atlántico, d’aquesta ciutat.\nEn els últims anys l’educació comença a mirar decididament cap a l’educació emocional. Què aporten els llibres infantils?\nEls llibres infantils aporten històries on els protagonistes viuen diferents situacions en què es poden veure reflectits els nens. L’empatia que generen aquests contes col·labora al fet que els més petits creixin en tots els sentits.\nCom es pot convèncer un nen, des de petit, al fet que estimi la lectura, els llibres?\nCrec que cal començar a crear l’hàbit des de molt petits i per això és molt important compartir amb ells la lectura de bones històries, si és possible, cada dia. El conte d’abans d’anar a dormir em sembla molt bon costum. Parlar una mica sobre el que s’ha llegit, reflexionar… També és una manera d’enriquir la lectura.\nD’altra banda, és interessant que els nens vagin sovint a les llibreries i les biblioteques. Que s’empapin de les imatges, els colors, que fullegin molts llibres i que participin activament a l’hora d’escollir un per a dur-se a casa. Sobretot, és aconsellable enfocar la lectura com una activitat agradable, com un regal. I no com una obligació o imposició, ja que llavors correm el risc que els nens la rebutgin.\nEl 2011 vas publicar ‘Pilu, Pilu!’, el teu primer àlbum il·lustrat. Què va suposar això per la teva carrera?\nVa suposar l’inici d’un somni que es fa realitat cada vegada que neix un nou llibre. Em sento molt afortunada. Quan escric sóc feliç.\nSis anys després, tens més de 40 llibres infantils publicats en diversos idiomes. De què és del que et sents més orgullosa de la teva feina?\nEl fet que hagin arribat llibres meus a tots els continents és increïble. Una altra cosa que m’emociona són les paraules i l’afecte que, dia a dia, em fan arribar els lectors.\nMés d’una de les teves obres està protagonitzat per Adriel, Marc i Yuna, els teus fills. Què hi ha de real darrere dels teus contes? ¿Són els seus fills una important font d’inspiració?\nAbsolutament. Les seves ocurrències, les seves vivències, les seves preocupacions, la seva forma de parlar i d’expressar-se… Sovint són l’espurna que encén la idea per a un nou conte.\nAlguna vegada has dit que un dels teus somnis és poder escriure viatjant. Ho veus encara lluny o potser, no només en els contes, també es compleixen els somnis a la vida real?\nProcuro passar l’estiu viatjant en família, mai em falten diversos quaderns a la maleta. No obstant això, no renuncio a la idea de poder viure en altres països mentre segueixo escrivint històries. Tant de bo pugui fer-ho en un futur.\nAra publiques ‘El gran llibre dels superpoders’. Què em pots dir d’aquest llibre infantil?\nA vegades ens fixem massa en les virtuts que tenen els altres i ens oblidem d’apreciar les pròpies. Tots tenim algun superpoder, alguna qualitat que ens fa únics. A través d’aquest llibre, espero que tots els nens i nenes identifiquin els seus.\nCom va sorgir la idea d’escriure aquesta història?\nVaig sentir la necessitat de donar un valor especial al talent de cadascú i, a poc a poc, va néixer la idea de crear un inventari de superpoders, perquè allò en el que destaquem és el nostre superpoder.\nA més, és un llibre educatiu.\nÉs un llibre amb petites i cridaneres històries, increïblement atractiu visualment gràcies a les fantàstiques il·lustracions de Rocío Bonilla i a l’acurada edició de Flamboyant, que pot afavorir l’autoconeixement i millorar l’autoestima.\nFa no gaire temps vas publicar ‘Això no és una selva’, en què Paula, la protagonista, no para de dir ‘No’. Creus que molts dels pares i fills lectors es veuran reflectits en aquesta situació?\nImagino que sí perquè l’etapa de negar-se a tot sol manifestar-se en la majoria dels casos. Jo mateixa tinc ara a casa a una meravellosa “petita NO”.\nPot ajudar aquest llibre als pares a gestionar i superar aquesta etapa de tots els nens en el qual el NO sembla la seva paraula preferida?\nAls nens cal ajudar-los a comprendre el perquè de les coses i a ser conscients que la seva col·laboració és important. D’una forma divertida i una mica esbojarrada, aquesta història ens parla d’aquesta situació. Encara que per a mi el més important és que aquest llibre arribi a les cases per arrencar més d’un somriure tant a petits com a grans.


