Proximitat i Festes llancen una campanya informativa per a evitar l'abandó de voluminosos amb motiu de les festes patronals - Ajuntament de Vila-real\nProximitat i Festes llancen una campanya informativa per a evitar l'abandó de voluminosos amb motiu de les festes patronals\nFestes, Policia Local, Sala de premsa\nReduir l'abandó de voluminosos en la via pública en festes és l'objectiu de la nova campanya d'informació i sensibilització llançada per les regidories de Proximitat i de Festes per als pròxims festejos patronals. La regidora de Participació Ciutadana i Proximitat, Miriam Caravaca, i el regidor de Festes, Diego A. Vila, s'han reunit hui amb el president de la Junta de Festes, José Pascual Colás, i el president de la Comissió de Penyes, David García, per a acabar de perfilar la campanya, que té com a principal públic els casals i penyes de la ciutat.\n"En època de festes patronals, ja siga amb motiu de la preparació dels festejos o en acabar els dies en homenatge als nostres patrons, és habitual que moltes penyes aprofiten per a desfer-se de mobiliari i estris vells. L'objectiu d'aquesta campanya és recordar-los, sobretot a les penyes però també a la població en general, que tenen a la seua disposició un servei gratuït de recollida de voluminosos", assenyala Caravaca. "Amb un gest molt senzill podem evitar molts problemes i molèsties als veïns, contribuint entre tots a fer la Vila-real + neta que busca la nostra campanya", agrega Vila. La iniciativa, específicament dirigida a evitar els estris que s'abandonen durant les festes, s'integra en el doble objectiu en el qual treballa l'Ajuntament en els últims mesos: d'una banda, millorar l'estat de neteja en el municipi sobre les premisses de "netejar més i embrutar menys", que s'engloben en el pla Vila-real + neta; i afavorir la convivència de les penyes amb els veïns i veïnes, que va portar a la creació de la primera Comissió Especial de Convivència amb les penyes durant la passada legislatura.\nA través d'aquesta nova campanya, i gràcies a la col·laboració de la Junta de Festes i la Comissió de Penyes, es farà arribar la informació de manera directa a les 102 penyes que participen aquest mes de setembre en els actes de la comissió. A més, es farà arribar també la informació a totes les penyes inscrites en el registre oficial (503) a través d'un repartiment general del fullet a les bústies de la zona centre de la ciutat, on es concentren el major nombre de casals i on s'ha detectat una major problemàtica d'aquest tipus. Els fullets detallaran la informació de servei per a reduir aquestes situacions, amb el telèfon 964 536 761 a la disposició dels veïns per a la recollida directa dels voluminosos, i la possibilitat de sancions en el cas d'incomplir la normativa.\n"Les festes són un moment únic per a afavorir els llaços de convivència entre veïns, penyes -autèntic motor de la festa-, associacions… però també poden ser motiu de molèsties i problemes que podem, entre tots, evitar. No abandonar estris en la via pública, mantindre net el carrer i complir els horaris, respectant el descans dels veïns, són mesures que estan a l'abast de tots", conclou.\nCampanya de recollida de voluminosos en festes_1


La Torguga mediterrànea al Garraf\nEl 1987 es va aprovar el Pla especial de protecció del parc del Garraf amb l'objectiu de fer compatibles els seus valors biológics i culturals amb les activitats socioeconómiques dels seus habitants i per posar a disposició de la societat un marc idoni per a les activitats de lleure, educació ambiental i recerca.\nEl parc natural el gestiona conjuntament la Diputació de Barcelona amb els municipis del seu ámbit territorial.\nLa tortuga terrestre medierrània és una espécie amenazada que s'havia extingit al Garraf. Des de l'any 1991 es van dur a terme unes proves por reintroduir-la al massis. Un cop confirmat l'éxit d'aquesta experiéncia, l'estiu de 1996 s'inicia l'alliberament d'exemplars d'aquesta especie protegida, que han estat marcats i equipats amb microxips i emissors.\nSi teniu tortugues de terra i voleu col.laborar amb aquest projecte, podeu trucar al Centre de Protecció dels Animals, tel. (93) 349 50 58. Si l'exemplar lliurat pertany a la subespécie Testudo hermani hermani se li fará un control sanitari i és molt probable que pugui ser retornat al seu hábitat natural. No les allibereu mai pel vostre compte. Si trobeu alguna tortuga, respecteu-la. Recordeu que és una especie protegida i que la seva captura i tinença estan sancionades per la Llei de protecció dels animals.\nGrácies por la vostra col.laboració.\nEntitats que organitzan i col.laboran:


Altres | Juny 2021\n6 millors bosses per a portàtils a la venda per al Black Friday\nLa vostra bossa és l’únic mitjà que es troba entre l’ordinador i el dany. Consulteu aquestes ofertes de bosses per a portàtils del divendres negre amb preus per morir.\nSOLUCIONAT: l’error Xbox 0x800c000b impedeix a l’usuari iniciar la sessió\nSi us heu trobat amb el codi d'error 0x800c000b i no podeu iniciar la sessió, primer verifiqueu l'estat dels serveis de Xbox Live i, a continuació, feu un powercycle. Llegiu la correcció completa.\nBaixeu Express Zip per a Windows 10\nComprimiu i descomprimiu fitxers ràpidament amb Express Zip, una eina de compressió intuïtiva que pot utilitzar xifratge, dividir arxius i extreure fitxers d’arxius RAR\nEls 10 millors portàtils barats de Windows 10 per comprar [Guia 2021]\nLa majoria de marques de portàtils tenen una línia de dispositius econòmics i hem compilat una llista amb els millors que podeu trobar al mercat.\nKB4507469 soluciona un problema a l'actualització de Windows 10 d'octubre de 2018 que apareix quan un programa utilitza l'API CameraCaptureUI, cosa que fa que el sistema deixi de respondre. Dia de llançament: 9 de juliol de 2019 Versió: OS Build 17763.615 S'aplica a: Windows 10 versió 1809 KB4507469 inclou actualitzacions de seguretat per a moltes aplicacions i components de Windows, com ara Microsoft Scripting Engine, Microsoft [& hellip;]\nFIX: error 413 de Dropbox\nQuan pengeu un fitxer a l’emmagatzematge al núvol de Dropbox, si obteniu l’error 413 de Dropbox, és probable que el fitxer sigui massa gran. Aquesta guia detallada us ajuda a solucionar-ho.\nFIX: KERNEL_APC_PENDING_DURING_EXIT [error BSoD]\nPer solucionar el problema Kernel_apc_pending_during_exit, proveu d'actualitzar els controladors de dispositiu, escanejar fitxers del sistema i executar una comprovació del disc.\nAdobe Flash és una plataforma que s’utilitza per crear i subministrar multimèdia, animacions i contingut web ric en navegadors web. HTML5 substituirà Flash el 2021.\nSolució: error 111 'Memòria insuficient disponible per executar la configuració'\nPer solucionar la manca de memòria disponible per executar un error de configuració, executeu el programa com a administrador, executeu-lo en mode de compatibilitat o extreu el contingut ISO.\n5 maneres d'afegir enllaços a la foto d'Instagram\nPodeu afegir enllaços breus als vostres subtítols, biografia d’Instagram, històries, anuncis, descripcions d’IGTV o mitjançant publicacions d’Instagram Shoppable. Obteniu més informació en aquest article.\nFIX: no es pot copiar l'element USB\nPer solucionar l’element, no es pot copiar perquè és massa gran per a l’error de format del volum, haureu de canviar el format del sistema de fitxers de la unitat USB.\nQuè és Facebook? Facebook és un servei de xarxes socials i xarxes socials en línia nord-americà que també és l’empresa més gran d’aquest tipus al món a dia d’avui. Tot i que inicialment, una plataforma només per a membres restringida als estudiants de Harvard, s'ha ampliat i, a partir del 2006, gairebé qualsevol persona major de 13 anys [& hellip;]\n6 millors ofertes i vendes de programari d'edició de vídeo de Cyber Monday\nSi esteu buscant un bon editor de vídeo per comprar el Cyber Monday, aquí teniu tres solucions de programari que podeu adquirir avui.\nCom es corregeix l'error 0x887c0032 de reproducció de vídeo o música\nPer solucionar l'error 0x887c0032 en reproduir contingut de vídeo i àudio, no dubteu a prendre mesures immediates. Som aquí per ajudar-vos.\nAmplieu la pantalla del MacBook a l'iPad en uns quants passos\nAmpliar una pantalla de Mac a un iPad és senzill i només heu d’utilitzar l’opció Sidecar o podeu utilitzar una de les moltes aplicacions de tercers.\n5 millors ordinadors portàtils econòmics per a l'edició de vídeo [Guia 2021]\nEsbrineu el millor ordinador portàtil d’edició de vídeo amb un pressupost inferior a 500, 700 i 1000 $, que pot alimentar la majoria dels projectes d’edició de vídeo.\nEs pot piratejar ExpressVPN? És segur utilitzar-lo?\nSi esteu pensant a provar ExpressVPN, però temeu que es pugui piratejar, consulteu el nostre article i comproveu si aquesta VPN és efectivament segura d’utilitzar.\nSi busqueu un suport de micròfon de qualitat per al vostre micròfon, continueu llegint aquest article per trobar les millors ofertes.\nAquí teniu les millors ofertes de monitors IPS que podeu adquirir aquesta temporada de Black Friday. Obteniu el monitor que millor s’adapti a les vostres necessitats ara mateix.\nPèrdua de paquets Minecraft: què és i com solucionar-ho?\nSi teniu pèrdua de paquets a Minecraft, pot arruïnar la vostra experiència de joc. Us explicarem tot aquest problema i us oferirem algunes solucions possibles.\nel mesclador de volum no s’obrirà\ncom tenir dos auriculars en un ordinador\nles finestres minimitzades desapareixen Windows 10\nhalo en línia com unir-se a un servidor


