Crida de l'Assemblea de Moviments Socials del FSM de Caracas [català] - Indymedia Barcelona\nCrida de l'Assemblea de Moviments Socials del FSM de Caracas [català]\nper Assemblea de Moviments Socials del FSM de Caracas\t 29 gen 2006\nAquests Ãºltims anys les lluites populars contra el neoliberalisme i l'imperialisme a les AmÃ©ricas i en altres parts del mÃ³n han generat una crisi de legitimitat de sistema neoliberal i de les seves institucions. Les seves expressions mÃ©s recents sÃ³n la derrota del ALCA en Mar del Plata i la del Tractat per a una ConstituciÃ³ Europea a FranÃ§a i Holanda.\nVivim un perÃode en el qual la intervenciÃ³ militar dels governs dels Estats Units, d'Europa i dels seus aliats per a controlar i espoliar les riqueses del planeta o per a avortar els processos d'alliberament i negar la sobirania dels pobles a ser amos de la seva prÃ²pia destinaciÃ³, de vegades amb la connivÃ¨ncia de les elites locals, estÃ a l'ordre del dia.\nA lâ��AmÃ¨rica Llatina, durant aquests Ãºltims anys, hem assistit a una explosiÃ³ de la mobilitzacions contra el lliure comerÃ§, la militaritzaciÃ³, els processos de privatitzaciÃ³ i en defensa dels recursos naturals i la sobirania alimentÃ ria; mobilitzacions que, en alguns paÃ¯sos, s'han traduÃ¯t en l'ascens al govern d'alternatives polÃtiques sorgides a la calor de les lluites populars.\nL'exemple mÃ©s recent d'aquest procÃ©s Ã©s la victÃ²ria de Evo Morales a BolÃvia. El seu origen estÃ en la lluita contra la privatitzaciÃ³ de l'aigua i les lluites camperoles, indÃgenes, obreres i populars que es vÃ©nen desenvolupant en aquest paÃs des de l'any 2000.\nPer aixÃ², davant l'anunci de transnacionals com Repsol i altres de retirar les inversions previstes per a condicionar la polÃtica del nou Govern (especialment la recuperaciÃ³ dels recursos naturals), aquesta Assemblea fa una crida a sindicats d'aquestes empreses i als moviments socials dels paÃ¯sos on estan situades perquÃ¨ impedeixin dur endavant aquest xantatge i exerceixin una vigilÃ ncia permanent que garanteixi la sobirania del poble de BolÃvia per a decidir les seves opcions polÃtiques en llibertat.\nD'altra banda, davant l'accÃ©s al govern d'alternatives polÃtiques vinculades a processos de lluita popular, els moviments socials hem de mantenir la nostra autonomia polÃtica i programÃ tica, impulsar la mobilitzaciÃ³ social per a avanÃ§ar en la consecuciÃ³ dels nostres objectius i pressionar contra qualsevol adaptaciÃ³ d'aquests governs al model neoliberal..\nEn concret, els moviments socials reunits durant el FÃ²rum Social de Caracas, per tal de confrontar el model neoliberal, l'imperialisme i la guerra, impulsarem quatre campanyes centrals al llarg del 2006:\n1 - Jornada de mobilitzaciÃ³ internacional contra l'ocupaciÃ³ de L'Iraq -18 de marÃ§\nContra la Guerra i les Ocupacions: No mÃ©s guerres, la pau Ã©s l'Ãºnica soluciÃ³!\nDemandem la immediata i incondicional retirada de les tropes estrangeres de L'Iraq i la fi de la privatitzaciÃ³ dels seus recursos energÃ¨tics.\nEns neguem a acceptar l'ocupaciÃ³ de territoris per tropes estrangeres i per tant demandem una fi de l'ocupaciÃ³ Israeliana en Palestina i la creaciÃ³ d'un Estat PalestÃ independent.\nEns oposem a les amenaces d'ocupaciÃ³ de SÃria, Iran i de paÃ¯sos d'AmÃ¨rica Llatina (a travÃ©s del Pla ColÃ²mbia, bases militars i altres mitjans) i ens oposem a l'Ãºs de bloquejos econÃ²mics com armes de guerra, tal com el qual desenvolupa EEUU contra Cuba.\nExigim el desarmament i l'eliminaciÃ³ d'armes nuclears i de les armes de destrucciÃ³ massiva.\nDemandem respecte als drets humans, les llibertats civils i la fi de la tortura, els segrests, les detencions ilÂ·legals i les presons secretes.\nCridem a tots i totes a mobilitzar-se el 18 de marÃ§ 2006, jornada de protesta global contra l'ocupaciÃ³ de l'Iraq com part de la campanya global que es mantindrÃ mentre no es retirin les tropes extraguessis de l'Iraq.\nTambiÃ¨n vam cridar a la conferÃ¨ncia del Caire contra la hegemonia dels EEUU i l'ocupaciÃ³ a l'Iraq que se celebrarÃ del 24 al 27 de marÃ§ de 2006\n2- Contra la conclusiÃ³ de la Ronda de Doha en l'OMC\nDesprÃ©s de la reuniÃ³ ministerial de l'OMC en Hong Kong, on els moviments dels pobles, a pesar d'un gran esforÃ§, no van assolir fer-la fracassar, la declaraciÃ³ ministerial de l'OMC obre el camÃ per a finalitzar concloure les negociacions de liberalitzaciÃ³ comercial de la ronda de Doha.\nL'acord per a la declaraciÃ³ va ser fruit tant de les tÃ ctiques intimidatorias de la UniÃ³ Europea com dels EEUU i el paper decisiu jugat per Brasil i Ã?ndia en la seva opciÃ³ per assolir un lloc en l'estructura de poder de l'OMC.\nA pesar d'aixÃ², no tot estÃ perdut. En els prÃ²xims tres mesos, l'OMC ha de desenvolupar complexes negociacions i els moviments socials hem de desenvolupar campanyes i accions comunes que pressionin sobre els governs per a revertir els resultats de Hong-Kong amb l'objectiu de fer descarrilar l'OMC en la prÃ²xima reuniÃ²n del Consell General al maig.\n3 - Contra la cimera del G-8 â�� juliol 2006- a Sant Petersburg, RÃºssia\nEls moviments socials i organitzacions criden al poble de RÃºssia i de tot el mÃ³n a oposar-se a la Trobada del G8 en San Petesburg, RÃºssia, en el mes de juliol. A San Petesburg se celebrÃ©s la cimera del G8 i, per tant fem el nostre cridat a tots els moviments socials i organitzacions compartint els principis de pau, democrÃ cia i justÃcia social que resisteixin i donin suport les nostres iniciatives participant de la Contra Cimera dels pobles. Contacte: alternativy ARROBA tochka.ru\n4 - Contra la cimera del Banc Mundial i del FMI â�� setembre 2006\nL'Assemblea dels Moviments socials fa seva la crida de l'assemblea dels pobles del Sud, a una jornada internacional d'acciÃ³ directa enfront de les seus del FMI i del BM, coincidint amb la reuniÃ³ anual d'aquestes institucions al setembre de 2006\n. Una jornada de mobilitzaciÃ³ per a denunciar la il.legitimitat del deute financer que es reclama als paÃ¯sos del Sud i defensar el seu repudi i no-pagament al costat del reconeixement dels pobles del Sud com creditors d'un immens deute histÃ²rica social i ecolÃ²gica la restituciÃ³ de la qual i reparaciÃ³ exigim..\nMÃ©s enllÃ d'aquestes campanyes centrals, en el VI FÃ²rum Social Mundial de Caracas s'ha donat la trobada de moviments que impulsen diferents xarxes i campanyes les resolucions de les quals es recullen a continuaciÃ³.\nLliure comerÃ§ de les AmÃ©ricas (ALCA), l'AlianÃ§a Social Continental convoca:\n* A mantenir una alerta continental contra qualsevol possible intent de reviure les negociacions del ALCA en qualsevol de les seves formes * A impulsar la lluita contra els tractats de lliure comerÃ§ bilaterals o regionals a CentreamÃ¨rica, la regiÃ³ andina, el Carib, i la nova generaciÃ³ d'acords impulsada per Estats Units, expressada en l'Acord per a la Seguretat i Prosperitat d'AmÃ¨rica del Nord, que avancen en la integraciÃ³ subordinada a Estats Units incloent el terreny de la â��seguretatâ�?.\n* A la construcciÃ³ de la xarxa bicontinental amb motiu del Cim AmÃ¨rica Llatina-UniÃ³ Europea que es realitzarÃ a Viena al maig del 2006, i especialment a l'acciÃ³ contra l'abÃºs de les trasnacionales.\n* Al desenvolupament i concreciÃ³ cada vegada major, enfront dels nous escenaris polÃtics llatinoamericans, de les alternatives de desenvolupament i integraciÃ³ sorgides des dels moviments socials, com la nova prioritat en aquest perÃode.\n* En vista de la necessitat de concertar tota una nova estratÃ¨gia, un pla d'acciÃ³ i noves formes de convergÃ¨ncia i organitzaciÃ³, l'AlianÃ§a Scocial Continental convoca a una gran Trobada HemisfÃ¨ric dels Moviments Socials del continent per a celebrar-se en els Ãºltims dies d'abril a L'Havana, Cuba.\nPels drets dels pobles indÃgenes\nEls pobles i moviments indÃgenes buscarem aprofundir la nostra inserciÃ³ en el marc del FSM mantenint la nostra identitat i els nostres espais propis d'acciÃ³. Ratifiquem el nostre rebuig als TLCs (tractats de lliure comerÃ§) en defensa dels nostres territoris i de l'aigua, cridant a accions conjuntes per a construir altre mÃ³n possible. Ens solidaritzem amb tots els paÃ¯sos i pobles que lluiten per la seva sobirania, tals com VeneÃ§uela, Cuba i BolÃvia.\nCridem a participar en la III Cimera Continental dels Pobles IndÃgenes que tindrÃ lloc ciutat Guatemala a l'octubre de 2006 que va ser convocada per la II Cimera Continental de Quito.\nPer la sobirania alimentÃ ria i la reforma agrÃ ria integral\nLa terra, l'aigua, els recursos genÃ¨tics i la biodiversitat sÃ³n patrimonis dels pobles; no permetrem la seva privatitzaciÃ³ ni la seva comercialitzaciÃ³. Defensem i impulsem l'agricultura camperola.\nReivindiquem la recuperaciÃ³ i defensa de les llavors nadives. Rebutgem categÃ²ricament la venda i utilitzaciÃ³ de llavors produÃ¯des amb tecnologia Terminator perquÃ¨ Ã©s immoral i atenta contra els aliments de la humanitat alhora que nega la llavor a 1400 milions de camperols i camperoles en el mÃ³n.\nCridem a la poblaciÃ³ camperola organitzada i no organitzada a un aixecament mundial contra aquestes polÃtiques el 17 d'abril -dia internacional de la lluita camperola-, i el 16 d'octubre -dia mundial de la sobirania alimentÃ ria- i estenem aquesta crida a totes les xarxes i sectors perquÃ¨ aquesta Ã©s una amenaÃ§a al conjunt de la humanitat i al planeta.\nL'impuls de la reforma agrÃ ria integral i la defensa del territori serÃ la base de la nostra lluita diÃ ria.\nPels drets del poble palestÃ\nDonem suport la lluita del poble palestÃ a favor de la justÃcia, l'autodeterminaciÃ³ i un estat sobirÃ i independent amb capital a Jerusalem i la tornada dels refugiats.\nInspirats per la lluita de Sud-Ã frica en contra del apartheid, vam donar la campanya de la societat civil Palestina de boicot, desinversiones i sancions al projecte colonial sionista que impulsa l'Estat d'Israel.\n* Exigim la fi a l'ocupaciÃ³ i colonitzaciÃ³ de totes les terres Ã rabs i la destrucciÃ³ del mur\n* Reclamem el gaudir de forma integral els seus drets socials, polÃtics i econÃ²mics per al poble palestÃ\n* Vam demandar que sigui aplicat el dret a la tornada de les i els refugiats palestins a les seves cases i propietat (Cap de bestiar. 194 de l'ONU). I vam donar:\n* La crida dels representants de la societat civil palestina a una jornada global de lluita per al 15 de maig (59 aniversari de la catÃ strofe de Nakba), convidant a tots els moviments socials a enviar missions civils a Palestina per a aquest dia.\n* I la 4Âª ediciÃ³ de la setmana d'acciÃ³ internacional inacional contra el mur del apartheid del 9 al 16 de novembre.Marxa Mundial de Dones â��\nCampaÃ±a contra la mercantilizaciÃ³n i sÃºper-explotaciÃ³ de les dones\nCridem a combatre de forma permanent la violÃ¨ncia masclista, racista i homofÃ³bica en totes les seves manifestacions, assumint la lluita feminista per la igualtat com repte comÃº en la construcciÃ³ de les nostres resistÃ¨ncies i alternatives a la polÃtica de mercantilizaciÃ³n i guerra.\nEl 8 de marÃ§ serÃ una jornada d'acciÃ³ feminista contra la tirania del mercat i la guerra (Marxa Mundial de les Dones i CampaÃ±a Pink Code).\nPel dret a la diversitat Sexual (DiÃ leg Sud/Sud LGBT)\nAfirmem el nostre respecte a la diversitat sexual i a l'autonomia de les persones. Respectamos el seu dret a prendre lliurement decisions sobre el seu cos i sexualitat. Rebutgem qualsevol forma de discriminaciÃ³ relacionat amb les opcions personals i fem una crida a impulsar la mobilitzaciÃ³ del 28 de juny per la plena vigÃ¨ncia de la diversitat sexual.\nLa salut no estÃ en venda. FÃ²rum Mundial de la Salut.\nDestaquem el Dret a la salut com un eix central del FSM a Ã�frica al gener de 2007, prenent en compte la dramÃ tica situaciÃ³ en salut de l'Ã�frica Subsahariana.\nCridem a mobilitzar-se i participar dels esdeveniments preparatoris nacionals i regionals al FSM d'Ã�frica organitzats al voltant del tema salut, culminant amb la participaciÃ³ en l'II FÃ²rum Social Mundial de la Salut a realitzar-se en el marc del FSM de Nairobi.\nDonem suport la mobilitzaciÃ³ internacional durant la setmana del 3 al 7 d'abril de 2006 aixÃ com el Campament Humanitari a realitzar-se en BogotÃ¡ â�� ColÃ²mbia del 4 al 7 d'abril, sent el dia 7 d'abril convocat com una jornada continental / mundial pel dret a la salut.\nOrganitzarem un Tribunal Internacional dels Pobles pel dret a la Salut, reivindicant el concepte de genocidi a partir de les inequidades generades per les polÃtiques neoliberals.\nEns sumarem a la Campanya Mundial pel dret a la salut i a l'atenciÃ³ de la salut, en 2006 per una coaliciÃ³ liderada pel moviment de Salut dels Pobles â��PHM- en articulaciÃ³ amb el FSMS.\nSetmana en defensa de l'ensenyament pÃºblic per a totes i tots â��novembre 2006\nL'educaciÃ³ Ã©s un dret inalienable i pÃºblic, que ha de ser garantit i finanÃ§at per l'Estat. L'educaciÃ³ no Ã©s una mercaderia i no pot ser inclosa en cap acord de lliure comerÃ§. Seguirem lluitant perquÃ¨ l'educaciÃ³ sigui un dret dels pobles.\nRatifiquem que el prÃ²xim FÃ²rum Mundial d'EducaciÃ³ tindrÃ lloc en el marc del prÃ²xim FÃ²rum Social Mundial i convoquem un setmana de mobilitzaciÃ³ en defensa de l'escola pÃºblica per a totes i tots en la tercera setmana de novembre de 2006\nCampanya juvenil i estudiantil contra la privatitzaciÃ³ de l'ensenyament\nLa V Trobada Internacional d'Estudiants crida a la mobilitzaciÃ³ contra la inclusiÃ³ de l'educaciÃ³ en els acords de liberalitzaciÃ³ del comerÃ§, els processos de privatitzaciÃ³ i en defensa de l'educaciÃ³ pÃºblica i gratuÃ¯ta. Ens mobilitzarem en el 17 de novembre, Dia Internacional de les i els Estudiants, contra la mercantilizaciÃ³n de l'educaciÃ³ i la guerra.\nDret a l'habitatge. Front Continental d'Organitzacions ComunitÃ ries (FCOC)\nLes organitzacions que lluiten pel dret a la ciutat i la reforma urbana entenen que combatre els desallotjaments de milions d'home, dones i nens, garanteix la funciÃ³ social de la propietat privada i pÃºblica, lluitant per la universalitzaciÃ³ del dret a l'aigua i al sanejament ambiental, aixÃ com de tots els drets socials.\nCridem a tots i totes a sumar-se a la Campanya Desallotjament Zero i a participar en la X Trobada de la FCOC i a la Marxa dels Pobles que es desenvoluparÃ del 4 al 6 de maig simultÃ niament a Brasil, Argentina, Uruguai MÃ¨xic, Rep. Dominicana i altres paÃ¯sos.\nPel dret a la ComunicaciÃ³\nEntenent la ComunicaciÃ³ com un dret i no una mercaderia, vam assumir la lluita per la democratitzaciÃ³ de la comunicaciÃ³, com un component clau de les lluites contra el neoliberalismo i l'imperialisme i per la construcciÃ³ d'una nova societat. AixÃ² implica articular i desenvolupar mitjans propis i solidaris que construeixin ciutadania, promoure polÃtiques que garanteixin la diversitat i el pluralisme dels mitjans de comunicaciÃ³ i preservar la informaciÃ³ i el coneixement com bÃ©ns pÃºblics reivindicant l'accÃ©s i resistint a la seva privatitzaciÃ³.\nCampanya contra la privatitzaciÃ³ de l'aigua\nDeclarem l'aigua un bÃ© comÃº i el seu accÃ©s un Dret HumÃ fonamental i inalienable. L'aigua no Ã©s una mercaderia! Per aixÃ² rebutgem tota forma de privatitzaciÃ³, inclusivament les associacions publico-privades. Exigim l'exclusiÃ³ de l'aigua de les lleis del mercat imposades per l'OMC, els TLC i altres acords de lliure comerÃ§ i inversiÃ³. Ens comprometem a crear comitÃ¨s que a travÃ©s de l'educaciÃ³, organitzaciÃ³ i mobilitzaciÃ³ dels pobles en forma local, nacional, regional i global concretin aquests objectius. TambÃ© ens comprometem amb les â��jornades ciutadanesâ�? al marÃ§, a Ciutat de MÃ¨xic.\nTriple Frontera: Trobada entre els Pobles en Defensa de Vida i dels BÃ©ns Naturals\nFem una crida a la Trobada entre els Pobles en Defensa de Vida i dels BÃ©ns Naturals, especialment l'aqÃ¼educte guaranÃ. Exigim la retirada de les tropes nord-americanes de Paraguai i la fi de la intervenciÃ³ del Banc Mundial i del BID en aquest paÃs.\nConvoquem l'II FÃ²rum Social de la Triple Frontera, del 21 al 23 de juny, en la Ciutat de l'Est.\nCampaÃ±a contra el Canvi climÃ tic -11 novembre 2006-\nReconeixem l'amenaces del "escalfament global", el canvi climÃ tic, per a tota la humanitat. La pressiÃ³ ha de posar-se sobre les empreses i els governs per a reduir les emissions de carbÃ³.\nDonem suport les mobilitzacions per tot el mÃ³n coincidint amb les converses sobre el clima de les Nacions Unides el 11 de novembre de 2006.\nL'energia no Ã©s una mercaderia\nEls recursos energÃ¨tics no poden ser tractats com mercaderies perÃ² sÃ com bÃ©ns estratÃ¨gics que pertanyen als pobles i no a les transnacionals. Lluitarem perquÃ¨ els nostres paÃ¯sos regulin marcs que garanteixin l'accÃ©s a l'energia per a les futures generacions.\nReafirmem que les deliberacions de l'I FÃ²rum dels Treballadors EnergÃ¨tics d'AmÃ¨rica Llatina i Carib, celebrat a Caracas al marÃ§ de 2005, aixÃ com de l'II FÃ²rum dels Treballadors EnergÃ¨tics d'AmÃ¨rica Llatina i Carib, que es portarÃ a terme en Ciutat MÃ¨xic, han d'orientar les accions del moviment social en les qÃ¼estions energÃ¨tiques durant el prÃ²xim perÃode.\nCampaÃ±a per la DesmilitaritzaciÃ³ de les AmÃ©ricas (CADA)\nLa campanya per la DesmilitaritzaciÃ³ de les AmÃ©ricas exigeix la retirada de les tropes nord-americanes de Paraguai i HaitÃ.\nCampanya contra les Bases Militars Nord-americanes\nCondemnem les accions de la CIA, el M16 i de la policia secreta europea que realitzen detencions ilÂ·legals, segrests de civils i els levan en vols secrets a les bases militars dels Estats Units a Europa, que sÃ³n avui les â��GuantÃ¡namo europeesâ�?.\nExpressem la nostra solidaritat als 28 pakistanesos que van anar ilÂ·legalment detinguts i segrestats a GrÃ¨cia No anem sacrificar les nostres llibertats en nom de la â��guerra contra el terrorâ�? de Bush, Blair i els seus aliats.\nPer la llibertat dels 5 presos cubans en Estats Units\nEl govern d'Estats Units, amb el seu doble moral de lluita contra el terrorisme, al mateix temps que es nega a extraditar o jutjar en el seu territori a Luis Pozada Carrils (responsable per a l'explosiÃ³ d'un vol civil cubÃ que va costar la vida de 73 passatgers), mantÃ© segrestats cinc cubans, valerosos lluitadors contra el terrorisme.\nExigim la seva llibertat immediata i l'enjudiciament de Pozada Carrils.\nJornades de solidaritat amb HaitÃ -15 i 29 de febrer\nExigim la retirada de les tropes estrangeres d'HaitÃ i l'anulÂ·laciÃ³ i reparaciÃ³ del deute financer que les Institucions Financeres Internacionals i altres supÃ²sits creditors tenen amb aquest poble i vam convocar a realitzar accions per la retirada de les tropes i l'anulÂ·laciÃ³ del deute d'HaitÃ en el 15 de febrer; aixÃ mateix vam cridar que el dia 29 de marÃ§ (dia de la constituciÃ³ haitiana) es realitzi una jornada mundial de solidaritat amb HaitÃ.\nCampanya per l'autodeterminaciÃ³ de les Ãºltimas colÃ²nies en el continent americÃ\nCondemnem amb fermesa la permanÃ¨ncia en el continent de colÃ²nies franceses, nord-americanes, holandeses, angleses i denunciem la pretensiÃ³ del poder colonial francÃ¨s de presentar aquesta colonitzaciÃ³ com un acte positiu i declarem la nostra solidaritat amb la lluita per l'autodeterminaciÃ³ dels pobles de Puerto Rico, de Martinica, de Guadalupe, de la Guayana francesa, de Surinam, de San MartÃn.\nReclamem que aquests paÃ¯sos siguin inscrits en la llista dels paÃ¯sos pendents de descolonizaciÃ³n de l'ONU.\nAturem a la Coca-cola assassina\nL'Assemblea dels moviments socials fa seva la campanya â��aturem a la cocacola assassinaâ�? impulsada pels Estudiants contra l'ExplotaciÃ³ Laboral dels EEUU, en defensa dels drets de les i els treballadors i les persones que han estat vÃctimes de la violÃ¨ncia imposada per aquesta transnacional.\nFÃ²rum Mundial de la InfÃ ncia (Text pendent)\nCrida la Cimera de Viena alternativa al Cim de Caps d'Estat d'Europa i AmÃ¨rica Llatina Maig 2006 (Text pendent)\nRe: Crida de l'Assemblea de Moviments Socials del FSM de Caracas [català]\nEndavant amb la revolució !\nAturem la cocacola !\nPepsico and Co. INC\nSecret member of FSM, S.A. Diplomatique


