Copa RECOSAP - Curses i galeries\n1a. CURSA - 4rt. RAL·LI CERVERA\nEls guanyadors: Ricard Mengual i Ramon Segarra\nEl passat 14 d'Abril es va disputar la quarta edició del Ral·li Cervera d'asfalt, una prova que va donar el tret de sortida de la Copa Recosap 2012!\nEl ral·li constava de tres trams a repetir en dues ocasions cadascun d'ells. El primer tram era el de Santa Maria, molt ràpid hi amb un asfalt vell de bon grip, exceptuant un parell de punts molt concrets.\nComençava l'acció i el millor registre el marcaven Cornet-Serra, amb l'actual campió Mengual a poc més de 7 segons, seguit de Terricabras-Soto. Farrerons-Pallarès eren quarts, seguits de Caniego-Pérez, Castán-Rodríguez i Amir-Olivé, que perdien 3 minuts al patir una averia que va poder ser sol·lucionada pel propi pilot gràcies als seus coneixements de mecànica.\nComençàvem a veure perquè Cornet i Terricabras havien guanyat les seves respectives sel·leccions a Pilots Recosap 2012, plasmant ja a sobre un autèntic tram de ral·lis la seva rapidesa.\nLa segona passada per Santa Maria, previ pas per l'assistència i solucionats definitivament els problemes mecànics d'Amir-Olivé, ens deixava un nou escraitx de Cornet-Serra, traient en aquesta ocasió 4 segons a Mengual-Segarra. En tercera posició aquest cop es posicionaven Farrerons-Pallarès, seguits a tocar per Terricabras-Soto. Castán-Rodríguez superaven aquest cop a Caniego-Pérez, mentre que Amir-Olivé podien disputar el primer tram sense incidències, marcant la setena posició dins la Copa.\nPausa per dinar hi a tornar-hi! Als participants de la Copa els esperaven dues passades als trams de Les Obagues i Rauric. Les condicions meteorològiques eren molt inestables, amb pluges intermitents a la zona, de fet a la segona passada per Santa Maria els participants de la copa ja havien corregut amb un xic de pluja. El tram de Les Obagues, constava també d'un asfalt vell, de gra molt gros i poc compactat, cosa que oferia un molt bon grip, tot i ser potser el tram que més trampes amagava amb talls més tècnics i alguna frenada forta. Aquí l'actual campió, Ricard Mengual (que no seguirà la Copa, però va aprofitar per agafar ritme de cara el Volant Racc 2012) va marcar el millor registre, seguit de Terricabras a 5 segons i Cornet en la tercera plaça tan sols 1 segon. Per darrera Farrerons es situava quart en el tram i Amir feia el cinquè temps de la Copa, començant a agafar ritme.\nEl tram de Rauric, suposava un canvi de "xip" i tot un repte, ja que té un asfalt molt nou, de gra fi i compacte, cosa que fa que no tingui tant grip, especialment en cas de pluja. Aquí qui s'adaptava millor era de nou Mengual, però seguit de molt aprop per Cornet, Terricabras i Farrerons. Amir tampoc es quedava molt lluny, ocupant la cinquena plaça. Cal recordar que tant Cornet, com Terricabras i Amir debutaven en ral·lis en aquesta prova! Farrerons debutava en asfalt, i Castán disputava la segona prova de la seva vida... sens dubte que aquests "novatos" ho estaven fent molt i molt bé! Ja que el Ral·li de Cervera sempre es cobra baixes... com també estava succeint en aquesta edició.\nAssistència i tornem-hi!!\nDues passades més per Les Obagues i Rauric! I aquest cop... amb pluja! Mengual marcava el millor temps, seguit de Terricabras a 5 dècimes!! Cornet era tercer a 4 segons. Tocava afrontar l'últim tram del ral·li, Rauric 2, on plovia de valent i el grip no era per fer precisament invents... Cornet sortia amb prudència, sabent que Mengual no era la seva guerra, ja que no seguirà el campionat, tot i així en Ramon Cornet i en Xavi Serra marcaven el millor temps!! Terricabras-Soto es quedaven a tan sols 1 dècima!! I Mengual-Segarra a 1 segon! Màxima igualtat!! Això són ral·lis!!\nD'aquesta manera primera victòria de la temporada per l'actual campió Ricard Mengual, acompanyat d'en Ramon Segarra. Impressionant segona posició i amb molta intel·ligència demostrada al dossificar la situació quedaven Ramon Cornet i Xavi Serra, a tan sols 1 segon i 3 dècimes dels guanyadors. Tercers, i amb no menys merit es situaven Jordi Terricabras i Yeray Soto, també realitzant una gran actuació el dia del seu debut en ral·lis. En quarta posició Ruben Farrerons i Lluís Pallarès feien també un bon ral·li. Cinquens eren els simpàtics Miguel Caniego - Albert Perez, com diu en Miguel... "els cuarentons també donem guerra! " i personalment crec que tant de bo molta gent es divertís tant com ell als ral·lis!\nSisens eren Raül Castán-Ignasi Rodríguez, que van agafant ritme tot i una virolla que els va fer perdre una mica més del que haguessin volgut. Setens i recuperant després de la incidència mecànica del primer tram, trobàvem l'Àlex Amir i en Franc Olivé, que segur que milloraran les prestacions conforme avançi aquesta gran escola que és la Copa Recosap, com també estem segurs que ho faran la resta de participants.\nPer començar... No està gens malament! La temporada ens promet moltes emocions, lluites, aprenentatge i molta, molta diversió! Un gran èxit per a tots estar a l'arribada, cosa gens fàcil aquell dia i sobretot tenint en compte que molts d'ells s'estrenaven en competició.\nEns retrovarem al recuperat Ral·li d'Igualada a principis de maig.. fins llavors... Salut i gas!!\n2a. CURSA - 14è. RAL·LI CIUTAT D'IGUALADA\nEls guanyadors: Ramon Cornet i Xavi Serra\nAquest passat dissabte 5 de Maig es va disputar la segona prova puntuable de la Copa Recosap d'enguany, el Ral·li Igualada era recuperat després d'uns anys de no disputar-se, i ho feia puntuant pel Campionat de Catalunya, Open Bridgestone i també per la nostra Copa Recosap. Després d'una llarga espera un cop verificats els vehicles, els participants es posaven en acció poc després de les tres de la tarda al ràpid tram de El Carme, on hi havia certs punts complicats, sobretot per l'aparició de molta grava a la carretera, cosa que oferia un gran repte a tots els participants del ral·li, i en conseqüència dels de la Copa Recosap 2012!\tI... quin cop de teatre !! I ... "del bueno !" que diria un personatge molt popular...\nLa primera passada per aquest tram ens oferia un nou escraitx dels guanyadors de la prova inaugural Cornet-Serra, fins aquí previsible en principi... ja que la parella de l'Escuderia Osona roden a un molt bon ritme, tot i tractar-se del seu segon ral·li. Les sorpreses en majúscula arribaven en forma de sortida de carretera de Farrerons-Pérez, que es sortien a uns 100 metres del final, en un viratge on no menys de 20 participants del ral·li es sortien de la carretera (5 d'ells amb volcada inclosa..), degut a la gran quantitat de grava, afegit a el canvi de ritme concret d'aquell punt. Farrerons-Pérez podien continuar, sense danys apreciables al seu cotxe, però perdent més d'un minut i pràcticament tota opció a victòria.\nL'altre abandó era per la parella Terricabras-Soto, en aquest cas per averia de la bomba de gasolina. Una llàstima ja que la parella de Caldes de Montbui havien demostrat a Cervera, una gran rapidesa.\nAmb tot aquest xou, Amir-Olivé tot i un petit ensurt al mateix punt que Farrerons-Pérez, marcaven el segon millor temps, a poc més de 3 segons dels líders, demostrant que progressen adequadament, com es diria en termes acadèmics... Tercers eren Castán-Rodríguez, ja a 17 segons de Cornet-Serra, i quarts els esmentats Farrerons-Pérez després de la seva sortida de carretera.\nA continuació els participants es dirigien al següent tram, Font Rubí, d'una mica més de 13 quilòmetres cronometrats. Preciós i amb dues parts clarament diferenciades, una primera ampla i en baixada, per després d'un lent encreuament d'esquerres, agafar un tall més estret i tècnic, amb tot el tram amb un grip força bo en general. Aquí Cornet-Serra tornaven a marcar el millor temps, i de quina manera! Endossaven ni més ni menys que 18 segons a Farrerons-Pérez, segons i 39 i 40 segons a Amir-Olivé i Castán-Rodríguez respectivament, una autèntica demostració de que aquesta parella té un ritme superior ara per ara, cosa que suposa un gran repte per a tots els participants!\nAssistència i tornem-hi! De nou els participants de la Copa els esperaven els trams de El Carme i Font Rubí, en aquest últim especialment hi havia plogut i estava un xic més complicat. Les tendències en quan a temps als trams es repetien, amb Cornet-Serra marcant ambdós escraitx, Farrerons-Pérez recuperant i Amir-Olivé intentaven i aconseguien controlar a Castán-Rodríguez, amb una bonica lluita que aquest cop es resolia a tram a favor del pilot gironí.\nAmb tot això els temps a tram donaven la victòria de Cornet-Serra a la Copa Recosap, guanyant també l'Open Bridgestone i l'Open Junior!! Triplet pels Osonencs!\nSegons de la Copa i segons Junior eren Amir-Olivé, precedits en aquesta ocasió de Castán-Rodríguez tercers de la Copa Recosap i també de l'Open Junior! De nou els pilots Recosap omplien el pòdium de juniors de L'open Bridgestone!\nQuarts després de l'ensurt i posterior recuperació, eren el ràpid Ruben Farrerons, acompanyat en aquesta ocasió de l'Albert Pérez, ja que per problemes d'agenda del pilot habitual de Pérez ni el copilot de Farrerons podien assistir a l'esdeveniment, formant un equip provisional per aquest ral·li la Copa.\nI diem temps a tram perquè ... sorpresa!\nA l'entrega de premis els resultats provisionals ho canviaven oficialment tot, ja que a l'últim control penalitzaven tots els equips exceptuant Cornet-Serra. Normalment en aquest control no penalitza l'avançament, és a dir, pots entrar més aviat de l'hora assignada al carnet de ruta, aparques i has acabat el ral·li... Però en aquest cas, en un complement que s'havia entregat a tots els participants a la sortida del ral·li, esmentava textualment: "Campionat de Catalunya NO penalitza avançament en control final de ral·li, alerta participants Open."\nAlerta... dons aquest "alerta" representava que aquest cop sí que penalitzava! Tot i no estar marcat al carnet de ruta com sol ser habitual en cas que penalitzi o no.. cosa que va portar a l'error de pràcticament tots els equips de la Copa Recosap.\nCal dir que a la primera assistència abans de començar el ral·li, veient que els temps dels enllaços eren molt justos, hi havien ordres de no córrer en aquests, respectar les normes de circulació, i que els participants no havien de patir per possibles penalitzacions, ja que el resultat OFICIAL de la COPA RECOSAP seria el que donessin els temps a tram, sense tenir en compte possibles penalitzacions. A l'entrega de premis però, l'organitzador va aplicar 4 minuts de penalització a Amir-Olivé, i 3 minuts a Castán-Rodríguez i Farrerons-Pérez, enfonsant aquests equips a la classificació general de l'Open Bridgestone.\nPosteriorment a l'entrega de premis, una reunió entre tots els participants de la Copa, amb el seu organitzador, es decidí que la classificació i puntuació per la Copa seria la que ja s'havia esmentat al matí, la dels temps a tram, amb un acord total entre tots, les copes de segon i tercer classificat se les quedaven Amir-Olivé i Castán-Rodríguez, amb un gest molt correcte i de bon rollo que impera dins de la Copa.\nTambé es decidí, que tot i ser molt confuses aquestes penalitzacions, d'ara endavant la classificació OFICIAL de la Copa tindrà en compte aquestes penalitzacions, ja que tots el participants de la Copa estan aquí per aprendre tot el que comporta un ral·li i aquestes, agradi o no, també en formen part, això sí, deixant MOLT clar que SEMPRE circularan amb precaució durant els enllaços, encara que els organitzadors donin un temps massa curt per circular com tothom, ja que la imatge no tant sols de la Copa Recosap, sinó la dels ral·lis en general hi està en joc. En fi, grans emocions de nou en una nova prova de la Copa Recosap! Properament més i millor!\nFins llavors... Salut i gas!!!\n3a. CURSA - 27è. RAL·LI EMPORDÀ\nEls guanyadors: Ruben Farrerons i Albert Pérez\nEl dissabte 16 de Juny es va disputar una nova edició del ral·li Empordà, organitzat per l'escuderia Baix Empordà. Un nou repte per als participants de la nostra Copa, amb la disputa de dues passades al tram d'"Els Àngels", amb un asfalt abrasiu i de bon grip, i dues passades també als trams de "Santa Pellaia" i "La Ganga", aquests dos amb un asfalt de gra i compacte, lliscants i més amb la calor que ens acompanyà tot el dia.\nL'acció començava amb la primera passada al tram d'Els Àngels. Els líders de la Copa 2012, Cornet-Serra, eren els primers a sortir a tram.. però a poc de començar patien una forta sortida de carretera, afortunadament sense conseqüències físiques per a cap dels dos ocupants del 206 de Tallers Recosap. Sembla ser que en apurar massa la carretera, en Ramon va tocar la graveta de l'exterior de la calçada i va perdre el control del vehicle. Una llàstima aquest accident, ja que trencava l'immillorable línia de resultats de la parella Osonenca en aquesta nova edició de la Copa.\nEls següents a sortir a tram eren Amir-Olivé, que gràcies a la seva regularitat i millora constant eren segons de La Copa d'enguany. Amir-Olivé realitzaven un bon tram, però a uns 500 metres de l'arribada el cotxe es parava, tenint la sort que al ser en baixada podien arribar fins a final del tram, tot i perdre uns importants segons. L'averia resultà ser una mala connexió de la bateria i el propi Amir ho pogué solucionar. El tram estava sorprenentment brut de graveta, cosa que pocs equips esperaven. El següent equip de la Copa feia un molt bon temps! L'escraitx era per Farrerons-Pérez. Terricabras-Poch, tot i problemes amb el rendiment del cotxe per culpa d'una sonda, es defensaven més que bé. Castan-Rodríguez completaven el tram sense incidències.\nS'afrontaven les primeres passades per Santa Pellaia i La Ganga, on Terricabras-Poch començaven la remuntada després dels problemes, marcant el millor temps en totes dues especials. Farrerons-Pérez els seguien d'aprop, i Amir-Olivé perdien una mica més de temps al no acabar d'agafar un bon ritme en aquests trams. Castan seguia agafant ritme, millorant els temps progressivament.\nAssistència i repetició de trams. A Els Àngels 2 Farrerons-Pérez tornaven a manar, essent "el seu tram" del dia, potser al ser més de "llençar-s'hi" i de bon grip, l'experiència de Farrerons en ral·lis de terra els podia anar a favor... però en els dos següents de nou Terricabras-Poch marcaven els millors temps. Semblava que en aquests trams més tècnics i de traçada circuitera beneficiaven més el guanyador de la primera convocatòria a pilot Recosap. Amir-Olivé seguien millorant temps, ja quedant-se aprop de Farrerons i Terricabres demostrant una millora constant. Castan-Rodriguez també seguien evolucionant, tot i una virolla a Els Àngels 2 i problemes de canvi a final de ral·li, que gairebé els deixen sense puntuar.\nAixí dons genial victòria de Farrerons-Pérez! Amb Terricabras-Poch a poc més de dos segons!! Gran remuntada del pilot de Caldes, que estava apunt d'agafar a Farrerons. Tercera posició de la general per Amir-Olivé, en millora constant, essent la quarta posició per Castan-Rodríguez, també en línia ascendent de competitivitat.\nAra toca parada estival, temps de reflexió i d'intentar seguir millorant i divertir-se dins la Copa Recosap d'enguany. Fins al Ral·li Avià! Salut i gas!!


