Servei consistent en la redacció ...\nServei consistent en la redacció del Projecte executiu de construcció de la nova escola de música\nUn Projecte executiu per a la construcció d'un edifici sobre aproximadament 254 metres quadrats de terreny, i amb una distribució en dos plantes, amb la definició dels accessos des dels carrers propers (carrers Josep Soler Tasis i Samuel Barrachina), a través del parc del Rocar.\nLa redacció del projecte executiu inclourà tot allò previst al "Document de comprovació del contingut del projecte", editat pel Col·legi Oficial d'Arquitectes de Catalunya, amb la suficient precisió que permeti contractar les obres i executar-les sense necessitat de cap altre document tècnic.\n30.576,00 € sense IVA 36.996,96 € IVA inclòs (21,00%)\n16/09/21 14:30 h\n30.576,00 € sense IVA\n05/08/21 13:00 h Publicació acreditada pel Consorci Administració Oberta de Catalunya\nPonderació: 20.00 - Criteri: Memòria descriptiva de l¿execució dels treballs\nPonderació: 10.00 - Criteri: Memòria explicativa de la metodologia a emprar per a l¿execució de les tasques a desenvolupar\nPonderació: 5.00 - Criteri: Memòria de gestió mediambiental\nPonderació: 30.00 - Criteri: Oferta econòmica\nPonderació: 15.00 - Criteri: Termini de lliurament del projecte\nPonderació: 20.00 - Criteri: Experiència professional\na)\tVolum anual de negocis en l¿àmbit al qual es refereixi el contracte, referit al millor exercici dins dels tres últims disponibles en funció de les dates de constitució o d¿inici d¿activitats de l¿empresari i de presentació de les ofertes per un import igual o superior al que exigeixen l¿anunci de licitació o la invitació a participar en el procediment.\nEl volum de negocis mínim anual exigit, per acreditar la solvència, ha de ser almenys és d¿una vegada i mitja el valor estimat del contracte, en algun dels tres últims exercicis disponibles.\nImport mínim de solvència econòmica: 40.864,00 ¤\nForma d¿acreditació: Comptes anuals aprovats i dipositats al Registre Mercantil, si l¿empresari està inscrit en el Registre. En cas contrari, pels dipositats en el registre oficial en què hagi d¿estar inscrit. Els empresaris individuals no inscrits en el Registre Mercantil han d¿acreditar el seu volum anual de negocis mitjançant els seus llibres d¿inventaris i comptes anuals legalitzats pel Registre Mercantil.\nb)\tJustificant existència pòlissa de responsabilitat civil d'acord amb l'article 87.1 b) de la LCSP\nc)\tRelació del serveis executats d¿acord amb l¿article 90.1 a) de la LCSP, que els que constitueixen l¿objecte del contracte, efectuats en els últims tres anys (que inclogui import, dates i el destinatari públic dels mateixos), amb el requisit mínim que l¿import anual acumulat l¿any de més execució, sigui igual o superior al 100% del valor estimat del contracte.\nForma d¿acreditar: Certificats de bona execució. Aquests certificats hauran d¿indicar l¿import, la data i el destinatari públic. En cas que no es disposi d¿aquest certificat, mitjançant una declaració de l¿empresari acompanyat dels documents que tingui en poder seu que acreditin la realització de la prestació.\nc.2) Equip tècnic mínim requerit: La persona o persones que desenvolupin els serveis objecte del present contracte hauran d¿acreditar els següents requisits mínims: Arquitecte superior amb un mínim de 5 anys d¿experiència professional.\nTitulat competent: qualsevol titulació que habiliti legalment pel desenvolupament de l¿exercici de les funcions indicades. Les titulacions indicades es realitzen a títol merament indicatiu i no limitatiu. L¿Ajuntament de Sitges es reserva la possibilitat de sol·licitar que s¿acrediti la condició de titulació habilitant en cas de dubte.\nAnys d¿experiència: anys sencers a computar des de la data d¿obtenció de la titulació corresponent. En defecte de data de titulació, anys sencers d¿experiència professional demostrable en l¿especialitat demandada.\nForma d¿acreditar: L¿acreditació de la solvència tècnica i/o professional requerida de l¿equip tècnic ofert, es realitzarà presentant en el sobre número 1 una declaració responsable signada per l¿empresari en el que es compromet a que l¿equip que presenta compleix amb els requisits de solvència tècnica exigits i que amb caràcter previ a l¿adjudicació del contracte i en el moment en que l¿Ajuntament de Sitges ho demani, aportarà per a cada posició la següent documentació:\n-\tCurrículum vitae.\n-\tTítols i certificats de col·legiació.\n-\tDeclaració amb l¿experiència professional indicant projectes, any d¿execució, import, promotor i petita descripció dels treballs aportats.\n-\tCarta de compromís de col·laborar amb el licitador en cas de resultar adjudicatari.\nSi per raons justificades, una empresa no pogués facilitar les referències sol·licitades podrà acreditar la seva solvència tècnica mitjançant qualsevol altra documentació considerada com suficient per l¿Ajuntament de Sitges.\nd)\tDeclaració del contractista indicant la part del contracte que te el propòsit de subcontractar.\nCERT_JGL 02082021 APROV EX.pdf\nESTUDI PREVI NOVA SEU ESCOLA MUSICA.pdf\nPROPOSTA HONORARIS ABG ESCOLA MUSICA.pdf