El Vallès Occidental vol arribar al 60 per cent de la recollida selectiva | Sostenible\nFont: Terrassa Digital i Consorci per a la gestió dels residus del Vallès Occidental\nEl Consorci mantindrà les campanyes de difusió i conscienciació per a una millor recollida selectiva en els 23 municipis de la comarca.\nEn els pròxims quatre anys el Vallès Occidental passarà del 39 per cent de la recollida selectiva actual al 60 per cent, tal i com marca la normativa europea. Aquest és l’objectiu del Consorci per a la Gestió de Residus del Vallès Occidental que ha escollit nou president, Nil López (alcalde de Matadepera) i renovat la comissió Executiva.\nUn dels reptes és la millora de la recollida selectiva a les tres grans ciutats del Vallès Occidental, Terrassa, Sabadell i Rubí, perquè assoleixin els nivells de reciclatge de poblacions petites com Vacarisses o Matadepera. El Consorci no descarta, en el futur, aplicar una taxa comarcal per al reciclatge de les escombraries. Dins les campanyes de conscienciació arriba l’exposició “Un planeta plastificat”, que recorrerà tota la comarca. I tot coincidint en un any en què l’ens comarcal estrenarà nou espai a Terrassa, al carrer Sant Isidre.\nEl Consorci de Residus ofereix a les escoles i instituts una nova activitat en 3d i una exposició sobre el plàstic en el marc del programa d’educació ambiental


Diari de Solsona Diari de Solsona: Joan Puigcercós visita el Solsonès\nJoan Puigcercós visita el Solsonès\nEl passat divendres, 20 de novembre, el nou candidat d'Esquerra a la presidència de la Generalitat de Catalunya, Joan Puigcercós, va visitar la nostra comarca. En la comitiva també l'acompanyava la diputada al Parlament de la Generalitat de Catalunya adscrita al Solsonès, Laura Vilagrà, el president regional d'Esquerra de la Catalunya Central, Jordi Serra, i una membre del Gabinet de Presidència, Núria Cid. De la nostra comarca hi va assistir el president d'ERC-Solsonès, Carles Montoriol, així com diversos alcaldes, regidors i membres de l'Executiu Comarcal.\nD'entrada, Puigcercós va visitar l'Associació Pro Minusvàlids de Solsona i Comarca (Amisol). Així, va estar en les diferents estàncies i tallers del centre on va poder parlar amb bona part dels interins. Puigcercós i la resta de la comitiva també es van reunir amb els sindicats agraris de la comarca. El president republicà va valorar i analitzar les necessitats que més afecten a la professió de la pagesia de la nostra comarca i sobre la gestió de les necessitats laborals del sector. També es van tractar altres aspectes que poden estar-hi relacionats, com l'Impost de Successions.\nPuigcercós també va visitar la indústria de prefabricats de la construcció Knauf, situada a Sant Llorenç de Morunys. La visita va anar encaminada per analitzar la importància de la creació de llocs de treball a la nostra comarca. Aprofitant l'estada al municipi de Sant Llorenç de Morunys, Puigcercós va mantenir un debat amb els joves del Casal l'Estaca. Els joves independentistes li van preguntar diverses qüestions sobre les possibilitats de pacte en les properes eleccions, li van explicar els problemes que es troben amb el transport públic i li van parlar sobre el mal estat d'algunes carreteres, així com de la mancança de carreteres noves que facilitarien molt la movilitat amb comarques veïnes.\nLa visita del president d'Esquerra va cloure amb l'acte Esquerra Respon, dut a terme al Gran Sol. Aquest acte, en el que hi van assistir diversos militants i simpatitzants d'Esquerra, tenia per voluntat exposar els principals eixos de la proposta política de futur en què s'emmarcarà l'actuació d'Esquerra durant la propera lesgilatura. Així, Puigcercós en va subratllar els quatre eixos fonamentals: l'aprofundiment en els mecanismes de la democràcia política, aconseguir que Catalunya sigui una terra d'oportunitats i de benestar per a tothom, impulsar una revolució verda que faci que la nostra nació sigui un referent pel que fa a polítiques energètiques i concretar un avenç ferm cap al dret a decidir del poble català.


