Sònia Jauset Piñera dissenya el cartell de la Firagost 2021 | Cambra Oficial de Comerç, Indústria i Serveis de Valls\nFiragost 2021 :: 66ª fira-exposició del camp català\nSònia Jauset Piñera dissenya el cartell de la Firagost 2021\nAmb el lema "Carbassó motoritzat amb gall" el jurat de la Cambra de Comerç de Valls ha valorat la contemporaneïtat en el disseny i el joc visual que pot donar en les aplicacions digitals. La 66a Fira-Exposició del Camp Català se celebrarà el dimarts i dimecres, 3 i 4 d'agost.\nÚltima actualització jul. 27, 2021\nUs presentem el cartell anunciador de la FIRAGOST 2021, la 66a fira-Exposició del Camp Català, que tindrà lloc a Valls, el dies 3 i 4 d’agost, dimarts i dimecres, respectivament. L’autora del cartell guanyador és Sònia Jauset Piñera, de Valls, amb el lema “”carbassó motoritzat amb gall”. En primer pla, destaca un vehicle inspirat amb una regadora, feta amb un carabassó amb flor i rodes de tractor, conduït per un gall, símbol que anuncia la sortida del sol, el començament del dia. El jurat de la Cambra de Valls va seleccionar-lo d’entre un total de 9 cartells participants i en va valorar la contemporaneïtat en el disseny i el joc visual que pot donar en les aplicacions digitals.\nEl cartell mostra un disseny eclèctic, inspirat segurament en il·lustracions i tècniques de retoc fotogràfic i composició digital emprades en videoart i televisió. La composició parteix de l’arquitectura d’un paisatge agrícola amb l’sky line de la ciutat de Valls al fons; un potent cel de blau estiuenc contrasta amb uns núvols que sostenen la tipografia de la Firagost 2021, com en un somni gràfic. L’hiperrealisme cromàtic i l’ús de la tècnica del tilt shift, que recorda la careta de l’innovador programa de TV3, El Foraster, defineixen el protagonisme del cartell.\nLa 66a fira-Exposició del Camp Català se celebrarà el dimarts 3 i el dimecres 4 d’agost a Valls. La Firagost constitueix l’aparador divulgador dels productes de l’agricultura i per a l’agricultura: fruits del camp, plantes, flors, jardineria-horticultura, productes del camp, productes agroalimentaris de qualitat, maquinària agrícola i ramadera, ramaderia, ceràmica, terrissa, artesania, productes ecològics. Des de la Cambra de Comerç de Valls s’està valorant com s’ha de dura terme la fira d’enguany, complint les mesures sanitàries vigents i amb totals garanties.


Es presenten les darreres innovacions en enginyeria i biologia dels aliments al congrés EBA 07, al Campus de la UPC a Terrassa. - Innovem Terrassa !!!\nUPC - Campus Terrassa - 06/11/2007\nEs presenten les darreres innovacions en enginyeria i biologia dels aliments al congrés EBA 07, al Campus de la UPC a Terrassa.\nL'EUETIT va acollir els dies 7 i 8 de novembre a especialistes de tot l'Estat en els processos de fabricació i conservació dels aliments.\nEl passat mes de novembre es vai niciar a l'Escola Universitària d'Enginyeria Tècnica Industrial de Terrassa (EUETIT) el congrés Nacional d'Enginyeria i Biologia dels Aliments organitzat pel Centre de Recerca en Seguretat i Control Alimentari de la UPC (CRESCA). El Congres es va obrir amb una conferència que va impartir Ernesto Liebana de l'European Food Safety Authority (EFSA). Van tenir lloc 19 ponències relacionades amb el control, la fabricació, la venda, la conservació i la comercialització dels aliments i amb les innovacions que satisfan les exigències del consumidor segons els nous hàbits.\nSi abans era el productor qui marcava les pautes en la comercialització dels aliments, ara és el consumidor qui determina com han de ser. És el cas, per exemple, dels menjars preparats, fàcils i ràpids de cuinar. També s'ha passat d'un consum de productes de temporada a un consum de pràcticament qualsevol tipus d'aliment durant tot l'any. Aquests canvis han provocat innovacions i noves tècniques de conservació i tractament dels productes.El Congrés EBA 2007 d'Enginyeria i Biologia dels aliments, que va tenir lloc entre el 7 i el 8 de novembre al Campus de la UPC a Terrassa, va apropar el sector empresarial amb els investigadors universitaris i els centres de recerca especialitzats per compartir i debatre les darreres novetats dels processos de fabricació i conservació dels aliments.\nEl congrés EBA 2007 es divideix en quatre grans àmbits: les crisis alimentàries, els nous productes i additius, el processament d'aliments (la traçabilitat) i, finalment, la maquinària, els sistemes automàtics de control i els envasos. En aquests quatre àmbits es donarà llum a aspectes com ara les al·lèrgies a determinats aliments, a com es comuniquen les grans crisis alimentàries als mitjans informatius i quines conseqüències es generen, com es dissenyen nous productes, els criteris d'aplicació de determinats ingredients, els organismes genèticament modificats, noves tècniques, com la dels polsos elèctrics, per a la conservació dels aliments, els contaminants químics i els seus riscos, el desenvolupament de xips per al desenvolupament d'aliments segurs, els envasos intel·ligents i, finalment, la nova maquinària per envasos flexibles i els seus sistemes de control.\nEn paral·lel a l'exposició d'aquest conjunt de temes, van tenir lloc 16 comunicacions i l'exposició de 12 pòsters procedents d'empreses i centre d'investigació nacionals.\nAquest congrés te relació amb altres congressos i jornades tècniques en aquest àmbit.pel que fa a les jornades tècniques, està relacionat amb les jornades de Panoràmica Actual de la Indústria Alimentària (PAIA's) que organitzen periòdicament l'EUETIT i el CRESCA. Pel que fa a congressos, està relacionat amb els Simposis Internacionals Percepnet (PS) organitzats per la Societat Espanyola de Ciències Sensorials (SECS).\nEn aquesta edició, s'ha comptat amb l'aportació de l'Asociación de Fabricantes y Comercializadores de Aditivos y Complementos Alimentarios (l'AFCA).


viurealspirineus/ACN 20:38 03/11/21\nper denuncia alguns assetjament part que\nPla obert on es veuen diverses cases del nucli del Querforadat, a Cava (Alt Urgell) i el paisatge de muntanya que l'envolta en una imatge d'arxiu. Imatge publicada el 3 de novembre de 2021. (Horitzontal)\nUna parella gai que viu al Querforadat, al municipi de Cava (Alt Urgell), denuncia que des de la seva arribada al poble, ara fa un any i mig, estan patint assetjament per part d'alguns veïns. Tots dos regenten en aquest nucli, on durant l'any hi resideixen poc més d'una desena de persones, un espai gastronòmic amb una cuina en una 'food truck'. Anteriorment, havien exercit de mestres i un dels veïns li hauria dit a un d'ells que "no hi portaria el seu net a la seva classe" per la seva condició homosexual, tal com ha avançat el diari 'Segre' i han explicat els afectats a l'ACN. A més, han assegurat que en aquest període de temps també han vist d'altres actituds de caire "masclista" i "racista" dirigides a diverses persones que viuen allà.\nSegons relata la parella, un d'ells també hauria patit un intent d'atropellament fa uns mesos, fets que van anar a denunciar als Mossos d'Esquadra. Finalment, s'han trobat que algunes persones es refereixen a ells com "els maricons". Tot i això, han volgut deixar clar també que altres veïns del poble els han rebut amb els braços oberts i els hi han fet costat. Finalment, han explicat que han decidit fer públic el seu cas d'assetjament per fer visible que els "atacs homòfobs" també es produeixen fora de Barcelona.


Què passarà amb BCN World? | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nEl grup inversor Melco, que ara fa un parell de mesos va fer pública la seva predisposició d’invertir, juntament amb Hard Rock, fins a 2.500 milions d’euros en el projecte de BCN World, podria haver abandonat el seu interès per la Costa Daurada. Aquesta és la informació que des de fa dies recull la premsa internacional arran d’un anunci fet per la mateixa companyia a la borsa de Hong Kong. Des de l’executiu català, però, s’assegura que al Palau de la Generalitat no ha arribat cap informació oficial de Melco oficialitzant la seva renúncia al projecte. És més, atribueixen el comunicat recollit per la premsa internacional a un canvi societari i intern de la companyia que no té res a veure amb les seves perspectives d’inversió a la Costa Daurada. El govern català insisteix que la tramitació del Pla Director del CRT continua endavant i que, per tant, el projecte del macrocomplex turístic de la Costa Daurada no té els dies comptats. I és que al marge de Melco, encara vigent a ulls de la Generalitat, cal afegir el del Grup Internacional Hard Rock i el del Grup Perelada, empresa catalana que ja és l’encarregada de gestionar els tres casinos que existeixen actualment al país.\nPere Granados, alcalde de Salou, mostra la seva confiança que l’executiu català complirà els terminis per a la tramitació del Pla Director del CRT, aquest estiu, pas previ a l’obertura de la convocatòria per tal d’adjudicar les llicències a les empreses que fins ara han mostrat el seu interès per invertir a la Costa Daurada. Granados considera que el projecte de BCN World «continua vigent» i que, malgrat les informacions procedents de Melco d’aquests darrers dies, al municipi s’està tranquil. En tot cas, la Generalitat hauria de fer els tràmits administratius abans del 10 de setembre per tal de trobar inversors per 110 milions d’euros, ja que aquesta és la data en què expira l’opció de compra dels terrenys que la Generalitat té reservada amb la propietària, la Caixa.\nEscenari sense la CUP\nDes del teixit empresarial del territori s’apunta que el trencament de relacions entre Junts pel Sí i la CUP per la no-aprovació dels pressupostos obre un escenari que «ha de descongelar el projecte», segons assegurava recentment Joaquim Sendra, president de Pimec a Tarragona. La CUP sempre havia posat com a condició per a l’estabilitat parlamentària l’aturada de BCN World. «Enteníem que tot estava parat perquè el Govern estava treballant pels Pressupostos i buscava el suport dels seus socis», explica Sendra, «però ara li demanem a Junts pel Sí que governi i que avanci amb el projecte, que és molt important per a la zona, que està aprovat pel Parlament de Catalunya i que només està pendent que es descongelin certs tràmits administratius», afegeix el portaveu de Pimec.