Llibertat amb càrrecs per tres notaris detinguts arran de les operacions de blanqueig de diners\nEl jutge que instrueix les diligències de l'operació més gran contra el blanqueig de diners a Espanya ha decretat llibertat amb càrrecs per als tres notaris detinguts. En la xarxa desarticulada divendres a Marbella, també s'hi veia implicada la petroliera russa Iukos, tot i que la companyia ho ha negat. El blanqueig supera els 250 milions d'euros, i s'han intervinguts centenars de finques i béns de luxe. D'altra banda, el Col·legi d'Advocats de Màlaga ha decidit obrir diligències informatives.\n13/03/2005 - 00.00 Actualitzat 13/03/2005 - 08.59\nEl jutge que instrueix les diligències de l'operació més gran contra el blanqueig de diners a Espanya ha decretat llibertat amb càrrecs sota fiança de 50.000 euros per als tres notaris que havien estat detinguts i que ja han acabat la seva declaració.\nHi ha indicis que una part important dels diners blanquejats provenien de la petroliera russa Iukos, intervinguda pel govern del president Putin fa uns mesos.\nÉs el cop policial més important contra el blanqueig de diners fet mai a Espanya. Gairebé un any d'investigacions policials han permès detenir una quarantena de persones acusades de pertànyer a una macroxarxa mafiosa de blanqueig de diners. S'han intervingut més de 250 finques, 42 vehicles de luxe, un iot i fins i tot dos jets privats. En total, el blanqueig supera la xifra de 250 milions d'euros.\nEntre els detinguts hi ha ciutadans espanyols, marroquins, francesos, finlandesos, russos i ucraïnesos. Deu són advocats i notaris del despatx "Del Valle Abogados" de Marbella, utilitzat per almenys nou organitzacions delictives com a centre de rentat dels guanys il·lícits.\nEn reunió extraordinària, el Col·legi d'Advocats de Màlaga ha decidit obrir diligències informatives "per, entre altres coses, vetllar pels interessos dels clients del bufet que poden veure's afectats i que resultin ser tercers en les actuacions". L'entitat també ha lamentat que es procedís a "la detenció generalitzada de treballadors del despatx", i ha recordat el "respecte de la presumpció d'innocència que consagra la Constitució espanyola".


Raffel Pages Rubí: Llueix com mai a la teva graduació!\nLa graduació és un esdeveniment important, per tu i per les persones que t'estimen i t'envolten. En aquesta festivitat has de gaudir i no preocupar-te pel teu cabell, així doncs nosaltres t'assessorarem en aquest post quins són els pentinats de moda i quin és el que més t'afavorirà.\nPentinats per a graduacions: alguns looks\nEs tracta d'un moment alegre i cerimoniós, en el que se celebra la finalització dels estudis (col·legi, universitat, institut, màster.) Aquest esdeveniment requereix un look de bellesa i un pentinat de festa una mica arreglat, però sense ser excessiu. El pentinat ha d'anar en harmonia amb el teu look i maquillatge. Hi ha moltes opcions per pentinar-te en la teva graduació, i tu, quin tries?\nPentinat amb ones: un pentinat fàcil i molt vistós amb ones a l'aigua. Aquest pentinat és ideal portar-ho amb la ralla en mig o al costat, i amb cabelleres llargues. També pots combinar aquest pentinat amb semi recollits amb trenes.\nPentinats amb el cabell llis: si prefereixes portar el cabell llis, et recomanem un pentinat efecte mullat o natural, sobretot si el teu look té tocs minimalistes i moderns.\nPentinats amb trenes semirecollits: qualsevol recollit amb trenes serà un encert si portes un look de festa o amb aires romàntics.\nRecollits: si portes un look més de gala, pots optar per un recollit més elaborat. Els monyos són una de les opcions més recurrents per pentinats més elegants i senzills.\nVine a la nostra perruqueria Raffel Pages Rubí i t'assessorarem en funció del pentinat que et quedi millor o t'agradi més.


Leire Urkidi, experta en deute ecològic | Consumer\nLeire Urkidi, experta en deute ecològic\nComprem en països les condicions ambientals dels quals i socials no acceptaríem aquí\nImatge: Luis Jauregialtzo / Argazki Press\n“Els impactes ambientals augmenten encara que molts no succeeixen prop de casa”, segons Leire Urkidi. Aquesta investigadora de la Universitat del País Basc (UPV-EHU) ha analitzat al costat d’altres companys el deute ecològic del País Basc. Els resultats de l’estudi, extrapolables a la resta d’Espanya o qualsevol altre país desenvolupat, evidencien el creixement dels països del Nord a costa del medi ambient i els habitants dels països del Sud. No obstant això, subratlla Urkidi, aquest sistema és insostenible i contraproduent per a tots. Per això defensa un canvi de model soci-econòmic en el qual els consumidors poden dur a terme moltes accions.\nParticipa en un projecte de recerca que analitza el deute ecològic del País Basc. Què principals conclusions destacaria?