Entrades a 8.00€ per als espectacles del 'Cicle Cosmovisions' a La Caldera - Teatre Barcelona\nFinalitzada: Entrades a 8.00€ per als espectacles del ‘Cicle Cosmovisions’ a La Caldera\nLa Caldera continua amb el seu Cicle Cosmo > . < isions, amb el que ha inaugurat sala d’exhibició al seu nou equipament situat al barri de Les Corts. Aquest cicle està dedicat a propostes de dansa i moviment amb una visió del cos i l’escena molt particular. Els pròxims muntatges en cartellera són Iusisusu?, projecte d’improvisació entre el ballarí Guillermo Weickert i el pianista Alejandro Rojas-Marcos, i Fuck-in progress, proposta que neix de la dansa integrada de la mà de Jordi Cortés i l’Associació Kiakahart.\nNo et perdis aquests dos espectacles que encara pots veure a La Caldera i aprofita la promoció que Teatre Barcelona t’ofereix: entrades a 8.00€ (preu de l’entrada general a 12.00€).\nSi vols beneficiar-te d’aquesta promoció compra les teves entrades clicant als següents enllaços i introduint els codis promocionals que t’indiquem depenent de cada espectacle. Promoció només aplicable a les tarifes d’ENTRADA GENERAL:\n.’IUSISUSU?‘. 10 i 11/06, 20:30h. Codi promocional: 1006\n.’Fuck-in progress‘. 17 i 18/06, 20:30h. Codi promocional: 1706\nIUSISUSU? proposa sessió de música i dansa contemporànies sense pautes ni restriccions inicials que puguin impedir la col·lisió entre els universos de Gillermo Weickert i Alejandro Rojas-Marcos. L’enteniment intuïtiu, l’escolta atenta i l’impuls són en cada trobada els veritables organitzadors del temps i l’espai. IUSISUSU? pren el seu nom d’una anècdota de rodatge de Billy Wilder com un elogi de l’imperfecte i l’inesperat. És un projecte d’improvisació concebut pel coreògraf i ballarí de Huelva Guillermo Weickert i el pianista sevillà Alejandro Rojas-Marcos amb la intenció d’entaular un […]


3clics - Articles - Vacuna anti-VPH en homes: poc benefici per a sistematitzar-la Catal� - Castellano\nSou a Articles > Vacuna anti-VPH en homes: poc benefici per a sistematitzar-la Vacuna anti-VPH en homes: poc benefici per a sistematitzar-la 7SETmanal (01/03/2011)La vacuna contra els serotips 6, 11, 16 i 18 del virus del papil·loma humà és eficaç per a reduir la incidència de condilomes acuminats en homes de 16 a 26 anys, especialment en els subjectes que no han estat mai prèviament infectats pel virus (eficàcia del 90%). No obstant, donada la durada limitada d’aquest estudi (36 mesos) i, sobre tot, la necessitat d’avaluacions de cost-efectivitat, no se’n pot recomanar la vacunació sistemàtica. La relació entre la transmissió sexual del virus del papil·loma humà (VPH) i l’aparició de lesions genitals és coneguda. La gran majoria són condilomes acuminats i altres lesions no canceroses. Menys freqüentment, el VPH és causa de determinats tipus de càncer. Dels casos de càncer associats al VPH, un 25% ocorren en homes.\nEn els darrers anys ha aparegut en el mercat la vacuna per a dones contra els serotips d’aquest virus més freqüentment implicats en aquestes patologies (6, 11, 16 i 18). En aquest assaig clínic aleatori a doble cec es compara aquesta vacuna amb placebo per a avaluar la seva seguretat i eficàcia per a evitar lesions genitals externes en homes de 16 a 26 anys que haguessin tingut 1-5 parelles sexuals prèvies, amb un seguiment de 36 mesos.\nAmb la vacuna s’observa una reducció d’aquestes lesions provocades pels serotips seleccionats, amb una eficàcia del 65%. L’eficàcia va ser major en aquells subjectes que no havien estat mai prèviament infectats pel virus (90%).\nLa incidència de lesions neoplàsiques intraepitelials va ser molt escassa tant en el grup vacuna com en el placebo, sense que hi hagués diferències significatives. No es va donar cap cas de càncer entre els participants a l’estudi.\nTambé s’observa una eficàcia de la vacuna contra la persistència de la infecció (detecció del mateix serotip en un cultiu anogenital o en una biòpsia en dues visites consecutives separades almenys 6 mesos) del 47% i contra la detecció del DNA del virus (de qualsevol serotip, en qualsevol mostra, almenys en una visita) del 27,1%.\nNo obstant, donada la conveniència d’un seguiment més llarg i, sobre tot, la necessitat d’avaluacions de cost-efectivitat, no es pot recomanar la vacunació sistemàtica als homes de 16 a 26 anys per a evitar l’aparició de condilomes acuminats. Giuliano AR, Palefsky JM, Goldstone S, Moreira ED Jr, Penny ME, Aranda C, Vardas E, Moi H, Jessen H, Hillman R, Chang YH, Ferris D, Rouleau D, Bryan J, Marshall JB, Vuocolo S, Barr E, Radley D, Haupt RM and Guris D.\n2011 Feb 3;


Concert insòlit d’arpa i trombó a càrrec de Francesc Rozalén i Ana Martínez | www.radiobanda.com\nInicio Comunitat Valenciana València Concert insòlit d’arpa i trombó a càrrec de Francesc Rozalén i Ana...\nConcert insòlit d’arpa i trombó a càrrec de Francesc Rozalén i Ana Martínez\nDins de l’agenda cultural que organitza l’Ajuntament de Llíria, el pròxim dissabte 27 d’octubre, a les 19.30 h, i en el marc incomparable de l’església de la Sang de Llíria tindrà lloc un concert a càrrec del duo format pels músics edetans Francesc Rozalén Heredia (trombó) i Ana Martínez Cano (arpa). En primer lloc cal manifestar que un duo d’arpa i trombó no és gens habitual en les agrupacions de música de cambra. És complicat imaginar en el món de la música de cambra una combinació més estranya que la d’aquests dos instruments; el trombó, un instrument amb una extravertida (a vegades demoníaca) reputació, en contrast amb l’aparença i el timbre tan angelical com és el del arpa. Per contra, els dos intèrprets mostraran en el concert que aquesta combinació insòlita ens ofereix una fusió harmoniosa.\nEl duo format per Ana i Francesc és un dels pocs que a nivell nacional ofereixen un concert amb aquests instruments a simple vista tan antagònics. A més, cal destacar que els dos músics pertanyen a les dues bandes simfòniques rivals de Llíria: Francesc ho és de la Unió i Ana de la Primitiva. Els dos músics tenen experiència en orquestres professionals i en l’ensenyament. Així, Francesc Rozalén ha col·laborat amb l’Orquestra Simfònica de Madrid, l’Orquestra del Palau de les Arts Reina Sofia de València, l’Orquestra de València, les Bandes Municipals de Barcelona i Bilbao i durant tres anys ha sigut membre de l’Orquesta Filarmónica de Málaga. Actualment és professor del Conservatori Professional de Música de Llíria. Per altra banda, Ana Martínez ha col·laborat amb l’Orquestra de València, la Banda Municipal de València… i ha estat membre fundadora de l’Orquesta Región de Murcia. És professora de conservatori des de 1992 i en l’actualitat exerceix la seua labor docent al Conservatori Professional de Música de València.\nPer a aquest concert, Francesc i Ana ens oferiran un programa que abraçarà la música europea de diverses èpoques i estils, des del barroc i el romanticisme, fins a les tendències més avantguardistes del segle XX.


Gorja d'en Helm - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nGorja d'en Helm\nLa Gorja d'en Helm (en anglès: Helm's Deep) és un lloc fictici pertanyent al llegendari de l'escriptor britànic John R.R. Tolkien i que apareix a la seva novel·la El Senyor dels Anells. Es tracta d'un profund coll que s'obre al peu del pic Thrihyrne, al vessant nord de les Muntanyes Blanques. Durant la Tercera Edat, s'hi va erigir la poderosa fortalesa de Vilacorn. Porta el seu nom per Helm Mademartell, que s'hi va refugiar durant la conquesta de Wulf.\nBatalla de la Gorja d'en Helm\nLa muntanya s'obre a dos contraforts separats pel precipici, escarpat i estret. La Gorja baixa des d'una paret de roca, on es troba l'entrada a les coves d'Àglarond. El Corrent de Baix, que surt de la gruta, flueix pel fons del coll, fins a perdre's després en les llunyanies del Vall de Baix, que s'estén al nord-est. De cada costat de la Gorja, les cingles s'aixequen gairebé verticals. L'estrep nord-oest es perllonga en un penyal de roca nua.\nEl lloc està elevat respecte de la Vall del Foldoest i la plana de Calenardhon, per la qual cosa la Gorja ofereix una visió immillorable sobre l'estratègic Pas de Ròhan. Per aquest motiu, els Númenoreans va construir a finals de la Segona Edat una gran fortalesa a la sortida del congost: Vilacornf. Les seves muralles i la seva torre s'alcen sobre l'esperó nord-oest de la muntanya, mentre que el Mur de Baix, que parteix de la ciutadella, s'erigeix en direcció al sud-est, tancant per complet l'accés a la Gorja. Una milla més al nord, a la Vall de Baix, es troba l'estacada de Helm, la primera barrera defensiva. Es tracta d'un parapet seguit d'una ampla fossa, i s'estén al llarg d'una milla entre la cadena de turons que s'alcen en cada costat de la vall.\nDurant la Tercera Edat, Góndor manté una guarnició permanent a la zona, que per llavors rep el nom genèric d'Aglarond. Durant segles és un lloc tranquil, allunyat de les guerres del sud i de l'est. Per això, quan el 2510 T.E. es crea el regne de Ròhan, els senescals de Góndor cedeixen la Gorja als Éorlingues. L'utilitzen com a plaça forta defensiva i últim refugi per a la gent del lloc. La població local viu repartida en petits llogarrets, granges i estables dels voltants. A més a més, la Gorja és la seu del Segon Mariscal de la Marca, al comandament d'almenys un éored.\nEl 2758-2759 T.E., Ròhan és atacada pels terrafoscans, liderats per Wulf el traïdor, i assistits pels Corsaris d'Úmbar. El novè Rei de la Marca, Helm, es refugia a Hornburg. La Gorja és assetjada durant tot el Llarg Hivern, que afecta tant atacants com defensors. El segon fill de Helm, Háma, mor en sortir a la recerca de provisions, i el monarca, desesperat, comença a realitzar incursions en solitari. Helm mor congelat en una de les seves sortides, però la Gorja resisteix fins a la primavera, i a partir de llavors rebrà el nom de Gorja d'en Helm, en honor del valor del Rei.\nA l'acabament de la Tercera Edat, és Théodred, fill del Rei Théoden, qui ostenta el càrrec de Segon Mariscal. Resideix a la Gorja d'en Helm, al costat d'Erkenbrand, Senyor del Folde Oest. El febrer de 3019 T.E., Théodred parteix amb dotze éoreds cap al riu Isen, on morirà durant el transcurs de la primera batalla del Riu Isen.\nDies més tard, la Gorja d'en Helm és el lloc on se celebra un dels combats més decisius de la Guerra de l'Anell: la Batalla de la Gorja d'en Helm. En la nit del 3 al 4 de març en Légolas, en Guimli, n'Àragorn i els ròhirrim liderats per en Théoden, n'Éomer i en Gamelin, es defensen amb prou feines de les hosts d'en Sàruman, compostes per orcs i dunledins. Poc abans de l'alba, uns atacants aconsegueixen penetrar a la Gorja per primera vegada en la història. Però seran derrotats in extremis gràcies a l'arribada d'en Gàndalf i n'Érkenbrand, al comandament d'un exèrcit del Folde Oest, així com per l'aparició inesperada dels Ucorns que provenien del Bosc de Fàngorn.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Gorja_d%27en_Helm&oldid=24530715»\nDarrera modificació: 17 ago 2020 a les 11:12\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 ago 2020 a les 11:12.