Com a casa, res!: de juny 2013\nAquesta pizza són d'aquelles coses que quan les veus penses, s'ha de provar!.\nAquest dies he estat molt amb l'Anna, la meva filla petita, que a banda de ser l'ajudant de cuina, l'he mimat una mica ...he volgut que mengés bé i bo perquè estarà uns dies que no se pas què menjarà... Ahir se'n va anar a l'Índia, a Delhi, amb la seva amiga Júlia, fan un voluntariat en un orfenat, així que, com déia, l'he mimat tot el que he pogut i s'ha deixat! Han arribat bé, aquest cap de setmana faran una mica de turisme per a posar-se les piles i ... a treballar! Quina experiència, oi??\nVaig veure la recepta d'aquesta pizza a Canal Cocina, però no em feu dir qui la va fer, ja fa uns dies, molt fàcil i què dir-vos de bona!. Va ser per a un d'aquests soparets especials per a l'Anna, ens va agradar molt, segur que més d'un dia se'n recordarà...\nUna planxa de massa brisa\nFigues (amb les d'aquí segur que canviarà el color...)\nPernil salat (bo)\nVinagreta: oli d'oliva+vinagre balsàmic+culleradeta de mel\nEstirem damunt d'un silpac o paper especial de forn la massa brisa. Repartim el formatge Gorgonzola, fem una capa fina. Rentem les figues, les tallem a quarts i les col·loquem damunt el formatge. Coem a 180º, amb el forn preescalfat, durant uns 20 minuts. Traiem del foc, repartim la ruca i el pernil i reguem amb la vinagreta.\nAquest any només he fet la coca de llardons, que no és complicada de fer i queda super bona. Quan la vaig tenir feta, vaig recordar que encara em quedava un pot de cabell d'àngel del que vaig fer, i sense pensar-m'ho vaig fer-ne una altra amb llardons i cabell d'àngel. No sabia ben bé quan i com passar-lo, i mentre estirava la pasta de full anava pensant...al final crec que l'opció triada va estar encertada, l'aspecte de coca coca, i com ja l'hem provat us puc dir que dir que està bona és poc, està boníiiiiiiiissima!!, encara que com sempre, cal que agradi el cabell d'àngel. Com encara queda la revetlla de Sant Pere, i sinó sempre la podem fer, us dic com l'he fet!\nPer si voleu treballar...us deixo l'enllaç de les diferents coques que tenim al bloc: Coca de llardons , Coca de Llardons II, Coca de Sant Joan\nAh! si sou el visitant 200.000 ens farà molta il·lusió saber qui sou!! Estem contents amb aquest núm. tant rodó!\nBONA REVETLLA!!! I FELICITATS ALS JOANS, JOANES...\nCOCA DE LLARDONS, CABELL D'ÀNGEL I PINYONS\n1 planxa de pasta de full (a mi m'agrada molt la del Lidl)\n150 g de llardons (que siguin bons...)\nPreescalfem el fon a 200º\nPiquem els llardons i reservem\nDamunt d'un paper especial per a forn posem la pasta de full. Empolsinem amb una mica de canyella en pols i repartim per a tota la superfície un grapat de llardons picats, amb el corró l'estirem una mica, aixi els llardons quedaran enganxats. Visualment, podem marcar-ho una mica, dividim la pasta de full en tres parts iguals, a la del centre hi posem cabell d'àngel, una capa fina, tatem amb una de les altres parts, repartim per sobre una capa de llardons i una altra de cabell d'àngel, finalment cobrim amb l'altra part. Pimtem amb ou batut, repartim els pinyonys i ensucrem generosament. Amb una forquilla sellem tot el voltant de la coca.\nCoem a 200º durant 20-25 minuts, fins que veiem que està torradeta.\n* Per a que els pinyons no es cremin, abans de posar-los, mulleu-los i escorreu-los bé, ja veureu que bé us queden !\nTot va ser veure-les fer a la Donna Hay i de cap a la cuina! en mitja horeta tenia fetes aquestes magdalenes, això si, amb l'ajuda de la meva filla Anna, que com ha fet unes quantes pràctiques des de que estic de baixa, està nomenada oficialment com a "ajudant de cuina de comacasa-res"...i com diu ella, ens van quedar més bé que a la Donna...! bones ho són, boníssimes!\n125 g d'oli d'oliva\n300 g de fruita del bosc (La Donna les va fer amb gerds)\n2 cullerades de postre de llevat (tipus Royal, 1/2 sobre)\n2 cullerades de postre de vainilla líquida\n12 cassoletes per a magdalenes (aquestes eren d'una mida més grandeta)\nEn un bol posem la farina, el sucre i el llevat i batrregem bé.\nApartem cap a les vores la barreja, quedant un forat al mig, aquí posarem els ingredients humits, la llet, l'oli i l'ou, amb una espàtula anirem integrant la barreja de farina fins que tinguem una barreja homògènia. És llavors quan afegirem les fruites del bosc (també podeu posar una altra fruita), barrejarem bé, queda una massa consistent i enganxifosa.\nOmplim les cassoletes, no ben bé fins d'alt, si teniu un motlle com el de la foto millor, sinó podeu posar-les en flameres, d'aquesta manera no s'obren els papers i pugen més. Empolsinem amb sucre i coem a 180º-200º durant uns 20 minuts, forn preescalfat.\nUnes postres fàcils, ràpides de preparar i boníssimes! Vaig veure que les preparava la Donna Hay, ella dèia que era una creme brêlée d'estiu, perquè no porta ou, ni cal cocció, per això és més ràpida de preparar, millor fer-la el dia abans o bé deixar-la reposar unes quatre hores a la nevera per a que tingui la consistència cremosa. La fruita pot ser la que vulgueu, ella la va fer amb gerds, jo amb fruites vermelles que tenia congelades, però veient el resultat segur que la faré amb d'altres fruites, com el mango, ha de quedar super! La consistència que agafa la fruita no és ni d'una melmelada ni una confitura ja que porta poc sucre i només la coem 20 minuts, tot i això, al refredar-se té una textura espeseta.\nCom a bona Crème Brûlée no hi pot faltar la capa de sucre cremat! l'hem de cremar al moment de servir-la, sinó ens faria aigua i perdria la textura cruixent.\nDemà començo la rehabilitació...ja tinc ganes d'acabar...!\n(per a sis gots, depenent de la mida)\n400 g de fruites vermelles congelades (fruites del bosc)\n400 g de iogur (ha de ser consistent, jo vaig fer-ho amb iogur grec)\nEn un cassó possem a coure les fruites amb el secre llustre, a foc mig, durant 20 minuts. Repartim en els gots i reservem a la nevera.\nEn un bol posem la resta d'ingredients i amb batedor manual barregem bé fins ha tenir una crema homogènia. Omplim els gots amb aquesta crema, els omplim gairebé fins a dalt, i reservem a la vevera, sense tapar, d'aquesta manera es farà un tel per sobre que ens permetrà que quan posem el sucre per a cremar no es fongui amb l'humitat de la crema.\nA l'hora de servir posem una capa de sucre i amb un cremador el cremem, que quedi ben rosset, i a taula!!!\n* la fruita ha de ser congelada perquè ens donarà la quantitat de líquid necessari per a la textura que volem (amb fruita fresca necessita més coccció i més aviat ja seria una melmelada, però, si no tenim temps i hi posem directament melmelada també estarà bo, segur!)


ESTRENES DE CINE LA SETMANA\nEl cineasta ha comptat amb David Verdaguer, que al film encarna un professor interí que afronta a la seva aula problemes lligats a la societat actual\nSan Sebastián - Dissabte, 19/09/2020 - 18:53\nCedida a l ACN per BCN Film Fest\nHi ha pel·lícules que, inevitablement, cobren un altre sentit en el moment de pandèmia global en el qual ens trobem, al tractar temes que es troben en l’eix de les nostres preocupacions diàries. És el cas d’‘Uno para todos’, de David Ilundain, en la qual s’aborda l’educació des del punt de vista d’un professor interí, interpretat pel sempre tot terreny David Verdaguer, que ha d’enfrontar-se a la seva aula a problemes que formen part de la nostra societat actual.\n«Crec que l’escola serveix per donar pistes sobre els conflictes incipients que podem tenir en el futur», explica el director a EL PERIÓDICO. «La convivència a una aula és fonamental per a l’aprenentatge dels ciutadans del futur, és un gran tema molt oblidat al nostre país».\nPotser, per això, ‘Uno para todos’ se centra en unes edats, dels 10 als 12, en els quals comença a perfilar-se la personalitat i els diferents rols socials que es poden adquirir i que ens porten de la marginació a l’assetjament, passant pel sentiment d’exclusió per pertànyer a una minoria o per la por de revelar la identitat sexual. «Es comencen a identificar una sèrie de dinàmiques tòxiques, comportaments que s’han d’erradicar tot d’una perquè no es repeteixin en l’edat adulta», continua Ilundain.\nA ‘Uno para todos’ es tracta el tema de ‘bullying’, perquè després de moltes xerrades amb educadors, nens i orientadors, lamentablement continuava sent el més recurrent. Però hi ha moltes qüestions que s’aborden en aquesta classe en la qual els alumnes comencen a saber resoldre conflictes, comunicar les seves pors, expressar les seves contradiccions. A aixecar la mà, però també la veu.\nEn un moment de la pel·lícula, el protagonista llança a l’aire una pregunta: ¿El futur existeix? «Jo crec que hem après una lliçó durant aquesta pandèmia. Els nens són més presentistes que nosaltres, van tirant amb el que tenen en aquell moment, no fan grans plans i nosaltres hem hagut de reprogramar-nos i posar-nos en aquest mateix nivell perquè no sabem què passarà demà. Estem aprenent, com ells, a trobar el nostre lloc».\nEn aquest sentit, ¿és possible aquest ‘Un per a tots i tots per a un’ al qual fa al·lusió el títol? «Hem oscil·lat entre dues parts de la corda. En un primer moment, la por ens va posar en la necessitat de col·laborar, però ara tothom torna a anar a la seva. D’aquesta pel·lícula he après que la col·lectivitat millora la individualitat. Les solucions es troben en societat, no en solitud».


La situació de l'Amazonia, SlideSearchEngine.com\nInformation about La situació de l'Amazonia\npastoral josep iborra missioner treballa al\nPresentació de Josep Iborra, missioner que treballa al Brasil, a la regió de Rondonia, a Barcelona el passat 2 de juliol. Rondonia és un dels estats amazònics més afectats per la desforestació. Un dels projectes desenvolupats amb el suport de Mans Unides, han estat projectes d'instal·lació d'energia solar per a les famílies de la regió, per tal de fer arribar la llum a les cases de centenars d'indígenes\nLA SITUACIÓ DE L’AMAZÒNIA Projecte d’articulació de la Pastoral de la Terra\nI – INTRODUCCIÓ • La Comissió Pastoral de la Terra (CPT) fou creada l’any 1975 al Brasil amb objectiu d’ organitzar les accions de les Esglésies davant • dels nous desafiaments, especialment a la regió amazònica.\n• Com la concentració de terres i la violència contra els camperols, especialment a les comunitats tradicionals: indígenes, negres, riberencs.\n• La desforestació arribant a límits insuportables.\nL'espoli de la riquesa natural i dels coneixements tradicionals.\n• La massificació de la cultura i la concentració en suburbis urbans.\nI – BARALLA PEL TERRITORI I MODEL DE DESENVOLUPAMENT. • Sempre hi ha hagut conflictes pel domini del territori amazònic.\n• Els antics habitants volen els seus drets seculars reconeguts i els seus territoris respectats i legalitzats.\n• Són històriques les lluites indígenes per a veure reconeguts els seus drets i demarcades les seves terres.\n• A tots els estats amazònics quilomboles, riberencs, seringuers i bona part dels indígenes no tenen els seus drets reconeguts i han perdut els seus territoris tradicionals. •\n• Volen assegurada la seva terra i també protegits els seus rius.\n• També les poblacions negres (quilomboles).\n• Siringuers i castanyers exigeixen la creació de reserves estrativistes.\n• Colons i “posseiros” necessiten que les seves terres siguin degudament titulades.\n• Petits agricultors sense terra lluiten per la reforma agrària, per tal que es distribueixin les terres públiques i les hisendes desaprofitades, en assentaments agrícoles adaptats al clima i a la realitat amazònica.\n• L’Amazònia està en un moment decisiu. • Les decisions que es prenen avui sobre els recursos naturals tindran conseqüències de vida o de mort per a tots.\n• Un model de desenvolupament, basat en l’abús privat dels recursos naturals fins a l’esgotament també s’està imponent cada vegada més a la regió amazònica.\nTerritori ocupat per colons i comunitats tradicionals: • POBLACIÓ ÀREA (Km2) % • Pobles indígenes 1.034.831,67 20,54 • Com. Quilomboles 5.669,82 0,11 • Extrat. I riberencs 71.666,21 1,42 • Posseiros i colons 242.413,93 4,81 • Assentatss 144.741,01 2,87 • Sense terra área ocupada 4.050,07 0,08 • TOTAL 1.503.372,71 29,83\nTerritoris protegits: • TIPUS ÀREA (Km2) % - UCs federals de protecció integral 262.271,23 5,24 - UCs federals d’ús sostenible 320.708,30 6,41- - UCs- Estatals de protecció integral 45.579,15 0,91 - UCs estatals D’ús sustenible 204.907,84 4,10 - TOTAL 833.466,52 16,66\nGrans propietats: • TIPUS ÀREA (Km2) % Mitjanes propietats 247.078,79 4,90 Grans propietats 1.319.214,02 6,19 Àrees grilades 704.629,58 13,99 • TOTAL 2.270.922,37 45,08\nDISTRIBUCIÓ DE LES TERRES A L'AMAZÒNIA 8% 14% 30% populações tradicionais unidades de conservação terra de mercado grilada vazia? 