Per quart any consecutiu, el manacorí s'imposa amb el 34,4% dels vots\n1 min. Barcelona 19/03/2018 12:53\n651x366 Rafa Nadal / FERNANDO MAIA / EFE Rafa Nadal / FERNANDO MAIA / EFE\nPer quart any consecutiu, els espanyols voldrien que Rafa Nadal fos el seu cap. Almenys això és el que assegura una enquesta realitzada per Adecco a 2.300 espanyols d'entre 18 i 65 anys. Entre els esportistes, el tenista manacorí s'ha imposat amb un 34,4% dels vots.\nDe fet, Nadal és el que ha obtingut el millor percentatge de totes les categories possibles, i ha superat l'actor Will Smith i l'empresari Amancio Ortega.\nRafa Nadal ha superat el futbolista Andrés Iniesta, que ha sigut segon. Un 21,5% dels enquestats -que podien votar més d'una opció- s'han decantat per ell. L'any passat, el manxec també va ser segon, tot i que amb un percentatge lleugerament superior de vots. Igual que el 2017, el jugador de bàsquet Pau Gasol completa el podi amb un 21,2% dels vots.\nPer darrere, i completant les deu primeres posicions, hi ha l'exseleccionador espanyol Vicente del Bosque (18,1%), el porter Iker Casillas (17%), la nedadora Mireia Belmonte, l'exgimnasta Almudena Cid (14,2%), el pilot Fernando Alonso (12,5%), l'entrenador Zinedine Zidane (11,7%) i el futbolista Leo Messi (11,4%).\nZidane: "El Madrid no farà passadís al Barça per decisió meva"\nAnte Budimir debuta en el partit amistós que ha guanyat el Mallorca contra el FC Köln\nMaria Esther de León: "Mamà, he guanyat, som campiona!"


La bala blava - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa bala blava és una famosa fotografia de la Terra presa el 7 de desembre del 1972 per la tripulació de la nau espacial Apollo 17 a una distància d'uns 28.968 quilòmetres. Oficialment la fotografia es designa pel codi de la NASA AS17-148-22727, però es coneix pel sobrenom "La bala blava" degut al fet que els astronautes de l'Apollo al moment de retratar la Terra la veien de la mida d'una bala de jugar.\nAquesta fotografia és una de les poques on apareix la Terra completament il·luminada, ja que la nau estava situada entre el Sol i la terra al moment de fer-la, de tal manera que darrere seu quedava el Sol. És l'única fotografia on s'hi veu tota la Terra feta mai per un ésser humà i, de fet, els tres tripulants de la missió són les úniques persones de la història de la humanitat que han vist la Terra plena. No només no estava previst que la missió fes aquesta fotografia, sinó que la quantitat de fotografies que podien fer-se en les missions Apollo era molt limitada i les fotos estaven estrictament planificades a l'agenda i reservades per altres finalitats. No obstant, un membre de la tripulació (mai s'ha pogut aclarir qui) va prendre quatre fotografies per la finestra poc més de cinc hores després de l'enlairament. Aquesta acció no fou comunicada a l'estació de control i no va ser descoberta fins que el tècnic de fotografia Dick Underwood, encarregat de revelar les fotografies de la missió a l'edifici 8 del Centre Espacial Lyndon B. Johnson, va veure-les.\nL'autoria de la fotografia segueix sent un misteri avui en dia. Ronald E. Evans morí en 1990 sense renunciar a l'autoria de la foto i tant Cernan com Schmitt asseguren ser-ne el veritable autor i es mostren indignats pel fet que l'altre en reclami l'autoria. Oficialment, la NASA assigna l'autoria de les fotografies preses en totes les seves missions a la tripulació en conjunt.\nLa fotografia original es va rotar 90° en vertical perquè tingués la vista tradicional.\n↑ Paolo 13 30th Anniversary: Antarctica a nasa.gov\n↑ 2,0 2,1 Reinert, Al. «The Blue Marble Shot: Our First Complete Photograph of Earth» (en anglès). The Atlantic, 12-04-2011. [Consulta: 7 desembre 2018].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: La bala blava\nBlue Marble Arxivat 2004-12-04 a Wayback Machine., a la web de la NASA (2002) (anglès)\nHistòria de La bala blava Arxivat 2008-09-16 a Wayback Machine., a la web de la NASA (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=La_bala_blava&oldid=29339044»


L'església de Sant Miquel de Montblanc estrena il·luminació interna\nEl projecte s'ha dut a terme gràcies a la Fundació Endesa, la Diputació de Tarragona, l'Ajuntament de Montblanc i la Parròquia de Santa Maria\nVista de Sant Miquel amb la nova il·luminació. | Joan López\nAquest diumenge 12 de novembre es presentava la nova il·luminació de l'església de Sant Miquel de Montblanc. Es tracta d'un projecte que ha estat possible gràcies a la col·laboració de la Fundació Endesa, la Diputació de Tarragona, l'Ajuntament de Montblanc i la Parròquia de Santa Maria i que ha requerit una inversió de 35.000 euros per canviar tota la instal·lació elèctrica i els projectors i punts de llum. El nou sistema, més eficient i modern, compta amb un total de 87 nous focus de tipus LED, una tecnologia eficient i de baix consum elèctric. A part de garantir una adequada il·luminació per als diferents usos que es poden donar a l'església (es pot regular la intensitat dels focus i crear efectes lumínics en alguns d'ells), permeten destacar la seva bellesa arquitectònica i artística, especialment la de l'enteixinat medieval del sostre, un dels elements més singulars d'aquest temple.\nEl temple dedicat a l'advocació de Sant Miquel Arcàngel es va construir a inicis del segle XIV per substituir un antic edifici romànic sota la mateixa advocació, ja documentat l'any 1211, del qual no ens n'ha arribat cap vestigi. L'Església de Sant Miquel destaca per ser un dels pocs exemplars que queden en peu d'edifici gòtic religiós amb coberta de fusta policromada amb dues teulades, mantingudes per arcs diafragmàtics de pedra. El sostre interior és realment magnífic, amb decoració de les bigues, plaquetes i taules, amb una gran varietat de motius de tipus heràldics, decoratius, figuratius o alguns d'influència mudèjar. En els darrers deu anys, s'ha realitzat el procés integral de restauració de l'edifici que culmina amb la nova il·luminació.\nLa inauguració de la nova il·luminació es va fer aquest diumenge i va comptar amb la presència de representants de la Fundació Endesa, així com l'alcalde de la Vila, Josep Andreu; el diputat de Cultura de la Diputació de Tarragona, Joan Olivella, el president del Consell Comarcal de la Conca de Barberà, Francesc Benet; i el plebà de Montblanc, Simó Gras. L'acte també va comptar amb la intervenció de l'historiador Jaume Felip, que va oferir una ressenya històrica de l'edifici, i de Joan Pau Jàvega, director del Museu Comarcal que es va referir a les peces que es trobaven al fons del museu i que s'han ubicat a l'església i il·luminat amb el nou projecte.\nRespresentants d'Endesa amb l'alcalde, el diputat, el president del Consell i el plebà. | Joan López\n#SANT MIQUEL MONTBLANC #IL·LUMINACIÓ #ENDESA