Elvas, Portugal - El Periòdic d'Andorra\nPublicat el Dimecres, 29 d'agost de 2018 | 04:15 h\nEn aquest article continuaré parlant dels llocs que vaig visitar durant aquestes últimes vacances. Així que, en aquesta ocasió, li ha tocat a la petita ciutat portuguesa emmurallada d’Elvas. Però, abans de comentar totes les belleses que amaga, només tinc una cosa a objectar; els seus carrers de pedra no estan massa nets.\nElvas, reconeguda com a patrimoni de la Humanitat per la Unesco el 2012, conserva les majors fortificacions abaluartades de tot el món, constituint així un magnífic exemple de l’arquitectura fortificada de l’Edad Moderna. Tot això es deu al fet que Elvas va ser al llarg dels segles una ciutat històrica i estratègica en la defensa de Portugal a tan sols unes passes de l’enemic.\nJa en la meva primera visita a Elvas, havia visitat el Forte de Santa Luzia. Un fort que es va començar a aixecar el 1641 –arran de la Guerra de Restauração–, sota la direcció de Carles Lassart, enginyer major del Regne, pertanyent el projecte final al jesuïta holandès João Pascacio Cosmander, enginyer militar, matemàtic i arquitecte, principal dissenyador de les fortificacions alentejanes del segle XVII. El 1648 ja estava acabat, tot i que des de 1644 ja prestava importants serveis de defensa.\nAquest fort consta de tres fossats successius, posseint l’exterior tenallat abundants coves de llop –pous dissimulats amb cobertura vegetal i dotats a l’interior de llances de fusta per atrapar els assetjants–, quatre tambors i un reducte angular. El segon posseeix dos revellins i s’observen portes dobles col·locades després del primer i el segon fossat, amb redient la interior. I, finalment, al tercer hi ha un baluard a cada angle del polígon rectangular interior. La fortalesa culmina amb la Casa del Governador, situada al centre, amb amplis miradors i llanterna.\nJa passejant pels seus carrers no cal deixar de visitar la Font de la Misericòrdia, inaugurada el 23 de juny de 1622, dia en què Elvas va tenir aigua per primera vegada, la qual va ser portada fins a la ciutat pel grandiós Aqüeducte de Amoreira de set quilòmetres i mig de longitud, construït al segle XVII amb l’objectiu que la ciutat pogués assegurar-se el subministrament d’aigua durant els setges. Avui podem visitar aquesta font a la plaça 25 d’abril on es va col·locar el 1951.\nElvas resulta un escenari ideal per caminar sense rumb pel seu centre històric el qual és ple de carrers estrets que travessen una infinitat de places. A la de la República, eix central de la ciutat, es troben l’ajuntament, l’església de Nostra Senyora de l’Assumpció, antiga seu episcopal i la catedral d’Elvas construïda a la fi del segle XV i en la qual encara es poden observar trets de l’estil arquitectònic manuelí, com la porta lateral d’entrada al temple.\nFinalment, travessant l’antiga porta de l’alcassaba, arribarem al castell d’Elvas i des dels seus miradors podrem gaudir de les millors vistes panoràmiques de la ciutat i els seus voltants. I, tot això és només un petit resum de tot el que podreu visitar a Elvas, però sobretot, no oblideu tastar, entre altres plats típics de la zona el «borrego assado no forno» (xai rostit), les «migas à alentejana» i el bacalhau dourado (bacallà daurat). Segur que us agradaran!


Carta del : Beat Josep Samsó\nA finals de l’estiu de l’any 1936, poc abans de la seva execució, decidida per un tribunal revolucionari, el beat Josep Samsó, sacerdot català, deia: “Per a nosaltres, cristians, només ens cal recordar la doctrina del nostre Mestre: estimeu els vostres enemics, responent al mal amb el bé... Potser, només així es podrà resoldre el problema social.” El 24 de gener de 2010, dia de la beatificació del màrtir, el Papa Benet XVI el presentava com a model per als sacerdots i especialment per als rectors en llur ministeri de la catequesi.\nCom a seminarista, en Josep dóna classes particulars per alleujar el pressupost de la llar materna. Estudiant exemplar, de vegades li demanen una suplència de professor. El 25 de juny de 1909, obtindrà la llicenciatura en teologia, fet que li dóna dret al títol de doctor. Des d’ara, el cridaran “Dr. Samsó”. El bisbe de Barcelona no triga en posar-lo al seu servei com a secretari. Aquest mateix any serà ordenat diaca i rebrà el sacerdoci el 12 de març de 1910, amb dispensa d’edat perquè encara no té els vint-i-quatre anys requerits. El 19 de març, festa de Sant Josep, celebra la seva primera Missa a l’humil parròquia del Centre Obrer, al carrer Calàbria. Convençut de que mossèn Samsò té una veritable vocació de rector, el seu director espiritual fa comprendre al bisbe que el secretariat del bisbat no és el lloc d’en Josep Samsó. Ben aviat, doncs, el jove capellà és nomenat vicari de la parròquia de Sant Julià d’Argentona, un poblet de la regió. El rector és mossèn Francesc Botey, un bon sacerdot que ja comença a sucumbir sota la càrrega de l’edat. El nou vicari es fa càrrec de la catequesi, que, aleshores, està una mica descuidada a la parròquia. Mossèn Samsó demostra un autèntic talent per ensenyar el catecisme, al punt que fins i tot els adults s’hi interessen. De vegades els fa preguntes provocants: “què hem de fer el diumenge? –anar a Missa, contesten. –Molt bé, però també podem treballar, oi que sí? –No, mossèn. –Per què? Perquè Déu no ho permet”, responen triomfalment els nens...\n“Els Cristians santifiquen el diumenge i les altres festes d’obligació, participant en l’Eucaristia i acomplint activitats que no impedeixin l’honor de Déu. Són dies per dedicar-se a un saludable esbarjo, necessari per a la relaxació del cos i de la ment. Hom pot aprofitar-los, també, per acomplir activitats relacionades amb les necessitats familiars o valuosos serveis socials, sempre i quan no perjudiquin la santificació del diumenge, la vida familiar o la salut.” Per tant, importa molt el reconeixement civil del diumenge com a dia festiu, “per donar a tothom la possibilitat efectiva de gaudir d’un descans adequat i temps lliure per cultivar la vida religiosa, familiar, cultural i social. En definitiva, per disposar de moments propicis a la reflexió, al silenci... També per dedicar-se a bones accions a favor dels malalts o ancians» (CF. compendi, 450-454; Catecisme de l’Església Catòlica, 2189).\nAl barri de la parròquia de mossèn Samsó, hi ha un home molt oposat a la religió. La seva dona, per evitar conflictes, ha d’anar a Missa d’amagat. Aquest senyor, s’assabenta pels seus amics, que el nou vicari és molt simpàtic i que ensenya meravellosament a la canalla. Aleshores, una mica tocat pel que li han dit, permet a la seva muller de portar els seus fills al catecisme del vicari. La dona li posa com a condició que li permetrà anar a Missa amb tota llibertat. El marit, accepta i ella corre a dir-ho al sacerdot. Mossèn Samsó li demana de recitar cada dia tres “Ave Maria” per a la conversió del seu marit. Dies més tard, el rector i el seu vicari volen organitzar, per als homes de la parròquia, un recés, segons el mètode dels exercicis espirituals de Sant Ignasi. Abans, però, cal trobar el nombre suficient de participants; de moment només són sis. Informat d’aquest recés, el nostre “ateu” diu a la seva muller: “Si el vicari em convidés, hi aniria”. La dona no dóna fe a les seves orelles... El vicari, posat ja al corrent, no triga en deixar-se veure per la casa del nostre home. Aquest li pregunta: –Mossèn, quants n’hi ha d’apuntats? El sacerdot una mica confús li diu que encara són poc nombrosos. –”Quants li’n calen? Una trentena, li diu el capellà. –No es preocupi, mossèn, jo li trobaré la resta. A la inauguració del recés, hi haurà trenta-dos participants.\nEn aquells anys, un novici jesuïta, el barceloní Francesc de Paula Vallet, aprofitava de manera excepcional el dinamisme dels exercicis espirituals de Sant Ignasi. Uns anys més tard, copsat pel carisma que havia rebut, promourà una campanya de predicació de recessos espirituals per tota Catalunya. La seva finalitat és de permetre’n la participació als cristians compromesos en tots els sectors de la vida social; per això va idear un mètode de recesos de cinc dies, del qual encara avui dia se n’inspiren diverses obres d’exercicis espirituals. Després d’haver estat ordenat sacerdot, el 1923, el Pare Vallet posarà el seu carisma personal de predicador, al servei d’aquesta obra d’evangelització. Entre el 1923 i el 1926, impartirà aquests exercicis espirituals a més de 8.500 adults, tots homes. De seguida, per la gràcia de Déu, grans fruits espirituals apareixeran: conversions, reconciliacions, vocacions, compromisos socials, renovació de parròquies... (Cf. Le Père Vallet, A. Sospedra 1995).\nEl nou bisbe de Barcelona, segons el costum de l’època, organitza un concurs per a l’obtenció de la rectoria d’una petita parròquia rural: Sant Joan de Mediona. Mossèn Samsó passa brillantment la prova; però a la seva entrevista amb el bisbe, aquest li retreu el fet d’ésser un home d’esperit independent, que es va negar a romandre al servei del seu predecessor. Afortunadament, el prelat no trigarà gaire abans d’adonar-se que les informacions que ha sentit i que han basat les seves acusacions no són justes. Així doncs, l’11 de gener de 1917, el capellà pren possessió de la parròquia. L’acollida dels feligresos és hostil. Aquesta bona gent roman aferrada al sacerdot que ha administrat la parròquia en l’absència de Rector. Per postres, poc després, mor un nen d’onze anys i la família manifesta el desig, d’enterrar-lo amb un taüt blanc. El jove Rector assenyala que, d’acord amb les disposicions litúrgiques, els taüts blancs estan únicament reservats als infants que moren abans de l’edat d’ús de raó. Amb gran disgust de tothom, mossèn Samsó seguirà fidelment les rúbriques litúrgiques i no hi haurà taüt blanc. En acabar l’enterrament, alguns exaltats l’amenacen d’apedregar-lo... No obstant això, amb moltes oracions i llàgrimes, el pobre Rector aconsegueix guanyar la confiança dels seus feligresos. En els moments difícils, se’l sentia repetir: “Primer, Déu!.” Un dels parroquians donarà aquest testimoni: “quan mossèn Samsó va arribar a la parròquia, ningú el volia, perquè encara no el coneixíem. Quan va marxar tots ploràvem perquè aleshores ja el coneixíem!”\n“El Senyor ens fa una invitació urgent per rebre el sagrament de l’Eucaristia, recorda el Catecisme de l’Església Catòlica: realment us dic, si no mengeu la carn del Fill de l’Home i no beveu la seva sang, no tindreu la vida en vosaltres (Jn 6:53)... Per respondre a aquesta invitació, cal preparar-nos per aquest moment tan gran i tan sant... Quan hom és conscient d’haver comès un pecat greu, cal rebre el sagrament de la Reconciliació abans d’anar a la Comunió... Per atansar-se adequadament a aquest sagrament, cal també observar el petit dejuni prescrit (Cf. codi de dret canònic, c. 919: “per rebre la santa Eucaristia cal abstenir-se de menjar ni beure cap beguda a l’excepció d’aigua o medecines, com a mínim una hora abans de la comunió. L’actitud del cos (gestos, roba) ha de significar el respecte, la solemnitat, l’alegria d’aquest moment on Crist es converteix en el nostre amfitrió “(CEC 1384, 1385, 1387).\nMentrestant, un odi antireligiós es desenvolupa per tot el país, especialment a Catalunya. Alguns burgesos i gairebé tots els obrers, se senten agitats per poderoses faccions revolucionàries. El 6 d’octubre de 1934, uns homes armats es presenten a la basílica de Mataró i amenacen de mort el nostre mossèn, que es troba aleshores a l’església amb un altre sacerdot i dos laics: “Poseu foc vosaltres mateixos a l’església o us matem!” Impertorbables, el rector i els seus amics mostren que prefereixen la mort. Els agressors no s’atreveixen a disparar i ells mateixos posen foc i fugen. Els veïns alertats porten aigua i entre tots aconsegueixen apagar l’incendi. Mossèn Samsó té un pressentiment i diu: “passi el que passi, estem plenament en les mans de Déu. Per la meva banda, cada dia en l’oració, em preparo per al martiri... He d’admetre que hom comet molts pecats i aquestes taques s’han de rentar amb sang innocent generosament vessada i unida a la de l’Anyell Immaculat.”\nL’1 de setembre de 1936 venen a buscar-lo per a l’execució. Durant el trajecte, xerra amistosament amb els seus botxins. Un d’ells li diu: –”miri, nosaltres acomplim ordres; en cas contrari, lluny de voler matar-lo. –”Feu el vostre deure “, respon simplement el capellà. En arribar al lloc de l’execució, dirigeix unes paraules tan impregnades de cordialitat als seus botxins que els pobres homes n’estan trastornats. Fins i tot s’acosta per abraçar-los. Un dels tres, recula per no deixar-se tocar pel sacerdot. Només aquest home tindrà el valor de disparar l’arma contra el màrtir. Més tard dirà: “Si m’hagués tocat no hauria pogut disparar.” La notícia de la seva execució, commou profundament un dels líders revolucionaris: “Lladres! Assassins! S’exclamava, me l’heu robat; aquest home estava sota la meva protecció! No és pas així com farem triomfar la nostra causa...!”