31% 17%\n• No és veritat que l’Amazònia està buida: són 20 milions d’ habitants a la part brasilera. • No “hi ha molta terra per a pocs indis”. • Els grans propietaris controlen la major part de les terres.\n• El agronegoci avança sobre milers d'hectàrees de terres públiques, moltes d’elles “grilades” il·legalment.\n• En dotze anys, més de 66.000 famílies van ser expulsades de les seves terres. • El moment pitjor va ser entre 2002 e 2005, quan els cultius de soja van avançar més a l’Amazònia, sobre tot al Mato Grosso, Pará i Maranhão. • Quasi el 84% de les expulsions (55.529) foren realitzades per ordres judicials.\n• L’avanç del gran capital agrícola provoca l’expulsió de centenars de famílies de camperols, que es veuen obligats a emigrar, obrint pas al cultiu intensiu de soja i de canya de sucre. • Segons dades oficials, entre 1985 e 2006, van desaparèixer 240 mil establiments agrícoles familiars i es perderen 341 mil llocs de treball rural.\nDe les terres no legalitzades: Les petites propietats (fins a 400 hectàrees) representen el 80% del total, però ocupen tan sols 11,5% de l’àrea que necessita ser legalitzada. Les mitjanes i grans propietats són tal sols 20 del total, però ocupen el 85% de l’àrea.\n• La concentració de terra en poques mans provoca violència i conflictes • Milers de famílies amenaçades, expulsades de les seves terres, amb cases i cultius destruïts. • Camperols presos, torturats i assassinats. • Tan sols l’any 2007 a l’Amazònia es van comptar 306 conflictes afectant 34.872 famílies en 7.028.908 hectàrees.\n• És habitual la pràctica del “treball esclau” • De 18.447 treballadors rescatats al Brasil per les autoritats, entre 2003 i maig de 2007, 12.452 eren dels estats amazònics.\nUN MODEL DEVASTADOR, CONCENTRADOR I VIOLENT • Que transforma la terra del poble en terra de negoci i de lucre tan sols per a poca gent.\n• Grans àrees continuen essent desforestades per implantar la pecuària extensiva i monocultures de grans (soja, arròs, blat de moro), canya de sucre, cotó, i eucaliptus, entre d’altres.\nEls impactes ambientals son extremament greus. Tan sols els últims set anys, uns 140.000 Km2 han estat desforestats.\n• Període Km2 desforestats % • Fins 1976 377.028,00 7,49 • Fins 1990 52.550,00 1,04 • Dècada dels 90 153.017,00 3,04 • 2000-2007 138.545,00 2,75 TOTAL 721.140,00 14,33\n• La desforestació avança per un “arc de foc” tallant i cremant la selva cap a l’interior de l'Amazònia.\n• La desforestació amazònica està incidint significativament en el canvi climàtic i l’escalfament global. A l’Amazònia han augmentat els períodes de seca i les inundacions destructives.\n• Diverses espècies, moltes ni tan sols degudament identificades, desapareixen. • La desforestació provoca ràpida desertificació i redueix la biodiversitat.\n• Degrada e compacta el sòl.\nSense arbres per protegir el sòl, la forta pluja s’emporta la terra bona, fa perdre la fertilitat, representa la mort de la terra.\n• La destrucció dels arbres dels marges rieres acaba amb els rierols. • Augmenten els sediments, es perden les deus d’aigua.\n• Baixa el nivell de les aigües subterrànies, • Desapareixen els peixos, • S’inunden les terres fèrtils, • S’altera la dinàmica pròpia dels rius i rierols.\n• El 2006, es van tallar oficialment més de 30 milions de metres cúbics de fusta per valor de milions d’euros.\n•Però la major part d’activitat de la fusta és clandestina. No paga impostos, no paga seguritat social dels treballadors,... La riquesa de la fusta de la selva, que ha tardat segles a créixer, se'n va per sempre i no deixa res.\n• Les serradores de fusta, moltes dedicades a l’exportació, són la punta de llança que fa avançar la desforestació, amb una pressió constant sobre els territoris tradicionals.\n• Al darrera ve la cria extensiva de vaques. • La pecuària de l’Amazònia els anys noranta representava menys de la desena part del ramat brasiler, ara arriba al 37%. • El 2005, el ramat de l’Amazònia era de 74.590.000 vaques i 823.000 búfals (aquests representen el 70,1% del total del Brasil).\n• Augmenten les grans empreses de carn destinades a l’exportació, una carn que no té res d’ecològica, ja que les pastures es formen a costa de la desforestació.\n• 68 grans empreses són acusades de comercialitzar milers de “bous pirates”: criats a hisendes clandestines i desforestades il·legalment a l’Amazònia. (Carrefour, Wal Mart, Bompreço, Pão de Açúcar,...)\n• La difícil regeneració de les pastures empeny la pecuària cap a nous fronts de desforestació de la selva.\n• Les àrees degradades que queden enrere són ocupades per cultius de soja, canya de sucre i altres que segueixen el rastre de la pecuària, substituint el bestiar.\n• Entre 1996 i 2006, l’àrea total de cultius de l’ Amazònia, va passar de 500.000 a 1.200.000 hectàrees. • La soja, principal producte d’ exportació, avança a quasi tots els estats de la regió amazònica.\n• La soja va passar de 180.000 Ha el 1996, cap a 670.000 Ha el 2006. Un augment de 370%. • La cotació internacional del preu fa créixer o disminuir el valor de la terra a tot el Brasil, provocant desforestació, especulació i “grillatge” de terres.\n• També fa créixer l’ús de productes agrícoles tóxics. • Terres, llacs i rius en resulten greument contaminats.\nEls agrocombustibles • La promoció d’ agrocombustibles pels governs • – especialment l’etanol – fa que apareguin més inversions de canya de sucre a la regió amazònica.\nEl reforestament • Se sol realitzar amb espècies exòtiques (de altres regions): eucaliptus, acàcia, teca, etc. Destinats a cel·lulosa i carbó, i creixen els estats amazònicos com el Mato Grosso, Amapá, Rondônia, Tocantins, Maranhão e Pará.\nManeig sostenible • Les propostes d’explotació sostenible de la selva moltes vegades tan sols serveixen de façana per escapar de la legislació ambiental.\n• Es considera que a l’Amazònia hi ha grans jaciments minerals per explorar. • Això provoca molts dels problemes territorials que tenen les comunitats tradicionals, que ja estan provocats per les grans empreses mineres.\nLes siderúrgiques i el carbó vegetal. • La demanda de ferro ha fet créixer moltes empreses siderúrgiques al Parà i Sud del Maranyó. • Això ha provocat gran demanda de carbó vegetal per produir “ferro gusa”. • El 2006, es van produir a l’Amazònia 220.000 tones de “ferro-gusa”. • Això vol dir que es van cremar al voltant de 1.900.000 tones de carbó vegetal, aproximadament 650.000 m3 de fusta.\nLes polítiques governamentals.\n• Les decisions que es prenen sobre la Amazònia continuen fent-se sense la participació dels pobles que hi viuen. • Les polítiques públiques es fan en funció dels interessos de les grans empreses i no de les poblacions locals.\n• El “Programa de Acceleració del Creixement (PAC) del governo Lula segueix el “Programa de Integración Interregional Sudamericana” – IIRSA, •\n• Les obres del PAC tindran influència en 250.000 Km2, • 137 unitats de conservació natural, • 107 terres indígenes • 484 àrees prioritàries per a la conservació de la biodiversitat. • A l’ Amazònia, 322 àrees entre les més riques en espècies naturals quedaran exposades a noves pressions humanes.\n• Les inversions es destinen a obrir carreteres, hidrovies, ports, hidroelèctriques, mirant d’estimular les inversions del capital brasiler i transnacional.\n• Els grans pantans garanteixen energia barata per als grans projectes de les empreses mineres i altres activitats econòmiques. • A l'Amazònia estan previstes 258 noves hidroelèctriques.\nJa s’han començat a construir dues grans hidroelèctriques al Riu Madeira, a Porto Velho. La primera ja ha provocat la mort de 11 Tones de peixos.\n• Les noves carreteres faciliten l’entrada de la gent i l’expansió immediata de la desforestació, i la selva desapareix al seu voltant.\nCada vegada són més grans les pressions per reduir les exigències i contrapartides ambientals. I per reduir les terres dedicades als indígenes i a parcs naturals.\n• Això vol dir més destrucció natural. • Empitjorar la qualitat de vida dels habitants de la regió que viuen de la naturalesa.\n• Més concentració de la terra en poques mans, èxode rural, augment de conflictes i de violència, inflament de les ciutats, degradació ambiental i despareixement de les cultures tradicionals i indígenes.\n• Els impactes negatius d’aquest model de creixement, depredador i concentrador de riqueses, són terribles per a les famílies camperoles i per al medi ambient.\n• La població urbana de l’Amazònia és la que més creix al Brasil, arribant al 73% dels habitants que viuen a les ciutats (A l’ Amapá 90%), provocant perifèries i suburbis de barraques miserables (favelització) en totes les ciutats de la regió.\n• El sistema judicial • Deixa impune la violència contra els camperols. • Però és molt àgil per criminalitzar i castigar les famílies i moviments populars que lluiten pel dret constitucional d’un tros de terra per viure.\n• Reserves indígenes i ambientals envaïdes i amenaçades, més del 40% dels conflictes registrats per la CPT afecten comunitats tradicionals. • Els indrets amb més violència també tenen els pitjors indicadors de desforestació.\n• Davant aquest realitat • Como resistir les pressions d’aquest model de desenvolupament? • Hi ha alternatives viables a un mercat econòmic que passa per damunt dels drets de la majoria de la població?\n• INICITIAVES DE REISTÈNCIA • Les comunitats tradicionals amazòniques estan, de fet, resistint i lluitant contra aquest tipus de “progrés” que es vol construir a costa dels més pobres.\n• Comunitats i organitzacions que s’uneixen per a conqueir i defensar els seus territoris.\n• Organitzacions de petits agricultors, entitats ambientalistes i moviments socials que miren d’unir forces par a canviar les polítiques actuals per polítiques públiques més constructives..\n• Moviments populars organitzats com; • El MAB; Movimento dos Atingidos por Barragens • El Movimento dos Pequenos Agricultores (MPA); • El Movimento dos Sem Terra (MST); • El Movimento das Mulheres Camponesas (MMC) entre altres.\n• La lluita dels petits agricultores per alternatives de producció agroecològica, i de comercialització més justa i solidària.\n• Lluitar pel territori també significa el dret a viure, a produir, i a organitzar-se de manera diferent, respectant les diferents cultures.\n• Els últims anys s’estan enfortint moltes comunitats quilomboles. • N’ha aparegut a tots els estats de l'Amazònia, lluitant per veure reconeguts i titulats els seus territoris.\n• Una reforma agrària amb rostre amazònic , reprenent les terres “grillades”, creant projectes d’assentament agrícoles estrativistes i de desenvolupament sostenible.\n• Amb més parcs naturals i unitats de conservació i de protecció ambiental.\n• Amb comunitats més ben organitzades per resistir els prejudicis de l’agro i l’hidro negoci.\n• Són possibles iniciatives econòmiques i culturals mantenint la selva dreta. • Marcant camins de convicència amb les caraterístiques ecológiques i culturals de l’Amazònia.\n• Amb millores en l’educació i en la sanitat.\n• Amb formació de lideratge, valorant la identitat, la cultura i la organització comunitária i social..\n• Malgrat les dificultats de transformació, continuen realitzant-se a tot arreu assembléies, trobades, cursos, ... • Que estimulen el protagonisme de la gent, l’animació de les comunitats de base, el jovent, els compromisos i activitats.\n• A tota l’Amazònia les esglésies també estan compromeses amb la CPT, defensant el dret a la terra i a les aigües, animant, estimulant i assessorant camperols, les dones, i les organitzacions populars.\nLa seva coberta vegetal espessa protegeix els sòls de l'erosió. La desforestació és la principal problemàtica ambiental de la selva amazònica.\nL'Amazònia en perill - Notícies - Info K\nL'Amazònia és la selva més ... el govern brasiler ha fet un pas que encara podria empitjorar més la situació. Està a punt de modificar la seva llei ...\nLa sida a l’Amazònia: una qüestió pendent\n... la població Awajum i altres comunitats amazòniques afectades ... que responen a la situació d’aïllament geogràfica i exclusió del procés de ...\nL'Amazònia, l'última frontera\nViatgem per les comunitats indígenes del nord del país i coneixem la situació de la seva lluita per recuperar la possessió de les seves terres.\nAmics arbres · Arbres amics: En defensar l'Amazònia ens ...\n... el treball esclau, el pistolerisme i la transgènie. En aquesta situació, ...\nPRESENT I FUTUR DELS POBLES AMAZÒNICS I EL SEU ENTORN\nsobre la situació dels boscos tropicals del ... de l’estat de Pará de l’Amazonia Oriental brasilera i coordinadora de les activitats\nBrasil - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nToponímia. Les arrels etimològiques del terme Brasil són de difícil reconstrucció. A l'època colonial, cronistes de la importància de João de ...