BPA va fer una declaració de sospita 'contra' Teixeira l'agost del 2013 - Altaveu el diari digital d'Andorra\nBPA va fer una declaració de sospita 'contra' Teixeira l'agost del 2013\n08/03/2016 (03:24 CET)\nBPA va fer una declaració de sospita \_'contra\_' Teixeira l\_'agost del 2013\nBanca Privada d’Andorra (BPA) va emetre una declaració de sospita l’agost del 2013 contra l’expresident de la Confederació Brasilera de Futbol (CBF) Ricardo Teixeira. Uns mesos abans havia esdevingut client de l’entitat, després que Andbank se’n desempallegués quan es van iniciar els primers rumors sobre la presumpta vinculació del dirigent futbolista amb la suposada corrupció existent a la FIFA. Teixeira seria una de les persones que s’estaria investigant al Principat arran d’una comissió rogatòria enviada pels Estats Units. Fa unes setmanes, a partir d’una informació del rotatiu brasiler O Estado, va transcendir que la fiscalia andorrana tenia intenció de sol·licitar la col·laboració de la seva homònima del Brasil, la procuradoria general.\nTeixeira, vinculat a l’expresident de l’FC Barcelona Sandro Rosell, va convertir-se en client d’Andbank molt abans que l’exdirigent blaugrana ho fos. Els vincles tenien a veure amb la participació de Rosell en diverses empreses que gestionaven drets d’imatges. L’expresident de la CBF, via Rosell, també va establir certs lligams amb el gestor Joan Besolí -conseller de Finances el mandat 2012-2015 al comú de Sant Julià-, els moviments del qual presumptament també estarien sent analitzats per la fiscalia andorrana en el marc de la suposada extensió del ‘FIFAgate’ a Andorra. Va ser a través de la gestoria de Besolí -Comptagest, de la qual també era soci Rossell- que es va tramitar la residència passiva de Teixeira.\nMolt abans que el brasiler es volgués establir a Andorra, l’home ja tenia diners a l’entitat basada al centre de negoci d’Escaldes. Just quan al Brasil Dilma Roussef va començar una creuada contra la corrupció i no es va voler estalviar ningú -i ningú volia dir perseguir dos homes aparentment intocables en aquell país com Joao Havelange i qui havia estat el seu gendre, el citat Teixeira-, Andbank va veure que li podrien anar maldades tenint un client com l’exdirigent futbolístic brasiler. Així que el va convidar a cancel·lar el compte. Com que l’home es feia el mandra, finalment el banc dels Cerqueda i els Ribas li van posar presumptament sobre el taulell i en metàl·lic els 4,7 milions (valor en euros) que tenia al compte. I el van convidar a espavilar-se.\nDesprés de fer-se pregar, i sempre segons les fonts financeres consultades, se li va autoritzar d’obrir un compte amb una quantitat de diners simbòlica al qual s’hi va associar una caixa forta on es guardarien els diners en metàl·lic que, íntegrament, havien figurat anteriorment al compte. Teixeira va començar després a veure on podia traspassar degudament els diners i, alhora, sabent-se perseguit per les autoritats judicials del seu país, va decidir mirar d’establir-se legalment al Principat. D’aquí que l’estiu del 2012 comença un procés que es concreta el setembre amb la petició a Immigració de la residència passiva que li tramita Comptagest.\nAcudeix a BPA per analitzar la viabilitat que li recepcionin els diners en metàl·lic que tenia a la caixa forta d’Andbank i després de la consegüent anàlisi s’acorda, segons les fonts, que sols se li autoritzarà obrir un compte limitat a les quantitats necessàries per fer front a les obligacions que li imposava la residència passiva. Això és, un desemborsament de 400.000 euros. L’home hauria manifestat la intenció d’adquirir un immoble -segons les fonts, finalment compraria un habitatge a Juberri, a Sant Julià. En conseqüència, se li obre un compte a Teixeira a BPA que mai no podrà superar el mig milió d’euros i els moviments dels quals només podran anar lligats a l’adquisició de l’immoble i a les despeses que aquest li generi.\nLa demanda de Teixeira supera els filtres necessaris -i se suposa, per tant, que entre altres la Unitat d’Intel·ligència Financera (UIFAND) dirigida per Carles Fiñana també hi dóna l’acord- i el dirigent esportiu brasiler obté a mitjan novembre del 2012 la residència passiva al Principat. Al cap de poc temps, i quan esclata internacionalment l’escàndol de la FIFA acaba transcendint la situació de Teixeira. Això porta els dirigents de BPA, l’estiu del 2013, a fer la declaració de sospita per, segons les fonts, “curar-nos en salut i informar degudament les autoritats per si tenen a bé emprendre qualsevol acció”. Teixeira ja no sol·licitarà la renovació del permís de residència passiva. Tampoc no li hauria estat concedida. Els encarregats de fer el seguiment d’aquesta mena d’autoritzacions tenien clar que l’home no havia estat els dies necessaris que havia de passar al país per poder gaudir d’aquest permís i, en conseqüència, se li va revocar.


L’Ajuntament de Betxí suspén el cobrament dels impostosCastellón Base - Tu web de fútbol base\nInicio Instituciones L’Ajuntament de Betxí suspén el cobrament dels impostos\nL’Ajuntament de Betxí suspén el cobrament dels impostos\nL’Ajuntament de Betxí ha iniciat els tràmits per retardar el cobrament dels impostos que havia de començar a fer-se a partir de l’1 d’abril. A través d’una resolució d’alcaldia, els tràmits tributaris que depenen del consistori s’ajornen sine die, a l’espera de tindre notícies més aclaridores del final del confinament per l’epidèmia del coronavirus. Es tracta, per tant, del cobrament de l’impost de vehicles, de la taxa del fem, dels guals i de clavegueres.\n“En estos moments de màxima alerta la prioritat són les actuacions sanitàries i socials, mentre alhora estem tramitant una sèrie d’accions encaminades a pal·liar els danys econòmics produïts per la paràlisi laboral”, ha assenyalat l’alcalde Alfred Remolar.\nEn este context, el consistori ha començat també a informar els autònoms i les PIMES de les ajudes i subvencions que des del govern central i la Generalitat Valenciana s’han activat en els últims dies. “Hem obert tots els canals municipals disponibles per transmetre la informació d’ajudes a les persones i empreses afectades per la crisi. A partir de les pròximes setmanes, habilitarem també un servei de gestió directa en el mateix ajuntament per resoldre els dubtes que puguen sorgir”.\nRemolar ha recordat que des de fa dies s’han posat en marxa nombroses mesures de caire sanitari i social dirigides a la prevenció de l’epidèmia i al recolzament a les famílies més necessitades i ha fet una crida que tot el veïnat es quede a casa i acomplisca estrictament totes les mesures de seguretat.


Compromís demana que l’AVL i la RAE eliminen dels seus diccionaris l’accepció de ‘fàcil’ que estigmatitza les dones – Coalició Compromís\nPublicat el 1 de Febrer de 2018 en Llibertat i Igualtat\nLa portaveu adjunta de Compromís a les Corts Valencianes, Mònica Álvaro, i la també diputada de Compromís, Maria Josep Ortega, han presentat una proposta per instar el Consell i al Govern central a prendre les mesures necessàries perquè l’Acadèmia Valenciana de la Llengua (AVL) i la Reial Acadèmia Espanyola de la Llengua (RAE) eliminen dels seus diccionaris l’accepció de la paraula ‘fàcil’ que estigmatitza les dones.\nSegons Álvaro, “volem que es realitze una revisió amb perspectiva de gènere del Diccionari Normatiu Valencià i del Diccionari de la Reial Acadèmia Espanyola de la Llengua amb la fi d’eliminar qualsevol accepció que puga discriminar o reproduir estereotips per raó de sexe, gènere, procedència, religió, ètnia, cultura o diversitat funcional. Respecte al terme ‘fàcil’, ens hem trobat que hi ha un significat de caire totalment masclista que en el cas del diccionari de l’AVL és la quarta accepció mentre que en el DRAE és la cinquena. Són definicions que cosifiquen a les dones i atempten contra la nostra dignitat i imatge. I cal donar resposta a la creixent sensibilització social al respecte”.\n“Hui en dia, en la societat heteropatriarcal en la que ens trobem, les dones continuem sent sotmeses a múltiples discriminacions, moltes d’elles normativitzades com és el cas de les definicions sexistes als diccionaris lingüístics. Cal recordar que a finals de l’any 2017 el Diccionari de la Reial Acadèmia Espanyola va presentar les noves modificacions de la llengua espanyola. Entre elles s’incorporava la connotació d’ús discriminatori en la definició de ‘sexe dèbil’ com a sexe femení o la connotació d’ús irònic en la definició de ‘sexe fort’ com a sexe masculí. No obstant això, s’ha rebutjat la introducció de termes com ‘heteropatriarcat’, o s’han mantingut termes discriminatoris, com ara ‘fàcil’ que inclou entre les seues accepcions una definició masclista i denigrant per a les dones”, ha explicat la diputada Ortega.\n“Des de Compromís considerem que aquest tractament cap a les dones no es pot continuar perpetuant des de les institucions. Els diccionaris no només reflecteixen la realitat del llenguatge, sinó que també el construeixen. Per això no poden reproduir estereotips masclistes. L’atribució de l’adjectiu ‘fàcil’ a una persona significa tractar-la com un objecte, és a dir, cosificar-la, i si, a més, a més, la persona a la qual se li atribueix aquest significat és la dona, se li està discriminant i estigmatitzant. D’ahí aquesta proposta que esperem que conte amb el suport de la resta de grups parlamentaris a les Corts Valencianes”, ha conclòs la portaveu adjunta, Mònica Álvaro.


Sant Pau celebra Sant Jordi amb una jornada de portes obertes\nFoto: Recinte Modernista Sant PauSant Pau i Sant Jordi\nL’entrada al Recinte Modernista del proper 23 d’abril serà gratis amb un previ registre a través del web\nLes persones que hi vulguin de gaudir d'aquesta jornada de portes obertes hauran de reservar prèviament l’entrada, per franges horàries, al web de Sant Pau. L’aforament serà limitat per garantir en tot moment les mesures de distanciament, higiene i seguretat vigents.\nMitjançant un plànol interactiu descarregable als dispositius mòbils, el Recinte Modernista convidarà tothom a descobrir les referències a la llegenda de Sant Jordi que hi ha amagades per diferents racons de l’antic Hospital.\nFoto: Robert Ramos / Sant PauRecinte Modernista de Sant Pau\nL’activitat cultural començarà a les 11 h del matí, al jardí, amb 'Un món de llibres' on l’alumnat de l’Escola Mas Casanovas proposarà llegir diferents textos i obres literàries relacionades amb la història de Sant Pau. També d’11 a 14 h tindran lloc diverses masterclasses de lied, en el marc del cicle Primavera LIFE que impulsa la Fundació Victoria de los Ángeles.\nA més, durant tota la jornada es podrà visitar 'El jardí de les delícies', una instal·lació artística d’Anna Rierola ubicada al Pavelló de La Puríssima. Inspirada en l’obra homònima del Bosch, és una peça que reflexiona sobre l’origen, el desenvolupament i el final de la vida.\nNO T'HO PERDIS: Els 21 millors llibres per regalar aquest Sant Jordi 2021


Sueca obri el seu tercer pipican davant la demanda d’estes instal·lacions – RiberaTV\nLa Ribera Medi Ambient Ribera Baixa Sala de Premsa\nSueca obri el seu tercer pipican davant la demanda d’estes instal·lacions\n3 desembre, 2021 3 desembre, 2021 Grup Televisió\t0 Comments\tSueca\nL’Ajuntament de Sueca, a través de les regidories de Benestar Animal i Medi Ambient, ha posat en marxa un tercer pipican a la ciutat que servirà per a donar resposta a la demanda que havia d’este servei per part dels usuaris. “La nova instal·lació, que ha vist com es retardava un poc la seua obertura oficial, està ja a ple rendiment. Està situat al carrer Pintor Claros i compta amb una gran superfície amb jocs, per a l’ús i gaudi dels animals, una font i una doble porta d’entrada que evitarà que puguen escapar-se i posar-se en perill”, ha explicat la regidora de Benestar Animal, Carmen Pérez, qui ha volgut també fer una crida perquè es respecte esta instal·lació i puga conservar-se en les millors condicions el major temps possible, així com l’horari d’ús amb la finalitat de no molestar al veïnat. Per a l’alcalde de Sueca, Dimas Vázquez, des de la sensibilitat que sempre ha mostrat l’Ajuntament cap al benestar animal, “el que pretenem és facilitar uns espais d’esplai a la ciutadania que té a casa este tipus d’animals, davant la demanda que existia. M’agradaria insistir que es faça ús d’ell en un horari apropiat per a evitar les molèsties”.\nD’altra banda, la regidora, Carmen Pérez, ha informat també sobre els treballs de manteniment que s’estan realitzant en les altres dues àrees pipican de la ciutat, situades en l’avinguda Ciutat de Pamplona i en Jardins del Sequial, “unes tasques molt necessàries, que feia molt de temps que no es duien a terme, en les quals s’ha procedit a la reparació de les fonts i els clots del terreny, s’han llevat els elements que podien resultar perillosos i s’han col·locat portes dobles per a evitar les fugides dels animals”. Així mateix ha assenyalat que, després de la renovació del plec de condicions amb l’empresa encarregada del tractament fitosanitari de desratització i desinsectació, “tots els pipicans de la ciutat són sotmesos, un vegada al mes, a tractaments desinfectants d’ampli espectre per a atacar els organismes nocius que puguen trobar-se, sent, al mateix temps, respectuosos amb el medi ambient i amb les mascotes. A això s’afig el servei de neteja que s’encarrega habitualment de la retirada d’excrements”.\nFinalment, la regidora ha informat sobre la construcció en breu d’un quart pipican a la ciutat que se situarà, previsiblement, pròxim al polígon industrial. A estes instal·lacions se suma el parc agility caní amb què compta Sueca en Senda de les Vaques.\n← EL Castell d’Alaquàs va acollir la presentació dels llibres ‘Memorias de un viaje a Italia’ d’Eduard López-Chavarri i ‘Viatge a Escandinàvia (1911)’ de Josep Sanchis Sivera\nFoios acull la VIII Edició de la 10K Arco de Foios per la Fibrosi Quística →