Més de 100 russos ja s’han convertit en ciutadans de Santa Llúcia aquest any\nTot i que l'obtenció de la ciutadania de Santa Llúcia va ser possible fa relativament poc (el 2015), molts dels nostres compatriotes ja han apreciat els avantatges del programa proposat.\nQuè és interessant sobre la ciutadania de Santa Llúcia\nAixí, durant aquest any, més d’un centenar de russos van rebre la ciutadania d’aquest estat insular. Què és el que atrau tant els russos? No és cap secret que l’obtenció d’una segona ciutadania no només sigui una tendència de moda, sinó també una mena de “camp d’aviació alternatiu”. L’augment de la demanda d’obtenir una segona ciutadania es deu a la necessitat de protegir-se contra els riscos polítics i un canvi en la residència fiscal, la capacitat de viatjar sense visats a un gran nombre de països i altres factors importants. Gràcies als estats que ofereixen ciutadania per inversió, això s’ha convertit en molt factible i és la ciutadania de Santa Llúcia la que és una de les opcions més assequibles.\nÉs important tenir en compte que, des de l’1 de gener de 2017, el govern de Santa Llúcia ha obert encara més oportunitats per a aquells que desitgin adquirir la ciutadania. En primer lloc, el nombre d’inversors anteriorment era limitat: fins a 500 sol·licituds reeixides a l’any, ara s’ha eliminat aquesta limitació. En segon lloc, el sol·licitant no està obligat a visitar l'estat per obtenir la ciutadania. En tercer lloc, es va produir la devolució de l’opció de compra de bons del govern. A més, amb l'adopció de les esmenes, es va cancel·lar la declaració obligatòria de la possessió de l'inversor de 3 milions de dòlars. Com ja s’ha dit, la ciutadania de Santa Llúcia és amb diferència l’opció més assequible: altres estats del Carib ofereixen un nivell d’inversió més alt. I és certament molt més fàcil obtenir un passaport de Santa Llúcia en comparació amb altres països del món que ofereixen una segona ciutadania.\nPrograma d'inversió per obtenir Ciutadania de Santa Llúcia té els següents avantatges:\nNo cal residència ni presència personal per obtenir la ciutadania;\nReconeixement d’una segona ciutadania;\nTramitació de sol·licituds en un termini de tres mesos;\nLa ciutadania permet viatjar sense visats a més de cent països;\nSense impostos sobre la renda global;\nManca de requisits educatius i altres aspectes positius.\nA més, la ciutadania de Santa Llúcia permet, si es produeix aquesta necessitat, viure al territori d’un estat insular amb un clima excel·lent.\nHi ha diverses opcions per adquirir la ciutadania. En primer lloc, aquesta oportunitat està disponible per a aquells que estiguin disposats a fer una contribució al Fons Econòmic Nacional de forma no reemborsable. Això requereix un dipòsit de 100 dòlars EUA pel sol·licitant principal; El sol·licitant principal i el seu cònjuge aporten 000 dòlars EUA; si hi ha dos fills, la contribució augmenta a 165 dòlars EUA i, per cada dependent addicional, se suposa una contribució de 000 dòlars EUA. inversió immobiliària. En aquest cas, s’ha de comprar propietats superiors a 190 dòlars. Les inversions només es poden fer en projectes aprovats prèviament i el període de propietat de la propietat ha de ser com a mínim de 000 anys. Una altra opció és invertir en un projecte d'inversió per valor de com a mínim 25 milions de dòlars EUA. A més, aquesta opció implica la creació d'almenys tres llocs de treball, i la llista d'àrees possibles és limitada: poden tractar-se d'empreses de processament agroalimentari, productes farmacèutics, una xarxa de transport, recerca i desenvolupament, així com restaurants especialitzats i universitats marítimes. I, finalment, la quarta opció per obtenir la ciutadania són els bons del govern. La quantitat de bons pot variar en funció de la composició de la família. Per tant, el sol·licitant principal ha d’invertir 000 dòlars EUA, i el sol·licitant principal amb un cònjuge: 300,000 dòlars EUA. Per a una família amb dos fills, l’import de la inversió en bons del govern serà de 5 dòlars EUA. assumit per import de 3,5 dòlars EUA.\nA més, l’adquisició de la ciutadania implica el pagament de costos addicionals, inclosos els serveis de suport al procés d’adquisició de la ciutadania: 25 dòlars EUA. També es requereix una comprovació d’antecedents penals: el cost d’aquest servei és de 000 dòlars EUA per al sol·licitant principal i 7 dòlars americans per als dependents que hagin complert els setze anys. A més, preveu el pagament de taxes estatals, l’import dels quals varia en funció del mètode d’adquisició de la ciutadania escollit. En particular, a l’hora de comprar béns immobles, la mida de la quota estatal és la següent: per al sol·licitant principal: 500 dòlars, per a un cònjuge, així com per a nens menors de divuit anys, 5 dòlars, per a menors de divuit anys. 000 dòlars.\nNomés Santa Llúcia té un sistema d’inversions tan flexible: els programes d’altres estats no poden oferir quatre opcions per adquirir la ciutadania. A més, Santa Llúcia és un país membre de CARICOM (l’organització inclou 15 països del Carib). La ciutadania d’un dels països proporciona l’oportunitat de residir en qualsevol altre estat membre de la CARICOM. Un factor important és la presència d’un sector bancari desenvolupat a Santa Llúcia. Així, la ciutadania de Santa Llúcia obre oportunitats realment úniques en diversos camps, tant per fer negocis com per viatjar i viure en un país amb un clima favorable.


Festa Major del Pelegrí - Tossa de Mar\nFesta Major del PelegríSant Vicenç 2020\nConsulteu el web i el programa d'activitats.\nEXPOSICIÓ "ETERNA PROMESA"\nSOPAR DE FETA MAJOR\nTOSSA PARADISE BLUES\nPOESIA MICRO OBERT\nFIRA D'ATRACCIONS INFANTILS\nJORNADA "IMATGE: LA PERPETUACIÓ DEL PASSAT A TOSSA"\nDegut a la situació excepcional i als danys ocasionats pel temporal, traslladem les fires d’atraccions infantils i les barraques al cap de setmana del 31 de gener i 1 i 2 de febrer amb algunes modificacions:\n· L’actuació de Tapeo Sound System es farà finalment divendres 31 de gener a les 23:00h.\n· L’actuació de Mitjanit es farà finalment dissabte 01 de febrer a la 01:00h.\n· L’actuació infantil de Pop per Xics es farà finalment diumenge 02 de febrer a les 17:00h.\n· L’actuació de Tribut a Queen by Momo es farà dissabte 01 de febrer a les 23:00h, a la mateixa hora que estava programada.\nSi es produeixen més canvis, anirem informant!\nWeb de la Festa Major d'Hivern de Tossa de Mar\nPrograma d'activitats de la Festa Major d'Hivern de Tossa\nReportatge Tossa i el Pelegrí


IMPORTANT: índex de transmissió de la Covid-19 molt alt a Bellvís i els Arcs\nTingueu molta cura en les relacions socials aquest cap de setmana: manteniu la distància i les precaucions higièniques\nUs comuniquem que Bellvís i els Arcs continua sent dels pobles de la plana de Lleida amb més transmissió de la Covid-19. Tot i que el brot escolar ja ha estat sufocat, encara continua desenvolupant-se en persones adultes, per la qual cosa us demanem la màxima prevenció, evitant les relacions socials, portant la mascareta i netejant-se les mans de forma habitual.\nEn la reunió de la comissió interadministrativa de l’Ajuntament de Bellvís amb el Departament de Salut es va acordar prendre mesures addicionals a les establertes: el tancament de parcs i no obertura dels espais municipals. Aquestes mesures es revisaran el proper dimecres un cop comprovat l’índex de transmissió al nostre poble.\nDe manera que dilluns no es podran aplicar les lleugeres modificacions aprovades pel Procicat. Disculpeu les molèsties però és per la cura de la salut de tots els veïns i veïnes de Bellvís i els Arcs.\nSOBRETOT, TINGUEU MOLTA CURA EN LES INTERACCIONS SOCIALS AQUEST CAP DE SETMANA.\nPodeu comprovar l'index de transmissió en aquests enllaços:


Una opció de vida enmig del poble | Catalunya Religió\n(M. Victòria Molins) Aquest mes de febrer se celebra la diada de la vida consagrada. Sí, ja sé que passa desapercebuda aquesta data per a la majoria de la gent. I ho entenc molt bé. No és un esdeveniment que canviï el món, ni que hi tingui aparent influència. En llenguatge planer, el que celebrem aquest 2 de febrer és el dia de monges, monjos, frares, germans i germanes, com s'acostuma a nomenar a aquest col·lectiu que és el nostre i que avui sembla que sigui "una espècie a extingir".\nPerò com que aquest any celebrem 40 anys de la formació de l'URC (Unió dels Religiosos i Religioses de Catalunya) que tant ha contribuït a un transformació i adaptació als temps d'aquesta vida de "monges i frares", vull parlar de la meva opció, que és la de uns quants milers d'homes i dones de casa nostra. I, m'atreveixo a dir, que la vull justificar...\nDes de l'atalaia de la meva avançada edat, puc parlar ben bé d'aquest canvi i del seu perquè. Quan jo vaig optar per aquest camí de vida allà per l'any 1956 del segle passat, la vida religiosa (la de les monges i frares) es definia amb una frase llatina que diu tot el que, en aquell moment s'entenia d'aquest tipus de vida i d'opció: "fuga mundi", fugida del món. Es suposava que deixaves tot allò que constituïa la vida "del món" i els seus perills, per entrar en un món que et segregava, et separava, t'aïllava de la societat i, ficada en el convent, començaves no només una vida nova, sinó que t'havies d'allunyar de tot el que fins aleshores havia estat el teu món.\nAvui això no té res a veure amb el sentit de la nostra vida. Us ho puc ben assegurar. I no és el més important del nostre canvi el de les formes, les estructures, la manera de vestir... que ha fet que estem més inserides o inserits en el món i la societat, sinó el sentit profund humà i evangèlic de la nostra vida.\nÉs per això que jo, una monja gran, sovint reivindicativa i estimant de debò el món en el qual m'ha tocat viure, vull confessar-me avui públicament i donar la meva versió -que és la de la majoria de les religioses i religiosos que conec- d'una vida que avui no és fàcil d'entendre des de fora estant.\nAcostumats, com estem a valorar més el que fem que el que som, la gent es pregunta "¿però el que fan no es podria fer també sense ser monja?"\nI ja no diguem quan la vocació no és per a la vida activa o apostòlica de lliurament als altres, sinó per la contemplativa. És per això que jo estic acostumada a sentir-me valorada per les quatre coses que faig en favor dels pobres. Però no pel que soc. I, en el millor dels casos, pensen que és la meva actuació la que em fa "valuosa" com monja. I si un dia -suposo que arribarà aviat- ja no puc fer res més que pregar silenciosament en una infermeria de la nostra congregació, la meva vida ja no tindrà valor?\nPerò com podem explicar que hi ha una arrel en la nostra vida que ens impulsa a aquesta manera de viure? Jo vull tractar de fer-ho: algunes persones, hem optat per estimar Déu des d'una opció que no és ni millor ni pitjor que la de la vida laica, però que és tan personal i exclusiva que es compromet a dedicar-se a Ell en totes les circumstàncies de la vida amb la llibertat d'acció que li dona el no tenir una família pròpia i formar una comunitat de vida amb altres persones que opten pel mateix. És aquest vot de celibat i aquesta manera de viure la que permet la dedicació plena als altres, i en molts casos als més necessitats. Però n'és la conseqüència de la consagració. Aquesta que és tan difícil de valorar, però que és la que sustenta la nostra acció.\nI ara va l'altra part de la meva confessió. Des d'aquesta opció de vida, és des de la que estimo el meu món, lluito en ell, em preocupa la meva societat, estimo el meu país, soc política en el sentit més pregó de la paraula: el de no conformar-me pensat que només és cosa dels que governen canviar el món i fer-lo millor. Potser l'acció política des de llocs de govern té més perill de ser viciada per l'ambició, el desig de treure profit, etc. I no dic que tots els que exerceixen el poder en política siguin corruptes o es deixin portar per l'ambició.\nPerò això no treu que des del poble fem política amb el desig de millorar la societat a la qual estimem. Estic convençuda que per canviar les coses s'ha de treballar des de la base.\nI, la veritat, no ho puc entendre quan diuen que l'Església no ha de fer política... si s'entén des d'aquesta vessant, clar, no des de la de cercar un seient en el poder.\nÉs precisament per això pel que m'he volgut confessar com a monja que estimo el meu món, la meva societat, el poble en el que vaig néixer i al que estimo. Perquè la consagració en exclusivitat a Déu, no es pot separar del lliurament als germans, al proïsme. I què hi ha més pròxim que el teu poble?\nPerquè no puc adherir-me a les manifestacions pacífiques? Perquè no puc signar a favor d'una Catalunya democràtica que defensa els drets i les llibertats? I com no haig de patir per les injustícies derivades de la judicalització del conflicte polític... i considerar-me inclosa en aquell 80% que lluitem per "trobar una solució política al conflicte, donant veu al conjunt de la ciutadania"?\nSi, ja sé que és un tema -aquest dels frares i monges- del que no es parla més que quan hi ha un escàndol. Però... "Algú ho havia de dir".\nUnió de Religiosos de Catalunya, Vida Religiosa, Societat