Quaranta-un desitjos - VilaWeb\nDimecres 20.05.2015 00:37\nDes de l'AMPA de l'escola Martínez Valls d'Ontinyent ens felicitem perquè estem d'enhorabona.\nQuaranta-una famílies han volgut dipositar la seua confiança al CEIP Martínez Valls i matricular-hi els seus fills.\nEn primer lloc, des de l’AMPA volem exposar el nostre agraïment a totes aquestes famílies decidides a escolaritzar els xiquets en una escola pública i d'ensenyament en valencià. Saben que poden comptar amb tot el nostre suport i esperem que passen prompte a formar part de la nostra comunitat educativa.\nDes de l'AMPA confiem ara que, per part de la Conselleria d'Educació, es tinguen en compte aquestes quaranta-una peticions de famílies que desitgen escolaritzar els seus fills en la nostra escola i ens tornen la línia que ens van llevar ara fa un any.\nLa comunitat educativa del CEIP Martínez Valls (mares i pares, mestres i alumnat) treballa per dignificar l'escola pública en valencià i millorar la qualitat de l’ensenyament dels nostres fills i filles.


Llàgrimes al plató de 'Duel de veus' com mai abans les havíem vistes - À Punt\nLlàgrimes al plató de 'Duel de veus' com mai abans les havíem vistes\nL'expulsió de Peter ha generat controvèrsia en el jurat i Sole ha confessat no estar-hi d'acord\nSole Giménez no està d'acord amb l'expulsió de Peter i amb la veu temblorosa l'acomiada des de la taula del jurat\n13 de juny 2022 - 14:54\nPeter, de l'equip blau de Duel de veus, és un dels concursants més polifacètics que ha passat pel plató en aquesta edició. Ha interpretat cançons ben diferents al llarg d'aquestes set gales, des de Hound dog d'Elvis Presley fins a la memorable actuació de Let's get loud de Jennifer López (com movia la cintura!). Per al record de tots els valencians i valencianes quedarà sempre la sensual versió que el concursant va fer de la mítica Al vent de Raimon, amb la que va fer bullir les xarxes socials.\nL'equip blau, al qual pertanyia Peter, acomiada el seu company\nL'equip taronja també plora durant el comiat de Peter\nSole: "No estic d'acord que te'n vages, perquè em pareixia necessari que et quedares"\nLes votacions del jurat de Duel de veus són com són i Sole, Samantha, Pere i el convidat d'excepció que en aquesta gala va ser Nina, no sempre hi estan d'acord. L'expulsió de Peter s'ha produït amb la clara oposició de Sole Giménez, que opinava obertament que "no estic d'acord que te'n vages, perquè em pareixia necessari que et quedares". Per a acomiadar-lo, Sole li va dedicar unes precioses paraules des de la taula del jurat en què confessava que es considerava privilegiada per haver pogut veure'l cada nit: "El que has donat ací és un regal". Pere Aznar, per la seua banda, ha dit a Peter que és "una bèstia 'parda' i això no t'ho ha de dir ningú".\nPeter emocionat, s'acomiadava dient que se sent afortunat de l'oportunitat que ha tingut per a descobrir-se, aprendre i sobretot, "com en certa part he pogut trencar el motle". Gràcies Peter, i molta sort!\nEs pot ser més polifacètic que @its_peterlopez?\nPotser no i com diu @SoleGimenez, "has sigut un regal" per a @DueldeVeus.💜 Mira totes les versions de Peter en les 7⃣ gales i agafa mocadors si veus el comiat: https://t.co/msvXw4rWdx Mai havíem vist tantes llàgrimes al plató!😢 pic.twitter.com/EYRwJtjsoT\n— À Punt (@apunt_media) 12 de junio de 2022\nPeter i Àlex Blanquer s'abracen en la expulsió del concursant


Aquest aspecte únic de les vendes podria perdre a la vostra empresa 4 milions de dòlars anuals | Martech Zone\nTendim a parlar de vendes pels ingressos produïts, però no per les pèrdues quan no va bé. Les vendes són un esport de sang a la majoria d’empreses i sembla que hi ha poca paciència en l’actualitat perquè els professionals de les vendes augmentin, estableixin relacions i converteixin clients. El gerent de vendes fins i tot té la posició poc envejable d’haver de motivar i conduir el personal a assolir i superar els objectius. Aconseguiu un administrador equivocat i tot un personal comercial es pot descarrilar. Ho he presenciat de primera mà, observant l’enfocament de la direcció de vendes en les propostes, l’entrada de dades o la promoció d’una persona increïble en vendes en una posició fora del seu bail.\nLa tecnologia d’habilitació de vendes és una eina per ajudar el vostre personal de vendes i permetre que la seva capacitat es mogui de manera més eficaç i eficaç. No hauria de ser aixecar obstacles, sinó eliminar-los. És una de les raons per les quals ens encanta el nostre Salesvue plataforma (un patrocinador) tant. El seu tauler a Salesforce, tant per al personal de vendes com per a la direcció, redueix significativament el temps de gravació, seguiment i informe de l’activitat de vendes.\nMolts responsables de vendes reben poc o cap suport per al desenvolupament de les seves organitzacions. Més aviat, s’espera que superin els reptes tant de la transició cap a la gestió com de l’evolució de la venda de productes a proporcionar informació comercial per si sols. D’aquelles organitzacions que inverteixen en els seus directius, la majoria no inverteixen estratègicament per desenvolupar les habilitats necessàries per fer que els directius siguin el més eficaços possible. Això no només té un gran efecte en els propis administradors, sinó que també fa que els venedors siguin menys efectius i, en última instància, perjudiquen els resultats de la companyia. Jessica Cash, directora principal, desenvolupament i innovació de solucions de CEB Global.\nLa conclusió és que un únic gerent fallit pot perdre una empresa amb més de 4 milions de dòlars en pèrdua de productivitat, mala gestió d’equips, manca d’experiència del client, contractació, salari i formació. Aquí hi ha un desglossament de com fallen els gerents de vendes.\netiquetes: mala gestióCEBblogs cebfallarfracàsjessica cashdespeses de gestiótauler de vendesHabilitació de vendesinnovació comercialgestió de vendesdespeses de gestió de vendesproductivitat de vendescontractació de vendesinformes de vendessalari de vendesequip de vendesformació en vendessalesvue


Manifest dels regidors i regidores de Platges de la Taula de Municipis per un Litoral Sostenible - TotTurismeTgn\nEs reivindica la necessitat de gestionar de forma conjunta sostenibilitat ambiental i salut, sense oblidar que el litoral també és el principal atractiu de la majoria dels municipis de la costa.\nLa Taula de Municipis per un Litoral Sostenible té per objectiu garantir les platges com a espais de salut i activitats econòmiques, mantenint l’equilibri d’usos humans i ecosistèmics, gestionant el litoral d’acord amb els tres pilars del desenvolupament sostenible: la viabilitat econòmica, l’equitat social i la sostenibilitat ambiental.\nA causa de les afectacions patides al litoral pels temporals, en especial del Glòria de 2020, els regidors i les regidores de Sitges, Vilanova i la Geltrú, Cubelles, Cunit, Calafell, el Vendrell, Roda de Berà, Creixell, Torredembarra, Altafulla i Tarragona es van reunir per primera vegada el 19 de febrer de 2020 al Pacte de Coma-ruga per la Gestió Sostenible del Litoral. Van acordar treballar conjuntament per la millora de l’ecosistema litoral i, amb això, la salut de la població.\nPosteriorment, es van ampliar aquestes reunions amb Vila-seca, Salou, Cambrils, Mont-roig del Camp i Vandellòs i Hospitalet de l’Infant en un projecte de Gestió Litoral Conjunta que comprèn 110 km de Mediterrani, i per acord de 16 municipis van anomenar aquesta unitat geogràfica de gestió, la Taula de Municipis per un Litoral sostenible.\nAquesta taula s’entén com un punt de trobada entre municipis pel diàleg, la col·laboració i la cooperació de les administracions, per aconseguir objectius conjunts amb 3 eixos principals de treball: la necessitat de la recuperació ambiental del litoral i la seva renaturalització, la creació d’una unitat de gestió que englobi els municipis signants, i la participació i conscienciació dels sectors econòmics i la ciutadania.\nTot i que comparteixen un litoral continu, estan articulats per diferents administracions: diputació de Barcelona i de Tarragona, Consells Comarcals del Baix Penedès, Tarragonès i Garraf, i Vegueria Penedès i del Camp de Tarragona, fet que dificulta la gestió pels diferents objectius de cadascuna. Per aquestes i altres raons, els municipis de la Taula de Municipis per un Litoral Sostenible manifesten la seva voluntat de:\n1. Treballar com una unitat territorial per preservar el litoral, respectant les característiques pròpies de cada municipi.\n2. Adaptar els sistemes de manteniment i neteja de les platges per comptabilitzar els usos antròpics i els processos ecològics, la convivència entre flora, fauna i usuaris de les platges.\n3. Treballar per la conservació i recuperació del litoral amb gestions sostenibles per mantenir-lo com un espai de salut pels éssers humans i l’ecosistema.\n4. Reduir pressió sobre les platges per afavorir la recuperació natural i pal·liar els impactes negatius sobre el litoral.\n5. Treballar amb l’objectiu d’adaptar els municipis i les costes al canvi climàtic i al repte imminent de l’eventual pujada del nivell del mar.\n6. Pal·liar la problemàtica de l’erosió del litoral, agreujada per minsa aportació de sediments al mar a causa dels embassaments que obstaculitzen el seu pas.\n7. Proposar actuacions a escala supramunicipal per a elaborar propostes i estudis tècnics conjuntament´.\n8. Reflexionar sobre l’accessibilitat sostenible a les platges: carrils bici i transport públic.


Albert Castellanos: Perquè cal VOTAR el proper 25 de maig?\nPerquè cal VOTAR el proper 25 de maig?\nEl proper 25 de maig tenim la primera cita amb les urnes d'aquest 2014. A tots els qui estimem la democràcia, de la manera més àmplia, ens agradaria que hi hagués una gran participació. Per tots els qui entenem que a Catalunya estem vivint un any que pot ser clau pel nostre futur, encara ens agradaria més. Els resultats de participació de les últimes eleccions europees no ens fan ser especialment optimistes: el 2009 va participar el 37,5% del cens electoral i el 2004 el 39,7%. Uns resultats molt pobres que sempre han estat entre 5 i 6 punts percentuals per sota la mitjana de participació estatal. Tot i que hi ha algunes senyals esperançadores que indiquen que es podria revertir aquest comportament diferencial a Catalunya, no sembla que s'esvaeeixi el fantasma de l'abstenció a les eleccions europees.\nQuè podem fer per revertir aquesta expectativa? En primer lloc, ser conscients de la nostra capacitat de mobilització electoral entre el nostre entorn més immediat (familiars, amics, companys de feina, etc.). En segon lloc, proveïr-nos dels millors arguments per a convèncer-los. Intento d'apuntar-ne cinc per a utilitzar-los al llarg de la última setmana de campanya:\n1. Europa ens afecta, ens agradi o no: més del 75% de la normativa que condiciona el nostre dia a dia estan condicionades per la Unió Europea. Renunciar a incidir-hi amb el nostre vot és ignorar bona part del marc regulatori vigent. Una opció legítima, però sorprenent pels qui volen canviar la realitat que els envolta.\n2. L'abstenció no té ADN, té múltiples paternitats, sovint contradictòries: recordeu sinó el referèndum de la ratificació del nou Estatut de l'any 2006...hi va haver una participació del 49,41%. I múltiples interpretacions de perquè fou tan baixa...Qui es quedi a casa, queda a expenses de la interpretació d'opinadors i columnistes. Jo no assumiria aquest risc, francament.\n3. Som i serem europeus (en qualsevol dels casos i durant molt de temps). Se'ns presenta un futur ple de canvis. Tenim l'oportunitat de construir un nou país: un dels aspectes clau serà la nostra relació amb la Unió Europea. Fins i tot en el cas dels votants que pensen que a Europa no hi ha res a fer, som una economia plenament europeitzada: no únicament per l'euro, sinó perquè la UE-28 és el destí de més del 60% de les nostres exportacions, l'origen de gairebé la mateixa proporció d'importacions i de 3/4 parts de la inversió exterior a casa nostra. Sembla clar no que, en qualsevol dels casos, tindrem moltes coses a tractar amb la Unió? No val la pena fer sentir la nostra veu, doncs?\n4. Europa ens observarà el 25 de maig. Fa temps que la majoria de catalans ja tenim clar que la solució està a les nostres mans, i ja gairebé ningú confia en que la UE ens digui allò que podem i no podem ser. Però el que si que és molt important és que el procés català ja forma part de l'actual agenda europea: la prova més evident la tenim en el fet que Catalunya fou un dels blocs temàtics tracat en el debat dels candiats a la CE. No valdria la pena deixar clar als europeus quina Europa volem? I si és realment cert que hi ha una majoria favorable de catalans que voten per un nou país?\n5. I Espanya també...val la pena, doncs, deixar ben clar que la majoria favorable al dret a decidir i a poder votar el proper 9 de novembre s'amplia. I que el procés no es marceix (com voldrien alguns) sinó que es referema. No podem oblidar que part de la batalla política es juga en el terreny comunicatiu i psicològic. És en aquest sentit que també seran molt importants els resultats d'aquestes eleccions europees i les diverses lectures que se'n faran.