El Barça, el líder amb menys punts a les grans lligues europees - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl conjunt d'Ernesto Valverde lidera la classificació de la lliga amb només 24 punts dels 36 possibles i és el líder amb menys punts de les principals lligues europees\n13/11/2018 - 18.33\nDesprés de dotze jornades, el Barça és el líder de la Lliga amb 24 punts, amb un balanç de 7 victòries, 3 empats i 2 derrotes. A aquestes alçades de la competició, l'equip blaugrana suma deu punts menys que la temporada passada, quan liderava el campionat amb 34 punts.\nEl Barça encapçala la Lliga amb menys punts del que ho fan la resta de clubs de les grans lligues europees. El París Saint-Germain, a França, i el PSV Eindhoven, a Holanda, han guanyat tots els partits del campionat nacional després de 13 i 12 jornades, respectivament. També després de 12 jornades, igual que el Barça, la Juventus lidera la Serie A italiana, amb 34 punts, i el Manchester City lidera la Premier League anglesa, amb 32. El cas més semblant al dels blaugranes és el liderat del Borussia Dortmund a Alemanya, amb 27 punts després d'onze jornades.\nLa situació de l'equip d'Ernesto Valverde també és insòlita en els últims anys a la lliga espanyola. S'ha de retrocedir 17 anys per trobar un cas com el que viu actualment el Barça, quan el Deportivo de la Corunya liderava la lliga després de la dotzena jornada amb només 23 punts, un menys que l'equip de Valverde actualment.


SEMIREA: O rei o res!\nUn dels períodes històrics del nostre país que sempre m'ha atret més és el que podem resumir en el Compromís de Casp; ja que tal i com afirma Jesús Mestre i Godes en el seu assaig El Compromís de Casp: «té una importància gran perquè oficialitza la fi de la dinastia pròpia, però també perquè fa llum sobre les causes reals que patia Catalunya ja de temps enrere». Potser és per això que fins i tot he tingut deliris literaris amb aquest període. Així que al descobrir aquesta novel·la d'història ficció, O rei o res! de Llorenç Capdevila, no podia deixar-la de banda.\nLa contraportada del llibre ens informa:\nLleida, 1412, poc després del Compromís de Casp. Guillemó, jove treballador del Bordell públic, assisteix a un abrandat sermó de fra Vicent Ferrer. Quan torna a casa es troba que han assassinat Serena, una jove prostituta de la qual estava enamorat.\nAl mateix temps, el comte Jaume d'Urgell, que busca aliats per rebel·lar-se contra la decisió dels compromissaris que han entronitzat el seu rival Ferran d'Antequera, rep la notícia, al castell Formós de Balaguer, que el rei Martí l'Humà, abans de morir, va dictar en secret un testament que li és favorable. N'encarrega la recerca a un dels seus homes de confiança, un espia amb afecciona humanistes anomenat Arnau Ferro. No serà, però, l'únic que anirà darrere del document.\nS'inicia, així, una trepidant persecució on alguns fan alhora de calador i de presa, i on tothom busca allò que no trobarà mai i troba allò que no cercava. Amor, traïció i misteri es barregen en una trama articulada al voltant d'un complex joc de relacions i camins que s'encreuen. L'aventura durà els personatges a recórrer un accidentat trajecte que passarà per Montblanc, Tortosa, Peníscola o València\nO rei o res! és una novel·la d'intriga i d'aventures en què el viatge físic corre paral·lel a un viatge interior, més subtil, dels protagonistes.\nLa novel·la, finalista del premi Nèstor Luján de de Novel·la Històrica 2002, és un entretingut “road book” a la recerca d'un document fantasma pels territoris de la Confederació Catalano-Aragonesa mentre els ecos de les disputes palatines es corporifiquen.\nEls personatges centrals de la narració, amb certa tendència al traç maniqueu, són els elements ficticis que ens permetran seguir aquesta odissea medieval, tot i que aniran trobant-se amb personatges coneguts, poc dibuixants. Tot i la idea de partida ésser força estimulant, l'obra acaba essent una mica simple i, de vegades, massa “pel·liculera” en la seva senzillesa.\nSense arribar a ésser una ucronia és un text per passar l'estona i, fins i tot, deixar volar la imaginació i pensar què hauria pogut passar si la decisió pressa a Casp hagués sigut una altra.


El paper de l’alimentació en la retenció de líquids- Cuina.cat\n« Com s’han de distribuir els aliments quan hi ha diabetis?\nCom s’elabora el quefir d’aigua? »\nEl paper de l’alimentació en la retenció de líquids\nÉs cert que la llet de vaca fa retenir líquids?\nEn resposta a la pregunta que ens feia la Gemma hem de dir que la retenció de líquids és una problema bastant freqüent, sobretot en les dones, i que primer de tot cal mirar que no hi hagi cap problema mèdic. Un cop descartat això, pot ser que alguns aliments o hàbits hi contribueixin.\nLa llet és l’aliment més complet que hi ha i és imprescindible per a l’alimentació dels nadons. Però a mesura que ens anem fent grans no és tan necessari un consum elevat de llet, perquè a través de la dieta podem aconseguir tots els nutrients necessaris i fins i tot hi ha poblacions que en prescindeixen totalment.\nLa llet de vaca, molt consumida a les societats occidentals, és un aliment molt controvertit que té grans defensors, però també molts detractors. Així, a la llet se li atribueixen molts efectes favorables per a la salut, sobretot pel seu contingut en calci, que ajuda a evitar l’osteoporosi, i en vitamines, però també se l’acusa de provocar intoleràncies i al·lèrgies, d’agreujar trastorns com el còlon irritable, de produir mucositat o de retenir líquids.\nPer saber si la llet pot fer retenir líquids en repassarem el valor nutritiu. La llet es compon en un 88% d’aigua, quantitat inferior a la de moltes fruites i verdures, i té aproximadament un 3,5% de proteïnes, un altre 3,5% de greixos, majoritàriament saturats, i un 4,5% d’hidrats de carboni, sobretot lactosa, que és un sucre sis vegades menys dolç que la sacarosa o sucre de taula. Pel que fa a vitamines, conté sobretot vitamines A i D, vitamina B2 i vitamina B12, en canvi té molt poca vitamina C.\nLa llet conté tots els minerals coneguts, sobretot calci i en quantitats abundants, ja que tres gots de llet n’aporten uns 800 mg, tot el calci que pot necessitar un adult. També conté iode, però en quantitats variables, ja que depèn del lloc on pasturen els animals. Així per exemple, a prop de la costa la llet de les vaques és més rica en aquest mineral. També hi trobem zinc, no gaire ferro i sodi.\nResulta que la llet presenta quantitats bastant elevades de sodi, un dels dos components de la sal. Un litre de llet pot contenir gairebé la meitat del sodi que necessitem en un dia. Si prenguéssim molta llet, la sal que conté afegida a la que tirem al menjar i a la que contenen altres aliments com el pa, els formatges, els embotits o els aliments preparats, sí que podria fer que retinguéssim líquids. De fet, la llet i els lactis s’han d’usar amb precaució quan hi ha hipertensió arterial, ja que no convé que hi hagi retenció de líquids.\nSegons explica la nutricionista ortomolecular Cala Cervera, el desequilibri en l’intercanvi de fluids i la retenció d’aigua pot ser deguda a moltes causes, que el metge hauria de descartar. Un cop descartats problemes mèdics, segons la nutrició ortomolecular hi ha tres causes fonamentals que poden fer retenir líquids a una persona sana: una dieta que sigui deficient en proteïnes, falta de nutrients o deshidratació. Alguns medicaments també hi podrien contribuir.\nPer evitar la retenció de líquids en primer lloc hem de beure aigua suficient, si no, l’organisme farà el possible per retenir la que tingui disponible. A més si no bevem i no eliminem aigua, tampoc eliminarem els productes tòxics, i un cos ple de tòxics afavoreix la retenció d’aigua per diluir les toxines acumulades. Per hidratar-nos podem beure aigua, caldos, infusions i sucs naturals de fruites.\nTambé contribueix a evitar la retenció fer una alimentació rica sobretot en potassi, en magnesi i en vitamina C. Per aconseguir aquests nutrients hem d’augmentar el consum de fruites, verdures i amanides, i arribar a les 5 racions diàries, és a dir, 3 peces de fruita i 2 racions de verdura. Entre els aliments amb efecte diürètic trobem la pinya, els espinacs, els créixens, la síndria, el cogombre, les algues, els pèsols, l’alfals, les pastanagues, el blat de moro, els llegums, el mill, el raïm i les llavors de carbassa.\nPer tant, pel que fa a la retenció de líquids, més que atribuir-la a un aliment determinat, hem d’examinar el conjunt de la dieta, i a més d’augmentar els aliments que ens beneficien, també podem disminuir aquells que afavoreixen la toxicitat interna, com l’excés de cafès, tes, sucres, greixos hidrogenats o trans, sal, lactis, pastisseria industrial i alcohol.\nI encara podem fer-hi alguna cosa més, fer exercici perquè els líquids circulin i de tant en tant, un massatge per estimular el sistema limfàtic, que va molt bé per prevenir i tractar la retenció d’aigua, sempre que no hi hagi contraindicacions. I si amb tot això no n’hi hagués prou encara podríem recórrer a preparats de plantes, sempre sota la supervisió d’un professional de la salut.\nEtiquetes: deshidratació, falta de nutrients, llet, massatge limfàtic, medicaments, proteïnes, retenció d'aigua, retenció de líquids\nEntrada publicada a Mites de l'alimentació\tel dilluns, 4/07/2011 a les 08:00.