Com s'utilitzen les xarxes socials a Espanya - Digital Transmèdia\nCom s’utilitzen les xarxes socials a Espanya\nL’Associació de la publicitat, el màrqueting i la comunicació digital a Espanya (IAB Spain) va presentar aquest dimarts, 5 de juny, una nova edició de l’Estudi Anual de Xarxes Socials, que dibuixa una radiografia fidel de com es fan servir les xarxes socials al nostre país. L’informe proporciona una sèrie de conclusions força interessants. La primera d’elles és que situa en 25,5 milions el nombre d’usuaris de xarxes socials al país, en comptabilitzar una penetració del 85% entre els internautes d’entre 16 i 65 anys.\nLa xifra no suposa canvis respecte a l’exercici anterior, cosa que s’explica per la maduresa del mercat. Els més grans de 45 anys són els que més es resisteixen a fer el salt i inscriure’s a les xarxes socials, segons l’estudi, preocupats, sobretot, per la privacitat de les seves dades personals.\nCada espanyol utilitza, de mitjana, quatre xarxes socials, encara que són més de 9 les plataformes que de mitjana pot arribar a conèixer. Entre elles, Facebook segueix sent la xarxa social més utilitzada (pel 87% dels espanyols, un punt menys que en l’exercici anterior), seguida molt de prop per WhatsApp (també amb el 87%) i tenint en compte que podria considerar-se una app mòbil amb tints socials.\nDesprés d’ella es situaria YouTube (69%) i Instagram, la penetració ja és el 49%. Gairebé un de cada dos usuaris de xarxes socials a Espanya té compte a Instagram, que puja el 45% recollit l’any passat. A més, és la xarxa social preferida pel 12% dels usuaris.\nLa xarxa social més ben valorada, en un barem de puntuació de l’1 al 10, és WhatsApp, que obté una qualificació de 8,4, seguida de YouTube (8,1) i Instagram (7,8), que empataria en aquest aspecte amb Spotify.\nSegons l’informe de la IAB dels usuaris dediquen, de mitjana, cada dia, 58 minuts a cada xarxa social que utilitzen. Les que més temps consumeixen són WhatsApp, fins a 1 hora i 33 minuts de mitjana, seguida de Spotify (1 hora i 27 minuts) i YouTube (1 hora i 10 minuts).\nInstagram i Telegram són les xarxes socials que més han augmentat la freqüència de visita dels usuaris, mentre que Twitter seria, segons la IAB, la plataforma que menys creixement de visites ha experimentat. Són les dones i els més joves (de 16 a 30 anys) els que més temps dediquen a les xarxes socials.\nDe fet, els membres de la Generació Z (entre 16 i 23 anys) són els que més les utilitzen, fins a 6 xarxes socials alhora, i poden arribar a passar 1 hora i 24 minuts connectats al dia.\nEl mòbil se situa per primera vegada com el principal dispositiu de connexió a les xarxes, ja que l’utilitza el 95% dels usuaris, seguit de l’ordinador (91%). A través dels dispositius mòbils es visita sobretot WhatsApp (88%), Instagram (45%) i Twitter (36%)\nSigui des del dispositiu que sigui, l’ús de xarxes socials s’intensifica a partir de les 16:00, en ordinador especialment a partir de les 20:30. En mòbil la connexió comença aviat, a les 8:30, i va creixent al llarg del dia, sent la franja de 20:30 a 00:30 a la que més s’utilitza.\nPel que fa a la relació amb les marques, el 80% dels usuaris espanyols reconeix seguir a alguna empresa en les xarxes socials. D’altra banda, el 32% dels usuaris accepta positivament que la publicitat que se li mostri estigui d’acord als seus interessos.\nA més, l’estudi de la IAB assenyala que l’ús de xarxes socials per buscar informació de productes abans de realitzar la compra ha crescut. El 57% dels usuaris reconeix declara fer-ho, mentre que fa un any el percentatge dels que ho feien era del 43%.\nI també per a 1 de cada 4 usuaris, les Xarxes Socials són un canal més on comprar els productes. El 51% considera que l’influeixen a l’hora de comprar un producte/servei, especialment les dones i els menors a 46 anys.\nFinalment, cal destacar que el 72% dels usuaris segueix a influencers, especialment les dones (77%) i els més joves. Facebook (42%) i Instagram (35%) són les xarxes on es segueixen més als influencers, seguit de Youtube (28%) i Twitter (20%).\nEls lectors poden accedir a la versió reduïda d’aquest estudi d’IAB només CLICANT AQUÍ\nFont Imatge: http://stellawellness.us/\nEl llenguatge utilitzat en les recerques permeten identificar les ganes de comprarTendències tecnològiques 2018 per a notícies de FTI


Eticpèdia: Suso de Toro: "Si Espanya que sotmet als catalans per la força no és democràcia" #DretaDecidir\nSuso de Toro: "Si Espanya que sotmet als catalans per la força no és democràcia" #DretaDecidir\nL'escriptor gallec Suso de Toro ha recordat avui en un article seu que "la nació espanyola de Franco es va basar en la submissió absoluta de les persones, es basava en la submissió, però per la força no existeixen projectes compartits", motiu pel qual ha reblat que "una Espanya que tingui sotmesos als catalans per la força no és una democràcia".\nEn un article a 'Eldiario.es', titulat "Acudits de catalans", de Toro reconeix que "el que passa a Catalunya és tan important, tan viu i sorprenent que no deixa de sorprendre'm com ho viuen els poders espanyols: negant aquesta realitat i ocultant-la a la ciutadania", i afegeix: "No sé el que s'escoltarà a Catalunya però fora d'allà s'escolten tot tipus de disbarats, no es tracta que siguin opinions diferents o contràries sinó absurdes".\nEn el text, l'escriptor gallec critica que "el poder autoritari necessita ciutadania desinformada per portar endavant les seves polítiques" i ho relaciona amb el que passa a Catalunya: "El gruix de la ciutadania espanyola està completament desinformada. Persones que es diuen de dretes o d'esquerres repeteixen amb major o menor contundència o empipament els mateixos comentaris de les televisions i emissores d'ultradreta".\nSegons de Toro, "l'hegemonia d'aquestes idees és el que li permetrà al sistema polític espanyol que la societat accepti com a natural una mesura política antidemocràtica: prohibir la celebració d'una consulta". Alhora argumenta que "les preguntes que volen ser sotmeses a votació ens semblaran pitjors o millors però són preguntes, no és una proclamació d'independència. El mateix resultat no té per que ser jurídicament vinculant, una altra cosa és que políticament sí ho seria".\n"Què els queda sinó marxar?"\nEn l'article també es refereix al president espanyol, Mariano Rajoy, advertint que "si fos un president responsable hauria de començar per demanar disculpes als catalans per animar campanyes xenòfobes contra aquestes persones. El de recórrer l'estatut davant el Tribunal Constitucional va ser un desastre polític però és coherent amb la seva ideologia però animar boicots és imperdonable". I es pregunta: "Com han de creure els catalans que és també el seu president?"\nL'escriptor també té paraules pels mitjans de comunicació espanyol, i posa de manifest que "redueixen el conflicte als interessos d'uns partits per ocultar la veritat: que hi ha milions de ciutadans a Catalunya que estan reclamant aquesta consulta. Quan es redueix aquesta demanda a un joc de sigles es falta el respecte a totes aquestes persones".\nA més, reconeix, en relació a l'Estatut, que "en nom d'Espanya, el Tribunal Constitucional va negar la constitucionalitat del reconeixement nacional que pretenien els catalans i ara el Govern i els seus suports els diuen que no poden consultar-se a si mateixos". "Què els queda sinó marxar?", es pregunta, i afegeix: "La propaganda acaba encegant als mateixos que la difonen, acaben creient-la, creuen que els catalans són unes criatures immadures que simplement s'han emocionat i que ja se'ls passarà quan vegin que no poden fer gens".\nFinalment, de Toro conclou que "la majoria de la societat catalana, i en conseqüència Catalunya com a país, ja no forma part de cap projecte compartit que es digui Espanya. La majoria dels catalans ja han creuat mentalment una ratlla, contemplen a Espanya des de fora i no es veuen dins. Crec que ja és una realitat que més de la meitat de la població ja s'imagina com un Estat a banda de l'espanyol".\nPublicat per redacció a 0:41


L'ISIS ATEMPTA A L'IRAN: UNA EXPLICACIÓ GEOPOLÍTICA. | SOMCAT\nL’ISIS ATEMPTA A L’IRAN: UNA EXPLICACIÓ GEOPOLÍTICA.\nPosted at 09:04h in Internacional\tby\tinfo@zenzink.com 0 Comentaris\nUn aclaridor article d’Enric Ravello, co-portaveu i relacions internacionals de SOM catalans.\nL´ISIS ATEMPTA A L’IRAN: UNA EXPLICACIÓ GEOPOLÍTICA.\nL´ISIS va atemptar aquesta setmana a l’Iran, causant 12 morts. Per a molts podria semblar contradictori que el terrorisme islamista ataqués a un país que es defineix a si mateix com “República islàmica”, però, per als que coneixem una mica la realitat del Pròxim Orient, l’atemptat respon perfectament al que és la lògica d’enfrontaments i aliances en aquesta zona del món, cosa que molts semblen ignorar reduint tot a esquemes simplistes, i -el pitjor- absolutament falsos. Uns aclariments necessaris, no només per explicar l’atemptat, sinó per aclarir les línies de ruptures, els equilibris i les aliances., I tractar d’evitar que molta gent a Europa es confongui “d’aliats”.\nL’atac terrorista a l’Iran és degut bàsicament a tres motivacions, que llegides en el seu conjunt apunten en una sola direcció.\n-Motivacions religioses: Recordem que el terrorisme islamista, i tot el relacionat amb la violència musulmana és d’arrel wahhabita, és a dir de la branca radical del sunnisme, una de les dues grans divisions de l’Islam. És precisament aquest wahhabisme el qual comparteix les monarquies regnants a l’Aràbia Saudita i gran part dels països àrabs del Golf.\nL’altra gran divisió de l’islam és el xiisme, a la qual precisament pertany Iran. El wahhabisme considera al xiisme una heretgia contrària a l’Islam, per tant l´ISIS no només no reconeix l’Iran com República “islàmica” sinó que la considera un obstacle per al Califat sunnita-wahhabita que ells pretenen instaurar. Afegir que l’Iran és un país musulmà, però no àrab.\n-Motivacions econòmiques: Iran està explotant nou gasoductes cada vegada amb més capacitat de producció, això fa que es converteixi en un perillós enemic de les monarquies del Golf i d’Aràbia Saudita\n-Motivacions geopolítiques: Iran és el gran aliat a la zona del gran enemic del wahhabisme i l’islamisme polític: la Síria de Baixar al-Àssad, l’únic règim laic i amb total llibertat per als cristians, que queda al Pròxim Orient àrab. Iran -en segon lloc després de Rússia- és el país que ha fet possible que al-Àssad es mantingués en el poder i Síria no caigués en mans de l´ISIS, protegit en un primer moment per diversos països occidentals, amb els Estats Units al capdavant . Recordem que la milícia que més baixes ha tingut i més valentament ha combatut a l’ISIS a Síria és la milícia libanesa xiïta Hesbol·là, finançada des de l’Iran.\nL’atemptat destrossa les absurdes declaracions i Donald Trump en què acusa el xiïta Iran de ser el protector del terrorisme islàmic sunnita, durant la visita a l’Aràbia Saudita, país que sí que finança l’esmentat terrorisme, la selecció de futbol es va negar a guardar un minut de silenci per les últimes víctimes de l’atemptat de Londres i a la qual Donald Trump ha venut una ingent quantitat d’armes recentment. Qui protegeix realment el terrorisme sunnita-wahhabita?\nI en tot aquest panorama eixamplem una mica més el mapa d’aliances. L’altre gran aliat a la zona dels Estats Units, és Israel, al seu torn enemic declarat d’al-Àssad i de l’Iran, i per allò dels de “l’enemic del meu enemic és el meu amic …”, aliat contingent d’Aràbia Saudita i tots els seus instruments … de tots. Que ningú es faci fantasies pensant que Israel és un aliat en la lluita contra el terror wahhabita, és un greu error que es soluciona coneixent la realitat geopolítica de la zona.\nUnes reflexions necessàries per explicar un atemptat que confirma una vegada més les tendències i aliances en el tauler mundial.