pla estratègic | El bloc de Xarxa Consultors\nArchivo de la etiqueta: pla estratègic\nSessió de treball participativa al Baix Empordà\nEl passat 25 de setembre es va celebrar una sessió de treball participativa a la Bisbal d’Empordà, en el marc del projecte per l’elaboració del Pla Estratègic de Desenvolupament Econòmic Local i Ocupació, que portem a terme conjuntament amb Àctiva Prospect i del que ja hem anat informant en el bloc de Treball en xarxa.\nHi estava convidada toda la ciutadania i, en especial, els agents econòmics i socials del territori, per tal de explicar la feina feta, compartir experiències i pensar accions de futur. La sessió va ser un èxit de participació i assistència, amb més d’una quarantena de persones amb ganes d’aportar idees i propostes per treballar conjuntament en el desenvolupament local del territori.\nDesprés d’una breu presentació dels resultats del diagnòstic realitzada per Berta Pongiluppi, Directora adjunta d’Àctiva Prospect, varem recollir les aportacions dels participants entorn als 8 objectius estratègics definits en el Pla. Per facilitar la participació de tothom, i recollir el màxim d’idees d’una forma dinàmica i activa, vàrem utilitzar una metodologia de gamestorming: el world cafe. Consisteix en organitzar l’espai en quatre (o més) cantonades i distribuir als participants en petits grups. Cada grup treballa en un espai , aportant idees sobre un tema concret, amb rondes de debat d’uns 15 – 20 minuts. Passat aquest temps, els grups canvien d’espai i, per tant, de tema, i continuen treballant a partir de les idees proposades pel grup anterior.\nLa dinàmica va resultar molt interessant i es varen generar un munt d’idees en cada un dels objectius estratègics plantejats. Ara toca ordenar tota aquesta informació i generar un Pla d’Acció que ajudi a posar en pràctica totes aquestes idees de manera ordenada i estructurada.\nEsta entrada se publicó en Recerca Social y está etiquetada con baix empordà, café del mon, Desenvolupament local i econòmic, dinàmiques participatives, gamestorming, La Bisbal, Ocupació, Participació ciutadana, pla estratègic, world cafe en septiembre 27, 2013 por admin.\nReflexions durant l’elaboració del Pla Territorial Educatiu de la Mancomunitat La Plana\nDes de fa uns mesos, Xarxa Consultors estem treballant amb l’Àrea d’Educació de la Diputació de Barcelona i amb la Mancomunitat La Plana (Osona), amb l’objectiu de fer un estudi detallat sobre la realitat educativa, les polítiques, els recursos i els agents socioeducatius al territori, com a pas previ a l’elaboració d’un Pla Territorial Educatiu. Aquest procés ens ha fet reflexionar sobre la forma de gestió dels serveis i dissenyar les polítiques.\nSón moltes les crítiques a l’administració catalana i espanyola pel seus nombrosos nivells, però en alguns casos, ens que poden semblar irrelevants, com consorcis o mancomunitats, tenen un paper fonamental en millora de la gestió dels serveis públics, en eficàcia i eficiència, i creació d’espais de treball compartits. És el cas de la Manco, que suma 12 municipis d’Osona Sud, diferents en mida, ubicació, comarca i província en alguna cas, però amb voluntat de sumar esforços per millorar els serveis, les polítiques i els recursos del territori.\nAmb aquesta lògica, la Manco, que no té competències en l’àmbit educatiu, lidera aquest treball, a partir d’una demanda del territori i des d’una concepció de l’educació àmplia i transversal. Us anirem explicant els resultats!\nEsta entrada se publicó en Recerca Social y está etiquetada con Consultoria, Desenvolupament Local, pla educatiu, pla estratègic, Processos participatius en mayo 29, 2013 por xarxaconsultors.\nPla estratègic de l’Ass. El Jardinet dels Gats\nEl projecte cercava consolidar els equips de treball, trobar aquelles habilitats dels diferents voluntaris, poder potenciar allò que se’ls dona millor a uns i altres i d’aquesta manera millorar el rendiment, l’organització i la feina de l’entitat.\nEs treballa per tal de poder crear equips de treball sòlids, implicar al voluntariat actiu en tasques de responsabilitat, i poder crear una xarxa interna que pugui treballar en equip i a la vegada de manera independent.\nAquest projecte havia de permetre organitzar als membres de l’entitat i sobretot comptar en tot moment amb les opinions de l’equip. En base a aquestes es pretén elaborar el Pla de Gestió i òbviament la creació del Pla estratègic de l’entitat, que ha de ser el llibre mestre per a tenir clar “d’ on venim, qui som, quins son els nostres objectius, els nostres valors, què fem, on anem i amb què comptem”.\nEs va agafar un grup mostra del voluntariat: algú que s’encarrega dels rescats, algú que s’encarrega de les adopcions, de gestions diverses, de comunicació, voluntaris més antics i més nous…\nTambé hi ha un moment del procés que s’implica a tot l’equip de voluntariat: l’enquesta que ha de permetre definir i dibuixar les habilitats de cadascú i allò que podem potenciar. Aquest procés es més llarg i laboriós però es una peça clau per la detecció.\nEl projecte s’ha desenvolupat en diferents fases, sessions i reunions:\nLa primera sessió va servir per introduir el projecte, exposar les diferents idees, percepcions, possibilitats i presentar a l’equip de Xarxa Consultors a l’entitat. Es va presentar una imatge de El Jardinet dels Gats, amb explicacions de les tasques que es realitzen, i es varen concretar les tasques per trobar la missió del Jardinet.\nAl final de la sessió es van recollir els diferents conceptes, es van introduir els conceptes claus per a l’elaboració de l’anàlisi estratègic, i es va acordar que tots els membres del jardinet reflexionarien sobre el mateix per trovar els factors interns i externs.\nA partir d’aquest treball, la consultora va preparar un document marc unificant l’anàlisi estratègic per tal de treballar-lo conjuntament amb totes les persones dels diferents equips de treball durant la segona sessió i poder fer un diagnòstic del Jardinet.\nEs va a tornar a repartir feina per fer de forma individual per que tots els membres del Jardinet reflexionessin sobre el Diagnòstic de la organització i plantegessin objectius per a treballar en el en els propers anys.\nA la tercera sessió es varen treballar conjuntament aquests objectius i es va dissenyar un pla d’acció per als pròxims anys, llistat objectius, prioritzant-los i definint indicadors de seguiment dels mateixos.\nAl mateix temps es va dissenyar el qüestionari per recollir la opinió de tot l’equip de voluntaris del Jardinet.\nAquesta enquesta es va passar a tots els voluntaris, i els resultats de la mateixa s’han inclòs en la llista de propostes d’accions a dur a terme per tal d’assolir els objectius del Pla Estratègic.\nA partir d’aquest moment es constituirà un grup de treball per a definir i consensuar les accions a emprendre per a cadascun dels Objectius estratègics definits.\nAquests grups de treball estaran integrats per tots els membres del Jardinet dels Gats que ho vulguin (tant membres del grup de gestió com voluntaris).\nCadascun d’aquets grups haurà de consensuar les accions a emprendre en el seu àmbit, i definit el pla d’acció i indicadors de seguiment. Aquests grups també planificaran i es responsabilitzaran de dur a terme el seguiment i preparar un petit informe per tal de valorar els resultats assolits al final del període.\nEsta entrada se publicó en Tercer sector y está etiquetada con Consultoria estratègica, pla estratègic, Tercer Sector en septiembre 26, 2011 por admin.


VÍDEO | Comença l'enderroc del primer edifici del grup Sant Isidori de Mollerussa\nActualitzada 16/03/2021 a les 13:10\nDeclarats en ruïna, 4 immobles s'enderrocaran progressivament mentre encara dura el procés de reallotjament de famílies\nEnderroquen el primer edifici del grup Sant Isidori de Mollerussa\nConsta de 40 pisos i va ser declarat en ruïna el novembre del 2018\n© Enderroquen el primer edifici del grup Sant Isidori de Mollerussa\nLa maquinària pesant ha començat a treballar finalment per enderrocar els edificis del Grup Sant Isidori de Mollerussa, un conjunt de quatre edificis amb 160 pisos construïts als anys 50 del segle passat. Els treballs han començat pel bloc A, que és el primer que es va declarar en ruïna al 2018 i progressivament aniran continuant pel C, el D i el B. Segons l'Ajuntament de Mollerussa encara hi ha 17 habitatges on hi viu gent dels quals 6 són ocupacions il·legals on s'haurà d'actuar seguint el protocol específic en aquests casos per desallotjar-los.\nL'enderroc ha començat pels volts de les onze del matí amb una màquina de grans dimensions que ha destruït les parets laterals del bloc A del Grup Sant Isidori. És un dels dos edificis, que com el C, ja estan buits i per tant es pot procedir al seu enderroc. Segons ha informat l'alcalde de Mollerussa, Marc Solsona, al bloc D encara hi ha un habitatge que està ocupat i actualment s'està fent la gestió del protocol d'ocupacions per fer marxar la gent que hi viu de forma il·legal. Per últim, al bloc B, que serà el darrer en ser enderrocat encara hi ha 16 habitatges on hi viu gent.\nD'aquests, 4 estan pendents de trasllat, 4 pendents d'adjudicació d'uns pis, 4 pendents d'habitatge i 5 no tenen dret a un habitatge perquè estan ocupant il·legalment.\nEl passat mes de novembre l'Institut Català del Sòl (Incasòl) va començar el procés d'enderroc d'aquest conjunt d'edificis. En paral·lel, l'Ajuntament i l'Agència d'Habitatge de Catalunya s'ocupen del procés de declaració de ruïna, enderroc i desallotjament. El cost de l'operació està valorat en 400.000 euros i la previsió és que les obres s'allarguin uns 5 mesos.\nEl bloc A que ara s'enderroca va ser declarat en ruïna al novembre de 2018 i estava buit d'ocupants des de l'agost de 2019. A finals d'any ja es van fer els treballs previs de trasllat de subministres i tancament perimetral de seguretat així com buidatge d'habitatges i retirada d'elements de la façana i patis per tal que pogués entrar la maquinària pesant per fer-se càrrec de la part important de l'enderroc.\nPel que fa als blocs restants, l'Incasòl preveu licitar les obres del C durant el primer trimestre d'aquest 2021, declarat en ruïna el juny de 2019 i buit d'ocupants des de l'abril de l'any passat. Els blocs B i D, de 40 habitatges cadascun, van ser declarats en ruïna el 27 d'octubre de l'any passat.