El Ripollès, barreja equilibrada de natura i cultura - El Temps\nEl Ripollès, barreja equilibrada de natura i cultura\nLes llegendes sobre Guifré el Pilós o el Comte Arnau, o la petja d’una figura cabdal com l’abat Oliba, alimenten la idea de considerar el Ripollès com a bressol de Catalunya. Lluny, però, de quedar ancorat en el passat, hi ha pocs llocs al món que ofereixin una combinació turística tan equilibrada i moderna com la que constitueixen natura, benestar, gastronomia, esport, cultura i patrimoni.\nLa majoria dels dinou pobles del Ripollès, que es divideix en tres valls —vall de Camprodon, vall de Ribes i baix Ripollès— són d’origen medieval, de la qual cosa es desprèn que la presència de mostres d’arquitectura romànica en aquesta terra de comtes i abats és notable. De fet, les mostres d’arquitectura romànica, severa, granítica, però bella i harmoniosa que s’escampen pel territori, constitueixen un dels seus principals atractius turístics. Se’n poden admirar a tots els racons de la comarca fins a comptar un centenar de monuments, alguns d’ells grans conjunts i d’altres, vestigis més humils. Format per serres separades per valls llargues i profundes, sense cap plana extensa, el Ripollès és un destí ideal per gaudir d’un cap de setmana d’escapada familiar, absolutament inigualable per practicar tipus de turisme molt variats, des del gastronòmic, fins al cultural o al fotogràfic i el de natura, passant per l’esport de muntanya i d’aventura o el de salut i benestar.\nEl patró de la Y grega\nLa vall de Camprodon està configurada per un sistema de corrents d’aigua que dibuixa sobre el mapa una Y grega, en la qual Camprodon està situada en el punt d’intersecció del Ter, que s’origina a llevant, i el Ritort, que s’origina a ponent, i que formen els dos brancals aquàtics que acaben confluint. Estan adscrits a aquesta vall els municipis de Camprodon, Llanars, Molló, Sant Pau de Segúries, Setcases i Vilallonga de Ter.\nLa vall de Ribes, per la seva banda, situada al nord-oest de la comarca, també està marcada per un corrent d’aigua, en aquest cas el riu Freser, l’afluent més important de l’àmbit pirenaic del riu Ter, amb el qual conflueix a Ripoll, que la travessa de nord a sud. A banda i banda del Freser, hi trobem Campelles, Planoles, Pardines, Queralbs, Toses i Ribes de Freser.\nEl baix Ripollès, que comprèn la meitat sud de la comarca, repeteix el patró de la Y grega pel que fa als corrents d’aigua. En aquest cas, el riu Freser prové de la part de ponent i conflueix amb el Ter, que prové de llevant, a la capital de comarca: Ripoll. Campdevànol, Gombrèn, les Llosses, Ogassa, Sant Joan de les Abadesses i Vallfogona, juntament amb la capital, són els municipis que s’escampen en aquesta zona.\nLa comarca és plenament pirinenca, terra de pastors, amb una orografia de relleu contrastat i una gran diversitat de comunitats vegetals en què predominen els prats i els boscos de pi negre o pi roig, fagedes i rouredes, depenent de l’alçada. És un paradís per als muntanyencs i excursionistes, ja que disposa de set cims entre els cent més emblemàtics de Catalunya, segons l’Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. Se’n destaquen el pic de Bastiments (2.881 metres), el Puigmal (2.909 metres), la segona muntanya més alta del Pirineu Oriental després del Carlit, el Taga (2.040 metres) o el Balandrau (2.585 metres), però també d’altres cims més a l’abast d’un perfil de visitant més ampli.\nCamprodon, un dels “camps base”\nÉs la localitat ideal per pernoctar-hi i establir-hi el “camp base” en cas de visita a la comarca. El seu interès turístic es centra en la seva rica vida comercial, però també en la seva oferta hotelera, esportiva i lúdica. L’estampa de Camprodon està associada al seu majestuós pont Romà (pont Nou), un conjunt monumental del segle XII. El monestir de Sant Pere (S. X-XII) o el meravellós passeig Maristany també mereixen una visita, així com el Museu Albéniz, dedicat al compositor Isaac Albéniz, nat a Camprodon (1860).\nÉs el municipi més extens de la comarca i té petits nuclis agregats, alguns dels quals d’una bellesa inenarrable, com ara Beget, amb les seves cases esglaonades sobre el riu i carrerons de pedra que conserven tota la seva autenticitat. Sobresurt d’entre la menuda agrupació d’habitatges la figura de Sant Cristòfol de Beget, temple romànic del segle X.\nUna magnífica proposta per conèixer a fons la vila és seguir la ruta de les fonts. L’aigua brolla de forma natural a molts indrets del municipi i l’Ajuntament ha ideat una ruta que uneix totes les fonts, proveïdes amb noms sonors i genuïns, com ara Font de la Cordera, Font del Botàs, Font de Sant Patllari, Font del Ferro o Font de Llandrius. És recomanable visitar també l’antiga fàbrica de les delicioses Galetes Birba, que en l’actualitat encara es comercialitzen amb molt d’èxit.\nCamprodon, com la pràctica totalitat de municipis de la comarca, us ofereix la possibilitat de practicar esport, com ara senderisme, BTT, esquí i activitats de muntanya, excursionisme o hípica, en funció de l’època de l’any.\nRipoll, capital medieval\nÉs la capital de la comarca i el seu passat històric és d’una riquesa colossal. Alguns dels signes d’identitat del nostre país hi tenen el seu origen. El monestir de Santa Maria de Ripoll és, sense dubte, un dels monuments romànics més importants del món i, és clar, de Catalunya, no només pel seu valor arquitectònic i artístic, sinó també per la seva significació. L’origen de la vila està estretament vinculat al monestir, així com la figura del comte Guifré el Pilós. El tarannà ripollès, però, també s’ha forjat amb el treball del ferro, la fabricació d’armes de foc, el modernisme o el ferrocarril.\nLa visita a Ripoll, un altre dels “camps base” de la comarca, ideal per la seva oferta hotelera i gastronòmica, ha d’incloure, per força, a més del monestir de Santa Maria, el Museu Etnogràfic, a la Farga Palau i a l’Scriptorium, una exposició permanent sobre el món dels copistes ripollesos a l’edat mitjana. En tots els casos hi ha una completa oferta de visites guiades, activitats i tallers, tot pensat per a un turisme familiar.\nCom a Camprodon, Ripoll ha incorporat a la seva oferta turística una sèrie de rutes que uneixen les fonts del municipi, com la Font d’en Jordana, la de l’Amoroset o la d’Engordans. També s’ofereixen rutes a peu, i rutes per a BTT i cicloturistes. D’aquestes rutes en destaquem les que permeten el coneixement de l’entorn, com ara la Ruta del Ferro i del Carbó o la dels 4 Miradors de Ripoll, o les que aprofundeixen en la vila mateixa, com ara el Camí de Ronda, la muralla del coneixement, o la que discorre pel centre de la població i mostra els Edificis d’interès històric i arquitectònic.\nLa condició de capital de comarca, però, la converteix en un pol d’activitat econòmica i comercial de primer ordre, amb fires o esdeveniments que cal viure de totes totes, com ara la Festa Nacional de la Llana i Casament a Pagès, el Mercadal del Comte Guifré, el Festival Internacional de Música, la Fira de les 40 Hores o el Fira Catalana de l’Ovella.\nRibes de Freser i Sant Joan de les Abadesses\nA Ribes de Freser, que dona nom a la vall de Ribes, hi conflueixen tres rius, el Rigat, el Segadell i el Freser i es torna a dibuixar el patró de la Y grega, com si fa comarca fos un fenomen fractal. Com a poble de muntanya Ribes ha viscut tradicionalment de la pagesia i l’explotació de mines, fins a la revolució industrial i l’arribada de les fàbriques de paper i les colònies tèxtils, que van decaure als anys 70, en què es va produir la reconversió turística, amb arguments molt sòlids com la bellesa de l’entorn, la riquesa històrica i arquitectònica, els dolls d’aigua mineral i la proximitat de grans estacions d’esquí com Vallter 2000, La Molina o Vall de Núria. Precisament, un dels signes d’identitat de Ribes és el tren cremallera, l’únic transport que arriba a la vall de Núria, amb unes vistes meravelloses en el decurs del trajecte.\nL’origen de Sant Joan de les Abadesses està vinculat a la fundació del monestir de Sant Joan per part de Guifré el Pilós (s. IX). La gent que llavors vivia escampada per la vall gradualment es va instal·lar al voltant del monestir, que va tenir com a primera abadessa Emma, filla del comte. El monestir alberga manifestacions artístiques rellevants com el grup escultòric Santíssim Misteri (S. XIII), o els retaules gòtics dedicats a Sant Agustí i Santa Maria la Blanca i el claustre, també gòtic. El Palau de l’Abadessa o el pont Vell són també punts interessants de visitar.\nLa visita al monestir de Santa Maria de Ripoll és ineludible. Fundat per Guifré el Pilós, el monestir benedictí és un dels edificis més bells de Catalunya, amb una portalada romànica monumental única, que data de mitjan segle XII. Està treballada en relleu, amb un programa iconogràfic molt ric, format per escenes bíbliques i motius vegetals i geomètrics. La Bíblia i els esdeveniments històrics de mitjan segle XII són claus per interpretar la portalada. Ja a dins del monestir, considerat un dels edificis emblemàtics del romànic català, tenen molt d’interès el panteó comtal i el claustre. L’abat Oliba és la figura històrica més important, juntament amb el noble fundador, vinculada al monestir. Oliba va ser-ne abat de 1008 a 1046 i va promoure la renovació de l’església abacial de Ripoll. Literat i amant de les lletres, va impulsar la creació de l’scriptorium, que va reunir alguns dels millors copistes i il·lustradors del seu temps.\nEl romànic de la Vall de Ribes\nUs proposem un tour que us permeti visitar alguns dels monuments romànics més bells del nostre país, concentrats a la vall de Ribes. L’església de Santa Magdalena de Puigsac, Sant Esteve de Pardines, Sant Marcel de Planès, Sant Vicenç de Planoles, l’església de Sant Jaume de Queralbs, el santuari de la Mare de Déu de Núria, l’església de Santa Maria de Ribes, Sant Cristòfol de Ventolà, Sant Cristòfol de Toses i Sant Víctor de Dòrria són els punts més significatius d’aquesta possible ruta que es pot construir a mida. L’ideal és pernoctar a la zona i programar-ho amb temps. Es poden realitzar rutes semblants, també d’un gran interès a la vall de Camprodon i al baix Ripollès.\nVisites guiades amb nens\nHi ha una àmplia oferta de visites guiades pensades per a un públic familiar, amb criatures a partir de 4 o 6 anys. La que es realitza al museu i el castell del Comte Arnau, el castell de Mataplana, a Gombrèn, és recomanable pel seu component llegendari i es fa tot l’any. Comença al museu del Comte Arnau i continua al castell, escenari de mites i llegendes. Hi ha d’altres visites que paguen la pena: Cinc segles forjant a Ripoll; Del gorg al castell pel sender màgic (recorregut amb tot de personatges mitològics); Els éssers màgics de la Fageda; El secret del Comte; El tresor de les Abadesses (joc de pistes); Les dues viles de Camprodon; Scriptorium de Ripoll; Museu Etnogràfic de Ripoll (visita didàctica) o El molí de les Abadesses. També tenim la proposta Calça’t les botes, que aplega 20 itineraris per fer petites excursions a peu amb els més petits de casa.\nEls packs turístics elaborats per Turisme Ripollès són molt complets i s’actualitzen cada any. Alguns dels packs són actius en funció de l’època de l’any i inclouen diverses activitats. La visita guiada al conjunt monàstic de Santa Maria de Ripoll es combina amb el coneixement de la vida dels pastors al Museu Etnogràfic de Ripoll i la pujada al santuari de la Vall de Núria amb el tren cremallera; o amb l’entrada en família al Parc Estiulaventura de Campdevànol; o amb l’accés al Molló Parc, el parc d’animals dels Pirineus. Hi ha un pack que inclou la visita als grans monestirs (Ripoll i Sant Joan de les Abadesses) i al Museu Etnogràfic; o al Palau de l’Abadia de Sant Joan i el centre del mite del Comte Arnau.\nConcurs d’habilitat de gossos d’atura de Ribes\nEl primer diumenge de setembre, a Ribes de Freser, es celebra el Concurs d’Habilitat de Gossos d’Atura, amb participants provinents d’arreu dels Països Catalans, però també del País Basc o França. El 1948 es va celebrar a Ribes el primer concurs d’aquesta mena als Països Catalans i l’esdeveniment ha anat evolucionant fins a organitzar-se activitats paral·leles i una petita mostra de productes artesanals. Un espectacle ideal per a famílies.