Els cent dies de l’Agenda Local 21, per Joan Josep Cardona « Infobenissa\nLa nostra aposta per l’Agenda Local arrenca amb uns bons propòsits. Observant l’ample palmell social que hi havia al saló de la Seu Universitària de Benissa no és pot dir que la convocatòria no aixecà expectació. No era, evidentment, el públic habitual que estem acostumats a veure. La representació universitària i de gent compromesa amb diferents projectes era més que notable. Com també fou notòria el calat de les preguntes i el contrast entre el pensament de la nova fornada benissera i la tradicional experiència de l’empresariat local. La disparitat de criteri no fou bel·ligerant, ni plena de recels. Simplement que hi havia el natural enfocament generacional. Entre els que comencen i els que tenen l’os granat.\nFou inevitable que, a l’eixida, es feren comentaris i es marcara un prudencial marc de confiança. Espai que s’ha de perllongar, com be va dir la senyoreta De La Cruz, condicionat pels mesos estiuencs. Però que a fi de comptes s’ha d’entendre que en un moment o altre s’han de demanar explicacions de la bona o mala marxa de la gestió.\nDavant la més que probable petició de responsabilitats crec, considere, que tant els gestors, els polítics i els membres de les ponències no deurien oblidar que seran objecte d’una vigilància. I això és així per quan estem davant d’una oportunitat immillorable per gestionar el nostre futur com a poble. Per tant cal no prendre’s a riota, ni a frivolitat aquesta ocasió. Ho vaig advertir en la meua pregunta. I la meua observació la motivava un balanç personal de moltes frustracions. Pot ser que jo, que tot ho tinc ja fet, en puga assumir alguna altra, però molta gent jove no es pot permetre una esllavissada. Per tant poca broma.\nAquesta Agenda Local no pot ser tractada com un projecte més dels polítics de torn. És una cosa molt seriosa. Tampoc s’ha d’entendre com un consell municipal més. És una altra qüestió. I ja faran els polítics per complir les recomanacions de les comissions de treball. També els regidors temporals pensen que la seua opinió ha de prevaldre del que diran els consens dels grups de treball. Van errats i vaticine que no fer cas de les conclusions obrirà la caixa dels trons. I si no al temps.\nÉs cert que entre el públic hi havia la total representació de l’arc polític local. És un bon senyal. Com també caldrà entendre que uns han de ser generosos per no haver-se posat en marxa en el seu temps i els altres han de ser comprensius en eixa malparat protagonisme. Però, uns i altres, han de tindre clar que és projecte que realitzen els ciutadans benissers en un ample espectre de sentiment polític, i a més sense preguntar-se color.\nEls cent dies de gràcia que se sol donar en un treball, com el que es posa en marxa, deuria ser diligenciat per part dels gestors amb la màxima dedicació i sense tendències a la lleugeresa. Com tampoc han d’entendre els tècnics municipals que estaran assessorant, que és una feina més, rutinària i manada pel polític. Faran mal si això pensen, perquè alguns son benissers i es va en la comesa el futur dels seus fills.\nNo es pot deixar de banda l’experiència de molta gent prejubilada anticipadament del seu treball i encara amb ganes de fer alguna cosa pel seu poble. No es deuria oblidar eixe capital acumulat, ric en vivències i fill d’unes mancances que ara voldria veure acomplides de realitzacions en un poble nou i més culte. Com també seria bo que alguns empresaris es posaren una mica al dia i observaren que el pinyó fix pot ser més lleuger si s’apliquen nous conceptes econòmics.\nPerò el veritable motor d’aquest projecte, que és engrescador, l’han de protagonitzar els universitaris benissers que han tornat al seu poble. D’ells dependrà un futur més raonat, net i sense especular riqueses filles de la més negra lladreria. Han de tornar-li al poble la beca que han tingut per seguir els seus estudis. És el menys que s’espera dels seus talents. Si això no ho fan no és que es traicionarien a ells, és que la traïció seria per als seus pares, per tots aquells benissers que tingueren una vida sense possibilitat de remissió, esclavitzada per la més negra ignorància. Cent i pico dies contemplen aquesta il·lusionada botada al mar d’una nau de somnis.\nUn cementiri amb els dies contats (26/9/2004)


El president del Consell Comarcal: “No hi ha cap argument per no fer el crematori” | Diari de Sant Adrià\nEl president del Consell Comarcal: “No hi ha cap argument per no fer el crematori”\nJordi Ribalaygue - 16/11/2017\nDifícilment el Consell Comarcal del Barcelonès acceptarà la suggerència del govern municipal de Sant Adriàd’anul·lar la venda dels terrenys adjacents a la ronda del litoral per tal de posar fi a la controvèrsia de la futura construcció d’un crematori. En una entrevista amb Diari de Sant Adrià, el president del Consell, Francesc Josep Belver (PSC), defensa que “no hi ha hagut res que justifiqui desfer els actes fets pel Consell Comarcal” entorn del projecte, adjudicat a l’empresa Tanatori del Litoral a l’adquirir el solar fa més de dos anys per uns 5,6 milions d’euros i que ha aixecat una rellevant oposició veïnal a la ciutat.\n“La lògica diu que no hi ha cap argument que sostingui una decisió així”, addueix Belver, “per fer un revisió d’ofici, hem de tenir una causa i no la sé veure. Ningú me l’ha evidenciat, ni tampoc cap informe ni cap administració m’ha donat un argument jurídic que ho fonamenti”.\nTampoc creu possible d’aixecar el tanatori projectat sense el forn incinerador: “No es pot fer, hi ha un contracte públic amb unes condicions. Va haver-hi una licitació pública, en què es va presentar més d’un licitador. Segur que hi va haver empreses de l’àmbit funerari que van veure les bases i van decidir no presentar-se. Si canviéssim les condicions del contracte, al Consell Comarcal li caurien reclamacions”.\nEl darrer ple de l’Ajuntament va aprovar una moció a proposta del govern municipal del PSC perquè el Consell Comarcal estudiï si és viable revertir el traspàs de la parcel·la, del qual l’Ajuntament també va participar al ser-ne propietari d’una petita part. Belver explica que els serveis de l’ens comarcal treballen “per donar resposta a aquest requeriment des dels punts de vista tècnic i jurídic”.\nEl president del Consell explica que, “en un moment determinat”, el Consell Comarcal va consultar a Tanatori del Litoral si veia opció de renunciar al crematori. Segons Stop Crematori i grups de l’oposició, el propi Consell i l’Ajuntament es van comprometre a les sessions que es van convocar de la taula de seguiment del projecte a copsar amb l’empresa possibles alternatives per evitar que el forn incinerador s’arribés a edificar.\n“Els vam plantejar la problemàtica que s’estava suscitant al municipi i si ells, de motu proprio, estaven disposats a minimitzar o a acabar amb la polèmica renunciant a una part dels seus drets i com impactaría en l’operació de vendas. La resposta va ser que els seus serveis jurídics els deien que no s’ho plantegessin perquè tots plegats correríem molt de risc”, diu Belver, que creu obvi que la suspensió del projecte implicaria una despesa per a l’administració pública: “Si tots plegats arribéssim a la decisió de desfer la venda, com a mínim hauríem de tornar els diners de la compra”.\nAbans d’aixecar-se la polseguera que el crematori ha causat, el Consell Comarcal i l’Ajuntament van pactar les característiques del futur equipament. “Podíem haver plantejat un tanatori sense crematori, però en aquell àmbit no n’hi havia cap, i crec que tots plegats véiem que la possiblitat de fer una instal·lació d’aquestes característiques aportava més valor en el terreny”, justifica el dirigent del Consell, que remarca que el planejament només contempla que s’ubiquin uns serveis funeraris al solar i que la tramitació es va completar “sense que es presentés cap al·legació ni cap requeriment”. Per ara, les obres no han començat i Tanatori del Litoral està a l’espera d’obtenir la llicència ambiental, de la qual l’Ajuntament va informar a favor de concedir-la el mes passat.\nAquest senyor és un mentider. Quan diu “Podíem haver plantejat un tanatori sense crematori, però en aquell àmbit no n’hi havia cap, i crec que tots plegats vèiem que la possibilitat de fer una instal·lació d’aquestes característiques aportava més valor en el terreny”, si us plau que ho demostri. La valoració que es va fer del terreny es va tenir en compte els ingressos per la venda de flors i cafè, però no pels ingressos d'una incineració.


Forgas trenca el Lleida - El Periòdic d'Andorra\nForgas trenca el Lleida\nL’FC Andorra supera la segona eliminatòria de la competició i s’enfrontarà al Prat en el pròxim duel\nPublicat el Diumenge, 11 d'agost de 2019 | 22:45 h\nMoha Keita en un moment del partit d’ahir contra el Lleida. | Xavier Pujol\nPrendre mesures per acabar estrenyent el rival. Això és el que ha fet l’FC Andorra en el duel que s'ha disputat aquest vespre al Prada de Moles contra el Lleida. Després de superar el Terrassa, els tricolors s’enfrontaven al conjunt de la terra ferma en la segona eliminatòria de la Copa Catalunya. Un partit que servia per mesurar-se contra un rival directe al qual s’hauran d’enfrontar a Segona B. Però els del Principat van deixar constància de la bona forma en què es troba l’equip, i el davanter Ernest Forgas va ser l’encarregat de catapultar l’equip cap a la pròxima ronda, en el qual s’hauran d’enfrontar als del Prat, que dissabte van vèncer el Cornellà a la ronda de penals.\nL’àrbitre xiulava l’inici del partit i arrencava una primera part molt igualada entre els dos equips. Els rivals feien pressió amb un córner que acabava fora i al minut 7 Nico Ratti aturava un xut de Raul en el que suposava la primera arribada dels del Lleida a l’àrea tricolor. Però els andorrans estaven tranquils i feien el seu joc, amb moltes passades i dominant la pilota. Raúl Feher debutava i, amb pocs minuts de partit, es feia protagonista fent pressió i tallant les jugades del conjunt de la terra ferma. Durant els primers 15 minuts, els dos equips es prenien les mesures. De sobte, Forgas tenia a les seves botes la primera ocasió tricolor, una ocasió que acabava amb una enganxada amb el porter. Groga pels dos jugadors al minut 17.\nEls tricolor continuaven exercint pressió però el Lleida volia demostrar que havia arribat a Andorra per donar guerra. Martí Riverola cometia una falta que xutava Marc Martínez, però Forgas la refusava amb el cap. Córner dels rivals i era Forgas qui, una altra vegada, la rebutjava.\nEl Lleida es començava a posar nerviós i, no només es precipitava en el xut, sinó que recorria al joc brut. Al minut 38 Raul veia la groga després de fer caure a terra Rubén Bover. El tricolor acabava de tallar una jugada dels de la terra ferma i s’enduia la pilota sense aturador. Les entrades no el feien caure però la falta, sí. Els andorrans continuaven amb el seu ritme, pocs segons més tard Forgas centrava la pilota i la refusava la defensa rival. El Lleida intentava tornar a dominar el joc, però la defensa andorrana feia molt bona feina. Primer Feher, després Javi Martos i, quan el Lleida s’escapava per la banda, Fede Bessone tallava un xut rival i Bover l’enviava fora. Arribava la mitja part i no s’havia encetat el marcador.\nA la represa, el rival sortia amb força i amb poc més d’un minut de joc els rivals feien un xut a porta. Ratti, com sempre, l’aturava. Però els andorrans volien demostrar qui mana i continuaven controlant el joc: Keita per Forgas, el davanter li passava a Bover, que li feia arribar a Miguel Palanca; però la pilota es perdia. Els andorrans ho intentaven però no trobaven el gol. Al 56, Bover feia un xut que s’escapava per damunt del travesser. Uns minuts més tard, Forgas propiciava una altra ocasió després de centrar des de la banda esquerra. El porter cometia una errada però no hi havia cap tricolor per rematar.\nRiverola se sumava a la recerca del gol i servia una falta que acabava en mans de Pau Torres. Al 67, Oriol Dot i Ferran Tacón també ho intentaven per la banda. Ludo xutava un córner que Torres treia amb el puny. Ho tornaven a intentar, però no hi havia manera. Fins que, per estadística, per mèrits, o potser per totes dues, arribava el gol. Al minut 77, Ludo tallava una jugada d’atac del Lleida i li passava la pilota a Forgas. El davanter s’escapava en un dos contra un i enviava la pilota al final de la porteria. Forgas sentenciava el partit i, malgrat que els del Lleida busquessin l’empat amb perseverança, no ho van aconseguir. De fet, en l’afegit Keita va estar a punt de signar el 2-0.\nGabri Garcia: «Hem fet un partit molt seriós»\n«Crec que hem fet un partit molt seriós i ordenat contra un equip que ja està perfilat i que ja fa dues setmanes que està entrenant. Hem patit els primers minuts però a partir d’aquí hem dominat el joc», apuntava. «A la mitja part hem pogut ajustar les situacions perilloses en què ens posaven. L’actitud de l’equip ha estat immillorable», va destacar. «Estem donant minuts a tots els jugadors perquè tothom pugui agafar la condició física que busquem i el Raúl Feher ho ha fet molt bé»\nErnest Forgas: «Hem corregit molt bé els errors»\n«Ha estat una molt bona prova perquè el Lleida porta dues setmanes més que nosaltres entrenant-se i és un equip molt compacte que juga molt bé. Ens ha creat problemes a la primera part però ho hem corregit molt bé a la segona part i hem fet un pas endavant», afirmava el davanter. «Aquest any patirem però ens ho passarem molt bé. Ara ens toca enfrontar-nos a un altre equip de Segona B, però l’equip està molt bé. Si els guanyem, serem a quarts», apuntava.