\n“Els impactes ambientals augmenten encara que molts no succeeixen prop de casa”El projecte Biores (Deute Ecològic Basca i Biodiversitat Global), desenvolupat per la UPV-EHU i Ekologistak Martxan, apunta a la gran dependència de materials i energia de la Comunitat Autònoma del País Basc (CAPV). Una gran part d’aquests materials, a més, venen de fora de les seves fronteres (el 84% dels Requeriments Materials Totals), alguns de països del Sud. Moltes regions del “Sud Global” s’han especialitzat a extreure matèries primeres, que en general produeix enormes danys ecològics no rescabalats a canvi de productes o béns amb un petit valor afegit. Les condicions ambientals, laborals i socials no les acceptaríem en la CAPV, però importem aquestes matèries per al nostre consum i activitat industrial.\nAquestes conclusions són extrapolables a la resta d’Espanya?\nDe manera general sí, encara que cada regió o país té les seves especificitats econòmiques. En la CAPV un dels sectors amb major demanda material és la indústria metal·lúrgica, que importa minerals. Aquests generen grans passius ambientals, entre uns altres per la gran quantitat de materials mobilitzats per a la seva extracció (sòls, roca, etc.) i els impactes sobre rius i sòls. No obstant això, hi ha patrons comuns i, per exemple, les grans importacions de recursos energètics de la CAPV són equiparables a les de la resta d’Espanya. El patró d’injustícia ambiental amb el Sud és equiparable.\nI són extrapolables als països més desenvolupats? Se sol posar com a models de sostenibilitat a països com Alemanya o els països escandinaus.\nPer descomptat. Amb les seves diferències, com deia, però amb grans factors comuns. És incomprensible que un país com Alemanya augmenti el seu consum d’energia i materials i, al seu torn, la seva “sostenibilitat”. Pot ser que millori la seva sostenibilitat interna, alguna cosa molt positiu, però amb aquestes taxes de consum no pot ser un país sostenible. Els avanços tecnològics no poden contrarestar l’increment del consum del Nord. Els impactes ambientals augmenten encara que molts no succeeixen prop de casa.\nNo és exagerat suggerir que el medi ambient als països desenvolupats ha millorat a costa dels països subdesenvolupats?\n“Els països del Nord han augmentat els seus nivells de consum a costa dels del Sud”El medi ambient dels països del Nord ha millorat en alguns aspectes, com la contaminació de molts rius, gràcies a les lluites ecologistes i certes millores tecnològiques. Però en altres qüestions empitjora, com la contaminació atmosfèrica de les grans ciutats, i també hi ha injustícies ambientals: projectes molt impactants (refineries, incineradores, etc.) afecten a una part de la població, normalment als menys poderosos. Però moltes activitats s’han desplaçat al Sud perquè allí és més barat contractar treballadors en precàries condicions, contaminar sense reparar o desplaçar comunitats. El Nord ha augmentat els seus nivells de consum a costa dels països del Sud o subdesenvolupats.\nA quant ascendeix el deute ecològic i com es calcula?\nEl deute ecològic es calcula amb la biocapacidad i la petjada ecològica d’un territori. Si la petjada ecològica és major que la biocapacidad, seràs un deutor ecològic, com tots els països del Nord Global. Com més gran és la diferència, major és el deute. Nosaltres no hem utilitzat aquesta mesura perquè, encara que pot ser útil i visual, no reflecteix alguns impactes i riscos ambientals.\nQuè han emprat?\nUna anàlisi del metabolisme social de la CAPV (quantes tones de minerals importa?, quanta energia?, d’on?, amb quins danys al país d’origen?).\nQuines mesures s’haurien de prendre per eliminar aquest deute ecològic?\nDesenvolupar una regulació en matèria de drets humans i ambientals per a les empreses que treballin a l’estranger; elaborar indicadors de l’impacte exterior de la nostra economia; millorar la traçabilitat dels productes; augmentar la responsabilitat en matèria d’importacions; i que la variable ambiental tingui un major pes en la cooperació al desenvolupament. Una reducció substancial del nostre deute ecològic pansa per transformar el model soci-econòmic actual. No és compatible créixer de manera indefinida, quan els recursos són finits, i millorar la sostenibilitat global.\n“Reduir el nostre deute ecològic pansa per transformar el model soci-econòmic actual”D’una banda, reduir el consum. En el cas de l’energia, és necessari canviar els costums de transport i utilitzar més el transport públic o la bicicleta. D’altra banda, es pot reduir l’impacte ambiental de la nostra cistella de la compra amb productes locals, ja que no generen tantes emissions en el transport i generen llocs de treball al nostre territori. També és positiu disminuir els residus. Per a això, es poden triar productes amb poc embalatge o empaquetats amb materials reutilitzables. Són accions entre moltes altres possibles.\nEn el seu projecte relacionen la pèrdua de biodiversitat mundial amb l’impacte de les activitats econòmiques. A quant ascendeix aquesta pèrdua?\nLa nostra aproximació ha estat més qualitativa que quantitativa. És difícil agregar diferents tipus de pèrdua de biodiversitat o traduir-ho a diners. Encara que hi ha estudis, com el de David Clots, d’Ekopol, que va analitzar el deute de la CAPV per les seves emissions de CO2 (deute del carboni). En 2005, aquest deute acumulat ascendia a 5.348 milions d’euros (9,29% del PIB), més o menys el deute extern de Camerun o Costa Rica aquest any.