Club Fum Sitges\nEl Fum Sitges Club ha fet el seu III Sopar Anual.\nUnes 40 persones es van reunir al jardí del Hotel Romàntic per gaudir d’un sopar i una fumada de puros. En una primera fumada es va poder provar un Montecristo media corona i en una segona fumada un Montecristo Dantes edició especial i limitada del 2016.\nDurant la vetllada es va gaudir d’un sopar selecte amenitzat amb la música cubana de Markia Sierra, i una gran selecció de vins i copes.\nEls assistents van poder tastar piruleta de parmesà amb fruits secs, maki de salmó amb ou i alvocat, broqueta de formatge i raïm, coca de Foie amb figues, carret maridatge de cerveses i formatges del món, pernil ibèric tallat per un professional, carret d’amanides, Steak tartar, carret de paella, barbacoa de carns del món i bufet de postres.\nSopar Fum Sitges Club\nUn cop més el Fum Sitges Club ha realitzat un sopar de "Puro".Los Víkingos ha estat el lloc escollit, on s'ha pogut gaudir de la seva terrassa i de la seva gastronomia. Aquest cop la selecció de "puros" per finalitzar la vetllada ha estat d'un corones Davidof i un Churchill de la mateixa casa\nPrimer Sopar Puros Club Tast\nLa nit del dijous 22 d'octubre, ha marcat el punt de partida d’un nou projecte gastronòmic agosarat en els temps que ens ha tocat viure. I tot s’ha dut a terme als jardins interiors de l'Hotel Romàntic del carrer Sant Isidre de Sitges, un indret per a descobrir per a tots aquells amants de la gastronomia i...dels cigars. Un acte especial englobat en la marca Club de Tast de Sitges i la promoció TASTA SITGES 2015 El Club de Tast del Gremi d'Hostaleria, l'estanc número 5 (Cava de Cigars JM Marcè) i amb la col·laboració de Tabacalera i l'Hotel Romàntic, ha dut a terme un sopar casual lliure de protocol, lligat a la commemoració del 80 aniversari dels Cigars Montecristo. En un àmbit reduït de persones i en un entorn colonial, els privilegiats convidats han gaudit d'una sèrie d'exquisits menjars, acompanyats en tot moment per dos peces especials de la marca Montecristo.\nA l’arribada, presentació i petit aperitiu, lligat a una fumada de Montecristo Mitja Corona, la nova Vitola que s'afegeix al portfoli regular de la línia clàssica Montecristo, presentat en aquest sopar a Sitges en exclusiva, tot just el dia següent al seu llançament a Espanya. La fumada ha anat acompanyada d’una degustació de Tequila Patròn, del grup Bacardi, conduïda pel seu Brand Ambassador a la zona, Rubèn Ubric, que ha preparat un còctel de benvinguda, concretament un “Negroni”, substituint un dels seus ingredients, la ginebra, pel Tequila Patròn, amb un encert mes que notable.\nS’ha fe també un petit tast d’embotits selectes i snacks diversos preparats amb cura per la Xarcuteria Moreno, de Sitges.\nTot seguit, un pernil de la prestigiosa marca Sanchez Romero Carvajal, tallat a mà in situ per un tallador professional.\nA continuació, els convidats varen fer un petit tast de diferents formatges del mon, tallats expressament per l'elaborador, i molt aviat “afinador de formatges” Xerigots, situat al Penedès, concretament a Vilafranca, acompanyats d’un pa especial, únic i solidari , elaborat per part de Forns Enrich, que sortirà al mercat aquest nadal per recaptar diners per la fundació Arrels de Barcelona.\nDegustació de Foie Gras d'elaboració pròpia i artesanal de la reconeguda marca El Greco, també acompanyat dels millors pans d'Enrich, presentat pel seu propietari i artesà Santi Grimau.\nNo ha pogut faltar un tast de carns del món, on s’han comprovat els matisos entre diferents procedències i talls, nacionals, nebraska, alemanya, assessorats per Pere Romeu, gerent-propietari de la prestigiosa marca Carns Romeu amb seu a Gelida i que han fet les delícies dels assistents.\nEl salmó marinat artesanalment pel Xef del restaurant Los Vikingos. Del Club de Tast, també ha estat espectacular.\nMenció especial a l’Steak Tartar elaborat pel conegut Maitre Francisco Rodriguez propietari del Restaurant Komokieras de Sitges, i que, segons els entesos en el tema, es un dels millors en molts kilòmetres a la rodona.