6-07-06 Assumpte: 14 Reunió amb alumnat. Celebració final activitat: caminada i berenar\nwebnom - 21 de septiembre de 2006 - 15:32\n6-O7-06Assumpte: 14a Reunió amb alumnat. Celebració final activitat: caminada i berenar\nFinalment s’ha pogut portar a terme un acte final i que alhora ha servit de celebració de la realització del projecte Xarxa (webnom-webrutes). Tot i que en general aquest tipus d’actes no se celebren, potser ni tan sols s’hi pensa, quan la Pilar Comes (des del projecte Xarxa –APS) ens va comentar la seva conveniència, nosaltres ho vam considerar oportú ja que així resultaria més gratificant l’esforç fet entre tots.\nIgualment, quan ho vam proposar als alumnes també van reaccionar amb certa sorpresa però també amb il·lusió. Teníem clar que aquest acte podia ser ben senzill i que no calia organitzar cap mena de “festassa”. I de fet va ser en una de les últimes reunions amb el grup que es va acordar que la millor manera de portar-ho a terme era trobar-nos per fer un dels recorreguts proposats a Webrutes o si més no una part. Atès que ens trobem a finals de curs no ha estat fàcil trobar una data que anés bé a tothom i finalment hem hagut d’esperar fins al 6 de juliol. La convocatòria és molt senzilla: fer una excursió pel Puig Castellar (una part de la primera ruta descrita al treball anomenada de Fontderola), a la tarda i tothom qui vingui que porti algun menjar o beguda per compartir.\nAls volts de la 5 ens trobem els alumnes amb una colla d’amics seus que també faran la ruta; a part del professors impulsors del Xarxa-Webnom, també ens acompanyarà la coordinadora pedagògica del centre Itzíar Urbiola. Com que fa una forta xafogor pròpia de l’època, els nois protagonistes de la Webrutes proposen només arribar al Roc Gros. Abans d’iniciar la caminada visitem el santuari de l’Ajuda, punt de trobada de les tres rutes presentades al treball. Per camps ja segats i masies citades a la webrutes, anem pujant fins al punt culminant de l’excursió; abans visitem alguns dels punts d’interès, potser el que ens crida més l’atenció és la Mina, un recorregut subterrani de força metres que fem amb l’ajuda de llanternes. Molts dels presents desconeixíem aquest indret i destaquem que gràcies a la ruta descrita aquest singular lloc ara serà més conegut i apreciat.\nUn cop arribats al cim del Roc Gros, des d’on es contempla una important panoràmica de la Plana de Vic envoltada dels seus contraforts muntanyosos, descansem i en un ambient molt distès, alegre i festiu compartim una variada oferta de menjar i de beure. Ens fotografiem i celebrem, tant la iniciativa i consecució de Webrutes com la de la sortida, i aprofitem el capvespre per anar descendint altre cop cap a Balenyà i Centelles on hi arribem ja força tard.\nCom apuntàvem en un principi, ha estat una manera senzilla però ben viscuda de celebrar el final del treball.\n30-06-06 Xarxa Barnils. 13a sessió amb els alumnes Presntació a Centelles\nwebnom - 05 de julio de 2006 - 10:44\n30-O6-06Assumpte: 13a Reunió amb alumnat. Presentació pública de Treballs de Recerca de Batxillerat (Ajuntament de Centelles i IES Pere Barnils)\nCom ja és habitual, a finals de curs l’IES Pere Barnils, convidat per l’Ajuntament de Centelles, fa una presentació pública d’alguns treballs de recerca prèviament seleccionats sobretot pel seu interès i per tractar temes d’àmbit local. Aquest curs aquest acte ha tingut lloc a la Capella de Jesús a les 8 del vespre i amb força públic.\nL’acte l’ha encetat Joan Soler, regidor d’Educació de l’Ajuntament, qui ha destacat la qualitat dels treballs i sobretot l’interès per part de la seva regidoria a l’hora de difondre´ls; per això també li és grat anunciar que enguany i per primera vegada hi ha previst de cara a la tardor poder-ne publicar per escrit un resum de cada un d’ells. Seguiment Itzíar Urbiola, coordinadora pedagògica del centre també destaca l’esforç i el resultat dels treballs i passa a presentar-los: Història del Club Patí Centelles d’Arnau Casanovas, Origen, història i evolució dels carrers més cèntrics de Centelles d’Anna Dorca, La via ferrada de les Baumes Corcades d’Arcadi Giol i La comunicació a Centelles durant el segle XX de Martí Valldeneu. Cal destacar, a part del treball notori de tots ells, una execel·lent exposició oral, acompanyada del suport visual (power point). El públic ha seguit amb molt d’interès totes les presentacions. L’acte ha acabat amb un petit refrigeri i una animada conversa entre els assistents. També és de subratllar que de l’acte se’n farà ressò tant la premsa local (El Portal) com la comarcal (El 9 Nou).\nFinalment, adjuntem el text que ha servit de presentació del treball d’Anna Dorca, inclòs en el projecte Xarxa.\nMés enllà d’un treball obligatori establert pel currículum de batxillerat, potser sovint massa dirigit i formal; més enllà d’una pura nota numèrica, des del Pere Barnils sempre hem volgut impulsar uns projectes de treballs de recerca prou engrescadors, que sobrepassin l’àmbit merament acadèmic. I podem estar ben satisfets perquè, un curs més, aquesta mostra que avui presentem ve a palesar amb escreix l’obtenció d’aquest objectiu.Des d’un bon principi, l’Anna va tenir ben clar l’objectiu fonamental del seu treball: conèixer l’origen, formació i evolució del centre històric del nucli urbà de Centelles a través de la història dels seus carrers més antics.Val a dir que el treball ha rebut el suport del projecte Xarxa: una iniciativa endegada per la Fundació Universitària Martí l’Humà de la Garriga, portada a terme per diferents equips d’instituts del Vallès Oriental però entre els quals també s’hi troba l’IES Pere Barnils, i que ha promogut una sèrie d’iniciatives innovadores per posar en pràctica l’anomenat Aprenentatge i Servei (una proposta educativa que combina processos d’aprenentatge i de servei a la comunitat) així com també l’ús de les noves tecnologies de la informació i la comunicació, les TIC. Potser és per això que l’Anna ha vingut treballant dos procediments aparentment oposats però que a la llarga han encaixat perfectament: d’una banda, la recerca d’informació per via oral, conversant amb la gent gran del poble, i això de gran no ho dic pas per l’edat, furgant la saviesa popular, la història local, aquella que de tant que se sap no s’acaba escrivint i que, encara que hom la conegui, corre el risc de perdre’s irremeiablement. De vegades, d’allò mateix que tenim tan a la vora, no acabem d’apreciar-ne el seu valor... Ja sabeu allò de “qui perd orígens, perd identitat...\nI per una altra banda, ha volgut fer ús de les TIC, les quals doten al treball d’unes enormes possibilitats, fins fa poc inimaginables. Per això, també des d’un bon principi, l’Anna va tenir clar de poder exposar els seus resultats finals mitjançant la creació d’una pàgina web, consultable des de qualsevol lloc i sempre modificable. També és remarcable l’ús de la fotografia: d’una banda l’encant de les primeres imatges gràfiques del poble, d’una altra, el seu aspecte actual, o fins el que se li pretén donar quan hagin acabat les obres de remodelació.\nUs convido, doncs, a veure plàcidament, i només per posar un exemple, com era el carrer Socós, ara tot just fa un segle –poca broma, eh?-, i com és ara. Només heu de clicar: webnom.proxarxa.net.\n27-06-06 Xarxa Barnils Sessió Seminari (20a) i Postgrau (16a)\nwebnom - 05 de julio de 2006 - 10:42\nEl Bruguer Vell. Bigues i Riells\nAssumpte: Sessió de Seminari del Projecte Xarxa (Sessió 20). Postgrau Tic i Educació per a la Ciutadania (Sessió 16). Dinar final de curs Dinar\nL’1 de juliol de 2005 vam fer un dinar de final de curs del Seminari del Projecte Xarxa al Bruguer Vell de Bigues i Riells. L’Enric, l’amo, ens va explicar i ensenyar el conreu de la vinya i l’elaboració de caves i vins. En una taula llarga, a l’ombra d’una porxada d’una antiga pallissa, els participants dels projecte vam gaudir d’un excel·lent dinar: pica-pica de peix i fideuà.\nAvui, 27 de juny de 2006, quasi un any després, celebrem el final de curs al mateix lloc. Hi som quasi tots (falta la Rosa Maria Trias del Blancafort de la Garriga) i a més hi ha la presència de J. Puigdomènech, del CRP del Vallès Oriental, interessat per promoure el projecte en altres centres de la comarca. El lloc, l’ambient, l’airet que atenua la calorada, la tertúlia i el dinar (gaspatxo amb meló, pastís d’escórpora, paella d’arròs, gelats i vins i cava de la casa) són excel·lents.\nSeminari La Pilar Comes ens presenta la Proposta de Calendari de Treball de la Tercera Fase del Projecte Xarxa (setembre-desembre 2006): 26 de setembre (data límit de presentació de la memòria de cada projecte –document màxim de 50 pàgines, fotos i documents gràfics i power-point per preparar la publicació); 3 i 4 de novembre (Jornades d’Aprenentatge i Servei, organitzades pel Centre Promotor d’AS, amb la previsió d’un acte de cloenda a la Garriga mateix amb la presentació dels nostres projectes); 9 i/o 10 desembre (Jornada “TIC i Educació de la Ciutadania” i cloenda del Projecte Xarxa, organitzat per la FUMH de la Garriga i la UAB, amb la presentació dels resultats del Projecte Xarxa i les publicacions. A continuació, es fa saber la idea sorgida a l’IES Cumella d’assistir al congrés internacional d’APS a l’Argentina, a la tardor. Ja veurem què passa. Finalment, nosaltres mateixos, des de l’IES Pere Barnils, comuniquem que les nostres treballs de recerca es presentaran públicament i tindran publicació local (el d’Anna Dorca, de Centelles, presentació pública organitzada per l’Ajuntament divendres 30 de juny; publicació resum a l’octubre; el de Jordi Ginesta i el de Josep Milà, de Balenyà, presentació pública a l’Ajuntament i publicació durant el desembre de 2006). Postgrau SES Manuel Carrasco i Formiguera. Sant Feliu de Codines: presentació ProXarxa: Projecte METEOS@NTFELIU L’exposició va a càrrec de Ferran Mur. Lògicament, el seu projecte es basa en el recull de dades meteorològiques i de l’ús i resultat que n’extreuen. D’aquesta manera, destaca que aquest treball, portat a terme en un crèdit variable de meteorologia de 2n ESO que es repeteix trimestralment, i a part d’aplicar els propis coneixements de ciències naturals, els ha servit per comunicar-se amb la gent gran del poble (per comentar i contrastar dades i informacions); preparar un petit guió radiofònic i posteriorment realitzar-lo a la mateix emissora de Sant Feliu; treballar matèries d’altres àrees curriculars (com pot ser refranys o dites populars relacionades amb el temps) etc. En aquest sentit, Ferran Mur es mostra altament satisfet de l’experiència per les seves possibilitats i perquè ha pogut posar en pràctica l’aprenentatge i servei. També vol reflectir alguns contratemps: problemes tècnics i de calendari (han passat molt de temps esperant la instal·lació dels equips tant informàtics com l’estació); adonar-se que és millor treballar amb una estació convencional o analògica que una de digital, ja que així l’alumnat experimenta millor el recull de dades; la dificultat que representa treballar amb alumnat diferents cada trimestre... Finalment es mostra optimista ja que aquest curs els haurà servit d’experiència i de cara als propers anys podran millorar el treball i consegüentment els seus resultats.\n30-05-06 Xarxa Barnils. 2n enregistrament vídeo\nwebnom - 05 de julio de 2006 - 10:40\n30-05-06Assumpte: 1r enregistrament en vídeo Xarxa Barnils. Tal com s’havia previst, a primera hora de la tarda ens trobàrem a l’IES Pere Barnils d’una banda, Joan Brussosa i Joaquim Pratsobreroca, professors del centre i participants al projecte Xarxa i d’una altra, Pilar Comes, coordinadora del projecte i Agustí Coromines, pedagog i tècnic d’imatge, persona encarregada d’elaborar un reportatge audiovisual sobre Xarxa. Després de plantejar les millors condicions per efectuar la gravació, decidim portar-la a terme a la mateixa entrada del recinte. Es tracta que els dos professors que estan duent el projecte a l’IES Pere Barnils descriguin en què es concreta el seu treball efectuat (dos treballs de recerca amb alumnes de batxillerat) i sobretot que comentin davant la càmera les seves impressions i de com els dos eixos principals de Xarxa (l’aprenentatge i servei i l’ús de les TIC) s’han anat plasmant en tot el procés del projecte. Agustí Coromines prepara el material i tots els detalls previs a la gravació i després d’aconsellar-nos atesa la nostra inexperiència entrem en acció. Tot l’equip dóna per bo l’enregistrament que un cop seleccionat servirà per confeccionar el documental final.