\nQuins són les activitats econòmiques amb més impacte sobre el medi ambient?\nDepèn de la variable analitzada, de l’estès d’aquesta activitat, del nivell de risc d’accident, etc. No obstant això, una de les activitats més impactants són les activitats extractives (mineria i extracció de combustibles fòssils) i la transformació d’aquestes matèries (refineries, foses, crema de combustibles fòssils, etc.).\nDes de diversos sectors industrials afirmen que la seva preocupació pel medi ambient ha millorat en aquests últims anys i que les crítiques no ho tenen en compte.\nLa major preocupació en temes ambientals és veritable en alguns casos i maquillatge en uns altres. Cal veure què hi ha darrere dels eslògans. És positiu que el sector industrial es transformi en termes ambientals, alguna cosa que sens dubte ocorre per les exigències ja històriques de la població. Si se’ls critica és perquè no han fet prou.\ndeute ecològic huella ecológica-ca


Mou-te en bici | El govern de Celrà impulsa un carril bici fins a Girona i una nova sala polivalent\nEl govern de Celrà impulsa un carril bici fins a Girona i una nova sala polivalent\nCelrà. Escola Aulet. L’Ajuntament vol refer la cuina, perquè quedat obsoleta\nEl Punt Avui – JORDI NADAL – celrà\nSón dues de les propostes ciutadanes per afegir al pressupost de l’any que ve\nEl consistori busca noves fórmules per facilitar encara més la participació\nL’Ajuntament de Celrà està treballant per la creació d’un carril bici que enllaci el municipi amb la ciutat de Girona. De moment s’encarreguen dues propostes que es posaran a consideració dels veïns un cop estiguin elaborades. La primera passa per travessar el Ter i anar a trobar el carril de la Ruta del Ter entre Sant Julià de Ramis i Medinyà. L’altra solució és anar directament cap a Campdorà. Aquesta segona, però, serà substancialment més cara que la primera a causa de l’estretor del congost, i implicaria la construcció de diversos passos elevats. Tot i aquests possibles inconvenients, el govern de Celrà vol presentar també la proposta als veïns: “Volem presentar els dos projectes perquè es tinguin en compte les alternatives i que els veïns puguin triar quina els sembla la millor opció”, explica l’alcalde de Celrà, Dani Cornellà, que va explicar les propostes que s’incorporaran al pressupost del 2016, dijous, en una assemblea oberta. La intenció és tirar-ho endavant al llarg del 2016, i ja es farà alguna reserva de pressupost per poder fer front als primers passos del projecte. Cornellà ja ha parlat amb el consorci de Vies Verdes i el Consorci del Ter, a més de l’alcalde de Sant Julià de Ramis i el regidor responsable de Medinyà, sobre la possibilitat de fer el carril bici. L’alcalde considera que la construcció d’aquest carril és “molt necessària” per al municipi, perquè permetrà connectar i ampliar la xarxa de traçats ludicoesportius per als celranencs.\nUna altra de les demandes que s’han recollit, en aquest cas de les entitats esportives, és la construcció d’una petita sala polivalent a la zona esportiva, prop de les pistes de tennis, amb dos lavabos i dutxes. Es farà perquè hi ha problemàtica amb la gent que utilitza el tennis i no els queda a prop el pavelló, i quan es fan cursos amb nens petits i han d’anar al lavabo han d’aturar les classes. No serà aquesta l’única actuació que s’afegirà al pressupost del 2016 (i que, com les altres, s’executarà dins de l’any si és financerament viable). La voluntat és construir-hi una pista de pàdel. Es pot fer gràcies a l’estalvi que es va fer en el projecte de reforma del cementiri, que estava pressupostat per 100.000 euros i en va costar uns 60.000. L’alcalde diu que està previst que hi hagi aviat l’adjudicació de les obres, i que un cop feta la gestió del nou equipament, serà públic.\nL’escola L’Aulet veurà reformada la seva cuina si es compleix un altre dels propòsits del govern de Celrà per l’any vinent. L’actual és obsoleta per atendre els aproximadament 300 escolars de cada dia. Les obres permetran també guanyar espais per a les sales de professors.\nMillorar la participació\nAmb vista a l’any vinent, el consistori estudia maneres de facilitar més la participació ciutadana. Per una banda, es farà un llibret que es repartirà pel poble i en què cada família podrà opinar i desenvolupar les seves propostes. Serà una manera de facilitar l’accés sense fer anar els veïns a les assemblees que es feien per presentar propostes. D’altra banda, es prepara una aplicació de mòbil a través de la qual els veïns podran fer les seves propostes i, a més a més, estar al dia de les actuacions que el consistori vagi realitzant al llarg de l’any. S’espera que aquesta mesura faci més transparent la gestió municipal, de la mateixa manera que ha de servir per apropar-hi també els joves.\n4,7 milions d’euros era el pressupost inicial del 2015. Amb les modificacions de l’any, acabarà en uns 5,8 milions.