Centro Mater Misericordiae | Mater participa en la iniciativa solidària «L'Arbre dels Somnis» de 'CaixaBank'\nAPIMA Notícies propies Centre Mater Fundació tutelar Llar Organització Notícia\nCaixaBank obre avui una nova edició de la iniciativa solidària «L'Arbre dels Somnis», la primera en la qual l'acció arribarà a les 4.000 oficines de la xarxa de CaixaBank; el que suposa ampliar l'abast a gairebé 2.000 poblacions de tota Espanya i aconseguir que 25.000 nins/es en situació de vulnerabilitat puguin tenir, aquest Nadal, un regal que desitgen.\nL'entitat presidida per Jordi Gual i dirigida per Gonzalo Gortázar organitza «L'Arbre dels Somnis» en col·laboració amb el programa CaixaProInfància de la Fundació "la Caixa", el programa de Voluntariat de CaixaBank i més de 400 entitats socials de totes les comunitats autònomes.\nS'estima que l'edició 2020, la quarta en la història de la iniciativa, mobilitzarà a milers de persones, entre entitats col·laboradores, treballadors/es socials, voluntaris/àries, empleats/des i clients/es de l'entitat financera, per fer realitat els desitjos de les 25.000 cartes rebudes.\nL'abast rècord de la nova edició de «L'Arbre dels Somnis» s'emmarca en el context de la crisi actual provocada per la pandèmia de la COVID-19. La pobresa de famílies i nins/es en situació de vulnerabilitat s'ha agreujat i, a més, s'està estenent a altres famílies que, fins avui, no sofrien privacions. Actualment, hi ha 2,1 milions d'infants espanyols afectats, la tercera major taxa de tota la Unió Europea, després de Romania i Bulgària. Segons dades de Save the Children, el percentatge de menors pobres ha crescut a Espanya un 15% des de març i, a tancament del 2020, un de cada tres podria veure's en aquesta situació.\nL'objectiu principal de «L'Arbre dels Somnis» és fer possible el desig de nins/es que difícilment tendran per Nadal el regal que volen pels escassos recursos econòmics de la seva família. Per això, els/les nins/es beneficiaris/àries de la iniciativa han escrit una carta demanant els regals que els agradaria rebre.\nAquestes cartes s'han distribuït per tota la xarxa de CaixaBank com a decoració dels arbres de Nadal de les oficines de l'entitat. Clients/es i empleats/des poden sol·licitar una de les cartes i, d'aquesta forma, contribuir a fer realitat el desig expressat pel/per la nin/a. Una vegada el paquet estigui preparat, hauran de lliurar-se a la mateixa oficina on van rebre la carta, amb un adhesiu identificatiu que faciliti l'organització per garantir la traçabilitat i el correcte lliurament.\nA Balears, «L'Arbre dels Somnis» compta amb un total de 837 cartes, que es poden recollir des d'avui a les oficines de CaixaBank.\nAddicionalment, gràcies al suport econòmic de Fundació "la Caixa", a les Balears, 476 nins/es majors de 12 anys que conviuen o comparteixen espais amb els més petits en aquestes entitats adherides, també rebran un regal nadalenc. En aquest cas, en forma de targeta regal per valor de 30 euros.\nA les Illes, l'acció s'organitza en col·laboració amb Fundació Balda, Fundació Natzaret, Fundació de Solidaritat Amaranta, Fundació Minyones, Institut de Treball Social i Serveis Socials – INTRESS, Fundació Pare Montalvo, Associació ESTIMIS, Fundació Diagrama, Centre Mater Misericordiae, Creu Roja Balears, Menorca i Eivissa, Amiticia, Aspes, Espiral, Fundació Ires, Cooperativa Jovent, Naüm, Patronat Obrer i Probens.\nTambé han volgut sumar-se a aquesta iniciativa l'empresa Sampol Enginyeria i Obres i Creu Roja, col·locant un arbre a les seves seus per implicar a empleats/des i clients/es.


Desde el ViceConsulado en Alemania: Pareix que encara estic constipat\nHola xiquets, com esteu espero que bé, per aquí el constipat pareix que no acaba de marxar, però bueno a vore si passa, sinó el dilluns tornaré a anar al metge a vore que és lo que passa, en fi poc a poc, ara me faré el sopa gàrgares i a dormir. i a vore si demà ja estem millor. Per lo demés hui he anat a comprar-me un edredonet calentet, el tio primer m'ha ensenyat un de 600 euros, i fa però és molt bo, i jo vale, com si es màgic, un de més baratet, perquè li he fet l'explicació de la falla que per un any no l'anava a comprar súper car, així que al final nem trobat un de baratet, i eixe és el que m'he quedat, després ha anat comprar al handelhof que ja feia falta, fel la compra així que hem carregat i per a casa. Hui em dinat i fins hi tot he fet sesta, feia molt de temps que no feia cap sesta, i ara dic pos a escriure el blog acabe de pujar , l'excursió a Nürnberg que ja comencen a cansar, però en este costipadet no avelliç de fer-ne de nous. Per lo demés hui ha estat un dia soso, en molta tranquil·litat, però ara s'ha quedat un hora molt bona que convida a pegar una volteta, l'he pegat per el mini poble Erwin rommel i per a casa, la veritat que estava prou bé queda molt entranyable, per la nit, bueno i esperant millorar una mica, tanque ja el blog a vore si demà també el fem. vinga bona nit xiquets.\nBueno i la moto per als nebots, que Jandro ja parla un munto, i Rodri, corre un munto, així que ja xalen los dos, ja tinc ganes de vore'ls però ja falta poc, quasi que un mes i per casa, ja està bé que ja toca. Una abraçada ben forta per als de casa, i que s'ho passen lo millor que pugen amb els nebots.\ni Un súper abraç i b7 de pato per a la Peque, i que somnia amb els angelets.\nFinalment una abraçada per a tots els que encara em lligen, que em fa molt content, la veritat que el contador de visites puja prou, i això sempre fa il·lusió i dona ànims per a continuar en el blog, bueno bona nit, i puja els vídeos. a10 guap@os\nPublicado por Antonio Juan en 11/15/2008 08:14:00 p. m.


Com serà el món després de la crisi? | Barcelona Metròpolis | Ajuntament de Barcelona\nCom serà el món després de la crisi?\nDaniel Innerarity és catedràtic de Filosofia Política a la Universitat de Saragossa i investigador Ikerbasque a la Universitat del País Basc. Dirigeix l’Institut de Governança Democràtica. La seva investigació se centra en el govern de les societats contemporànies.\nLa crisi del coronavirus no suposarà el final de la globalització o de la integració europea, sinó un incentiu per a configurar-les d’una altra manera. Amb les crisis vénen aprenentatges, però també reincidències, reaccions maldestres, i extreure conclusions resulta especialment prematur. Això no obstant, s’intueix que aquesta situació extrema enfortirà la tendència cap a un món de béns comuns.\nQuan ens preguntem sobre com serà el món després de la crisi del coronavirus, quines coses canviaran i en quina mesura, és difícil separar la descripció de la prescripció. Mai no és fàcil, i menys en moments com aquests, distingir entre allò que creiem que passarà i allò que desitjaríem que passés, i garantir que l’anàlisi amb pretensions de neutralitat no es barregi amb allò que creiem que hauria de passar. L’objectivitat, la normativitat i el desig se solapen encara més en moments d’agitació i desconcert. Per si això fos poc, no estem parlant tant d’endevinació com de configuració. Les societats modernes no es dediquen a endevinar un futur que vindrà inexorablement, sinó que més aviat intenten configurar el futur desitjable. A més, també estan les nostres decisions lliures, com a subjectes individuals i com a societat, que converteixen qualsevol pronòstic en una dèbil aposta.\nTot això succeeix en un moment en què els grans relats deterministes han perdut credibilitat i el món es fragmenta en turbulències que provoquen moviments diversos i fins i tot contradictoris. Amb les crisis vénen aprenentatges, però també reincidències, reaccions maldestres i fins i tot fenòmens d’estupidesa col·lectiva perquè la nostra intuïció ens inclina en la direcció equivocada. És possible descobrir una resultant d’aquesta agitació, una tendència més poderosa que les tensions de curt perímetre, una direcció que resulti identificable a partir de tot aquest desordre? Podríem tractar d’identificar allò que té sentit, la lògica de les coses, l’evolució sistèmica de les societats. Hauríem, llavors, de començar per distingir les reaccions momentànies de les grans tendències, perquè una cosa són les respostes immediates i una altra són les respostes lentes: a curt termini, veiem l’Estat com a protagonista —keynesianisme de llautó, tancament de fronteres, autoritat militar i obediència als experts—; a llarg termini, potser veurem el contrari. Tal com succeeix amb tot allò que no és intuïtiu i quan se sosté que les coses no són el que semblen, ens devem una explicació.\nLes fronteres més rellevants són les dels nostres domicilis i les del turisme interior, o les de la desigualtat, que separen més que qualsevol delimitació de l’espai físic.\nFronteres de la desigualtat\nAl meu parer, l’actual crisi del coronavirus no és tan nova com sembla, ni per la seva naturalesa ni per les estratègies per combatre-la. Hi ha un cert arcaisme en els procediments, unes estratègies sanitàries que s’assemblen molt a les emprades en velles pandèmies i tenen molt poc en compte els riscos ecològics. La tornada dels límits és provisional com a mesura profilàctica (no cura, sinó que frena parcialment el contagi i no resulta socialment i econòmicament suportable més enllà d’un període de temps limitat). A més, les fronteres estatals no són les més rellevants; ho són les dels nostres domicilis i les del turisme interior, o les de la desigualtat, que separen més que qualsevol delimitació de l’espai físic.\nLa tornada de l’Estat és il·lusòria i momentània. Aquesta crisi no suposarà el final de la globalització o de la integració europea, sinó un incentiu per a configurar-les d’una altra manera. El virus sembla haver paralitzat la idea europea; els estats membres tanquen les fronteres, limiten les llibertats de la ciutadania i tornen a fer política pel seu compte, en gran part degut a què les competències de la Unió Europea en matèria de salut són molt limitades. La crítica a la incompareixença europea expressa fins a quin punt hem interioritzat que la UE és un espai decisiu quan es tracta d’oferir una solució a la crisi. Durant la crisi del 2008, Europa no semblava absent, sinó massa intrusiva. Les recents intervencions d’alguns líders d’estats europeus que qüestionaven la solidaritat no representen els valors europeus sinó tot el contrari, de manera que la nostra reacció no hauria de ser qüestionar la idea d’Europa, sinó lamentar fins a quin punts alguns no l’han interioritzada prou.\nEls estats poden tenir la temptació de mantenir aquest tancament, però les polítiques de migració segueixen requerint cooperació internacional: les duanes no paren els atacs informàtics, i les comunicacions i els fluxos financers no s’aturen a cap frontera, per no parlar del canvi climàtic, l’amenaça més global i simètrica vers la qual l’Estat representa una escala de gestió completament inadequada. La batalla del coneixement també es planteja com una mesura decisiva més enllà dels confins de l’Estat nacional. El descobriment i la producció de vacunes (tot i les carreres per la competició i el prestigi) exigeixen col·laboració transnacional. Les comunitats científiques fa temps que van deixar de coincidir amb els límits nacionals.\nTot i que alguns països intentin aprofitar la catàstrofe per consolidar les prerrogatives que els ha concedit l’estat d’excepció, el poder estatal no recuperarà la seva època de glòria més que de forma momentània, i seguirem avançant cap a una forma inèdita de gestió compartida dels béns comuns. L’Estat que torna no ho fa de manera permanent; no té els recursos econòmics per estendre en el temps l’excepció, comparteix la seva autoritat amb altres estats membres en un escenari d’interdependència global i obté el coneixement d’una societat civil a la qual no controla jeràrquicament. Això s’entén bé si comparem la crisi sanitària amb la crisi ecològica. En la lluita contra el coronavirus, l’Administració ha assumit el clàssic rol pedagògic dins les fronteres nacionals. Tal com ha advertit Bruno Latour, en el cas de la transició ecològica la relació és justament a la inversa: és l’Estat qui ha d’aprendre a gestionar un poble multiforme, deslimitat, amb escales múltiples i en interdependència amb altres, incapaç de dictar mesures des de dalt. Si en la crisi sanitària l’Estat recorda a la gent les antigues lliçons d’higiene sobre com rentar-se les mans i tossir, en la transició ecològica és l’Estat qui es troba en una situació d’aprenentatge en un panorama que li resulta desconegut.\nAquesta crisi, lluny de frenar-la, enfortirà la tendència cap a un món de béns comuns.\nUn món de béns comuns\nDins d’un procés d’aquesta complexitat i enmig de desenvolupaments que acaben d’iniciar-se, extreure conclusions és especialment prematur. M’atreveixo, tot i això, a aventurar que aquesta crisi, lluny de frenar-la, enfortirà la tendència cap a un món de béns comuns; per tant, cap a un món més integrat en termes de regulació i institucionalment. Tot i els retrocessos i les reticències, és el moment d’allò comú. La consciència dels béns i les amenaces que compartim posa novament de manifest que aquestes bondats i maldats col·lectives sobrepassen la capacitat dels estats. Cada cop estem menys en un món d’estats sobirans juxtaposats i més en un món d’espais connectats i interdependents.\nEls grans assumptes polítics s’han dissociat gairebé per complet del marc definit pels estats en una triple dimensió: la generació del problema (qui o quin tipus de conducta provoca un determinat problema), l’impacte del problema (qui pateix quins tipus d’efectes negatius) i la solució del problema (a qui competeix la seva resolució i de quina manera). L’origen, l’impacte i la solució de determinats problemes no coincideixen amb els límits de la unitat tradicional que representaven les societats estatalment organitzades. Tot això defineix un quadre d’interdependència o dependència mútua que implica una vulnerabilitat compartida. Els estats i el sistema d’estats sobirans presenten grans dificultats a l’hora de promoure l’estabilitat, la seguretat, la prosperitat i altres béns especialment col·lectius.\nS’està modificant la idea que teníem dels béns públics, vinculats fins ara a una sobirania estatal que s’encarregaria de garantir-los.\nS’està modificant la idea que teníem dels béns comuns, vinculats fins ara a una sobirania estatal que s’encarregaria de garantir-los. A poc a poc prenem consciència que es tracta de béns que no són divisibles entre els estats, com passa amb els que fan referència al medi ambient, la seguretat, l’estabilitat econòmica, la salut; aquells que no es presten a una gestió sobirana sense provocar greus efectes perversos. Les crisis mundials o els riscos globals no afecten únicament les comunitats nacionals més directament concernides sinó el conjunt de la humanitat a causa de les conseqüències en cadena o dels efectes derivats. En la mesura que són béns comuns de la humanitat, els béns públics deixen de ser únicament béns sobirans.\nLes decisions fonamentals ja no s’adopten en el pla nacional, des d’on sovint no es decideix més que sobre allò que és necessari. En matèria comercial, monetària, fiscal o social, les decisions s’han tornat profundament interdependents, la qual cosa inaugura un tipus de governança que no només implica un enfortiment de les coordinacions intergovernamentals, sinó també la constitució d’espais de mobilització i de representació d’interessos, de discussió i de debat públic que transcendeixen els territoris nacionals i les lògiques sobiranes.\nQuan escric això, a 3 d’abril de l’any 2020, la crisi del coronavirus es troba en una fase que encara no m’atreveixo a qualificar, ja que és una qüestió que només correspondrà als historiadors futurs. Em vénen al cap aquests versos del poeta irlandès Seamus Heaney: “If we winter this one out / we can summer anywhere”, que vénen a dir que, si superem aquesta situació, podrem superar qualsevol cosa. Encara no sé en quina estació de l’any ens trobem realment, ni si podem recitar aquests versos per animar-nos a resistir enmig de la travessia o com qui narra una gesta passada.