La Marxa Som arriba aquesta setmana al Vallès Oriental | NacióGranollers\nLa Marxa Som arriba aquesta setmana al Vallès Oriental\nLa ruta a peu per a debatre sobre la democràcia participativa en una Catalunya independent fa parada a Granollers, Cardedeu i La Garriga\nper Redacció, 21 de juliol de 2016 a les 14:28 |\nImatge promocional de La Marxa Som\nLa Marxa Som arriba aquest dijous a Granollers. Es tracta d'una marxa organitzada per portar el debat sobre la democràcia participativa per a un suposat estat català independent.\nDesprés de passar el cap de setmana passat pel Baix Montseny i aquesta setmana pel Maresme i recollir les conclusions de les comarques per on ha passat la Columna de Llevant, ara és el torn del Vallès Oriental, on passarà per Granollers, Cardedeu i La Garriga. De dijous a dissabte s'hi podran trobar diferents actes i caminades per celebrar el pas de la Marxa Som al Vallès Oriental.\nAquest dijous, La Marxa Som serà a Granollers amb un acte a la Plaça de la Corona, a dos quarts de vuit del vespre. Jordi Rich, portaveu de Reinicia, el periodista Vicent Partal, la diputada de la CUP Mireia Boya i el portaveu de la Marxa Som, Lluís Planas, reflexionaran sobre democràcia participativa.\nDivendres 22 La Marxa Som s’aturarà a Cardedeu, on hi haurà concert de garrotins, parlaments i sopar, amb coca de productes ecològics i de proximitat i assado argentí, per recollir les propostes de país del municipi.\nI, per últim, el dissabte 23 la caminada portarà els marxaires fins a La Garriga, municipi que ja començarà a celebrar l’arribada de La Marxa Som divendres al vespre amb un concert organitzat per l’assemblea de joves La Bordalla. Dissabte 23 de juliol la caminada arribarà cap a les 12 del migdia. Es farà una visita guiada a una edificació singular del poble just en arribar i els actes continuaran a la tarda a la plaça del Silenci. Es farà un taller del tradicional ball de cintes de la Garriga i es seguirà amb la lectura del manifest i assemblees de poble. S’acabarà amb un sopar popular per compartir, en què els organitzadors demanin que tothom dugui el seu plat, got, coberts i menjar per compartir.\nL'endemà, diumenge 24, la ruta marxa fins a Centelles, on es farà una petita parada al poble de Tagamanent per saludar els caminants i fer un petit refrigeri.\nLa organització fa una crida a participar a les caminades i actes. La Marxa Som està coordinada amb diverses entitats com Òmnium, Súmate, El País que Volem, Procés Constituent i altres dins la plataforma Reinicia Catalunya, però també volen obrir la preparació de La Marxa a tothom que hi pugui estar interessat.\nTota la informació de la Marxa Som es pot trobar a la seva web.\nSocietat, La Garriga, Cardedeu, Granollers, La Marxa Som, Ruta a peu


Polèmica per la informació del 'Telenotícies' sobre els fets a TV3 - VilaWeb\nToni Cruanyes, el presentador, es defensa de les crítiques a Twitter\nEls serveis informatius de TV3 van informar dels fets succeïts ahir a TV3 amb una peça breu al final del 'Telenotícies'. La brevetat de la notícia, de quaranta-dos segons, i el fet que s'hi digués que els treballadors retenien els directius reunits van indignar els treballadors concentrats, que en aquell moment van xiular des de fora de la sala de reunions. Els treballadors asseguren que no hi havia voluntat de retenir ningú i que el propòsit de l'acció era que Duart accedís a rebre'ls a la sala.\nEl tractament que en va fer el 'Telenotícies' també va aixecar una forta polèmica a les xarxes socials, amb crítiques adreçades directament al presentador, Toni Cruanyes, que les va contestar a través de Twitter dient el text que havia llegit havia estat acordat amb totes dues parts i el comitè professional. Vegeu-ne una mostra:\n@pilarcarracelas És un text consensuat amb les dues parts i el comité professional. I l'estem llegint tots, també al 324\n— Toni Cruanyes (@tcruanyes_tv3) February 4, 2014\n@paullonch Sento haver-te decebut. Hem explicat el que hi havia, després de parlar amb les dues parts. Com fem amb les altres notícies\n@coch17 Em sap greu que no pensis que ho hem explicat. Ho podíem haver fet millor, i espero fer-ho Per desgràcia, el conflicte no acaba avui\n@nikonabeni @AyutMontse @tv3cat D'acord que es podia haver fet millor, però hem parlat amb totes les parts, com fem amb les altres notícies\n@alexresta @tv3cat Jo no he mentit, em sap greu que acusis la gent amb tanta lleugeresa\n@Anti_tot Ho sento i crec que no ets just en el teu comentari\n@AjEnric un text consensuat per representants del comité, la direcció i el consell professional. Així es fan les coses als mitjans públics\n@JaumeBarbera Ho hem explicat. Com que això seguirà, espero poder fer-ho millor i amb més temps la propera vegada\n@blogredpublica Això que dius és mentida\n@pilarcarracelas Això és mentida\n@davidcc_01 T'equivoques, he fet de periodista. El que he dit estava consensuat per comité d'empresa, direcció i consell professional\n@rogergraells No és cert\n@alexresta @xmonge @AnnaGaius Això no és veritat. Informeu-vos abans d'opinar, sisplau\n@jana_iglesias Intentarem fer-ho millor\n@peeweez Abans d'opinar pel Twitter, informa't company\n@JoanaGalindoV @joestimoTV3 No és més important. Ho hem explicat. I ho continuarem fent\n@lluiscamp No hem fet titulars de les altres empreses com dius. Sí hem explicat què ha passat. Breu, d'acord. Però continuarem fent-ho\n@daniCo46 Es podia haver fet millor, però no més plural\n@SergiDiaz94 @bsilanes @tv3enlluita @joestimoTV3 No era la notícia del dia, però era important explicar-ho. Ho seguirem fent, i millor\nInformació del Telenotícies sobre els fets succeïts ahir a TV3.\nBrauli Duart i els altres directius surten de TV3 i són escridassats\nEntrevista amb un membre del comitè d'empresa: 'Això que passa a TV3 és una declaració de guerra del govern'


Trilla diu que l'excés de mortalitat es pot atribuir a la Covid i que la xifra és cridanera - Regió7\nTrilla diu que l'excés de mortalitat es pot atribuir a la Covid i que la xifra és cridanera\nEls experts apunten que en cas de possibles rebrots de cara als propers mesos, el més important serà localitzar-los\nEn bona part l'excés de mortalitat registrat en els darrers tres mesos es pot atribuir a l'epidèmia cedida pel ssibe\nEl cap d'Epidemiologia de l'Hospital Clínic de Barcelona, Antoni Trilla, ha afirmat que «en bona part o en molta part» l'excés de mortalitat registrat en els dar-rers tres mesos «es pot atribuir a l'epidèmia». Trilla ha considerat que la xifra estatal de més de 40.000 defuncions més entre el 10 de març i el 10 de maig és de les més altes «en els últims 100 anys» i coincideix amb el període de la pandèmia. Ha indicat que una part correspon a pacients no diagnosticats de Covid-19, d'altres poden ser morts per causes naturals i hi ha una part «que no s'acabarà d'esbrinar mai» a què es deuen.\nEl doctor Trilla ha insistit que és «probable» un rebrot de cara a l'estiu i ha apuntat que l'important és localitzar-los. Ha insistit que el virus segueix present i, tot i que l'evolució és «favorable», no s'ha d'abaixar la guàrdia. «Si anem fent les coses bé i tenim la capacitat de diagnosticar ràpid i es fa bé el seguiment de contactes, és possible que els rebrots quedin en incendis petits», ha manifestat.\nPel que fa a l'eliminació de les franges horàries, Trilla ha avalat «relaxar una mica» la situació en fase 2 ja que els indicadors són més favorables quan s'arriba a aquesta fase i ha lamentat que no es compleixin en fase 1.\nPer la seva banda, el cap del servei de Malalties Infeccioses de l'Hospital Vall d'Hebron, Benito Almirante, ha afirmat que la tendència a la baixa de casos de coronavirus avala un desconfinament «molt més ràpid». Des del seu punt de vista un rebrot a la tardor és «altament improbable» i pensa que en cap que es produís seria cap a l'hivern. Almirante ha explicat que la incidència del virus a nivell comunitari és «infinitament inferior» a fa uns mesos gràcies al confinament però també a l'augment de la temperatura i les condicions meteorològiques actuals. D'altra banda, ha considerat que l'ús de la mascareta hauria d'haver estat obligatori abans i no ara, quan creu que hauria de ser una recomanació. El mateix opina sobre la restricció de la mobilitat.\nAlmirante ha assegurat que actualment els casos són «limitats» en nombre i també limitats a entorns concrets, motiu pel qual «la limitació de moviment comença a ser menys necessària». Per això, ha afirmat que «no té excessiu sentit esperar 14 dies» per avançar de fase.\nHa considerat difícil treure una conclusió definitiva sobre què ha jugat un paper més important en la baixada de la incidència del virus i ha afegit que ha estat una suma de factors simultanis. Més enllà del confinament, ha afirmat que, com altres virus respiratoris, el coronavirus podria haver experimentat un brot a l'hivern i tenir una tendència natural a la davallada «de forma espontània» amb l'arribada de la calor. És per això que veu difícil que hi hagi un rebrot a l'octubre, com s'havia dit fins ara, tot i que ha apuntat que és difícil fer futurologia i assegurar per complet que el virus no tornarà. Tot i això, ha indicat que la reaparició de la Covid-19 «s'ajustaria més a l'hivern», pel pes que hi juguen les condicions meteorològiques.\nAlmirante ha explicat també que els principals llocs de contagi han estat l'entorn familiar, el laboral i les residències de gent gran. Ha assegurat que no s'ha pogut demostrar que el virus circuli per l'aire, més enllà d'entorns concrets com l'hospitalari, sinó que és a través de les gotes que expulsa una persona infectada. En aquestes condicions, ha afirmat que la distància social és «un punt fonamental» però ha afegit que també hi intervé el factor temps, que les autoritats sanitàries situen en 15 minuts amb la persona infectada, motiu pel qual ha assegurat que una trobada ocasional «no comporta risc de transmissió».\nDavant d'això, ha criticat que l'obligatorietat de les mascaretes no arribés abans, quan sí que hauria jugat un paper en el control de la transmissió. Ara però ha afirmat que «arriba tard l'obligatorietat i hauria de ser recomanació» perquè la gent se la posés «en l'entorn que volgués». Ha afegit que el mateix hauria de passar amb la resta d'aspectes, donant a la societat el nivell de maduresa per entendre que el que està en joc és la salut.\nSobre el infants, ha explicat que diversos estudis apunten que els nens i nenes no acostumen a contraure la malaltia i en cas que es contagiïn el més habitual és que sigui de forma lleu. En aquest sentit, Almirante ha manifestat que s'haurien de tenir en compte aquestes circumstàncies a l'hora de decidir sobre les seves relacions socials i educatives.


Publicat per Va de ciència a 22:38\nTots aquells que realitzen la temerària activitat urbana d’orígens britànics anomenada “salt de pont” (puenting, en castellà) estan en deute amb Robert Hooke (1635-1703), qui a mitjans de segle XVII va publicar la llei de Hooke, famosa llei física aplicada als materials elàstics. Aquests intrèpids deuen les pujades d’adrenalina a aquest britànic degut a què, si no fos per la seva contribució, o bé no podrien practicar aquest esport extrem o bé no estarien vius per a experimentar-ho, posat que no hi hauria la manera de calcular el comportament de la corda respecte la distància al terra.\nAl voltant de 1660 Robert Hooke va constatar que existeix una relació proporcional entre l’estirament d’un cos elàstic (com una molla) i la força aplicada, de manera que quanta més força apliquem a un objecte elàstic més s’expandirà i viceversa. Hooke va anomenar aquesta troballa com a “la llei de Hooke”, que se sintetitza en una fórmula molt simple, en la qual hi intervenen tres factors: la força, l’estirament i la constant d’elasticitat.\nAixí de simple és l’expressió matemàtica que ens ve a dir que si volem conèixer la força aplicada a un cos elàstic que s’està estirant, tan sols hem de multiplicar el increment de l’allargament (x) per la constant d’elasticitat (K).\nLa constant d’elasticitat és una constant característica de cadascun dels cossos elàstics, de manera que dues molles no idèntiques, per exemple, no han de per què tenir la mateixa constant, donat que ve determinada en funció de la naturalesa de cada cos elàstic. Això significa que dues molles amb diferent constant d’elasticitat al aplicar-les la mateixa força experimentaran un allargament diferent.\nÉs molt senzill calcular la constant d’elasticitat d’una molla, ja que no requereix material més complexe que una molla, un punt de suport, un regle i diversos pesos de pes determinat.\nCom calcular la constant d'elasticitat d'una molla\nPrimer s’ha de mesurar la longitud de la molla abans de què nosaltres li apliquem qualsevol força (la qual cosa ens proporcionarà l’estirament inicial). Podem prosseguir afegint-li un pes de 0,5 newtons (50 g) i anotant l’estirament experimentat per la molla. Continuem afegint-li un altre pes de 50 g, de manera que amb doble de pes la molla s’haurà estirat el doble, tal i com s’estirà el triple si li afegim una altre pes de 50 g, i així successivament.\nPoden haver incoherències en els resultats. Suposem que hem afegit 0,1 newtons i anotem el resultat de l'estirament, i al afegir 0,2 newtons esperem que s’hagi estirat el doble, i no és així. Doncs bé, Hooke ja va enunciar que existeixen uns límits anomenats límits d’elasticitats. La llei de Hooke és vàlida sempre que no es traspassin aquests límits d’elasticitats (també variables en funció de les molles). Pot ser que la força aplicada sigui insuficient com per a què la llei de Hooke sigui vàlida, com també pot ser que la força sigui tan gran que al desaparèixer, la molla no torni a la forma inicial (perdent el principi d’elasticitat).\nEls objectes que obeeixen a la llei de Hooke, com la molla, es poden utilitzar per a mesurar forces. El dinamòmetre n’és un exemple. Està format per una molla col·locada en un tub graduat en newtons.\n1. Els newtonsn són la unitat de força del sistema internacional (1 kg són 10 Newtons en la Terra).\nSuperVerbos ha dit...\n1kg, són 9,8 Newtons, però és depenent de la serietat del context.\n28 de febrer de 2017 a les 10:16\nM'ha agradoat molt el blog. Felicitats.\n!kg a la terra, són 9,8 Newtons. (no 10 :|)\n28 de febrer de 2017 a les 10:27\nLyle Visa ha dit...\nCrec que aquest text explicatiu no es gaire de fiar ja que te algunes errades bàsiques. Estaria bé que s'actualitzi per ha corregir els errors comesos. Tot i així trobo que per alumnes de primària pot ser útil.\n1 de juny de 2018 a les 1:16