Projecte XV presenta l'espectacle 'La venedora de llumins' el 28 de desembre - La Passió d'Olesa de Montserrat\nProjecte XV presenta l’espectacle ‘La venedora de llumins’ el 28 de desembre\nProjecte XV presenta el pròxim 28 de desembre una adaptació del conte ‘La venedora de llumins’, de Hans Christian Andersen, a La Passió d’Olesa. Es faran dues úniques sessions, a les 18.00h i a les 21.00h, d’aquest espectacle ambientat en la darrera nit de l’any. Les sessions són d’aforament limitat, ja que públic i actors compartiran l’espai de l’escenari. Us recomanem que adquiriu les entrades anticipadament.\nLa subtilesa de les veus i els moviments de Projecte XV s’uneixen a una música emocionant i delicada i una posada en escena sorprenent. Un espectacle per a tots els públics ideal per aquestes festes: l’esdeveniment musical olesà de la temporada!\nTrobareu les entrades anticipades a Secretaria de La Passió d’Olesa.\nPreu entrada general anticipada: 10 euros\nPreu entrada general el dia de l’espectacle: 12 euros\nPreu col·laboradors de La Passió: 10 euros


Laura Dalmau i Georgina Pascual: "Ha estat un viatge màgic; ho recomanem a tothom" - Diari de Terrassa\nLaura Dalmau i Georgina Pascual: “Ha estat un viatge màgic; ho recomanem a tothom”\nOn han estat aquest estiu?\nHem anat dues setmanes a Fezzou, al sud del Marroc. Era el primer cop que fèiem un viatge d’aquest tipus i no volíem marxar gaire lluny.\nPer què un viatge solidari?\nFeia temps que les dues volíem fer un viatge d’aquest estil. Vam recórrer a una parella de Madrid que organitza aquest tipus de viatges. Van ser ells els que es van posar en contacte amb l’Ahmed, que ens va acollir a casa seva, fent-li arribar la idea d’anar allà a fer una espècie de casal amb els nens del poble. Teníem ganes de descobrir una cultura diferent i què millor que fer-ho convivint amb una família autòctona. A més, volíem estar amb nens i nenes i ens va semblar molt interessant el fet de poder combinar la convivència i l’aprenentatge cultural amb la part més lúdica.\nCom ha estat la convivència?\nDes del primer moment vam sentir-nos com dues més de la família. Ens van ensenyar com fer el pa típic, com utilitzaven un molinet per fer la sal més fina i també vam anar a l’hort i al pou d’on treien l’aigua tant per regar com per rentar la roba. També ens van deixar provar les seves vestimentes típiques. Teníem una habitació i un lavabo per a nosaltres soles, ens feien el menjar i ens rentaven la roba.\nI el casal, com ha anat?\nMolt bé. Dies abans de marxar vam fer un recull de totes les activitats que voldríem realitzar durant l’estada i el material necessari per a cada una d’elles. Després, un cop allà, vam haver de canviar coses i improvisar-ne d’altres. Les activitats acostumaven a durar unes dues hores, de 9 a 11. La resta del dia el passàvem amb la família de l’Ah-med.\nAmb què es queden d’aquest viatge?\nHa estat una experiència màgica. Ha estat molt enriquidora a nivell cultural i ens ha permès créixer a nivell personal. Ens emportem l’amor, la felicitat, la sinceritat i la tendresa rebuda de cada un dels nens i nenes del poble, així com l’acolliment, la calor, el suport i l’amor de cada un dels membres de la família que ens ha acollit. És una experiència que recomanem a tothom.


El coronavirus obliga a confinar o aïllar alumnes de 8 escoles i instituts de Sabadell - Diari de Sabadell\nAlumnes a l'Escola Industrial / ALBERT SEGURA\nLa primera setmana del curs escolar 2020-21 s’ha acabat amb prop d’una desena de casos de coronavirus que afecten set escoles o instituts diferents i més d’un centenar d’alumnes en total.\nUn dels darrers casos es va detectar ahir divendres a l’IES Ribot i Serra. Es tracta de dos alumnes de 2 i 3r d’ESO C respectivament que s’haurien contagiat fora del centre, segons la cap d’Estudis d’FP, Rosa Raja. Per protocol, però, s’ha decidit fer la prova PCR a un total de 38 alumnes i a dos membres del personal docent. Sigui quin sigui el resultat d’aquests estudiants, tots hauran d’estar 14 dies en quarantena per precaució. De totes maneres, afegeix Raja, el curs continuarà de forma telemàtica i “es farà seguiment perquè no es perdi el contace amb l’alumnat”.\nA l’escola Espronceda també s’hi ha detectat un cas entre un grup d’alumnes de 5è i 6è de primària. Als instituts Vallès, Industrial i Arraona també hi ha un grup d’alumnes confinat a cadascun per almenys un cas de Covid-19 que ha obligat als altres alumnes a fer igualment una quarantena. Per aquest motiu, en total en el primer cas els alumnes afectats són 25, en el segon una trentena del grau mitjpa d’àmbit jurídic i en el tercer una vintena de 3r d’ESO.\nL’escola bressol municipal Calvet d’Estrella també ha tingut un cas positiu de la malaltia en un alumne.\nEl primer cas, al Nostra Llar\nEl primer cas de coronavirus a les escoles de Sabadell es va conèixer dijous i afecta el Nostra Llar. En aquest cas el positiu el va donar una monitora de menjador de 4t de primària i ha obligat a aïllar 26 alumnes a l’espera dels resultats de les proves PCR que es van fer ahir a la mateixa escola.\nLa realitat d’aquest centre, com els altres ja afectats a Sabadell, és el que ja esperava el regidor d’Educació, Manuel Robles. “És un escenari que probablement es repetirà al llarg d’aquests primers mesos”, apunta l’edil, que tot i així destaca que “el més important és que cada centre, amb el seu pla de contingència, pla de reobertura, té contemplats aquests escenaris i els protocols estan funcionant perfectament”. Per aquets motius, Robles envia “un missatge de tranquil·litat” a la comunitat educativa i “d’adaptabilitat” perquè creu que aquestes situacions es repetiran pròximament.\nD’altra banda, el secretari de Salut Pública de la Generalitat, Josep Maria Argimon, subratllava dijous en roda de premsa que el millor és que els alumnes que són contactes es facin la prova PCR a l’escola, on en el cas que faci falta s’hi desplaçarà un equip de profession als del CAP. El responsable de salut pública considera que aquesta és la manera més “on hi ha més confort per tothom”. Si l’alumne és contacte estret, insistia Argimon, el millor és que l’endemà vagi igualment a l’escola perquè allà li faran la prova. Alhora, destacava que en els casos dels contactes no hi ha cap problema si la prova no es fa just el mateix dia. “Segurament tots tenim la idea de: contacte estret, que li facin la prova ja. No necessàriament, fins i tot si esperem una mica les probabilitats de donar un positiu són més altes”, va afegir Argimon.\nL’Escola Pia vol tallar el carrer\nL’Ajuntament de Sabadell té sobre la taula una proposta de l’Escola Pia per tallar aquest carrer durant l’entrada dels infants al centre. El consistori ho està analitzant i preveu donar resposta al principi de la setmana vinent.\nDes d’aquesta setmana, la majoria de carrers que donen accés a les escoles sabadellenques es tallen en el moment de l’entrada per facilitar el distanciament social. L’últim que s’ha inclòs és el de Calderón al seu pas per l’escola Nostra Llar.\nTemes:arraona, Calvet d’Estrella, coronavirus, Espronceda, Industrial, Nostra Lla, Ribot i Serra, Vallès


41º 50,401'N ; 1º 55,184'E\nEl lloc de Serraïma apareix documentat per primera vegada l’any 1003, mentre que l’església no s’esmenta en cap document conservat fins l’any 1021, quan una dona anomenada Rotrudis va cedir a Sant Benet de Bages un alou i l’església de Sant Pere. Inicialment era una capella depenent de Sant Martí de Serraïma, però en un temps indeterminat va adquirir la condició de parroquial, documentada des del segle XIV.\nL’edifici actual és el fruit de les reformes que va patir l’església romànica en els segles XVI i XVIII, quan es van obrir dues capelles laterals a mode de creuer i una sagristia.\nEn 1878 es va allargar el temple vers ponent i es va construir un campanar de torre. També es va construir la rectoria, situada en la part est i per a la construcció de la qual es va mutilar l’absis.\nEn 1936 va ser profanada. Posteriorment es va restituir el culte, però sense un rector fix, motiu pel qual la rectoria va ser convertida en paller. Un incendi va destruir gairebé pel complert la casa deixant al descobert l’absis mutilat i per tant exposat a la degradació. A finals del segle passat es va restaurar i reconstruir el temple, deixant-lo tal i com podem veure actualment. Durant aquestes obres, es van enderrocar les restes de la rectoria i també la sagristia.\nAquestes obres de restauració li han retornat l’aparença romànica del segle XI. Està formada per una sola nau coberta amb una volta de mig punt, que arrenca d’una motllura de guix de factura posterior.\nLa nau està capçada a l’est per un absis semicircular, cobert amb volta de quart d’esfera, precedit d’un petit espai presbiteral, on actualment s’hi obre una petita porta, que era la que comunicava amb la sagristia.\nL’absis està decorat exteriorment segons l’estil llombard, amb lesenes i arcs cecs.\nEn la part central s’obre una finestra de mig punt i doble esqueixada, que té l'arc extradossat per un altre fet amb petits carreus. La mateixa forma una finestra que s'obre en el costat sud del presbiteri.\nTambé tenen decoració d’arcs llombards els murs laterals fins al punt on es va allargar la nau vers ponent.


Oficina Jove de la Selva | Creix el vincle entre joves, municipis i l’Oficina Jove de la Selva\nCreix el vincle entre joves, municipis i l’Oficina Jove de la Selva\nPosted at 09:23h in Actualitat, General\tby\tjoventut 0 Comments\nL’Oficina Jove de la Selva fa públic els resultats de la seva activitat durant el 2017. Els àmbits que consulten més els joves són formació i treball. S’han registrat 3.360 consultes de joves de 16 a 35 anys, 453 atencions a joves pel programa de Garantia Juvenil i 327 orientacions acadèmiques/laborals individualitzades. l’Oficina Jove treballa de manera singular i específica cada consulta, ja que la realitat de cada jove és diferent i única\nS’han realitzat 69 xerrades als instituts en el marc del projecte Nucli Jove a través del qual s’ha convidat als joves, de manera informal i divertida, a reflexionar sobre la igualtat, el gènere, la sexualitat, la gestió de conflictes, entre altres. També, en motiu de la celebració dels diferents dies mundials, els joves han participat en 11 dinamitzacions de promoció de la vida saludable als IES.\nEn el marc del projecte Brigada Jove, projecte formatiu i laboral per acompanyar els joves en la seva primera feina, s’han realitzat 19 formacions a 13 municipis per a 94 joves que han gaudit d’aquesta experiència.\nEl 3 de gener (2017) va tenir lloc primera edició de la Jornada de delegats de la Selva a Coloma de Farners. Van participar 82 joves, 11 tècnics/es i dinamitzadors/es de la comarca i 20 tutors/es procedents de 12 institutsde 10 municipis: Amer, Arbúcies, Blanes, Breda, Caldes de Malavella, Hostalric, Lloret de Mar, Santa Coloma de Farners, Tossa de Mar i Vidreres.\nS’han realitzat 38 inspeccions a casals d’estiu i 10 a instal·lacions juvenils per comprovar el compliment de la normativa i per garantir la seguretat dels menors d’edat que participen en aquest tipus d’activitats, sense recollir cap incidència destacable.\nDes de l’Oficina Jove també s’ha contribuït a que l’Orquestra Jove de la Selva superi ja els 100 alumnes (i 11 professors) i hagi realitzat 86 assaigs i 20 concerts arreu de la comarca, a banda de les colònies musicals al juliol i un cap de setmana musical al setembre.\nPer acabar, el 2017 l’Oficina Jove es va acreditar com a entitat d’enviament de joves voluntaris a Europa i ha augmentat el nombre d’orientacions (50) en relació a la mobilitat internacional.\nS’han publicat 75 notícies al web, un mínim de 2 post al dia a xarxes socials i 1 butlletí mensual. Aquests posts han tingut un impcte a Twitter (142.000 impressions, 1229 seguidors, 166 de nous), Instagram (590 seguidors, 600 impressions) i Facebook (596.948 impressions, 2.003 seguidors, 8.047 seguidors grups que gestionem).\nAquests resultats són gràcies al treball en xarxa amb els municipis de la Selva, amb els seus tècnics de joventut i regidors, amb els quals s’ha dissenyat i executat 15 projectes comarcals i 67 activitats per atendre a les necessitats dels joves. Tots els municipis de la Selva estan desenvolupant projectes de joventut amb la col·laboració de l’Oficina Jove, amb la majoria dels quals existeix una coordinació tècnica per treballar com a antena de l’OJ. També cal ressaltar que 15 municipis participen del suport específic de l’equip de tècnics de l’Oficina jove (tècnics compartits de joventut) impulsat per la DG de Joventut i el Consell Comarcal de la Selva.