\n9-05-06 Xarxa Barnils. Reunió amb regidors (Aj. Balenyà)\nwebnom - 05 de julio de 2006 - 10:38\n9-05-06Assumpte: Reunió amb regidors de l’Ajuntament de Balenyà-Hostalets. Presentació del Treball de Recerca “A peu per l’Alt Congost. Tres rutes per gaudir de Balenyà i Tona”, el seu web i possibles presentació i edició\nPrèvia concertació, ens reunim a l’IES d’una banda, els regidors d’Educació, Cultura i Festes (sr. Figueras i sr. Terns) i, d’una altra, els professors Brussosa i Pratsobreroca per valorar el treball efectuat pels alumnes Ginesta i Milà. Des d’un principi els regidors queden gratament sorpresos de la qualitat del treball i, sobretot, per la capacitat de saber despertar interès excursionista i turístic a un municipi que tradicionalment no se li n’ha donat.\nDesprés de comenta la millor manera de presentar i divulgar el treball, els regidors mostren interès perquè es publiqui amb motiu de la Festa Major d’Hivern ja que ja hi ha la tradició de publicar treballs de tema local. També decidim que és millor fer la presentació, tant del treball com de la seva web, en un acte durant aquestes festes i no fer-ho ara.\nVal la pena de destacar la il·lusió amb què rebem aquest treball i nosaltres –els professors- només som testimonis de com el treball efectuat pels alumnes comença a ser molt ben rebut per part de la comunitat.\nwebnom - 05 de julio de 2006 - 10:36\n28-03-06 Xarxa Barnils Sessió Seminari (19a) i Postgrau (15a)\nwebnom - 05 de julio de 2006 - 10:34\nAssumpte: Sessió de Seminari del Projecte Xarxa (Sessió 19). Postgrau Tic i Educació per a la Ciutadania (Sessió 15) Seminari Primer de tot, es repassa el calendari d’activitats: avui, Vil·la Romana; Sant Feliu, més tard; al novembre, Jornades Internacionals a la Garriga amb participació del Projecte Xarxa. A continuació, es marca les següents prioritats per a cada centre: acabar el projecte, elaborar la memòria final, mirar d’ancorar el projecte en el centre i divulgar-lo cap enfora.Tot seguit, es fa una valoració de la conferència d’ahir a Barcelona de María Nieves Tapia: el nostre projecte no encaixa amb l’ApS d’Argentina; els centres d’educació han d’arribar a ser nodes de coneixement social i no pas pàrquings ni focus de conflictes; en el món occidental la pràctica és més important el servei a l’alumnat que no pas a la societat, mentre que en societats com l’Argentina és tant important el servei a l’alumnat com a la societat; es ressalta la importància de la celebració en les fases de l’ApS ja que és on es treballa més en clau d’èxit (“Al costat dels focs per apagar, castells de focs per admirar, fer festa i celebració.”) Postgrau IES Vil·la Romana La Garriga: presentació ProXarxa: Projecte PDI i web participativa Pilar Comes, coordinadora del projecte, fa una prèvia tot remarcant que el(s) projecte(s) de l’IES Vil·la Romana és molt ambiciós: per una banda, la introducció i l’aplicació de diverses pissarres digitals interactives (PDI) en algunes àrees del currículum i, per una altra, la web participativa (amb 4 ordinadors al vestíbul del centre i basat en una plataforma postnuck).Eulàlia Paredes, directora del centre, ens presenta els principals objectius del seu projecte: incentivar l’ús de les TIC i incloure el ProXarxa dins el Projecte de Centre. A continuació ens exposa, amb la col·laboració de Carles de Cubas i Josep Rey, les aplicacions, pràctiques i aprenentatges de la PDI (ja s’havia fet una sessió dedicada en part a la PDI, el 14-02-06, al mateix IES). Sobre aquest tema, cal apuntar que les conclusions són positives i cal destacar que insisteixen que la gran revolució de la PDI, segons aquests professors, és disposar d’Internet a l’aula amb projector i pissarra. A continuació, Eulàlia Paredes, Míriam Argilés i M. Antònia Cabra exposen el treball iniciat al web participatiu: s’han realitzat fòrums de l’assignatura de Química i un fòrum especialment actiu, reeixit i, per tant, de participació positiva, en una tutoria de 1r d’ESO (amb aquests objectius principals: treball de control i agenda de deures, fòrum a l’entorn de les preocupacions, neguits i problemes de l’alumnat). En aquest punt, nosaltres, professors de l’IES Pere Barnils, relacionem aquestes activitats amb la nostra pràctica de bloc participatiu “Fontderola” que va obrir fòrum entre l’alumnat de 2n de Batxillerat a l’entorn de la lectura dels contes d’Olivetti... de Quim Monzó.En l’apartat de conclusions, Pilar Comes destaca que aprendre i ensenyar amb les innovacions de PDI i web participativa és diferent. Entre altres coses, insisteix que l’alumne se sent més valorat si participa en l’elaboració de la classe (alumnat ajudant del professor en les sessions del PDI, alumna que participa en els fòrums de la web participativa...).Per part nostra, i sense comunicar-ho al final de la sessió sinó que va quedar escrit en les nostres notes particulars, cal que deixem constància de la conclusió següent: hi ha diferències en el ProXarxa de la FMH de la Garriga entre grups com el de l’IES Vil·la Romana (grups amb nombre alt de professors, amb implicació directa de l’equip directiu, amb un projecte que ha anat creixent progressivament) i grups com el nostre, de l’IES Pere Barnils, amb només dos professors participants, sense implicació directa de l’equip directiu i amb un projecte molt marcat i pautat d’inici però sense evolució progressiva al llarg dels mesos del projecte, tot i assolir els objectius generals.\n27-03-06 Xarxa Barnils Sessió Postgrau (14a)\nwebnom - 05 de julio de 2006 - 10:32\nUB. Campus Vall d’Hebron. Barcelona\nPostgrau Tic i Educació per a la Ciutadania (Sessió 14)\nCONFERÈNCIA: Aprendizaje i Servicio solidario: principios básicos para su integración en prácticas educativas formales y no formales\nA càrrec de María Nieves Tapia, coordinadora del “Programa Nacional Educación Solidaria” del Ministeri d’Educació, Ciència i Tecnologia de la República Argentina, i directora acadèmica de CLAYSS (Centro Latinoamericano de Aprendizaje i Servicio Solidario).\nLa ponent exposa els principis de l’ApS i els exemplifica i il·lustra amb experiències viscudes a l’Argentina (forestació en barris perifèrics de Salta, pràctiques sobre barreres arquitectòniques, aplicacions en orgranitzacions juvenils, disseny i pintura de murals en centres comunitaris, treball a l’Escuela de la Penitenciaría de alta seguridad gral de Alvear, etc.). En la seva exposició ens adonem que l’ApS que ens presenta va íntimament relacionat amb el treball de camp, per una banda, i amb el servei solidari, per l’altra. És en aquest sentit que els components del Projecte Xarxa ens adonem de la distància que hi ha, dintre, això sí, del mateix concepte d’ApS, entre una visió més d’atenció social i de pràctica solidària, paral·lela a l’ensenyament formal, aplicada a l’Argentina, en barris perifèrics, i una altra visió més d’educació per a la ciutadania, dins de l’ensenyament formal, la nostra, estudiada i aplicada a Catalunya.\nParadoxalment, un dels textos comentats en la seva presentació és l’anomenada “Definición catalana de aprendizaje-servicio”. Vam entendre que l’adjectiu català es deu a la visió d’estudiosos catalans de l’ApS que treballa i divulga MN Tapia. Vegem-ho:\n“El aprendizaje-servicio se identifica con una actividad educativa que plantea la adquisición de conocimientos, conjuntamente con la aplicación de las materias de estudio y con la puesta en juego de actividades y valores a través de la realización de un servicio pensado para cubrir las necesidades de la ciudadanía.”\n(Fragment. El subratllat és nostre)\nLa presentació, en power-point, és clara, adequada i ben estructurada. Es basa sobretot en la relació continuada de concepte i reflexió amb pràctiques i vivències. Les pràctiques i vivències han estat esmentades més amunt; els conceptes principals i les reflexions desgranats en la presentació són els següents:\n· Definició catalana de l’ApS.\n· El concepte que el servei solidari canvia la forma d’aprendre (“la immersió social no és tant per canviar la societat sinó per canviar l’aprenent”).\n· Elements essencials de l’ApS (protagonisme juvenil, servei solidari, articulació entre servi i continguts educatius).\n· Els quadrants de l’ApS (servei comunitari institucional + ApS + iniciatives solidàries asistemàtiques + treballs de camp)\n· Etapes d’ApS (ja estudiades en el nostre postgrau a la sessió 22-11-05).\n· Exemples de reflexions i vivències. Per exemple:\n“¿Quieres saber? Estudia.¿Quieres saber más? Búscate un buen maestro.\n¿Quieres saber más todavía:? Ensenña a los demás lo que has aprendido.”\nEs va acabar amb un breu debat i amb la visualització a la pantalla d’adreces útils:\nwww.clayss.org; www.pasojoven.org; www.me.gov.ar/edusol.\n Cal llegir l’entrevista apareguda a Presència, 23-29 juny 2006.\n14-03-06 Xarxa Barnils Sessió Seminari (18a) i Postgrau (13a)\nwebnom - 05 de julio de 2006 - 10:30\nAssumpte: Sessió de Seminari del Projecte Xarxa (Sessió 18). Postgrau Tic i Educació per a la Ciutadania (Sessió 13) Seminari Els diferents grups de treball del projecte Xarxa anem elaborant la memòria, anem preparant material per a l’alumnat, etc. Postgrau IES Manuel Blancafort La Garriga: presentació ProXarxa: Projecte Cartòtic Els professors Lluís Almor i Rosa M Trias, del Departament de Matemàtiques de l’IES Manuel Blancafort de la Garriga presenten el seu porjecte particular. De primer, ens exposen que el seu projecte els va arribar una mica de rebot a causa de circumstàncies internes del seu centre. Segonament, exposen que l’alumnat amb qui treballen dins el seu projecte són els que formen part del grup 4t A, del projectre ACADA, per a alumnes amb grup especial, currículums adaptats... Vindria a ser el grup equivalent al RODA de l’IES Lauro de les Franqueses i a l’ARREL de l’IES Pere Barnils de Centelles, per posar dos exemples. Concreten que l’objectiu és fer matemàtiques a través del GIS amb aquest alumnat i durant dues hores setmanals. Detallen que les activitats se centren en l’elaboració d’itineraris i de comprovació real dels itineraris. Tant en una tasca com en l’altra, inclouen les activitats pràctiques de matemàtiques. Continuem la sessió amb una pràctica preparada per aquests dos professors i destinada als diferents grups de treball de professors del ProXarxa. A través d’una ruta elaborada en GIS, cada grup, proveït d’un aparell, realitza un itinerari diferent per carrers de Granollers des del CTUG fins al bar de davant de l’IES Carles Vallbona per a berenar. L’experiència és interessant. En la darrera part de la sessió, en el moment de les reflexions, la conclusió més destacada d’aquest projecte en el marc de l’APS (pel que fa a les TIC ja queda exemplificat pel GIS mateix) és que aquestes activitats, sobretot quan el resultat del seu treball arriba a ser practicat per altres alumnes del centre, fa sentir als alumnes de 4t A en clau d’èxit, els motiva i els augmenta l’autoestima.\n7-03-06 Xarxa Barnils Sessió Seminari (17a) i Postgrau (12a)\nwebnom - 05 de julio de 2006 - 10:28\nAssumpte: Sessió de Seminari del Projecte Xarxa (Sessió 17). Postgrau Tic i Educació per a la Ciutadania (Sessió 12) Seminari Els diferents grups de treball del projecte Xarxa anem elaborant la memòria, anem preparant material per a l’alumnat, etc. Postgrau IES Cumella Granollers: presentació ProXarxa: Projecte Què mengem?\nProjecte Què mengem?\nDesprés del treball en grups, acabem la sessió en una posada en comú per acordar les últimes presentacions. Les propostes fetes i per Pilar Comes i consensuades són: el 14 de març, presentació de l’IES M. Blancafort; el 27 de març assistència a Barcelona a una xerrada de Nieves Tapia, pedagoga argentina i pionera de l’Aprenentatge i Servei; el 28 del mateix mes, presentació del projecte de l’IES Vil·la Romana i, finalment, el 4 d’abril el de l’IES Carrasco i Formiguera a Sant Feliu de Codines.