Kimbo | Adopta'm\n7 d'Octubre de 2019 13 de Juliol de 2020 Centre d'Atenció d'Animals Domèstics de Terrassa\nEl Kimbo és un gos simpàtic i actiu. Li agrada moltíssim jugar amb el kong. És sociable amb persones i amb femelles. Es necessita llicència per a la seva adopció.\nEdat: 4 anys i 9 mesos\nData alta: 07-10-2019\nColor: Tigrat (fosc)\nLa Hilda és una gossa tranquilla i una mica insegura, però és molt amorosa quan agafa confiança. Es compatible amb gossos. Es necessita llicència per la seva adopció. Edat: 5 anys i 3 mesos Data alta: 11-04-2019 Espècie: Gos Raça: Indefinida Sexe: Femella Color: Marró Tamany: Mitjà Referència: 285-19\nLa Kyra és una gossa a la que activa però obedient. Li agrada molt jugar, saltar i que la atrapin. També és compatible amb altres gossos. Es necessita llicència per a la seva adopció. Edat: 2 anys i 6 mesos Data alta: 26-09-2018 Espècie: Gos Raça: Staffordshire terrier am. Sexe: Femella Color: Negre i blanc […]\nEl Romeo és un gos sociable i molt actiu. Li agrada molt córrer i jugar amb el kong. Comparteix jocs i passejos amb la seva companya Julieta. Edat: 3 anys i 5 mesos Data alta: 26-06-2019 Espècie: Gos Raça: Indefinida Sexe: Mascle Color: Tigrat Tamany: Gran Referència: 564-19


IniciActivitats i esportsActivitats d'estiu\nA la comarca existeixen diversos centres lúdics amb circuits d'aigües termals i tractaments. Et proposem els banys termals de Llo i els banys de Dorres, tots dos a la Cerdanya Francesa. Consulta el nostre blog per conèixer els beneficis d'aquestes activitats. Així com el modern centre termal de Caldea-Innu a Andorra.\nA la comarca existeixen diversos clubs d'equitació on podràs contractar classes o fer tranquils passejos d'iniciació. Et recomanem la hípica de Prullans “4 potes” i la hípica de “Prats i Sansor”. Des de Recepció podem trucar per reservar l'activitat.\nEl Campus disposa d'una pista de vòlei platja situada a la zona exterior totalment disponible per als clients que desitgin jugar a aquest esport. Demana'ns la pilota a Recepció.\nUna via ferrata és un itinerari vertical equipat amb diversos materials: claus, grapes, preses, passamans, cadenes, ponts penjants i tirolines, que permeten l'ascens amb seguretat a zones de difícil accés per a senderistes o no habituats a l'escalada.\nFer una via ferrata és una activitat emocionant i molt divertida. Té una durada d'unes 3 hores aproximadament i es pot contractar a partir d'un grup de 5 persones. Des de Recepció et podem informar dels preus i fer-te la reserva.\nRàfting i piragüisme en el Parc Olímpic del Segre\nA 30 minuts de Campus Cerdanya, el Parc Olímpic del Segre ofereix una àmplia oferta d'activitats per als amants del turisme actiu: Ràfting pel canal olímpic d'aigües braves, piragüisme, hydrospeed, canoa canadenca, passeig amb barca de rems o vaixell ecològic.\nDeixa't temptar per l'aigua, unes vegades serena i relaxada, unes altres, bombollejant i excitant per així poder jugar amb els corrents, una experiència rica en sensacions i no eximeix d'emocions fortes.\nDes de Recepció podem trucar per reservar l'activitat. Preus especials per a grups i escoles (a partir de 15 persones).\nParc d'aventura La Molina\nEstà situat en La Molina, en aquest parc trobaràs divertits i emocionants circuits instal•lats en els arbres per poder anar d'arbre en arbre sense tocar el terra, realitzant ponts tibetans, escales, tirolines, salts, xarxes, túnels i moltes aventures més. És una activitat molt indicada per gaudir en família, amb els amics o amb companys de treball en un entorn natural envoltat de naturalesa.\nHi ha circuits per a totes les edats:\nCircuit verd (circuit infantil) pels més petits.\nCircuit blau per a tota la família.\nCircuit vermell pels més intrèpids.\nCircuit negre pels més atrevits.\nEn Campus Cerdanya disposem de tiquets amb el 10% de descompte per als nostres clients.\nTubbing en La Molina\nAquesta activitat situada en La Molina està especialment indicada per a nens de 7 a 13 anys. Consisteix a baixar un tobogan amb un pneumàtic.\nEl descens de barrancs és una activitat a l'abast de tots. Equipats amb neoprè, aquesta activitat consisteix a seguir el curs del riu, nedant en aigües dels rius de la Cerdanya, saltant en profunds pous, lliscant per tobogans de roca i realitzant maniobres d'entenimentada com el ràpel o la tirolina per endinsar-nos a conèixer bonics paratges, que d'una altra manera són inaccessibles.\nLa Cerdanya és un lloc ideal per gaudir d'aquest esport en un entorn únic, donat el seu magnífic emplaçament i la proximitat amb les seves comarques veïnes, ens ofereix un ampli ventall de possibilitats per realitzar descens de barrancs durant tot l'any.\nActivitat molt recomanable per fer-la en grup. Des de Recepció podem trucar per reservar l'activitat.\n"Parc Animalier dels Angles"\nSituat en Les Angles (França) i amb una extensió de 37 hectàrees de bosc de pi a 1.800 m d'altitud i dos circuits d'1,5 km i 3,5 km, respectivament, aquest parc t'ofereix la possibilitat d'observar, mentre camines, a animals en semi llibertat en un espai natural de muntanya espectacular. Aquesta visita et permetrà familiaritzar-te amb els grans animals salvatges dels Pirineus (óssos, cérvols, daines, senglars, muflons, cabres munteses, isards, llops, cabirols, marmotes, rens, bisons,…).\nVisita a les esglésies Romàniques de la Cerdanya\nUna activitat cultural molt recomanable, és visitar les esglésies romàniques de la Cerdanya. Aquesta activitat et permetrà apreciar la seva bellesa alhora que visites els pobles on es situen aquestes esglésies.\nL'arquitectura romànica de la Cerdanya es caracteritza per la seva gran senzillesa, petits temples rurals d'una sola nau amb capçalera semicircular. Els edificis del primer romànic estan influenciats pels mestres d'obres de la “Lombardía italiana”, mentre que els temples reconstruïts al segle XIII es troben ja sota la influència de l'estil gòtic.\nEt recomanem visitar els següents itineraris d’esglésies romàniques:\nSanta Maria de Talló (Bellver de Cerdanya); Sant Julià de Pedra (Bellver); Sant Andreu de Baltanga ( Bellver).\nSant Pere d’Olopte (Isòvol); Santa Maria d’All (Isòvol), Santa Eugènia de Saga ( Ger); Sant Serni (Meranges), Santa Cecília (Bolvir), Sant Esteve (Guils), Santa María Mosoll (Das), Sant Miquel de Soriguerola (Fontanals).\nCerdanya Alta o Cerdanya Francesa\nSant Martí d’Ix ( BourgMadame), Sant Martí d’Ur, Mare de Déu de la Mercè de Planés.\nEs tracta d’un joc de destresa, habilitat, estratègia i esperit d’ aventura, on el més important es aprendre a treballar en equip, així com la cohesió del grup per aconseguir els objectius comuns.