L’Ecotopia Biketour és una comunitat internacional autogestionada que organitza cada any una ruta en bicicleta per diferents regions d’Europa des del 1990. Durant la ruta, visitem projectes socials i medioambientals, alhora que practiquem formes d’activisme i vida sostenible. Tenim una dieta vegana, prenem les decisions per consens i potenciem el compartir les nostres habilitats. L’Ecotopia Biketour és per totes les persones interessades en viatjar amb bicicleta, la vida comunitària, autogestió, mediambient i en aprendre a través de la pròpia experiència.\nHabitualment som entre 20 i 40 persones pedalant el mateix temps. La majoria de gent s’uneix entre 2 setmanes i 2 mesos i hi participen per primera o segona vegada. Poques vegades anem totes juntes, sol passar que algunes persones s’adelanten al matí i marquen la ruta amb fletxes a la carretera. Després, la gent segueix en petits grups a la seva propia velocitat i ritme. Avancem a un ritme que no requereix cap entrenament particular o experiència prèvia.\nIntentem crear un entorn no jeràrquic rotant les responsabilitats, compartint el que sabem fer i respectant les necessitats personals. Cada persona pot apuntar-se a les tasques diàries (cuinar, portar un remolc enganxat a la bici, netejar, marcar la ruta, facilitar, etc.) i cada persona decideix què vol aportar i quant vol donar de si mateixa. Ens reunim cada dos dies per parlar de com està anant tot i per pendre decisions per consens. Aquest és un dels valors clau per crear un entorn no-discriminatori.\nCuinem col·lectivament amb fusta, portem el nostre propi equipament nosaltres mateixes i intentem comprar menjar local i ecològic i reciclar on és possible fer-ho. Demanem a les persones que participen una donació d’entre 3 i 5€ al dia per cobrir les despeses de menjar, però qui no pugui donar aquesta quantitat també és benvinguda!\nSi ens voleu ajudar a construir aquest projecte, ja sigui preparant la ruta o si teniu alguna recomanació a l’hora de visitar projectes, grups o esdeveniments no dubtis en contactar-nos a info@ecotopiabiketour.net. Estarem encantats de rebre les vostres idees i suggeriments!


El carrer Espalter, on vivia un sanador cridat a palau, en temps d’Isabel II, per guarir un cambrer mossegat per un cavall amb la ràbia . CRISTINA CALDERER\nEn altres ocasions he parlat dels famosos curanderos de Sants, o de la repressió d’aquests discutibles terapeutes a principis del segleXX. Avui, però, voldria tornar al tema amb un enfocament més taxonòmic. En una de les primeres prohibicions modernes d’aquesta activitat, l’any 1819, es considerava curandero tot aquell que exercís la medicina o la cirurgia sense títol competent. Es reprimia, doncs, persones de molt modesta condició i cultura, que atribuïen propietats màgiques a la seva feina. Per exemple, la premsa de 1847 va publicar la detenció d’una curandera de les Drassanes, acusada de fer mal d’ull a les criatures i de fer beuratges amb sargantanes i cors de xai.\nEntre tots els membres d’aquest gremi, potser els més populars eren els saludadors, que curaven la hidrofòbia amb imposició de mans i fregues de saliva. Aquests havien de néixer la nit de Nadal o de Sant Joan, si era possible a la mitjanit. El 1881, al barri de Gràcia, una saludadora es vantava de guarir tota mena de malalties amb saliva, amb l’oposició de la premsa local, que demanava la intervenció dels jutjats. N’hi havia que tenien gabinet propi, com el que repartia prospectes anunciant-se aquell mateix any, i on afirmava curar el càncer. Podria ser el mateix que, dos anys més tard, tenia consulta al carrer Espalter, i després al de Sadurní, a qui la reina Isabel II havia cridat a palau per fer-se càrrec d’un cambrer mossegat per un cavall amb la ràbia.\nUna altra varietat de curandero era l’oracioner, que havia d’haver nascut durant la Setmana Santa, i que curava remugant lletanies. El senyador era una varietat de l’anterior: curava pregant i senyant. De sanadors també n’hi havia un munt, com el Senyor Gallo, al carrer de Sant Joan de la Barceloneta, que curava els sords fent molt de soroll. La hidrofòbia tenia uns altres especialistes, els endevinetes, que podien veure en el sol reflectit en un cubell d’aigua si el gos agressor estava malalt o no. Una variant, els endevinaires, guarien malalties de la pell, especialment berrugues.\nEls nigromants també abundaven en aquesta feina, com els desembruixadors, que combatien el mal d’ull. I els medidors o trencadors, que s’enfrontaven als maleficis de les sortílegues, i eren especialistes en curar el mal de panxa amb un mocador, o amb una mica d’oli. L’aigua, beneïda o no, era un altre dels remeis miraculosos emprats pels curanderos, com La Santa del carrer Diputació, que disposava d’una parròquia de gent benestant, fins que el 1883 se li va morir un pacient a la consulta. Ella guaria recitant una oració en una gerra d’aigua, que a l’instant es transformava en medicinal. Més mecànics eren els adobadors, com el famós Ferrer del Padró, que curava “espatllats”, víctimes de contractures, i trencava les angines fent pressió en altres llocs del cos. L’escalafó més baix de l’ofici eren els desagulladors, reservats a les contraccions musculars lleus. Els setens, els fills nascuts en sèptima posició, que tenien el do de guarir la migranya. I les xucladores, nascudes el dia de Sant Judes, i que curaven xuclant les ferides.\nEl periodista Fray Gerundio, a l’article “Barcelona Nigromàntica”, publicat a El Diluvio l’any 1912, descrivia un d’aquests professionals, el Senyor Blas, que vivia dalt de tot del Poble-sec, on començaven les barraques de Montjuïc. Una de les seves receptes per madurar un flegmó feia servir cagades de colom, d’ànec amb vi blanc si era per a la icterícia, o baves de caragol per als bronquis. El seu remei per a la calvície era refregar-se la pell amb una barreja de mel i excrements de rata. Una medecina extravagant, llavors a l’abast de les butxaques més escurades.\nCaps i puntes història Barcelona\nL’agent Claveguérez (un conte)\nI pensar que el Barça va regalar Luis Suárez a l'Atlètic...


Admeten a tràmit la querella pel programa espia de la policia de Palamós - Diari de Girona\nAdmeten a tràmit la querella pel programa espia de la policia de Palamós\nEl proper tràmit, la ratificació de la denúncia, es demora fins al proper mes de setembre\npalamós | c.torramadé 18.02.2015 | 07:19\nEl jutjat d'instrucció número 3 de la Bisbal d'Empordà ha admès a tràmit la querella que cinc agents de la Policia Local de Palamós i el sindicat CSIF han presentat per la presència d'un programa espia que es va detectar el juny del 2013 en els ordinadors del cos de seguretat municipal. D'aquesta manera, el jutge d'instrucció també obre diligències prèvies. Els querellants estan representats pel lletrat Josep Peña.\nNo obstant això, l'inici de la investigació judicial del cas encara va per llarg atès que el jutjat d'instrucció ha citat els querellants perquè ratifiquin la seva denúncia el proper 22 de setembre. L'alcaldessa, Teresa Ferrés, una de les denunciades, no ha fet cap valoració d'aquesta admissió a tràmit de la querella.\nLes persones denunciades per la querella per la comissió de presumptes delictes són, a més de l'alcaldessa Teresa Ferrés, el regidor de Seguretat Ciutadana, Josep Coll; l'inspector en cap de la Policia Local, José Luis Sancho; i un caporal del cos municipal. Els delictes presumptament comesos que consten en la querella són contra la intimitat, l'omissió del deure de perseguir delictes i d'encobriment.\nEl programa informàtic espia motiu de la querella és l'Ardamax Keylogger, que es dedica a registrar tota l'activitat dels usuaris que utilitzen els ordinadors en què està instal·lat. L'enregistrament el fa emmagatzemant les tecles premudes pels usuaris. A més, disposa d'un mode ocult perquè l'usuari de l'ordinador no el detecti quan l'utilitza.\nEl programa espia va ser descobert el 20 de juny del 2013. Segons consta en la querella, se'n va informar el regidor Josep Coll i el cap de la Policia Local. Així mateix, la persona que va alertar-ho va manifestar que s'hauria d'obrir una investigació ja que la policia té accés a moltes dades personals, alhora que recordava que no es poden destruir proves.\nMalgrat aquest avís, apunta la querella, la matinada del 20 al 21 de juny el caporal denunciat hauria manipulat els ordinadors, suposadament els va formatejar, de manera que el programa espia va ser borrat.\nEl passat mes d'octubre, l'alcaldessa va manifestar respecte d'aquest assumpte que l'Ajuntament no havia obert cap investigació interna ja que ho havia fet l'agència de Protecció de Dades. No obstant això, aquest procés es troba aturat a l'espera del desenllaç del camí judicial obert pel sindicat CSIF i els agents querellants.


Comencen els cursos monogràfics de joventut a Massamagrell | Valencia Extra\nMuseros, La Pobla de Farnals, Tavernes Blanques i Massamagrell són els pobles que estan col·laborant en aquesta iniciativa\nAhir, 17 de maig, es van iniciar les classes del curs d’Atenció a Necessitats Educatives Especials i hui, 18 de maig, les de monitor o monitora de menjador escolar, tots dos en el Centre Cultural de Massamagrell, encara que a causa de l’alt nombre d’inscripcions també es realitzaran en l’Edifici de la Joventut del municipi.\nEn aquests cursos monogràfics de joventut col·laboren quatre pobles de l’Horta Nord: Massamagrell, Museros, La Pobla de Farnals i Tavernes Blanques. El lloc per a realitzar-los ha depés de la major procedència de l’alumnat, per això s’estan realitzant en el Centre Cultural de Massamagrell.\nEl curs d’Atenció a Necessitats Educatives Especials, al qual s’han inscrit 20 persones, 16 d’elles del municipi, està dirigit a persones que treballen sovint amb xiquets i xiquetes que presenten dificultats d’aprenentatge i d’atenció bé per causes físiques, psíquiques, per la seua situació sociofamiliar o per altres causes d’inadaptació.\nEl curs de Monitor o monitora de menjador escolar, donat l’èxit d’inscripció, s’han organitzat dos grups, un amb 20 participants dels pobles de la zona i un altre íntegre amb gent de Massamagrell, en total 27 participants del municipi. El primer grup ha començat hui en el Centre Cultural, mentre que el segon començarà el 25 de maig en l’Edifici de la Joventut.\nL’activitat educativa de temps lliure en l’espai i horaris habituals del Menjador Escolar té particularitats molt concretes com són les activitats complementàries en els moments del menjar i els seus preparatius, la periodicitat diària, una duració de l’activitat de cada jornada entre 30 i 50 minuts, espais circumscrits al pati i aules escolars o la dotació de materials específics.\nL’alcalde de Massamagrell, Paco Gómez, ha afirmat que “Massamagrell és un municipi que advoca per la integració de tots els xiquets i xiquetes, independentment de les seues necessitats, i per això volem que tot el personal que forme part de la seua educació aprenga a treballar de forma més especialitzada”.\nLa regidora de joventut, Araceli Munera, que va acudir al Centre Cultural per a donar la benvinguda a l’alumnat del curs que es va iniciar ahir, va comentar que “tots dos cursos són iniciatives enriquidores per als quatre municipis, i ara que han baixat els contagis, hem fet tot el possible per a poder realitzar-los presencialment complint amb totes les mesures de seguretat”.\nAquests cursos, que tenen una duració de tres setmanes i acabaran els dies 9 i 10 de juny, es complementen amb el que ja s’està realitzant de Monitor o monitora de temps lliure.