El professorat substitut nomenat aquest desembre no cobrarà fins a finals de gener - Diari de Girona\nEl professorat substitut nomenat aquest desembre no cobrarà fins a finals de gener\nEl Departament d'Educació atribueix el retard al tancament del pressupost i els sindicats li reclamen que pagui el mes que toca\n09·12·19 | 16:22\nEls sindicats d’educació han denunciat aquest dilluns que els mestres i els professors interins substituts nomenats durant el desembre no cobraran la nòmina fins a finals de gener. Mitjançant un comunicat, Ustec·STEs va qualificar d’«inadmissible» la situació, ja que provoca un «greuge comparatiu» entre docents i va considerar el fet un exemple més del «maltractament» del Departament d’Educació al personal docent.\nFonts de la Conselleria han reconegut que aquesta situació es dona cada curs perquè el tancament de la nòmina està vinculat al pressupostari, que habitualment es fa al voltant del 5 de desembre. Segons Educació, cada any s’informa de la data als serveis territorials perquè la traslladi al personal que participa en el procés de cobertura de substitucions, que varia cada curs al voltant del 5 de desembre. Enguany, el procés de tancament de nòmina s’ha hagut d’avançar un nomenament.\nUstec·STEs anima a totes les persones afectades, que va calcular que poden arribar a ser 600, a què reclamin les percepcions econòmiques que els corresponen tot presentant una instància per escrit al seu servei territorial. El sindicat va considerar que es retallen els drets del personal substitut.\nA través d’una piulada a Twitter, CCOO i no a dos mesos vista».


Cicle Addiccions: Alcohol, tabac i altres addiccions\nAspectes clau, efectes i tractaments. A partir de quin moment es considera que hi ha una addicció? ¿Fins a quin punt l'entorn ens pot ajudar a superar-la? ¿I quins tractaments són els més efectius?\nÉs possible tenir dependència a substàncies com alcohol, tabac, drogues o menjar ... Substàncies que poden arribar a ser nocives per a la nostra salut o el nostre equilibri psíquic. Però a partir de quin moment es considera que hi ha una addicció? ¿Fins a quin punt l'entorn ens pot ajudar a superar-la? ¿I quins tractaments són els més efectius?\nA les 4 càpsules que formen el cicle dedicat a les Addiccions, Antoni Baena, Marina Bosc, Andrea Arroyo i Elena Muñoz ens ajuden a entendre addiccions tan habituals com la del tabac o l'alcohol, ja determinar quan el menjar o la pràctica d'exercici físic poden convertir-se en un problema.\nVÍDEOS CICLE ADDICCIONS\nEl tabaquisme, la primera causa de mort evitable\nAntoni Baena és professor dels estudis de Ciències de la Salut de la UOC. Llicenciat en Psicologia per la UB i doctor en Psicologia per la URL. Especialista en el tractament i control del tabaquisme amb més de 20 anys d'experiència.\nL'exposició a l'alcohol en l'entorn urbà\nMarina Bosque és professora dels estudis de Ciències de la Salut de la UOC. Doctora en Biomedicina (UPF), màster en Salut Pública (UPF-UAB), llicenciada en Biologia (UB) i diplomada en Nutrició Humana i Dietètica (UB). Els seus principals camps de recerca són la salut pública i l'epidemiologia de les drogodependències.\nAddicció al menjar, l'esport i el culte al cos\nConeixem les característiques principals dels llenguatges de programació que més s'utilitzen en l'actualitat i quins poden ser més útils en funció de les tasques del científic de dades.\nAndrea arroyo és rofessora col·laboradora dels estudis de Ciències de la Salut de la UOC. Graduada en Psicologia i màster oficial de Psicologia General Sanitària per la UOC. Diplomada en Nutrició Humana i Dietètica i màster oficial en Nutrició i Metabolisme per la UB amb suficiència investigadora.\nL'estimulació cerebral no invasiva en el tractament de les addiccions\nElena Muñoz és Directora acadèmica del màster de Neuropsicologia i Directora del laboratori de recerca Cognitive NeuroLab de la UOC. Doctora en Psicologia i màster en Neuropsicologia Cognitiva per la UCM, i neuropsicòloga acreditada pel Consell General de Col·legis Oficials de Psicòlegs.\nPresentació Antoni Baena\nPresentació Andrea Arroyo - Addicció al menjar\nPresentació Andrea Arroyo - Addicció a l'esport\nPresentació Marina Bosque


Receptes d'aviram per a triomfar aquest Nadal i en qualsevol festivitat - Gremi Carnissers de Barcelona\nT rieu un capó d’uns tres quilos i mig i demaneu a la carnisseria que us l’obrin pel darrere i en treguin la carcanada. Prepareu el farciment saltant a la paella mig quilo de carn, entre carn magra tallada o picada i salsitxes trossejades, i afegiu al final un quart de quilo de fruites seques variades, com prunes, orellanes, dàtils… Salpebreu el capó per dins i per fora, ompliu-lo amb el farciment i cosiu l’obertura de l’esquena. Poseu oli -i llard si voleu- a una cassola fonda de base gruixuda i fregiu la peça per totes bandes. Coeu-ho a foc mitjà. Després incorporeu fulles de llorer, un parell de branques de canyella partides, un raig de conyac i un de vi blanc. Tapeu la cassola i deixeu coure el capó unes dues hores a foc moderat, remullant de tant en tant l’au amb el suc de la cocció. Si voleu enrossir la pell una mica, acabeu de coure al forn amb la cassola destapada. Serviu el capó sencer, si voleu amb una guarnició de patates de mida petita, amb el suc a part prèviament passat pel tamís o colador. N’obtindreu unes vuit racions.\nDESCARREGAR LA IMATGE DE CAPÓ FARCIT\nDESCARREGA LA IMATGE DE PULARDA AMB SALSA SUPREMA\nDESCARREGA LA IMATGE DE GUATLLES EN SARCÒFAG O EN CISTELL\nEl gall dindi és, per la seva grandària, un plat de gran vistositat, i era present als banquets més exclusius de l’època modernista. En ser una au molt magra, és convenient untar la peça amb greix o bardar-la i farcir-la amb ingredients que aportin humitat a la carn. Podem triar una femella, que solen fer uns quatre quilos. Primer preparem el farcit, que es compon de pernil a daus, salsitxes o botifarra tallada, fruites seques com prunes sense pinyol i orellanes, uns quants pinyons i una bona quantitat de castanyes cuites i pelades. També hi podeu posar trossets de tòfona o fruites i altres ingredients al vostre gust. Ho fregiu en oli o llard a foc viu, començant per les carns i afegint sal, pebre, canyella en pols i vi ranci. Saleu el gall dindi per dins i el remulleu amb el mateix vi que feu servir per al farcit. L’ompliu bé amb el farcit, tanqueu els dos extrems amb fil de cuina, el saleu i el poseu al forn en una safata fonda amb oli o llard, canyella i herbes. Remulleu-lo durant la cocció, que ha de ser llarga, amb aigua i vi. El podeu trinxar a taula o bé tallar-lo abans de servir, filetejant pits i cuixes, i emplatar acompanyat del farcit i d’algun element fresc com una amanida o una compota de pomes o fruits vermells.\nDESCARREGAR IMATGE GALL DINDI ROTIT AMB CASTANYES\nDESCARREGAR IMATGE PINTADA A LA CATALANA\nDESCARREGAR INFOGRAFIA DE TIPOLOGIES D’AUS


"La idea que els partits poden substituir la voluntat de la gent ja no funciona, ni mitjançant paranys i trampes"\nper Ramón Cotarelo 04 de setembre de 2019 19:13\nAh, Roma, ciutat imperial! Ciutat eterna, model de virtuts cíviques i de grans traïcions. Capital de la fe i el pecat, casa de Déu i de Satanàs. Mare i pare de civilització i barbàrie.\nA mesura que l'anomenat procés s'accelera, encara que ningú sàpiga cap a on, els esdeveniments es tornen confusos. A més, l'escenari polític espanyol afegeix confusió a la confusió, atés sobretot que hi ha partits polítics catalans que fan dependre les seves decisions de les misterioses interioritats madrilenyes.\nLa unitat independentista, que mai va ser gaire robusta, ha esclatat en un ambient de llums electorals. Una part dels indepes, la part burgesa, per entendre'ns, insisteix en l'acció comuna cap a la independència sense altres consideracions. Considera que la majoria parlamentària indepe no necessita cap renovació electoral. Pot semblar simple però és clar. Cap confusió: unitat, indepèndencia, República. Eleccions, quan pertoqui. Es a dir, una via de govern de fet que només es distingeix de la unilateralitat en el nom però no en la cosa. La dificultat rau en com fer-la eficaç.\nL'altra part de l'independentisme, Esquerra, trenca la unitat i amaga l'independentisme a fi d'eixamplar la base i aconseguir un percentatge demogràfic satisfactori per reclamar educadament un referèndum a Madrid i la llibertat. O a l'inrevés, tant se val. Al cap i a la fi tots volem el mateix, oi? La indepèndencia. Volem anar a Roma. Ens veiem a Roma.\nMentrestant, fent camí, trobarem els amics i alliats per configurar governs de concentració, eficaços, sobiranistes, empoderats fins al punt de forçar l'Estat a acceptar un referèndum. Un impossible metafísic consistent a obligar a qui no pots obligar a fer el que no vol fer. Feina més que suficient per a un nou i eficaç govern autonòmic de la Generalitat sortit d'unes eleccions catalanes com resposta a la temible sentència del TS. Eleccions catalanes abans que unes hipotètiques espanyoles que mostrarien el descens en el suport electoral a ERC a causa de la seva ambigüitat i mitges tintes independentistes. La independència sencera? Quan arribem a Roma. No insistiu en viure a Matrix. Matrix no existeix: són els pares.\nTots els racons de pensar emeten el mateix missatge: hem de recuperar la iniciativa perduda. La vam perdre a les tortuositats del judici Far West Style amb jutges de forca i ganivet. I com la recuperarem? Doncs, convocant eleccions, que som demòcrates, nosaltres. Quan? Quan surti la sentència. Llavors, les eleccions les convoca Marchena, prodigi de equanimitat.\nEl procés portarà a la independència, a Roma, agradi o no i sigui com sigui. Perquè es una revolució popular, animada, mantinguda i dirigida pel poble. Els partits poden fer el que vulguin, estàn en llur dret; poden calcular vots, percentatges, escons, combinacions, majories, minories, aliances, combinacions. Poden aplicar les seves idees táctiques sovint antagònics i faran bé si ho fan,.\nPerò la direcció l'assenyala el poble, cap a la independència sense defallir. Cap a Roma. La idea que els partits poden substituir la voluntat de la gent (i les cúpules, la voluntat dels partits) ja no funciona, ni mitjançant paranys i trampes. I això obliga els partits a fer com si cerquessinn l'unitat que la gent exigeix. La cimera del diumenge passat a Ginebra volia ser un gest en aquest sentit. Què difícils han de ser les coses quan no hi ha hagut ni declaració oficial.\nEnumerem: Diada, procés del MHP Torra, sentencia de l'infame judici, eleccions a Espanya. Com, en nom del cel, aconseguirem recuperar la iniciativa si només atenem als cops de l'enemic?\nÉs evident, encara que sigui necessària una mica de bona fe, que hem de trobar un espai de comunicació i entesa que ens permeti una acció comuna eficaç. Una taula independentista pel diàleg amb l'Estat podria ser una eina eficaç. Però això es requereix que els indepes més vehements entenguin que una taula de diàleg no tanca la via unilateral si fos necessària; i requereix també que els indepes menys indepes i més pactistes entenguin que la força de la taula per imposar el referèndum depèn de la seva capacitat per fer-ho unilateralment.