Després d'una primera meitat amb un ritme lent imposat pels grupistes, aquests van arribar al descans guanyant 0-2, amb gols de Nonell i Cristino. Tornant del descans els locals van apujar una marxa la intensitat sobre la pista i dues accions de Gerard Pujol, que s'acabaria erigint com l'home de la jornada, van igualar el resultat al lluminós.\nAmb la remuntada a punt de consumar-se Cristino va tornar a sorprendre amb un xut llunyà. Només mancaven sis minuts pel desenllaç i la victòria semblava escapar-se de Palafrugell. En aquell moment dos gols consecutius de Joni i Pujol, aquest de falta directa, van girar la truita. A falta de dos minuts pel final Lino va aturar una falta directa decisiva i, immediatament després, Pujol va sentenciar amb el seu quart gol. En aquell moment l'eufòria es va apoderar de plantilla i afició. Potser per això el GEiEG, a través de Gallardo, encara va fer un quart gol que va mantenir la tensió fins que va sonar la botzina.\nDesprés de set jornades el Palafrugell segueix líder, cinc punts per sobre del segon, i és l'unic conjunt que es manté imbatut a Primera Nacional.


Les ordenances municipals de camins a debat - SOMPirineu\n6 - juny, 2017\nMolt bona participació al seminari tècnic de treball realitzat el passat 2 de juny, a Sort.\nUna trentena de representants del món local pirinenc (alcaldes, secretaris municipals, tècnics vinculats amb la gestió dels camins, així com els òrgans de gestió dels espais naturals protegits) han participat en el seminari tècnic “les ordenances municipals de camins: una eina per regular el viari municipal”.\nLa sessió, dinamitzada per l’advocat Eduard Borràs i el geògraf Xavier Campillo, ha tingut per objectiu copsar les preocupacions, necessitats específiques i demandes provinents de l’Alt Pirineu i Aran en relació amb els àmbits d’interès (camins, tancaments, servituds, obres, usos, aprofitaments, etc.) que poden ser ordenats o regulats a través d’una ordenança municipal.\nDel seminari en sorgirà un document que constituirà el punt de partida per definir un model d’ordenança municipal de camins i tancaments, d’acord amb el marc normatiu i adequada a la realitat de les necessitats específiques de l’Alt Pirineu i Aran.\nPrevAnteriorPresentació del Festival de Senderisme Vall de Siarb\nSegüentPublicat el número 36 del butlletí SENdÈRIANext


Protecció Civil de la Generalitat ha activat l’alerta del Pla de Protecció Civil a Catalunya PROCICAT pel temporal marítim amb fort onatge i mar de fons de component est previst pel Servei Meteorològic de Catalunya (SMC) a partir d’avui i fins demà a la mitjanit. En aquest episodi s’esperen onades superiors als 4 metres (mar brava) a gairebé tot el litoral català.\nD’altra banda, l’SMC preveu un episodi de fortes ventades a partir del migdia fins demà al vespre al litoral i prelitoral central i parts de la Catalunya Central i Lleida. A la zona afectada, les ratxes de vent poden superar els 70 km/h. Davant d’aquestes previsions meteorològiques i per les afectacions que es preveu que se'n poden derivar, Protecció Civil de la Generalitat ha posat en fase de Prealerta el Pla Especial d’Emergències per risc de Vent a Catalunya VENTCAT.\nProtecció Civil de la Generalitat demana precaució en els desplaçaments i en les activitats de lleure a l’exterior per la possible caiguda de branques, arbres i altres elements estructurals. També cal extremar la precaució en les activitats a l’aire lliure tant a l’entorn natural com a les zones urbanes properes a arbrat com ara parcs i jardins, per la possibilitat de caiguda de branques i arbres. En el moment de les ratxes més fortes cal evitar aturar-se a prop de murs de tancament o elements similars que poden caure per l'efecte del vent.\nReduir la velocitat, corregint les desviacions per mantenir la trajectòria del vehicle.En el cas d'avançar vehicles de grans dimensions, vigilar especialment amb la distància de separació lateral.