NEGROR QUIMICOFISICA - marginàlies\nNo sé absolutament res de química ni de física, en som un veritable ignorant absolut. No hi he pogut entrar mai i estudiant el batxillerat, com més m’esforçava per entendre quelcom, més creia que barrava el pas a qualsevol bri d’oratge espavilador. I me’n dolc, veure que no hi ha manera d’entendre cap fórmula, posem per cas; la sensació d’incapaç apareix tot d’una com la llosa de l’empegueïment per reconèixer que una part de mi va ressagada en coneixements.\nHe caigut en això, avui, en topar accidentalment amb Amedeo Avogrado, un torinès nascut el 1776 i traspassat a Torí, també, 1856. Era comte de Quaregna e Cerreto. Als 20 anys ja era llicenciat en Dret Canònic, però la seva veritable dèria per la física i les matemàtiques el menà a ser-ne professor. El 1811 va publicar la llavors hipòtesi -que ara és la Llei que porta el seu nom- i que diu: “Volums iguals de gasos, sota les mateixes condicions de pressió i temperatura contenen el mateix nombre de molècules”.\nLa majoria ho entengueren, ho entenen o ho entendran a la primera; no és el meu cas.\nPer arrodonir –si es pot dir així físicaiquímicament-, a la quantitat de molècules presents en una quantitat de matèria en grams igual al pes molecular (molècula gram o mol) se l’anomena nombre d’Avogadro (NA).\nPer complementar la qüestió i per mirar de trobar qualque torxa per poder fer camí dins la foscor física, química i matemàtica, el Diccionari de l’IEC defineix així el mol: “Unitat de quantitat de substància del sistema internacional, equivalent a la d’un sistema que conté 6,022 × 1023 entitats elementals, que és el mateix nombre d’àtoms que hi ha a 0,012 quilograms de carboni 12 (símbol, mol).\nEn aquesta fosca meva tan densa no hi caben les torxes i com més endins em faig a les palpentes més s’espesseeix la negror física, química i matemàtica; més desvalgut em sent.


Primària – Pàgina 4 – SAFA GAVÀ – Colegio Sagrada Família Gavà\nFi de curs 2017-2018\nPublicado el 22 Juny, 2018 22 Juny, 2018\nUn altre curs que finalitza.\nVisita al Jardí Botànic de 2n Primària\nPublicado el 24 Maig, 2018\nAprofitant que estem treballant a ciències naturals les plantes i la seva reproducció, els alumnes de segon de primària hem anat a fer una activitat al Jardí Botànic de Gavà.\nPublicado el 7 Maig, 2018\nLa Sa-Fa de Gavà en el seu intent de mantenir informades a les famílies i a totes aquelles persones interesades en el nostre Centre Escolar, aposta per les xarxes socials.\nEl dissabte 5 de Maig va tenir lloc, a l’Espai Maragall de Gavà, l’entrega de premis de poesia de la XXX Edició dels Jocs Florals Escolars.\nEl proper dilluns dia 23, amb motiu de la diada de Sant Jordi, organitzarem a l’escola un seguit d’activitats per celebrar-ho. Padrí de la lectura Manualitat de Sant Jordi Explicació de contes per part dels avis Arbre de les mans Passejada literària Presentació del conte “La farmaciola de la Mariola“ (TR de l’alumna Laia Inés) […]\nInstagram de la SA-FA\nPublicado el 16 Abril, 2018 3 Maig, 2018\nJa tenim instagram! Podeu seguir-nos al compte d'instagram amb el nom: safagava https://www.instagram.com/safagava/ Anirem pujant fotos de les activitats i sortides que fem a la Sa-Fa de Gavà.\nPublicado el 13 Abril, 2018 2 Maig, 2018\nAdjuntem informació i formulari de sol·licitud de l’ajut pel menjador escolar pel proper curs 2018-2019.\nPresentació de la documentació a Secretaria del 20 d’ Abril de 2018 al 09 de Maig de 2018.\nDocument Preinscripció Curs 2018-2019\nPublicado el 12 Abril, 2018 13 Abril, 2018\nJa teniu disponible el document oficial per poder fer la preinscripció per al proper curs 2018-2019. Cliqueu al següent enllaç: DOCUMENT DE PREINSCRIPCIÓ CURS 2018-2019


Una hora de ‘Contes per a la igualtat de gènere’ a la Biblioteca de Vilanova - vilanovainformacio.cat - Portal de Comunicació de Vilanova del Camí\nAquest dimecres hi ha prevista una hora del conte a la Biblioteca de Vilanova del Camí amb “Contes per a la igualtat de gènere”, a càrrec de Sara Genovart. La sessió serà a les sis de la tarda. És el segon dels actes que aquesta setmana es programa en el marc del Dia Internacional de les Dones a Vilanova del Camí\nRosa caramel, Oliver Button, la Princesa Isabella i una àvia màgica, són algunes de les protagonistes dels contes que Sara Genovart portarà aquest dimecres, a la biblioteca vilanovina, per abordar de manera amena unes situacions on es fan presents els valors per a la igualtat de gènere.\nLa narradora Sara Genovart es va iniciar l’any 2010 en el món dels contes realitzant diferents tallers a la ciutat de Barcelona, fins a especialitzar-se en narrativa oral. Ha fet sessions a escoles, casals i locals privats i forma part de l’Associació de Narradores i Narradors (L’Anin).\nLa sessió compta amb el suport de la Xarxa de Biblioteques Municipals de la Diputació de Barcelona i la MICOD.\nL’alerta per la nevada, ha estat la notícia més vista al Vilanova Informació el mes de febrer


contes Archives - Nus Creacions\nOrdenar per Ordre Predeterminat\nPrimer volum de contes breus, escrits, il·lustrats i maquetats íntegrament per Nus Creacions. En ell hi trobaràs les històries de quatre dels vuit monstres de la col·lecció "No tots els mostres són dolents". Descobreix qui són el Mele (el monstre tímid), el Pele (el monstre més vell del món), la Monenon (la monstra devoratenbres) i el Tigró (el monstre casolà).\nAquest web utilitza cookies per millorar l'experiència de navegació. Si continues navegant, considerem que acceptes que n'utilitzem. D'acord Més informació Read More.


La cervesa sempre és per a mi - 7accents\nLa cervesa sempre és per a mi\n08.08.2018 05.15 h\nAra que la feina ha afluixat, i les vacances són a tocar, aprofito el temps lliure per submergir-me en la lectura d’una pila de llibre adquirits recentment. Descobreixo, entre ells, Morder la manzana, de Leticia Dolera qui, de forma clara, senzilla i directa, tracta el feminisme com una necessitat de l’era en que vivim.\nNo puc estar més d’acord en que a les dones ens falta molt recorregut per assolir una anhelada igualtat que a estones creiem aconseguida però que, sincerament, cultura i societat s’han encarregat de diferir fins encara no sabem quan.\nJo concebo el feminisme com aquell moviment de petits gestos que ens han de dur a equiparar els homes i les dones, i conviure així en un món d’iguals. Portem retard, en som conscients, però és que venim d’un model lamentablement desigual on la dona sempre ha estat tractada com a ésser secundari. Com deia Aristòtil, “la femella és femella en virtut de certa manca de qualitats”. Aquest era el nivell...\nHauríem de començar a entendre, homes i dones, que tots som persones, de diferent gènere, però d’igual dret i de semblant cor. Encara normalitzem fets o actuacions com que els obrers ens tirin floretes pel carrer (excepte si anem amb homes, això ens fa menys atractives), que ens obrin la porta o ens posin la jaqueta (només ells a elles, mai a l’inrevés) o que molts cambrers (o cambreres) encara creguin que la birra és per ell quan la cervesa sempre és per mi... Tot plegat ens configura com una societat patriarcal amb molta intenció però sense prou evolució.\nSeguim educant en la por, fent creure a la dona que no pot anar sola de nit pel carrer i ensenyant a l’home que l’ha de protegir. Els nostres esforços, però, potser s’haurien de dirigir a civilitzar els homes que ataquen, assetgen, menystenen i agredeixen i així a les dones no ens haurien d’explicar que potser algun dia ens poden atacar, assetjar, menystenir o agredir.\nEm sembla ridícul que critiquin el feminisme quan encara falta tant per fer. Després de molta lluita tenim dret a votar, a treballar, a divorciar-nos i a avortar. Però en general cobrem menys, assumim més obligacions, ens reduïm la jornada (es veu que criar és més de mares) i si tenim sexe lliure se’ns considera dones de moral qüestionable. Doneu-nos suport i a veure si enteneu d’una vegada que no som monges, ni putes ni bruixes: som persones.\nTelma\tFrança 8 d'agost 10.08h Respon\nDeixem de repetir el que ja s'ha dit fins la sacietat, deixem de parafrassejar a Aristòtil (almenys aquestes màximes) i citem l'Aspàsia o la Safo.\nActuem des de l'amor i la saviesa i el món es tornarà amorós i savi.\nLaia\tAlmacelles 8 d'agost 09.34h Respon\nM'ha agradat molt el teu escrit, penso el mateix, també sóc la de la cervesa!\nQueda, efectivament molta feina per fer, però no només amb els agressors, sinó amb tots aquells que, sense agredir literalment, són còmplices amb el seu silenci i complaença.\nTambé amb totes aquelles dones que tenen els micro (i no tan micro!) masclismes apresos i acceptats, asumits. Esgarrifa llegir i sentir opinions de dones dient "què feia ... Llegir més


La CUP acusa JxCat i ERC de renunciar a "mantenir el pols institucional" amb l'Estat\nPublicat 06/02/2019 10:53CET\nLa diputada de la CUP al Parlament Natlia Snchez ha acusat aquest dimecres JxCat i ERC d'haver renunciat a "mantenir el pols institucional" amb l'Estat.\nHo ha dit en una entrevista de Catalunya Rdio recollida per Europa Press després que el Govern espanyol acceptés incloure la figura d'un relator en la taula del dileg Generalitat-Govern central tal com havien demanat els grups independentistes.\nAquesta taula tindr lloc juntament amb un altre espai en el qual es reuniran els partits catalans amb els grups al Congrés i se'ls traslladar les conclusions de la taula del dileg entre el president de la Generalitat, Quim Torra, i els grups del Parlament que es van reunir per segona vegada aquest dimarts.\nAquesta taula va tancar l'acord aquest dimarts de reunir-se cada mes, amb un calendari, una metodologia de feina i un equip tcnic format pels membres dels grups representats en l'espai --de moment JxCat, ERC, el PSC i els comuns, ats que CS, el PP i la CUP no hi van acudir--.\n"Entenem aquests espais com vies mortes que no porten enlloc", ha explicat la diputada cupaire sobre l'espai de dileg catal.\nPreguntada per l'acció duta a terme pels CDR que aquest dilluns a la matinada van llanar excrements i escombraries a les portes de diversos jutjats catalans, Snchez ha expressat: "És una acció més aviat simptica".


Lluís Vergés 04/12/2021\n«Era millor abans!», un petit llibre no traduït a cap llengua hispànica, l’escriptor i filòsof francès es pregunta per què sentim nostàlgia de temps passats malgrat que eren objectivament pitjors. Veiem com a Espanya incomprensiblement encara hi ha gent que enyora l’època galdosa, repressora, puritana, dictatorial, masclista, impresentable i vergonyosa del franquisme.\nEn l’altre extrem sentim com es reivindica una Segona República molt bonica en els seus ideals, però desastrosa en la pràctica amb violència i crims dels extremistes de dreta i esquerra, cremes de convents i crides a la revolució violenta per part dels partidaris de l’anarquisme i el comunisme, una ideologia aquesta darrera que Antonio Escohotado ha definit amb poques i precises paraules: «un conte de fades amb cent milions de morts».\nEls científics expliquen la nostàlgia dels temps passats pel fet que es tractaria de l’enyor de la nostra joventut quan teníem més energia i hormones i les emocions eren més fortes. A més la memòria ens fa el favor de guardar els bons records i oblidar la majoria dels dolents. Tal vegada, per això el cantant Jaume Sisa afirma que les remembrances són la millor droga que ha existit mai. I és ben ver, en el calaix de la nostra memòria qualsevol nit pot sortir el sol.