La Universitat s’adapta als reptes del llibre-e | infouniversitat\nPosted by Redacció on 15 octubre 2014 in Llibres · 0 Comments\nSet-centes publicacions pròpies de la Universitat estaran a un clic de l’estudiantat gràcies a la incorporació d’una nova plataforma en línia de distribució i préstec de llibres.\nLAURA JULIÁN. En una societat cada vegada més acostumada a la lectura i recerca a través d’un dispositiu, l’aposta per un servei que incloga el préstec i la consulta de llibres en la xarxa es converteix en una necessitat. La Universitat està disposada a afrontar més reptes digitals incloent en aquesta ocasió una plataforma amb set-cents llibres electrònics editats per la institució i a l’abast dels universitaris. Ampliar el nombre de publicacions pròpies disponibles en el núvol, facilitar les recerques de documents o la incorporació d’un nou servei de préstec són algunes de les novetats que es presenten hui a la Nau.\nAquests serveis s’explicaran detalladament a les 13 hores a l’Aula Magna del Centre Cultural La Nau, en un acte que estarà presidit pel rector, Esteban Morcillo, a qui acompanyaran els directors de les dues unitats que incorporen els projectes que es presenten: José Luis Canet, director del Servei de Publicacions, i Victoria García Esteve, directora del Servei de Biblioteques i Documentació.\nVictoria García Esteve, directora del Servei de Biblioteques i Documentació de la Universitat de València.\nEl primer d’aquests serveis és la web de la Llibreria, una novetat del Servei de Publicacions creada per a la venda i difusió dels llibres de les diverses editorials universitàries. “Disposem de tots els fons de les universitats espanyoles, que ara es poden adquirir des de casa gràcies a la creació d’aquesta web específica que inclou catàlegs de seixanta universitats amb un total de més de vint mil llibres de diferents matèries”, explica Javier Crespo, actual llibreter de la Llibreria.\nLlibres a un clic de distància\nTambé a càrrec del Servei de Publicacions s’ha posat en marxa el Servei de Préstec d’E-books. Es tracta d’una plataforma en línia que posa a la disposició de l’estudiantat les publicacions editades en aquest format per la Universitat, i difícils de trobar a les llibreries habituals, que ja compta amb set-cents llibres electrònics. “Estem entrant en el món modern tractant d’omplir un buit en un mercat on sí que hi ha un públic potencial”, explica José Luis Canet, qui destaca l’important paper dels llibres electrònics, sobretot per a tots aquells que es dediquen a la investigació. “La investigació va molt de la mà de l’electrònic. Volem oferir un accés real i ràpid a la informació, arribar a les paraules que t’interessen amb una sola recerca”. Aquest sistema s’està analitzant i implantant progressivament, atés que les editorials no volen procedir a la venda d’e-books a les biblioteques si aquestes no posseeixen un sistema de gestió dels préstecs, ja que podrien reproduir milers de vegades els exemplars i, per tant, fomentar la pirateria.\nJosé Luis Canet, director del Servei de Publicacions de la Universitat de València.\nLa Universitat de València entra d’aquesta manera en l’escassa nòmina d’universitats i biblioteques públiques estatals que disposen d’un sistema informatitzat de gestió de préstec bibliotecari per a llibres electrònics. De fet, des de la UNE (Unió d’Editorials Universitàries Espanyoles), en col·laboració amb la CRUE (Conferència de Rectors de les Universitats Espanyoles), s’ha iniciat un programa pilot d’intercanvi i préstec de llibres electrònics científics a les universitats espanyoles.\nA proposta del rector de la Universitat es va procedir a crear aquesta plataforma de préstec bibliotecari perquè l’estudiantat i el professorat de la institució tinguen accés a aquests fons des de qualsevol ordinador mitjançant la seua autenticació com a usuaris de la Universitat, amb una durada de quinze dies com a màxim. Una vegada superat el termini, l’usuari no podrà continuar llegint-ho, tret que torne a demanar el préstec.\nLa Universitat es converteix així en la principal distribuïdora de les editorials universitàries espanyoles i en una de les poques amb un sistema informatitzat de préstec bibliotecari per a llibres electrònics.\nDel segle xv a les revistes electròniques\nPer la seua banda, el Servei de Biblioteques i Documentació també ofereix novetats en els seus serveis, amb un nou buscador anomenat Trobes+, la funció del qual és facilitar la recerca d’informació i mantindre-la actualitzada. Es tracta d’una ferramenta de recerca molt potent que permet consultar diverses fonts d’informació de la biblioteca (catàleg, repositori, bases de dades, revistes-e, llibres-e, portals web, etc.) de manera senzilla i similar al buscador de Google.\n“La Universitat disposa d’una extensa col·lecció bibliogràfica amb material imprés i electrònic, i gràcies a aquest nou servei es facilita la recerca d’un document que pot tractar-se d’una revista electrònica a un llibre digitalitzat del segle xv”, destaca Victoria García Esteve, directora del Servei de Biblioteques i Documentació, qui també subratlla la importància de la transició digital per als investigadors en posar a l’abast des de casa els quatre-cents milions de documents que té el servei. “És una manera de posar en primera línia el que abans es perdia en la immensitat de la biblioteca física”, ha conclòs.\nPrevious Post La Universitat de València col·labora en el València Open 500 de Tennis Article següent Un Erasmus per França amb estudiants de Farmàcia


USTEC denuncia la contractació "a dit" de professorat especialitzat per part de la direcció d'escoles públiques gironines La República\nUSTEC denuncia la contractació “a dit” de professorat especialitzat per part de la direcció d’escoles públiques gironines\nACN Girona.-El sindicat USTEC-STEs de les comarques gironines ha denunciat que la contractació de nous professors d’especialitat a l’escola pública sigui “a dit”, a través d’una “martingala legal” del Departament […]\nACN Girona.-El sindicat USTEC-STEs de les comarques gironines ha denunciat que la contractació de nous professors d’especialitat a l’escola pública sigui “a dit”, a través d’una “martingala legal” del Departament d’Educació. Així ho ha detallat el portaveu del sindicat a comarques gironines, Xavier Díez, que ha acusat les direccions d’alguns centres públics d’actuar “com les escoles privades”, des de que tenen la capacitat de crear una plaça per a un perfil especialitzat. El professor que l’ocupi és seleccionat pel cap del centre a través d’una entrevista i no per un concurs públic, com la resta de llocs de treball. Des d’Educació han assegurat que els centres que no utilitzen aquests perfils de professors de la forma correcta és una minoria i són casos puntuals. De fet, han defensat que aquest model ajuda a millorar el mètode educatiu de l’escola pública a Catalunya.\nEl portaveu del sindicat USTEC-STES a les comarques gironines, Xavier Díez, ha denunciat que cada vegada hi ha més directors d’escoles públiques que utilitzen la figura dels perfils d’especialitat per “contractar a dit” els nous professors als centres públics gironins. La contractació de perfils especialitzats és una eina que dona el Departament d’Educació en què els equips directius dels centres públics poden crear una plaça per a un professor especialitzat en una àrea concreta i, d’aquesta manera, desenvolupar un projecte educatiu diferent. Tot i així, Díez ho veu com una “martingala legal” que permet als directors contractar a qui vulguin, perquè només han de fer una entrevista als candidats que optin a la plaça, en comptes d’un professor escollit per concurs públic. Per això, el portaveu gironí d’USTEC creu que aquesta eina del Departament “és una mena de passadís” que pot “acabar amb la transparència” a l’hora d’adjudicar les places vacants.De fet, el portaveu d’USTEC a les comarques gironines creu que “hi ha escoles públiques que en base a la contractació de perfils actuen com les escoles privades”. “Competició” entre escoles públiquesDíez creu que aquesta política de contractació per perfils desemboca en una “competició” entre escoles públiques “per captar els alumnes amb més recursos econòmics i més bagatge cultural”. De fet, el sindicalista ha detallat que s’està creant “una xarxa d’escoles que es consideren més innovadores” però que acaben fomentant la “segregació” de l’alumnat segons els recursos econòmics de les famílies.Per això, aquesta “lluita” entre escoles públiques per aconseguir que “les famílies autòctones” s’hi acabin matriculant comporta una “dualització de l’escola pública catalana”. Considera que els centres “no reflecteixen la realitat de la pobresa”, sinó que s’acaben diferenciant entre centres amb famílies benestants i centres amb “una concentració d’alumnes amb capacitats educatives especials”. Educació diu que són casos “puntuals”Des del Departament d’Educació han volgut deixar clar que es tracta de “casos puntuals”, ja que no consten denúncies per part de mestres afectats. En qualsevol cas, el director general de Professorat, Ignasi Garcia, assenyala que “no deixaran” de fer perfils professionals, encara que això pugui suposar que “algú en faci un mal ús” en un moment puntual.En aquest sentit, Garcia considera que retirar aquesta potestat als centres correspon a tenir una posició “molt conservadora” i que “no ajudaria” a millorar el sistema educatiu dels centres. A més, el director general assenyala que la fórmula també “garanteix l’equitat” per a totes les escoles. “Nosaltres no volem que tots els centres tinguin el mateix sistema, sinó que cadascun tingui el seu projecte”, ha reblat.Garcia ha volgut posar èmfasi en què la possibilitat de crear perfils professionals és una qüestió que obliga al Departament a tenir “màxima confiança” amb les direccions de les escoles. “La nostra obligació és impulsar mecanismes que afavoreixin la qualitat, i no basarem en la desconfiança la relació amb les direccions”, ha conclòs.