\nSota el títol genèric de Què mengem el grup de professors de l’IES Antoni Cumella ens presenten aquest ambiciós projecte que parteix de dos objectius principals: d’una banda, millorar els hàbits alimentaris i fomentar els valors propis de la comunitat educativa i, d’una altra, posar en pràctica un tipus d’aprenentatge innovador com és l’entorn virtual Moodle. L’adreça facilitada per poder comprovar el seu treball és iescumella.xtec.net/aulavirtual. Hi participa professorat d’àrees diferents: ciències, tecnologia, matemàtiques, a part de càrrecs de coordinació. L’alumnat implicat directament és de 1r, 3r, 4t d’ESO i 1r de batxillerat. Per sobre de les dificultats fan una valoració molt positiva de l’aula virtual, ja que representa un procés molt positiu d’autoaprenentatge i en el qual és més fàcil detectar problemes de comprensió, una nova forma d’atendre la diversitat.\nLes activitats principals portades a terme fins a la data es concreten en la confecció d’una base de dades (Excel) sobre dietètica, la realització d’un petit audiovisual basat en petits consells sobre l’alimentació i una exposició sobre aliments naturals i artesans elaborats al Vallès. Destaquen que l’efecte d’aquest treball en conjunt no només repercuteix a l’alumnat sinó que s’adreça i implica a tota la comunitat familiar. Els professors informàtics destaquen l’ús del portal Post Nuke (consultable a iescumella.xtec.cat/pn/). Finalment, Pilar Comes valora molt positivament el projecte i en destaca la sort d’haver pogut comptar amb un equip de professorat òptim i complet, ja que està integrant tant per persones provinents de l’àmbit dels continguts (ciències naturals), d’aprenentatge (coordinació pedagògica) i tècnic (informàtica).\n28-02-06 Xarxa Barnils. Sessió Seminari (16a) i Postgrau (11a)\nwebnom - 06 de junio de 2006 - 16:32\nAssumpte: Sessió de Seminari del Projecte Xarxa (Sessió 16). Postgrau Tic i Educació per a la Ciutadania (Sessió 11) Seminari Els diferents grups de treball del projecte Xarxa anem elaborant la memòria, anem preparant material per a l’alumnat, etc. Per part nostra, hem penjat memòries al blog Xarxa i hem consultat les webs per comprovar el seu estat. Postgrau Jordi RISPA (FUMH La Garriga). Revistes escolars digitals Pilar COMES (FUMH La Garriga). Alteris, web per a tutories, educació ciutadania IES Lliçà: presentació ProXarxa: Projecte ELI El projecte ELI (sigles d’Espai Lliçà Interactiu) ve a ser una revista escolar però en format digital en la qual, a part de vincular la diferent activitat interdisciplinària de i per a l’alumnat, pretén alhora oferir un servei a tota la comunitat relacionada amb l’IES (cal destacar que Lliçà presenta un nucli urbà molt disseminat). De moment, a més del professorat implicat en el projecte, hi participa l’alumnat de 1r i 3r d’ESO i un c. variable també de 3r d’ESO. Per mitjà de l’adreça http://eli.proxarxa.net, podem visionar l’estat del projecte ja força efectiu. La web presenta dues parts: una de fixa, on a través d’enllaços (hemeroteca) hi quedaran penjats números anteriors de la revista digital i la part variable on, com si es tractés de la portada d’una revista, es poden veure les diferents seccions o apartats. Intentaran editar (o penjar) un número per mes i també miraran de fer alguns monogràfics, per exemple, un per Sant Jordi. Els professors que presenten el projecte destaquen les dificultats inicials (tant tècniques com de coordinació) però també la seva bona acollida. I sobretot la important repercussió (motivació que està despertant tota la iniciativa, foment del treball cooperatiu i la relació professorat-alumnat, l’ús de les TIC i d’algunes tècniques que els serviran per al treball de recerca, l’incentiu per a l’interès de la comunitat (comptar amb el factor públic a l’hora de fer treballs), etc. Finalment, s’apunta que hi ha altres projectes semblants en altres centres i que un important precedent ha anat a càrrec de El periódico en format PDF. Per la seva part, Pilar Comes exposa el projecte Alteris (www.alteris.org) també com un intent de web participativa, que justament es centra en tot un seguit d’activitats i de plantejaments didàctics sobre la ciutadania a fi d’augmentar la competència de l’alumne o la persona per argumentar i saber convèncer els altres. A través d’”Aplicador de tasques” ens mostra alguna de les interessants activitats d’Alteris, i també en destaca el problema que representa el fet de no poder guardar aquest material. Pilar Comes ens proposa que en fem difusió i que també el critiquem perquè creu que és un bon treball però que li falta donar-se a conèixer i, si cal, modificar-lo. Creu que de vegades un excés d’informació ens perjudica i que hem avançat molt en noves tecnologies però el que cal sobretot ara és avançar en noves didàctiques.\nwebnom - 06 de junio de 2006 - 16:30\nwebnom - 06 de junio de 2006 - 16:27\n14-02-06 Xarxa Barnils. Sessió Seminari (14a) i Postgrau (9a)\nwebnom - 06 de junio de 2006 - 16:26\n14-2-06. Xarxa Barnils. Sessió Seminari (14a) i Postgrau (9a)\nAssumpte: Sessió de Seminari del Projecte Xarxa (Sessió 14). Postgrau Tic i Educació per a la Ciutadania (Sessió 9) Seminari Els diferents grups de treball del projecte Xarxa anem elaborant la memòria, anem preparant material per a l’alumnat, etc. Postgrau Carles RIVERO (de AV&D AUDIOVISUALES DATA S.L.). Pissarra digital: optimització de la seva aplicació a l’aula Carles Rivero, tècnic i representant de la firma SMART Technologies Inc., ens destaca que aquesta empresa és la pionera i la més potent i innovadora quant al subministrament i instal·lació de pissarres digitals a diferents països dels quals sobresurt Anglaterra amb més de 80.000 unitats en funcionament. Valora molt positivament que, potser gràcies a l fet que els seus fundadors eren havien estat mestres, SMART sempre ha tingut molt en compte l’enorme potencialitat d’aquest aparell innovador en el camp de l’ensenyament i, de fet, ja compten amb moltes experiències de professionals en tot el món. Carles Rivero ens ensenya les múltiples possibilitats d’aquests recursos i es mostra entusiasta i en tot moment un convençut del canvi que representa l’aplicació de la pissarra digital a l’aula. Partint sempre del mateix maquinari informàtic (projector + pissarra tàctic o mouse + ordinador), finalment fa una demostració d’alguns programes que van apareixent i que es poden adquirir juntament amb la pissarra, en concret dos vídeos interactius, un sobre el cos humà i un altre sobre geologia, amb imatges en 3D. IES Vil·la romana, la Garriga: presentació ProXarxa Per complementar la sessió, Carles de Cubas, professor de matemàtiques, ens comenta que l’ús que està fent de la pissarra és molt positiu. Superades les lògiques dificultats de funcionament, ens exposa les múltiples possibilitats d’aquesta pissarra, l’excel·lent acollida i motivació per part de l’alumnat. Ens destaca que per ell una eina fonamental li ha estat l’ús d’internet a l’aula, recurs que ha representat la possibilitat de poder buscar qualsevol informació en qualsevol moment de la classe. Per la seva part, Josep Rey, també professor de matemàtiques del mateix institut, també es mostra satisfet de la innovació que representa la pissarra digital però també apunta alguns inconvenient que el professorat ha de tenir en compte: així destaca alguns problemes tècnics sovint imprevistos i que la pantalla en segons quines activitat queda massa petita o reduïda.\nwebnom - 06 de junio de 2006 - 16:21\n7-02-06 Xarxa Barnils. Sessió Seminari (13a) i Postgrau (8a)\nwebnom - 14 de marzo de 2006 - 18:59\nAssumpte: Sessió de Seminari del Projecte Xarxa (Sessió 13). Postgrau Tic i Educació per a la Ciutadania (Sessió 8)\nEls diferents grups de treball del projecte Xarxa anem elaborant la memòria, anem preparant material per a l’alumnat, etc. Per part nostra, comprovem l’estat d’elaboració dels webs dels nostres treballs de recerca, amb correccions i revisions diverses.\nAgustí COROMINES, mestre i productor d’audoivisuals. Mitjans audiovisuals a l’escola\nJordi Sedó, CEIP Giroi, la Garriga: presentació ProXarxa\nAgustí Corominas inicia la sessió incidint en la importància d’aquest mitjà, la seva aplicació a l’ensenyament i la necessitat de conèixer el seu llenguatge (recorda com a anècdota que el primer reportatge que preparà ja fa dècades durava 40 minuts i l’últim que ha elaborat en dura 2). Així, a diferència del text que proposa, l’audiovisual ja presenta. En la imatge, i per sobre de la raó, es destaca la capacitat emotiva o sentimental. La imatge pot ser impactant i efectiva (és més fàcil que un alumne conegui més Bush que no pas un veí o el seu alcalde).\nTot seguit repassa a grans trets la història de la comunicació: de la paraula purament oral, adaptable, inexacta a l’escola grega; l’aparició de la impremta durant el Renaixement, la idea de l’autor, l’escola del llibre que mediatitza la informació, la fixa, es torna atemporal i més rígida; i el gran impacte dels mitjans audiovisuals al llarg del segle XX, davant d’aquest canvi l’escola s’hi ha d’adaptar i aquests mitjans s’hi han d’anar integrant.\nCoromines creu en la necessitat de crear nous espais en el marc de l’ensenyament i fer així que l’alumnat rebi la informació per diferents fonts o mitjans. L’ús de l’audiovisual a l’escola pot ser vist o tractat des de dos enfocaments diferents i que cal distingir: com a lectura o com a creació. Pel que fa a la lectura, Corominas subratlla que cal conèixer i fomentar el llenguatge propi de l’audiovisual; en aquest sentit també destaca que l’escola ha de buscar “aliats” per realitzar un bon treball, no podem esperar que el mestre sigui entès o tècnic del mitjà emprat. Pel que fa a creació, distingeix inicialment entre l’elaboració d’un reportatge o documental o bé la creació d’una història o ficció. En el primer cas cal evitar la idea de voler fer grans produccions; per això, els textos no poden ser gaire llargs (l’entrevista mai és objectiva sinó el reflex d’una vivència) i els passos a seguir podrien ser: 1r, recopilació d’informació, 2n, concreció del que volem dir i, 3r, ordenació de la informació (guió).\nEn el cas de l’elaboració d’històries fictícies també posa molt èmfasi en el treball previ, sobretot en la confecció d’un bon guió així com en la definició dels personatges (indicis externs, interns, el seu rol, la seva complexitat, els seus conflictes, valors, etc.) La seva descripció servirà per establir paralel·lismes (conte de fades, Pigmalió, Pretty woman, Història d’una geisha; herois: Hèrcules – Rambo...) També acaba destacant la importància sobre el lloc o el temps escollits: mai no són neutres sinó font de versemblança i d’informació.\nHistòria animada, l’experiència del CEIP Giroi\nPer la seva banda, Jordi Sedó, mestre del CEIP Giroi de la Garriga, explica la seva experiència en l’elaboració d’una història animada, treball pertanyent al projecte Xarxa. Sedó, tot i un cert escepticisme inicial, es mostra totalment satisfet del projecte. Coincideix amb Corominas que els recursos tècnics han de ser exteriors (no a càrrec del propi mestre). Ell destaca que és mestre de llengua i que el seu treball consistia principalment en l’elaboració d’un guió per tal de treballar tot un seguit d’hàbits que intervenen en l’expressió escrita. Descriu tot el procés: la idea inicial que són els mateixos alumnes que fan la seva història, els motius inicials que porten a escriure un text, la “pluja d’idees”, la necessitat de triar, resumir, esquematitzar... Després d’una primera redacció, la detecció d’errors tant de coherència, cohesió i adequació com de correció, el foment del sentit crític i la necessitat de consensuar, la percepció que escriure és laboriós però que val la pena perquè així els resultats milloren, tot un treball sobre tècniques de descripció i/o narració... Finalment el treball de portar el guió a la il.lustració. Sedó insisteix que el treball final, certament exitós per tot el que representa pels propis nens, pares, escola... no és un fi en si mateix sinó un mitjà per “aprendre llengua”.