Dissabte , 25 Maig 2019\nHome > Cultura (page 225)\nEl passat cap de setmana es va celebrar a l’església de Santa Maria d’Ontinyent el tradicional cant dels angelets i el pregó de les festes que dona eixida a la tradicional festa de la Puríssima. A la plaça de la Concepció es congregaren tots els angelets d’aquesta any junt a la les camareres de la Puríssima i la junta de la festa, per arrancar cap a l’església de Santa Maria. Durant el trajecte els angelets es van estrenar amb el tradicional cant dels angelets davant de un públic Ontinyentí que es van desplaçar al carrer major.\nL’Agrupació Fotográfica d’Ontinyent (AFO) inaugurarà aquest proper divendres a la Casa de Cultura-Palau dels Barons de Santa Bàrbara d’Ontinyent (carrer de Maians, 26) una nova edició de la seua tradicional exposició fotogràfica anual, que organitza amb la col.laboració de la regidoria de Cultura de l’Ajuntament d’Ontinyent. La mostra serà com sempre amb tema lliure, però inclou enguany com a novetat que el format també serà lliure, pel que ja no serà forçosament de 40 x 50, com fins ara. El nou president de l’entitat, Alejandro Sanchis, destacava que “era un canvi que es demanava feia temps, i que hem decidit introduir enguany. Ara les possibilitats són majors, i de fet algunes de les imatges són de 1 metre i 20 centímetres d’alçada”, destaca. La mostra inclou més de 30 imatges realitzades per al voltant de 18 persones, tant en blanc i negre com a color, i inclús en el format de …\nDiversos centres educatius d’Ontinyent, mitjançant la ONG “Escoles Solidàries”, han donat divers material per a la creació a Guatemala d’un centre educatiu universitari. En concret està previst crear a la zona de Ixcan, una de les comunitats amb població més desarrelada, una delegació de la Universitat de Coban, gràcies a un projecte que cofinança la Universitat de València. Ahir dijous, diversos voluntaris de la ONG van carregar al dipòsit duaner d’Ontinyent, que va cedir l’ús de les seues instal.lacions, un gran camió amb el material replegat a la comarca. Un dels voluntaris, Pepe Mollà, explicava que “el que es vol crear és una escola de Magisteri, mitjançant una doble línia d’actuació: per una banda es construeix el local, i per altra s’equipa amb el material que pugam aconseguir”. El material que s’ha replegat a Ontinyent prové de les escoles i centres educatius que col.laboren aportant els seus materials descatalogats, com …\nEl regidor d’Educació de l’Ajuntament d’Ontinyent, Pepe Pla, ha fet una crida als diferents sectors de la comunitat educativa (professorat, famílies i alumnat) a participar el proper dia 28 de novembre a les eleccions als consells escolars de la ciutat. En concret, eixe dia es triaran els membres dels consells que es constitueixen per primera vegada, i tindran lloc també les eleccions corresponents a les renovacions parcials dels consells escolars dels centres docents no universitaris. Pepe Pla destaca que “és important la implicació de tots i totes, perquè en estos consells és on s’expressa l’opinió en els assumptes que afecten a la comunitat educativa. Participar als Consells suposa col.laborar directament en les activitats i tasca educativa del centre, així com a les activitats complementàries. Fomenten l’acció cooperativa i el treball en equip, i en definitiva pensem que són un òrgan molt important de representació dels interessos dels diferents sectors educatius”. …\nRecorregut per al dia de la bici\n17/11/2011\tCultura, Esports\nSi voleu acudir al dia de la bici, ací teniu la ruta feta amb Google Maps per a que pugau seguir-la: Ver mapa más grande\nNombroses associacions i entitats juvenils s’han afegit a la iniciativa El Consell Local de la Joventut d’Ontinyent (CLJO) ha donat nous detalls de la “Fira d’Associacions” esdeveniment amb el qual el Consell repren la seua activitat “després de més d’un any de paràlisi per la manca de suport institucional durant l’etapa de l’anterior Govern Municipal”, segons apunten des de l’entitat juvenil. Segons s’ha explicat des del CLJO, l’esdeveniment, que tindrà lloc el proper 26 de novembre a la Plaça de la Concepció, de 17:00 a 20:30 hores, inclourà un espectacle de teatre al carrer de la ma de la companyia Escena Erasmus. A més a més, es comptarà amb actuacions en directe de grups locals, tallers i activitats realitzades per les associacions, o mostres de treball dut a terme per aquestes, entre altres coses. Tot i que encara no s’ha tancat el termini per a inscriure’s, ja han confirmat la …\n3,8 milions d’euros per a construir el nou aulari universitari d’Ontinyent\nEl Diari Oficial de la Comunitat Valenciana (DOCV) publicava ahir dimecres la licitació del projecte del nou aulari del Campus Universitari d’Ontinyent. Es tracta d’un fet que ja va anunciar el rector de la Universitat de València (UV), Esteban Morcillo, en la seua recent visita a Ontinyent per a signar juntament amb l’alcalde, Jorge Rodríguez, la cessió de l’ús del Col·legi Lluís Vives per part de l’Ajuntament a la Universitat de València per tal de construir aquest nou campus, un acte que coincidia amb la inauguració oficial del nou curs acadèmic universitari. La licitació del projecte suposarà una inversió de 3’8 milions d’euros, i permetrà construir “el mes aviat possible” el nou Campus, que inclourà tant l’antic edifici del Lluis Vives rehabilitat, com un nou aulari a la mateixa parcel.la. Aquest aulari “serà modern, i aprofitarà les possibilitats de les aplicacions a la construcció de les energies renovables”, segons confirmava …