El MNAC agafa el vol | Maria Palau | barcelona | Art | El Punt Avui\nEl MNAC agafa el vol El MNAC agafa el vol El MNAC agafa el vol El MNAC agafa el vol + El MNAC agafa el vol E-mail\nUna instal·lació de Francesc Torres llueix a la Sala Oval del museu les rèpliques exactes de dos avions soviètics que van lluitar durant la Guerra Civil espanyola\nAl fons, el Túpolev en caiguda lliure i, en primer pla, el ‘Mosca’, a la Sala Oval del MNAC ORIOL DURAN.\nEl MNAC agafa el vol El MNAC agafa el vol El MNAC agafa el vol El MNAC agafa el vol El MNAC agafa el vol E-mail\nUn bombarder Túpolev penjat del sostre en posició d’estavellar-se impressiona\n“Apa! Un avió!” L’última cosa que esperava trobar-se la mainada que ahir al matí va visitar el MNAC amb l’escola era, no un, sinó dos aeroplans a la Sala Oval del museu. “Això és art?”, feien cara de pensar. La resposta la dona l’artista Francesc Torres (Barcelona, 1948), l’artífex d’aquesta espectacular instal·lació que es va inaugurar al vespre. “Un avió que no vola no és un avió, és una escultura.”\nEfectivament, aquest parell de gegants del cel no poden enlairar-se, tot i que el posat d’un d’ells, el que va deixar les criatures amb la boca oberta i els ulls guspirejant, és d’estar-ho fent, però en sentit invers. Penja del sostre en posició vertical amb el morro fregant el terra del grandiloqüent espai del museu. El seu sospir final. El moment congelat d’uns temps agitats que ens transporten al 16 de desembre del 1938, quan un model exacte a aquest avió es va estavellar als entorns de la Sénia després d’haver fet el seu últim servei a la causa republicana: bombardejar el principal feu de la Legió Còndor, assentat en aquest municipi del Montsià.\nI d’aquí mateix és d’on s’han desplaçat ara el tàndem d’avions per exhibir-se a la intervenció –no ens cansarem de dir-ho: impressionant– Aeronàutica (vol) interior, que, sí, ha estat concebuda per un artista però que no s’hauria pogut fer sense el seu fabricant, José Ramon Bellaubí Caballer, alcalde de la Sénia i director del Centre d’Aviació Històrica situat a la vora de l’antic hangar que, abans de ser requisat pels nazis, va construir l’exèrcit republicà, amb un sacrifici tremend per al paisatge i per a les gents d’aquest territori català de frontera: es van haver de talar 9.000 oliveres. En record seu, a la Sala Oval hi ha tres arbres, moribunds, procedents d’un viver.\nD’això parla la instal·lació de Torres: de la memòria que no ens podem permetre el luxe de llançar per la borda. “El passat sempre passa en el present”, diu, bavejant sota del bombarder d’alta velocitat soviètic Túpolev SB-2, conegut a Espanya amb nom de sarsuela: Katiuska. Un monstre de 20 metres entre punta i punta de les ales i quatre tones de pes. En la Guerra Civil n’hi van participar prop d’un centenar, i aquest en concret és la còpia fidel del que va pilotar Francisco Gómez aquell 16 de desembre del 1938. Va morir, però abans va destruir set avions alemanys estacionats al camp de la Sénia, va trinxar les pistes i, el que més va doldre a l’enemic, va provocar desperfectes a l’edifici que allotjava el bordell. A l’únic supervivent del darrer vol de l’heroic Túpolev el van torturar despietadament perquè confessés on era el prostíbul del bàndol roig: volien bombardejar-lo per pagar-los amb la mateixa moneda.\nLa vida al bordell dels súbdits de Hitler que van aliar-se amb els franquistes la suggereix una fotografia d’autor anònim que mostra una dona mig conilla magrejada per dos oficials. “No es correspon amb la iconografia de la feminitat que tenim de la Guerra Civil; em va sorprendre”, relata Torres. El seu projecte té moltes més lectures de les que aparentment sembla que acaparin els avions. Al Túpolev li fa companyia el caça, també dissenyat a l’URSS i en acció al conflicte bèl·lic espanyol, Polikàrpov 1-16, el cèlebre Mosca, però aquest ben aparcat. Més petit: fa nou metres d’amplada. Però curiosament és el que ha portat més problemes per poder-lo fer entrar al MNAC. Els dos aparells van accedir-hi fragmentats, i una de les peces del Mosca va passar justíssima per la porta. “Ens va venir d’un trist centímetre!”, exclama Torres. La instal·lació s’ha pogut fer gràcies a un centímetre, i això també té la seva conya.\nBellaubí va invertir set anys en la construcció d’aquest monoplà, a partir del 2003. El 2009 va començar el Túpolev, i encara no l’ha acabat del tot. A la Sala Oval s’imposa incomplet, cosa que encara el fa més atractiu artísticament parlant. Sobretot per la seva pell metàl·lica nua de pintura de camuflatge. Bellaubí no desistirà fins a culminar-lo. “No es conserven els plànols originals i cal fer molta investigació.” I també cal algun cop de sort. Per exemple, aprofitar una visita de l’ambaixador rus per suplicar-li que el president Putin li enviï unes rodes. I les hi va enviar.\nPodria semblar també que el Katiuska robarà durant uns mesos (fins al 26 de setembre, quan es despenjarà) tot el protagonisme a les col·leccions històriques del MNAC. Però és just el contrari. “Som un museu contemporani que reinterpreta les obres amb ulls d’avui”, sosté el director Pepe Serra. Al bombarder soviètic se’l fa dialogar específicament amb la taula gòtica Crucifixió de sant Pere, originària del retaule major de l’església de Sant Pere de Cubells, a la Noguera, de Pere Serra. Tots dos, avió i sant, suspesos de cap per avall i en forma de creu, símbols de les renúncies humanes per uns ideals. Torres, que s’afanya a dir que és ateu, vol que la seva intervenció faci reflexionar a què estem disposats per defensar els nostres principis, “com els de la democràcia”.\nDe passada, el vol que agafa el MNAC amb aquest impactant projecte convida a fer asseure la cultura catalana al divan. “Amb valentia, i no amb l’habitual «ui ui ui», es poden fer coses ambicioses. I si no en passen més és perquè no hi ha voluntat política. Això ho hem fet per orgull, per demostrar de què som capaços”, rebla l’artista. Serra ho ha tirat endavant amb un pressupost de mínims i maleint la desídia de l’administració per resoldre les dificultats dels equipaments de Montjuïc. “L’Ajuntament no té cap interès a solucionar l’accés a la muntanya.” Les escales mecàniques ahir tampoc funcionaven. I al MNAC, ni amb imaginació artística, s’hi arriba amb avió.\nEl Punt Avui. Girona 18-06-2021, Pàgina 32\nEl Punt Avui. Nacional 18-06-2021, Pàgina 24


La sessió plenària començarà les 20:30h d’aquest vespre. En el ple s’aprovaran inicialment les ordenances fiscals (impostos, taxes i preus públics) i posteriorment es sotmetrà a votació el pressupost per l’any vinent. La setmana passada el govern municipal ja va presentar les xifres del que serà el pressupost del 2020. Concretament el pressupost del consistori igualadí del 2020 serà de 57,4 milions d’euros i sumant també les societats municipals, els organismes autònoms i el Consorci Sociosanitari d’Igualada, arribarà a 68,8 milions.\nSegons l’alcalde d’Igualada, Marc Castells, es tracta d’un pressupost solvent i rigorós i que compleix amb el que Junts per Igualada va prometre a la ciutadania abans de les eleccions. El pressupost municipal rebrà, com a mínim, l’abstenció o el vot favorable d’Igualada Som-hi, que formen el PSC, els Comuns i Igualada Oberta.\nPel que fa ERC, fins a final de la setmana passada es mostrava disposada a arribar a un acord amb el govern municipal per pactar una rebaixa de l’IBI. Des de Poble Actiu també han fet arribar les seves propostes al govern municipal per estudiar, finalment, quin serà el posicionament de la formació que encapçala Neus Carles en el ple d’aquest vespre.\nPel que fa Ciutadans no s’ha pronunciat al respecte. La formació de Carmen Manchón, al menys públicament, no ha fet cap proposta per incorporar al pressupost. Recordar que el govern municipal en pot tenir prou amb l’abstenció d’Igualada Som-hi per aprovar les ordenances fiscals i pressupost per l’any vinent.


Villa in Ponte De Lima IV Ponte de Lima Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Villa in Ponte De Lima IV\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Ponte de Lima, no busqui més enllà de Villa in Ponte De Lima IV. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Villa in Ponte De Lima IV, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Villa in Ponte De Lima IV es reflexa en cada habitació. piscina privada, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent centre esportiu, piscina exterior, pistes de tennis, billar, jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Villa in Ponte De Lima IV la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Ponte de Lima.


La Guàrdia Civil deté a Alcàsser un home que va enviar a diverses xiques fotografies i vídeos masturbant-se - Diari La Veu\nEscriba el número 869689\n20 març 2019 17:00h\nLa investigació es va iniciar a finals del 2018 arran d'una denúncia presentada per una veïna d'Alcàsser i ha culminat ara amb la detenció de l'home en el marc de l'operació Ramal. / EUROPA PRESS\nVALÈNCIA. La Guàrdia Civil ha detingut un home de 22 anys per la seua implicació en tretze delictes contra la llibertat sexual de dones joves a Alcàsser (l'Horta Sud). L'home els telefonava a altes hores de la matinada i els enviava fotografies i vídeos en què es masturbava.\nSegons ha informat aquest dimecres la Guàrdia Civil, la investigació es va iniciar a finals de l'any passat arran d'una denúncia presentada per una veïna d'Alcàsser i ha culminat ara amb la detenció de l'home en el marc de l'operació Ramal.\nLa jove va denunciar que des de l'estiu passat rebia diverses telefonades d'un número ocult entre la mitjanit i les cinc o les sis del matí, en les quals s'escoltava un home gemegar i masturbar-se. Aquesta situació li va provocar que haguera d'apagar el telèfon per a dormir.\nEl 19 de febrer, la Guàrdia Civil va rebre una nova denúncia d'una altra jove d'Alcàsser que informava de l'assetjament telefònic amb número ocult d'un home desconegut a qui se sentia gemegar mentre suposadament es masturbava, segons informa l'institut armat en un comunicat.\nEn les últimes setmanes, l'investigat va començar a enviar fotografies i vídeos en els quals se'l veia masturbar-se amb el rostre ocult, motiu que va precipitar la detenció per la seua presumpta implicació en 13 delictes contra la llibertat sexual.\nSegons fonts de la Guàrdia Civil, el detingut operava d'aquesta manera per a satisfer el seu desig sexual i havia aconseguit també alterar greument el desenvolupament de la vida quotidiana de les joves a qui telefonava, la qual cosa va provocar que diverses de les xiques se sentiren amenaçades i sol·licitaren ordres de protecció.\nEl nombre de víctimes que ha denunciat aquests fets s'eleva fins al moment a tretze, totes elles dones entre 19 i 25 anys. Les diligències han passat a la disposició del jutjat de primera instància i instrucció números 1 i 3 de Picassent (l'Horta Sud).\nEscriba el número 525157