\nPer acabar la sessió, Corominas elogia el treball d’”Històries Animades” i en destaca la necessitat de ser exhibit com a resultat final, el seu format breu, la rigorositat en el treball narratiu (guió resumit), el treball interdisciplinari, que aquest tipus de treballs resulten cars però que l’animació és clau. Exemple d’això és que encara avui els dibuixos animats generen una gran dosi d’il·lusió i que tots tenim el nostre “mite animat”.\n31-1-06. Xarxa Barnils. Sessió Seminari (12a) i Postgrau (7a)\nwebnom - 14 de marzo de 2006 - 15:54\nAssumpte: Sessió de Seminari del Projecte Xarxa (Sessió 12). Postgrau Tic i Educació per a la Ciutadania (Sessió 7)\nEls diferents grups de treball del projecte Xarxa anem elaborant la memòria, anem preparant material per a l’alumnat, etc. Per part nostra, comprovem l’estat d’elaboració de la WebRutes amb Pilar Comes, coordinadora, a fi que des de la fundació es vagin continuant els acabats de programació informàtica.\nRespecte a la sessió anterior, i com que vam aprofitar la sessió Foment de la participació a través de la xarxa, de Bea Marín, tot creant un bloc a través de www.bitacoras.com anomenat Fontderola. Blog per a ProXarxa Barnils , vam presentar-lo com a experiència puntual, apresa durant el Postgrau i aplicada immediatament. La valoració és positiva: s’ha promogut el debat entre l’alumnat de 2n de batxillerat, en l’assignatura de Llengua catalana i Literatura, sobre els quatre primers contes del recull Olivetti..., de Quim Monzó, lectura obligatòria. La majoria dels alumnes han acudit al blog i han escrit resposta a l’exercici proposat.\nCarlos LÓPEZ QUINTANILLA (de GeoData, Sistemas S.L.). SIG. Sistemes d’informació geogràfica\nEl SIG (GIS, en anglès) s’aplica sobretot en espais naturals, com a eines de gestió. Empreses potents com Microsoft i Argis tenen programes d’aquest àmbit de la informàtica tecnològica.\nEl projecte Xarxa de l’IES Manuel Blancafort de la Garriga treballen amb el GEOVisos 2004, un programa assequible per elaborar les seves rutes amb SIG...\nSIG: Sistema format per hardware, software i procediments per captar i tractar dades georeferencials amb l’objectiu d’obtenir respostes a problemes de gestió i planificació del territori. Així doncs, el SIG ajuda a prendre decisions en la gestió del territori.\nDesprés de la presentació, el ponent, amb l’ajut d’un projector connectat a l’ordinador, fa una presentació dels conceptes, les aplicacions principals del SIG, amb exemples concrets, com són ara la cartografia en capes d’informació, la relació cartografia-base de dades, etc. L’exposició deriva, ben presentada, cap a un grau d’especialització cartogràfica i matemàtica notable.\nCom a conclusions de la sessió:\n1) S’han exposat les bases teòriques del SIG, amb aplicacions educatives potencials.\n2) L’ICC, Institut Cartogràfic de Catalunya, és un institut potent, de prestigi internacional, amb moltes dades a l’abast a través del seu web. Per contrast, però, l’aprofitament didàctic en el món de l’educació d’aquestes dades és escàs. Aquí hi ha el repte.\n24-1-06. Xarxa Barnils. Sessió Seminari (11a) i Postgrau (6a)\nwebnom - 14 de marzo de 2006 - 15:51\nAssumpte: Sessió de Seminari del Projecte Xarxa (Sessió 11). Postgrau Tic i Educació per a la Ciutadania (Sessió 6)\nPostgrau: Bea MARÍN (Departament Educació). (Foment de la participació a través de la xarxa)\nLa sessió va a càrrec de Bea Marín, professora d’institut i formadora del Departament d’Educació, que tracta del foment de la participació a través de la xarxa. Ens presenta els diferents entorns participactius o fòrums a què podem accedir: en destaca el BLOC, el FOTOBLOC i el FOTOAUDIO. Per Bea Marín, qualsevol tema i eina és bona si crea i estimula la participació i aquest és el principal objectiu. Sens dubte, la clau és aconseguir una bona dinamització, i per això fan falta una sèrie de condicions. Ressalta que les col·laboracions dels usuaris han de ser breus i fàcils d’obtenir. També ens aconsella que sempre es doni la benvinguda i que se sigui amable. Per encetar un fòrum s’ha de fer de forma atractiva, creant una paradoxa o fins i tot amb certa provocació, així s’assegura més participació. Cal posar unes regles de comportament; establir una estructura (un inici, un final, un resum...). Bea Marín és partidària de donar-se a conèixer.\nLa segona part de la sessió es basa en la creació d’un debat aprofitant l’accés www.bitacoras.com També coneixem altres experiències de FOTOBLOC (el millor programa és flickr).\nCal destacar que el fòrum que Joan Brussosa genera, amb el nom de Fontderola, li servirà, almenys aquesta és la intenció, perquè l’alumnat de 2n de batxillerat participi tot opinant sobre una lectura de Quim Monzó que en aquests moments estan portant a terme a classe.\nFinalment, i tenint en compte que Bitácoras és exclusivament en castellà, provem un altre accés en català que és Bloccat, encara que de moment no hi ha cap generació nova definitiva.\nBea Marín ens facilita un dossier sobre el tema, amb tot un seguit de materials i d’adreces web interessants.\n17-1-06. Xarxa Barnils. Sessió Seminari (10a) i Postgrau (5a)\nwebnom - 24 de enero de 2006 - 16:22\nAssumpte: Sessió de Seminari del Projecte Xarxa (Sessió 10). Postgrau Tic i Educació per a la Ciutadania (Sessió 5)\nEls diferents grups de treball del projecte Xarxa anem elaborant la memòria, anem preparant material per a l’alumnat, etc.\nPer part nostra, parlem amb l’informàtic Jordi RISPA sobre l’evolució de la construcció final dels webs dels nostres treballs, del funcionament de l’entrada de dades, i les seves aprovacions i tancaments des de l’administració del web; preparem l’ordre del dia de la reunió amb l’alumnat per al 26 de gener, primera sessió després del termini de presentació dels Treballs de recerca de Batxillerat; pengem més resums de la memòria al nostre blog; fem consultes per Internet...\n10-1-06. Xarxa Barnils. Sessió Seminari (9a) i Postgrau (4a)\nwebnom - 24 de enero de 2006 - 16:20


MÉS per Binissalem critica la manca de ètica de l’equip de govern i l’acusa d’abús de poder amb finalitats partidistes. - MÉS per Mallorca\nMÉS per Binissalem critica la manca de ètica de l’equip de govern i l’acusa d’abús de poder amb finalitats (...)\nMÉS per Binissalem critica la manca de ètica de l’equip de govern i l’acusa d’abús de poder amb finalitats partidistes.\nEl passat dissabte, els veïnats de Binissalem varen rebre, porta a porta, el full informatiu de l’Ajuntament de Binissalem al mateix temps que el full del PP local.\nBartomeu Abrines, actual portaveu de MÉS per Binissalem, critica la manca d’ètica de l’equip de Jeroni Salom, batle de Binissalem, pel fet d’aprofitar la mateixa bustiada per dues coses de naturalesa molt distinta: una és particular del PP i l’altra és de tots els binissalemers.\nEn aquest sentit, el portaveu municipal presentarà un pregunta al proper plenari per tal que el batle del PP expliqui aquests fets i aclareixi, entre altres coses, què li ha costat la bustiada i qui l’ha pagada.\nDes de MÉS per Binissalem es vol manifestar un rebuig frontal a la manera de fer de l’equip de govern actual, el qual confon el govern municipal , que és de tots, amb la clàssica política partidista i electoralista del PP.\nA pràcticament sis mesos vista de les properes eleccions el PP de Binissalem ofereix un trist espectaclei tractant a la gent d’ignorant, utilitzant tots els mitjans que té a l’abast, fins i tot els manco ètics, per començar la seva carrera electoral.\nL’equip de govern, després de pobrejar i vendre el patrimoni social i econòmic dels binissalemers i hipotecant el nostre futur, ara, usa les arts pròpies dels mentiders i dels venedors de fum per confondre l’electorat.


Puig reclama a Compromís i a Podem-EU un Consell “únic”\nJ. L. OBRADOR 18.06.2019\nEl president apel·la a la cohesió: “Les institucions són del poble, no dels partits polítics”.\nXimo Puig situa al seu cap de Gabinet en Obres Públiques amb el rerefons de la seua futura successió en el PSPV.\nSis consellers repeteixen i cinc debuten, amb dos departaments de nova creació: Innovació i Habitatge.\nPuig reclama a Compromís i a Podem-EU un Consell “únic” JORGE GIL / EUROPA PRESS\nEl nou Govern valencià sorgit del segon Acord del Botànic, signat la setmana passada a Alacant, va tirar a caminar aquest dilluns amb la promesa i presa de possessió de les onze persones que acompanyaran al president Ximo Puig. L'arquitectura d'aqueix Govern, que ha passat de dos a tres partits, és continuista en els seus principals membres i en l'estructura, però s'ha hagut d'adaptar a l'entrada al costat de PSPV i Compromís d’Unides Podem, en qui recauran Habitatge (amb rang de vicepresidència) i Participació, la qual cosa va generar no poques tensions durant les negociacions.\nPrecisament, la cohesió de l'Executiu tripartit va ser un dels eixos del discurs que Puig va pronunciar aquest dilluns davant els seus consellers, en el qual va apel·lar a la responsabilitat individual en un Govern “únic” però alhora divers. El Palau de la Generalitat va acollir a primera hora del matí l'acte de promesa dels consellers, els qui a continuació es van dirigir als seus respectius departaments per a prendre possessió de les seues carteres, excepte la titular d'Innovació i Universitats, Carolina Pascual, que ho farà aquest dimarts a Alacant, seu de la conselleria de nova creació.\nEl nou equip, paritari i format per 12 membres (sis del PSPV, quatre de Compromís i dos de Podem-EU) presenta pocs canvis en la seua columna vertebral. A més de Puig en la Presidència i d'Oltra com a vicepresidenta, portaveu i consellera d'Igualtat i Polítiques Inclusives (repeteix competències), segueixen en les seues àrees Vicent Soler (Hisenda), Gabriela Bravo (Justícia i incorpora Interior i Administració), Vicent Marzà en Educació i Cultura (sense Universitat), Ana Barceló en Sanitat i Rafael Climent en Economia.\nLes novetats, a més de Pascual en Innovació, són el vicepresident i conseller d'Habitatge, Rubén Martínez Dalmau, candidat d’Unides Podem a la Generalitat en les eleccions del 28-A. L'exdiputada i candidata de Compromís a Elx, Mireia Mollà, assumeix la cartera d'Agricultura i Medi Ambient, mentre la coordinadora general d'Esquerra Unida (EU), Rosa Pérez Garijo, es farà càrrec de Participació. Un dels nomenaments amb més significat polític és el d'Arcadi España, el fins ara cap de Gabinet de Puig, primer en el partit i des de 2015 en el Consell, que assumeix la Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat.\nAquesta cartera cobra especial significat pel contingut reivindicatiu, tant del Corredor Mediterrani com de les inversions de l'Estat, que Espanya haurà de negociar amb el seu company de partit, el també valencià José Luis Ábalos, si aquest repeteix com a ministre de Foment. La seua arribada al Consell té, a més, una lectura orgànica en clau successòria del mateix Puig, qui ha anunciat en repetides ocasions que la seua idea és romandre en el càrrec un màxim de huit anys.\n“Aquest és un govern plural, però un únic govern”, va assegurar el president, qui va subratllar les “conviccions feministes” del nou Consell i la seua ambició per acabar “amb el terrorisme masclista”, una cosa amb el que, al seu judici, també està compromesa la societat valenciana. És un govern que naix d'un acord polític, va dir, però “la base d'aqueix acord és que les institucions són del poble, no dels partits polítics”, i, per tant, les institucions han de “referenciar-se en els ciutadans, en tots, al marge de les seues conviccions i idees”.\nPuig va afirmar que aquest és un executiu paritari, modern i humanista, i es va mostrar convençut que tots els seus integrants faran “el màxim per dignificar” el seu treball i afavorir que aquesta siga “aqueixa societat de la qual tots ens puguem sentir orgullosos i en la qual ningú se senta al marge”. Va defensar que “la diversitat és millor que la uniformitat” i va assegurar que “el segon Consell del canvi” inicia una etapa en la qual haurà d'aprofundir en les polítiques de progrés que han situat a la Comunitat “en el camí d'un nou renaixement”, però també fer front a nous reptes i desafiaments, perquè “queda quasi tot per fer”.\nEntre ells, va citar la lluita contra el canvi climàtic i la transició ecològica; la creació d'ocupació i la millora de la seua qualitat; garantir el dret a un habitatge digne o aconseguir la sostenibilitat de l'estat de benestar, però, sobretot, “acabar amb el terrorisme masclista”.\nRibó confia a tindre Govern local aquest mes\nL'alcalde de València, Joan Ribó, va dir aquest dilluns que esperava que la comissió negociadora del nou Govern de la Nau, l'Executiu local progressista i de coalició de València, tinguera tancat un programa comú abans d'acabar la jornada per a continuar definint la seua estructura i finalment les persones al capdavant de les àrees. A més, va avançar que el nou Govern local estarà conformat “abans d'acabar el mes”.\nArquitectura del nou Govern valencià d'esquerres\nMónica Oltra. Vicepresidenta. Igualtat i Polítiques Inclusives. Portaveu.\nRubén M. Dalmau. Vicepresident. Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica\nVicent Soler. Hisenda i Model Econòmic\nGabriela Brau. Justícia, Interior i Administració Pública\nVicent Marzà. Educació, Cultura i Esport\nAna Barceló. Sanitat Universal i Salut Pública\nRafael Climent. Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball\nMireia Mollà. Agricultura, Des. Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica\nArcadi España. Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat\nCarolina Pascual. Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital\nRosa P. Garijo. Participació, Transp., Cooperació i Qualitat Democràtica