el racó del Pep: Les paraules de Jesús segons l'Evangeli de Joan\nEn l'Evangeli de Joan, trobem una paradoxa amb les paraules de Jesús. Per una banda no podem assegurar que totes les paraules que estan en boca de Jesús siguin literals, produïdes per Ell, i per un altre costat els estudis ens mostren que tot el que ens diu l'Evangeli que Jesús ha fet i tot el que ens diu que ha dit són fets i paraules de Jesús.\nSi llegim el pròleg (Jn 1,1-18) podem veure una part que fa referència al transcendent (Déu) i una part immanent (la història) però que totes dues interaccionen. El pròleg ens diu també com hem de llegir la resta de l'evangeli.\nIrineu cap al 180 ja diu que va ser Joan qui el va publica, i en diu el deixeble estimat.\nDe sempre que se l'ha anomenat l'evangeli espiritual, ja que es s'ha considerat que els històrics ja estaven fets (els sinòptics).\nSegons Papies de Hiràpolis (esmentat per Irineu) ve a dir-nos que l'Evangeli de Joan creava certa tensió.\nTots els documents trobats al llarg de la història apunten cap a la peculiaritat de l'evangeli.\nQui el va escriure? Si seguim tota l'obra en el context sembla que és el deixeble estimat l'autor, però els estudis apunten que ha estat escrit per dues persones diferents. Potser el deixeble estimat que ens parla l'Evangeli sigui un paradigma, un contrast al costat de Pere. Els exegetes però tenen clar que l'autor és un veritable deixeble, però no un testimoni directe. Sembla que va ser fet en diverses etapes.\nFormació del material tradicional, independent dels sinòptics, amb transmissió oral, a partir de les explicacions d'un testimoni presencial: Joan.\nLa comunitat Joànica medita, selecciona i dóna forma al material tradicional i a l'adapta a la seva comunitat. És el que s'anomena estil joànic.\nUna primera redacció per part d'un deixeble del testimoni, segurament un predicador i teòleg, que fa una selecció. La tradició adquireix noves variants en funció de l'estat de la comunitat i les seves dificultats.\nEs fa una revisió del primer escrit ampliant-lo amb material reflexionat de nou i predicat.\nEs confecciona l'escrit final per una altra persona. El redactor definitiu incorpora material en diferents moments de l'evangeli, així com el pròleg i el capítol 21.\nLlegint l'evangeli trobarem que hi ha forces interrupcions, tallades en sec, que fan pensar en els diferents moments de la seva confecció.\nQuin objectiu té? Bàsicament només té un sol objectiu: suscitar la fe del lector.\nL'obra té dos temps, un primer amb la vida de Jesús, el Jesús històric, el Jesús de l'etapa prepasqual, i un segon temps amb la resurrecció i vida, l'etapa pasqual. Tota l'obra esta seguida per l'esperit que va omplint les paraules de Jesús donant així a veure una més gran comprensió.\nL'Evangeli comença em en el seu pròleg dient-nos que al principi era la paraula, afirmació que anirà repetint-se al llarg de tot l'evangeli, especialment en el "jo sóc" (que en alguns moments aquesta expressió arribarà a ser el nom de Déu) de la samaritana, la llum del món, a la porta de les ovelles, el jo sóc del pastor, el camí i la vida. Jesús parla com el Déu de l'Antic Testament i s'identifica. És la relació fill-pare. "Jo i el pare som un" que ens diu el capítol 10, i ho diu Jesús l'home, el temporal, l'humil, el contradictori, el que morirà, el jueu, el galileu, el fill de Josep el fuster, el que plora, el que té set... el Jesús HOME. Tota la teologia és fa d'aquest home. Hi ha però coincidències i diferències entre el fill i l'home. L'escrit en el seu llenguatge original usa unes preposicions difícils a cop de traduir. Ens fan veure el Pare, no només veure'l, ens el fa conèixer i sobretot ens el fa estimar.\nTot el text ens remarca que el que creu, creu per do. La voluntat de Déu no és aliena. Però, tenim tots aquest do? Hem de creure que sí, quin Déu creador seria si no donés aquest do a totes les seves criatures. Però aleshores, com és que no tots sentim el do? Com és que no tots hi creiem, no escoltem a Déu?\nCom a conclusió, el veritable autor de l'obra és l'Esperit!\n(Article confeccionat a partir de la conferència:Les paraules de Jesús segons l'Evangeli de Joan, de Concepció Huerta)\nPublicat per Pep Salvà a 8:45