Joan Guàrdia: «No soc el candidat de l'ANC a la Universitat de Barcelona» | NacióDigital\nper Pep Martí , 16 de desembre de 2020 a les 16:55 |\nJoan Guàrdia | Helena Margarit\nEls 17 i 18 de desembre té lloc la segona volta de les eleccions al rectorat de la Universitat de Barcelona (UB) entre l'actual rector, Joan Elias, i Joan Guàrdia. Conclou una campanya que s'ha enrarit els darrers dies, després que Elisenda Paluzie, catedràtica de la UB i presidenta de l'ANC, hagi mostrat a títol individual el seu suport a Guàrdia. Per les xarxes han circulat atacs contra la candidatura de Guàrdia i sectors espanyolistes s'han mobilitzat contra la seva candidatura.\nHem demanat entrevistar els dos candidats al rectorat. Malauradament, el doctor Elias ha declinat fer-ho al·legant problemes d'agenda. En aquesta entrevista, Guàrdia -que va fregar la majoria absoluta en la primera volta, amb el 49,65% dels vots- ens rep al seu despatx al Campus Mundet i explica el seu projecte per a la UB i no li fa res reconèixer el que considera que són els encerts del seu contrincant.\n- És el candidat de l'ANC?\n- De cap manera. Ho nego rotundament. Crec també que Elisenda Paluzie, com a catedràtica d'aquesta universitat, ha deixat meridianament clara aquesta qüestió. De fet, no soc ni he estat mai membre de l'ANC.\n- Creu que el suport de la professora Paluzie el beneficia o el pot perjudicar?\n- Com és normal, tots els suports que els nostres companys d'universitat ens mostrin són benvinguts. La doctora Paluzie és una dona amb una gran experiència de gestió, ha estat degana de la facultat d'Economia i Empresa. Segons he sabut, el mateix doctor Elias li va oferir entrar en el seu equip. Ha demostrat competència en gestió universitària, que és del que es tracta aquí.\n- I la seva candidatura es pot definir com a independentista?\n- No. En la nostra candidatura hi ha persones de tots els colors polítics. No em faci dir noms perquè jo no vull etiquetar ningú. Però en el nostre equip hi ha una persona que va ser alt càrrec durant el govern de Rodríguez Zapatero, hi ha persones que voten coses molt diferents. Seria tan absurd com dir que la candidatura del doctor Elias és la candidatura del PSOE o la que va ser candidatura del doctor Vallespín era de l'Espanyol perquè ell ho és. Aquí no es tracta de sobiranisme sinó d'universitat: recerca, docència, transparència, innovació, taxes, ajudes a l'estudiant. Això va d'això. La resta no m'interessa en absolut.\n- Què creu que està passant aquests dies en aquest tram final de campanya?\n- Ja hem fet un comunicat. Probablement, quan la força de les urnes és molt clara, es busca la manera de deslegitimar el que les urnes han dit. Però no tot s'hi val.\n- Si és elegit, en què es notarà en els primers mesos que és rector?\n- Hem basat el nostre pla de govern en quatre eixos: una modificació radical però no precipitada del model de gestió, que està exhaurit. Cal un model més descentralitzat, més dinàmic, que doni més confiança a les facultats i més transparent. El segon eix és la modernització, tecnològica i cultural, més semblant a les universitats a les que ens volem semblar.\n"Aquí no es tracta de sobiranisme sinó d'universitat: recerca, docència, transparència, innovació, taxes, ajudes a l'estudiant"\n- Quines són les universitats referents?\n- Hi ha universitats europees, com la Tecnològica de Munic, com el Trinity College, com alguna de les estructures universitàries de París, que han donat un altra flaire a la gestió interna. El tercer eix és tenir més cura de les persones. És a dir, planificar quina és la carrera professional de la gent, configurar quins són els criteris que tindrem en compte per afavorir la promoció professional. Cal fixar la carrera de la gent perquè dins de la casa es pugui desenvolupar professionalment, i fer que recuperi el paper que havia tingut en la vida dels estudiants. I el quart eix és poder treballar tots plegats en un lloc que ens cuidés una mica millor, un lloc que ens reconegui.\nJoan Guàrdia. Foto: Helena Margarit\n- Això és molt ambiciós. Ara, en els primers mesos no es podrà canviar el model de gestió. En què es notarà en una primera etapa que és rector?\n- No es pot aconseguir un canvi en una estructura tan gran en poc temps. Però tampoc ho pots aconseguir sense el consens de la gent. Es tracta de fer petits canvis un darrere de l'altre. Calen objectius i petites fites, i saber liderar aquests processos.\n- Tots els darrers rectors han hagut de conduir la nau de la UB enmig d'enormes dificultats. Tots acaben sentint el pes de l'estructura. Com s'ho farà vostè per no quedar aclaparat? El marge de maniobra sembla reduït.\n- Per una qüestió de pressupostos. Hem d'obrir un front nou de treball i és el criteri de distribució de pressupostos. Però hi ha coses que podem modificar sense gaire pressupost. Per exemple, planificar com desenvolupar les places de professorat i PAS dels pròxims anys. No faríem res mal fet si expliquéssim quins criteris emprarem per incorporar talent jove. O si diguéssim al Govern que alguns aspectes del programa Serra Hunter no van bé i cal revisar-los. Això no costa diners. Cal lluitar-ho.\n"Cal un model de gestió més descentralitzat, modernització, planificar la carrera professional de la gent i poder treballar en un lloc que ens cuidi una mica millor"\n- Quin és el més greu de tots els dèficits que arrossega la universitat?\n- El pressupost i les places.\n- Hi ha un mètode Guàrdia per afrontar-ho?\n- El mètode Guàrdia ja està inventat, que és interlocutar amb el Govern de manera reivindicativa, lleial i crítica, i alhora explicar-ho. La comunitat universitària és molt particular i quan algú sap on va i demana suport, hi anem. Quan no hi anem és quan no se'ns explica el perquè.\n- La Covid ho ha empitjorat tot o pot obrir alguna possibilitat?\n- Com tota crisi, després de la catàstrofe, pot oferir oportunitats. Ho hem vist amb les coses que hem après en les classes no presencials i en la gestió del teletreball. Ara n'hem de fer la lectura positiva sense deixar ningú enrere.\n- Hi ha hagut la sentència judicial que ha condemnat la UB per un pronunciament del claustre en suport dels presos polítics. El rector Elias ha recorregut al TSJC. Fins a on estaria disposat a arribar en aquest cas?\n- S'ha de mantenir el recurs al TSJC i veure el recorregut jurídic que té. Però arribarem fins on calgui per defensar les decisions d'un òrgan representatiu com és el claustre.\n"La política que hem de fer és la que implica els valors universitaris, per això el claustre es va posicionar contra la sentència de la Manada"\n- La UB ha de fer política?\n- La UB ha de fer política entesa no com a política de partit, perquè ha de defensar els seus interessos i els seus valors davant la classe política. Si no, no s'entendria que el claustre fes una declaració contra la sentència de la Manada, posem per cas. I ningú va dir res. Vam fer públic el nostre rebuig més enorme en aquest cas. La UB és un ens públic i social. La política que ha de fer és la que implica els valors universitaris: la llibertat d'expressió, els drets civils o la participació. I també a l'hora de manifestar el que considerem que són els seus interessos legítims. Només faltaria que no poguéssim demanar al Govern una reducció de taxes o un increment de pressupost.\n- I la UB què ha de dir davant del conflicte polític entre Catalunya i l'Estat? O no ha de dir res?\n- Nosaltres no som competents per opinar sobre les formes de govern que ha de tenir el país. Això es fa al Parlament. Però la UB, com qualsevol altra societat científica o social, no es pot posar de perfil davant els conflictes del seu entorn. Nosaltres hem de vetllar pel compliment escrupolós dels drets civils de les persones i treballar per consolidar valors universitaris com la democràcia i l'esperit crític. I a mi m'agradaria que la UB fos un actor més sòlid en la cerca de solucions al conflicte Catalunya-Espanya. Perquè el pitjor que ens podria passar, i alguns ho volen, és que aquest conflicte que es vol atiar fora de la universitat, també es vulgui atiar dins. I això és una irresponsabilitat enorme.\n- Vostè competeix amb el doctor Elias. Però digui'ns alguna cosa que el rector hagi fet bé.\n- N'hi puc dir tres. Una, reduir la llista de professorat acreditat. Una altra és enfortir la gerència. I una altra cosa bona que ha fet és engegar projectes internacionals com el Charm-EU, una iniciativa d'universitats compartides que encara és en fase embrionària i és una estratègia que hem de cuidar.\n- I en què és millor vostè?\n- Nosaltres creiem en una universitat basada en el govern del consens i on l'equip rectoral no és en una posició central que distribueix els recursos en funció dels seus criteris, sinó que ha d'estar a disposició dels projectes estratègics de les seves facultats. Si sortim elegits, canviarem l'estil de governar, que basarem en saber escoltar i el consens.\n- Parlava d'enfortir la gerència. No és contradictori amb l'aposta per la descentralització?\n- No. La transformació del personal d'administració i serveis és la peça clau de la transformació de la casa. Enfortir la gerència vol dir que la casa ha de ser gestionada per tècnics d'alt nivell. Els acadèmics hem de fixar les polítiques generals de la casa. El meu objectiu és que l'equip que vingui darrere nostre es trobi la casa greixada i organitzada.\n- Explica al web de la seva candidatura que es va decantar per Psicologia perquè l'atreia l'estudi sistemàtic de la conducta humana. A hores d'ara encara l'atreu?\n- Absolutament. Jo, si soc elegit rector, no deixaré de ser qui soc. Continuaré fent de professor i m'apassiona la recerca. Sé com trobar dades, com analitzar-les, com publicar un treball científic i com explicar. És el que m'agrada. I amb els anys també he après a gestionar.\n- Continua aprenent?\n- Cada dia. Tinc la sort de tenir un equip de recerca molt jove. No em deixen apoltronar. Per això els atacs que hem rebut aquests dies m'han sorprès. Miri, aquest és el meu despatx. És la realitat. Jo soc aquest. Amb el rectorat o sense, jo seguiré sent el que soc i seguiré fent el que sé fer. Per això m'estranya aquesta lluita ferotge que no porta enlloc. Jo vaig aprendre l'ofici amb els rectors Tugores i Caparrós. Era molt jove quan vaig començar a aprendre gestió.\n- El rector Caparrós el va impactar?\n- Amb el rector Caparrós vaig aprendre què volia dir acompanyar a la gent. Una vegada, la policia va detenir tres companys en una manifestació, els van dur a Via Laietana i se'ls van endur a Madrid sota la llei antiterrorista. Caparrós, com a tutor de tercer curs de facultat, se'n va anar a Madrid amb un altre company i amb mi per interessar-se per com estaven aquests nois. I això no té a veure amb ideologies. El doctor Caparrós no anava enfrontant-se a la policia, però sabia que tenia tres estudiants en situació desconeguda i amb uns pares patint. Aleshores vaig entendre que la universitat també protegeix.\nLes entrevistes del territori, Societat, eleccions a la UB, eleccions a rector, UB, Joan Elias, Universitat de Barcelona, Joan Guàrdia, entrevista, ANC\neste de que habla\nPer ddt el 16 de desembre de 2020 a les 19:19\nque confrontación la que montasteis vosotros piérdete sectario


Els músics topen amb la Seguretat Social - Diari de Girona\nL'administració obliga ara aquest col·lectiu a cotitzar pels desplaçaments i les dietes quan fins ara ho declaraven com a despesa\ndavid jiménez girona 18.05.2018 | 19:08\nEls músics solitaris, les petites bandes o les cobles són les més afectades per l´obligatorietat d´aplicar retencions a dietes i desplaçaments. a. resclosa/arxiu\nEl món de la música, com altres professions, és complex tributàriament. Però encara ho és més per als que són de petit format o perceben ingressos per espectacles que amb prou feines els ajuden a sobreviure. Des de la setmana passada, a més, han topat amb una nova dificultat, haver de cotitzar, per ordre de la Seguretat Social, les dietes i desplaçaments que ara declaraven com a despesa, a banda del sou.\nL'associació professional de músics de Catalunya (Musicat) ha alertat que pot fer desaparèixer músics que vegin que no els compensa o busquin alternatives com cobrar en negre.\nEls músics estan regulats per un decret revisat l'any 1985 i formen part del règim especial d'artistes. Per simplificar-ho, la normativa que regula la seva contractació estableix que són treballadors per compte d'altri: l'organització els ha de contractar directament o a través d'una empresa. Per tant, donar d'alta i baixa a la Seguretat Social i a retenir l'IRPF.\nSegons explicava ahir el president de Musicat, Josep Reig, aquests casos eren viables en casos de contractacions de llarga durada o fixes però les esporàdiques, com els «bolos», es complicava perquè no compensava i molts no complien amb els tràmits i requisits.\nUna altra alternativa és establir una relació mercantil. Constituir-se com a empresa per obtenir un CIF que permeti emetre factures. De nou, els músics amb menys volum de feina veien que no els sortien els números. Tampoc les cobles o orquestres veien que fos una alternativa (tots formarien l'empresa? Un contractaria els altres?). Altres músics optaven per fer-se autònoms, tot i que estrictament la llei no ho permet, perquè han de ser treballadors aliens.\nI així van néixer les cooperatives, un grup de gestió de contractació a través del qual els músics poden fer aquests tràmits laborals. Musicat, per exemple, amb 3.200 socis i 420 formacions musicals registrades, ofereix el servei.\nDietes i desplaçaments, com a despeses\nFins ara, expliquen, dietes i desplaçaments es declaraven com a despeses, és a dir, els paguen per aquests conceptes sense que hi hagi retencions. La resta forma el «cost laboral», la base a partir de la qual s'aplicaran les retencions per descomptar l'IRPF. I així des de fa més de 20 anys. Amb tot, des del passat 7 de maig, segons va explicar ahir el Musicat, la Seguretat Social ha mirat la lletra petita i els ha avisat que estan obligats a incloure dietes i desplaçaments a la base del sou. D'aquesta manera, percebrien un salari més baix.\n«Si has de fer un desplaçament a Lloret, per exemple, són uns diners que gastes» i no té sentit aplicar-hi una retenció i que formi part del sou, va explicar Reig alertant que molts músics podrien abandonar perquè no els compensi o tornin a situacions de fa anys quan es cobrava en negre.\nAixò podria fer que els ingressos de l'Estat baixin si hi ha menys declarants i, per això, Reig ha plantejat que convindria seguir amb un model consensuat malgrat les dificultats que ja posa la llei. Des del Musicat, va sentenciar Reig, esperen «reconduir la situació» i plantejaran la qüestió al Govern espanyol per trobar una solució.


Programa per empreses - ISGLOBAL\nCol·labora amb ISGlobal\nA ISGlobal treballem per millorar la salut de totes les persones, per mitjà de l'acció en els àmbits de les malalties infeccioses i de la salut urbana. Ens enorgulleix l'impacte del nostre treball, però podem fer-hi més. Per a això, estem oberts a la col·laboració de tothom que desitgi contribuir a la nostra tasca\nPrograma per a empreses i fundacions\nISGlobal ha creat un programa de col·laboració amb empreses, dirigit a totes les companyies que desitgin donar a la seva responsabilitat social corporativa una dimensió transformadora i ambiciosa, orientada a millorar la salut planetària\nPer què ens cal el teu ajut?\nPer poder continuar millorant els resultats de la nostra feina, transformar la millor ciència en les millors accions i avançar cap a l'equitat en salut per a totes les persones, és molt important per a nosaltres comptar amb la col·laboració d'empreses i fundacions que comparteixin els nostres objectius i que desitgin donar suport a la nostra missió: promoure la igualtat en salut com una de les prioritats de l'agenda global.\nDisposes de diverses opcions per col·laborar amb ISGlobal, ja sigui com a empresa o com a fundació. Amb la teva aportació demostres el compromís de la teva organització amb la recerca científica destinada a provocar millores tangibles en termes de salut, fent possible un impacte positiu tant al nostre país com a la resta del món.\nQuins són els beneficis per a la teva empresa / fundació?\nMés enllà de contribuir a l'impacte directe de l'activitat d’ISGlobal, d'ajudar a transformar la millor ciència en les millors accions i de promoure la millora de l'estat de salut de la població a nivell global, col·laborar amb nosaltres també t'aporta un conjunt d'avantatges.\nPer a sol·licitar més informació o establir un compromís de finançament, pots posar-te en contacte amb els responsables de les àrees del teu interès.