UN CAPVESPRE A LA MEDITERRÀNIA: Petits poemes en prosa, de Baudelaire\nEmpar, els dos fagments "embriagueu-vos" i " el port ", són una part del llibres del poeta francès o els has escrit tu? És que els he llegit unes quantes vegades , perquè els hi he trobat un encant molt especial...Si els escrits són teus, hem trec el barret!!!\n27 de març de 2011 a les 12:58\nSón dos poemes en prosa del llibre de Baudelaire. Són meravellosos, no són meus, no, que més voldria jo! escriure així buf!\n27 de març de 2011 a les 19:34\nFa temps me'n vaig embriagar... Dels llibrer per rellegir i anar-lo digerint o no...\n27 de març de 2011 a les 21:52\nTens raó, onatge, és un llibre per rellegir. Cercaré la traducció més recent a la llibreria.\n27 de març de 2011 a les 22:30


Andorra preveu pressupostar inversions pel parc tecnològic de cara el 2023 – Ràdio Valira\noients aquí avui: 5050\nLa intenció de l’executiu és que de cara el pressupost del 2023, ja es pugui incloure algun tipus d’inversió pel futur parc tecnològic que es vol crear a Andorra.\nAixí ho ha informat el ministre de Presidència, Economia i Empresa, Jordi Gallardo, durant la jornada de l’Andorra International Innovation Summit que s’ha celebrat aquest dijous sota el títol de ‘Partnerships for leveraging innovation ecosystems’. El ministre ha indicat que no hi ha una partida pressupostària destinada per l’any vinent perquè encara s’ha d’aprovar la Llei d’Economia Digital, Emprenedoria i Innovació, la qual es troba al Consell General, i està previst que pugui estar aprovada durant el primer període de sessions del 2022. Tot i així, ha manifestat que la inversió del parc tecnològic no ha de ser necessàriament pública. “Ja hi ha projectes privats al país que estan valorant la possibilitat d’impulsar un parc tecnològic”, ha indicat, assegurant que s’ha d’intentar fer una estratègia conjunta perquè si finalment hi ha més d’un parc tecnològic, aquests s’han de complementar i anar alienats. “En temes d’innovació es tracta de compartir, tenir sinergies” i de concentrar talent, recursos i projectes en una mateixa infraestructura, ha expressat.\nGallardo també ha avançat, que tot i que la llei encara no està aprovada, des del Govern ja estan treballant en els diferents reglaments que se’n desprendran, els quals han de permetre la contractació d’acord amb les noves figures, el finançament en bases a les noves formes de finançament i també l’impuls d’infraestructures tecnològiques, com podria ser el parc tecnològic.\nL’objectiu de l’Andorra International Innovation Summit i de la jornada d’aquest dijous és poder crear una estratègia d’innovació al Principat amb l’ajut i l’experiència d’altres institucions com l’Institut d’Innovació d’Israel, l’ecosistema de Moscou o el de Luxemburg. “Necessitem que aquells països que fa temps que han implementat una estratègia d’innovació, que han fet un procés d’aprenentatge amb projectes que han anat bé i d’altres de fallits, comparteixin amb nosaltres la seva experiència i el seu coneixement”, ha indicat Gallardo, afegint que aquest coneixement els ha d’ajudar a dissenyar una estratègia de país juntament amb el sector privat per atraure empreses i innovació i poder diversificar l’economia. Està previst que aquesta estratègia amb el sector privat pugui estar enllestida abans d’acabar l’any. De fet, s’espera que en la jornada es puguin extreure idees que es puguin aplicar a Andorra per construir en un futur el parc tecnològic que concentri gran part de l’activitat d’innovació del país.\nSobre aquests exemples, el ministre ha expressat que tenen Israel com un referent en termes d”Start-up Nation’, però ha informat que tenen un problema a l’hora de retenir el talent. Així, Andorra pot aprendre d’aquesta estratègia d’Israel per apropar el sector privat i el sector públic per buscar el finançament, ja que el Principat té uns recursos limitats i “no tot el finançament de l’emprenedoria i la innovació pot venir del sector públic i necessitem que el sector privat s’impliqui”, ha manifestat. En la mateixa línia, el director d’Andorra Recerca i Innovació, Marc Pons, també ha remarcat que els convidats de la jornada provenen d’entorns madurs amb una experiència de més de 20 anys. Per exemple, ha comentat que Luxemburg van treballar molt bé l’entorn de finançament, un dels grans reptes que també té Andorra, ja que no té accés als fons europeus ni tampoc una cultura de finançament en el món de la innovació. “Luxemburg és un referent en aquest àmbit de buscar mecanismes de finançament amb estadis inicials de recerca”, ha manifestat. D’altra banda, el director d’Andorra Recerca i Innovació també ha assegurat que tenen “molt ben treballats els clústers sectorials”.\nA falta de tenir la llei i tot el marc regulador que doni seguretat jurídica, Andorra ja està tenint els seus primers fruits, i ja estan arribant empreses de tamany petit. “És important que siguem capaços d’atraure talent i fomentar la inversió” per ser competitius, ha remarcat el ministre, assegurant que els sectors tradicionals del país com el comerç o el turisme no poden viure d’esquena a les noves tendències. Comparativament, la inversió estrangera ha anat en augment al llarg d’aquest any, però la gran majoria es concentra en sectors madurs i tradicionals. Tot i així, en el darrer mes, ja hi ha hagut alguna inversió en sectors tecnològics, d’emprenedoria i d’innovació, ha informat Gallardo, qui ha afegit que si finalment aquests projectes s’acaben materialitzant, “començarem a tenir els primers resultats”. Finalment, ha destacat el posicionament d’Andorra com a Living Lab, per l’oportunitat que hi ha al mercat.


7 sostenidors molt bons per a pits petits que no són sostenidors | portobelloartgallery.com\n7 sostenidors molt bons per als pits petits, i no, cap d'ells és impulsor\nCoses que les persones amb pits petits estan malalts de sentir: teniu molta sort, probablement pugueu passar sense sostenidor tot el temps. En primer lloc, gràcies pel recordatori que els vostres pits són tan plens i densos que simplement heu de portar una gàbia per al pit per limitar-los. En segon lloc, sí, som plenament conscients que tenir uns pits grans comporta un conjunt de problemes. En tercer lloc, tots els pits són bonics. Punt.\nPer ajudar a abordar alguns dels problemes més habituals que tenen les dones amb pit més petit quan fan una cosa tan íntima (vés-hi? Ba-dum-cha) com comprar compres de bra, he consultat a Michelle Lam, fundadora de True & Co, i a Helena Stuart, fundadora de Only Hearts, pels seus consells. 'El problema més freqüent que tenen les dones amb pits petits quan compren el sostenidor és la pressió per augmentar', afirma Stuart. “Moltes marques creuen que la millor opció per als pits petits és crear volum, deixant a les dones poques opcions diferents de les tasses o les tasses farcides d’encoixinat d’escuma. Sentiu, escolteu-vos. Quants de vosaltres heu estat per la carretera abans de comprar compres? En el seu lloc, recomana evitar un sostenidor complet (que pot fer que els pits semblin més petits i desbordin un marc petit), i opteu per un amb estiraments a les tasses o una braleta sense corda en forma de triangle.\n“Moltes marques creuen que la millor opció per als pits petits és crear volum, deixant a les dones poques opcions diferents de les tasses o les tasses farcides d’encoixinat d’escuma. -Helena Stuart, fundadora de Only Hearts\nLam diu que un altre problema comú és obert. Aquest terme no es refereix a una ferida, sinó que quan la tassa del sostenidor s’ajusta a la base del pit, però té espai a la part superior perquè el pit és més planer allà. 'Això és particularment comú per a 32As i Bs, 36As i Bs i 38Cs', diu Lam. També és perfectament normal, segons ella, el problema rau en els dissenys habituals de sostenidors modelats, no en els pits. Una solució general per a això és triar un estil amb una tassa suau, explica Lam. També recomana una copa de triangle, ja que aquests abracen la part superior del pit.\nTenint tot això en compte, desplaceu-vos cap avall per veure 7 sostenidors per als pits petits que compleixen els requisits de Lam i Stuart.\nSuport de cordó Lula Lu Simi, 64 dòlars\nAquesta marca dissenya suports només per a aquells que tinguin tasses A, AA i AAA. Hi ha una gran varietat d’estils, però aquest disseny interior, amb encaixos delicats, és increïblement bonic i afavoridor. Ah, i còmode (perquè els sostenidors incòmodes no han d'existir mai).\nPepper és una altra marca especialitzada en sostenidors per a pits més petits. El seu All You Bra inclou tres colors (negre, ivori i menta) i de mides de 32A a 38B. Les tasses van ser dissenyades per eliminar el buit molest.\nSuport de cordó Anine Bing amb guarnició, 89 $\nQuan vaig començar per primera vegada com a escriptora de bellesa i moda, descriuria moltes coses com dignes de swoon. He retirat aquesta frase del meu repertori des de fa molts anys, però la tornaré a descriure aquesta bralette, perquè el delicat encaix és legítim digne d'un swoon. Hola, veieu les tasses de triangle homologades pels experts?\nBralette, més rica, pobre més reduïda, 28 $\nSi voleu que la vostra roba interior sigui mínima, agafeu aquesta bralette retallada. Té tirants regulables i està fabricat amb una barreja modal / cotó / spandex super còmoda. Sóc parcial del color de la pruna, però també ve en gris, negre i tabac.\nTrue & Co. Bare Plunge Bra, 30 dòlars\nLam recomana aquest sostenidor per a pits més petits a causa de la forma de triangle aplanant de les tasses.\nSostenidor Underwire de cordons només de Hearts, 60 dòlars\nAquest sostenidor fet a la ciutat de Nova York té unes tasses de cordons allargades que no provoquen llacunes en els cofres més petits. A més, és molt maca i delicada.\nSostenidor sense fil Soma Enbliss, 48 dòlars\nEl sostenidor perfecte de cada dia no espera, sí, sí. Les tasses suaus contornen la forma del bust, i el disseny sense fils es troba fluix sota la roba.\nEi, còmode i sexy no s’exclouen mútuament. La prova està en aquests sostenidors. A més, es pot afegir a l’armari una bonica roba interior per menys de 100 dòlars.\nBon MenjarSense CategoriaGenial ViatgeGrans AparencesGran SuorCasa FantàsticaGrans Consells\nLes xancletes d'1 $ de Old Navy són el millor que he passat mai a la meva col·lecció de sabates\n6 trucs aprovats per experts perquè els cabells quedin més grossos i plens\n5 maneres de gaudir de temps d’inactivitat digital durant les vacances, sense desconnectar completament\nUn nutricionista explica per què la gent està tan maleïda obsessionada amb els MCT i els olis de coco\nCom saber si una ruptura d’un amic és per sempre o es pot tornar a posar en marxa