\nL’acte s’ha tancat amb un cigar Montecristo Churchill añejado de cep 47, que ha estat magistralment maridat amb el brandy Ego de la marca Mascaro i de la mà de la enòloga de la casa, Montse Mascarò. Tot acompanyat amb uns Petits Fours i panellets “avançats” al dia que toca, de Forns Enrich, i que també han gaudit de gran acceptació.\nCloenda amb una Master Class de gintònics super-premium de la marca Bombay, amb la presentació de la nova referencia Star Of Bombay.\nVins: Habitat blanc de Cellers Miquel Torres, Gran Coronas Reserva de Cellers Miguel Torres. Cava 225 brut nature reserva especial de Caves Torello. Brandy Ego de la marca Mascaró. Gin Star of Bombay , super-premium de la marca Bombay. Cafès de la marca Candelas


El Consell d'Estat estudia aquest dijous el dictamen contra la consulta canària sobre prospeccions\nEl govern espanyol argumenta, com en el cas català, que el que vol fer canàries no és una consulta, sinó un referèndum, i que no té competències per formular la pregunta que ha previst\nLa seu del Consell d'Estat al carrer Mayor de Madrid / ACN\nBarcelonaLa comissió permanent del Consell d'Estat estudiarà en la reunió d'aquest dijous un dictamen elaborat a petició del govern espanyol sobre la seva intenció de recórrer al Tribunal Constitucional l'organització d'una consulta a Canàries sobre les prospeccions petrolíferes a les aigües de l'arxipèlag. Una vegada aprovat el dictamen serà enviat al Govern, que podria aprovar aquest divendres a la reunió del consell de ministres un recurs d'inconstitucionalitat contra la celebració d'aquesta consulta. L'executiu té intenció de demanar al Tribunal Constitucional la suspensió dels actes recorreguts, és a dir, de la preparació i de "qualsevol actuació vinculada a la consulta".\nEl Govern va sol·licitar un informe urgent al Consell d'Estat el 10 d'octubre, i en concret li va demanar la seva opinió sobre dos decrets de l'executiu canari que vol recórrer. Un d'ells, del 25 de setembre, conté el reglament per celebrar consultes ciutadanes "en assumptes d'interès general de competència de les comunitats".\nL'altre, del 2 d'octubre, posa data i contingut a la consulta sobre prospeccions, que serà el 23 de novembre i es plantejarà la següent pregunta: "Creu vostè que Canàries ha de canviar el seu model mediambiental i turístic per les prospeccions de gas o petroli?".\nRebuig frontal de Rajoy\nEl Govern entén que les qualificades com consultes ciutadanes mitjançant pregunta directa "constitueixen materialment un autèntic referèndum", en contemplar una consulta al cos electoral "a través d'un veritable procediment electoral", i insisteix que la potestat de regulació i autorització de referèndums correspon "exclusivament a l'Estat, d'acord amb els articles 23, 81, 92 i 149.1.32 de la Constitució espanyola". És aquest també el fonament utilitzat pel govern espanyol per recórrer i forçar la suspensió de la consulta d'autodeterminació de Catalunya.\nD'altra banda, pel que fa a la pregunta realitzada, l'executiu apunta que cal tenir en compte que la competència en matèria energètica correspon a l'Estat en virtut de les regles 13a i 25a de l'article 149.1 de la Constitució, "sense que la competència de Canàries sobre règim energètic arribi al mar territorial". Cita en aquest punt una sentència del Tribunal Constitucional del 2013.\nRecalca així mateix que, com també ha posat de manifest el Tribunal Constitucional (resolució 87/2011), "en cap cas podria la comunitat autònoma convocar una consulta sobre matèries que no són de la seva competència".\nconsell d'Estat CANÀRIES


emprenedors Archives | xfdigital\nSi estic a les xarxes socials, vendré més?\nLa resposta és: gestionant només les xarxes socials, no vendràs més a curt termini.\nLes xarxes socials no estan pensades per a vendre, sinó perquè les persones parlin de tu i s’exposin a la teva marca i als teus missatges. Imagineu que enmig d’una reunió d’amics en una cafeteria us arriba un company anunciant que us fa un 20% de descompte. Possiblement considereu que està fora de lloc. El mateix passa a les xarxes socials. No es poden utilitzar per a emetre constantment missatges de venda directa.\nAra bé, dit això, la comunicació a les xarxes socials és molt efectiva :\nPer a tenir una difusió ampliada del vostre missatge. En comptes de pagar publicitat en un medi tradicional, teniu a l’abast eines que controleu per a comunicar els continguts que us interessin, en el moment que us interessi i amb control i analítica immediata.\nEls vostres seguidors a les xarxes socials ja venen segmentats. A menys que no feu publicitat en un medi tradicional especialitzat, no podeu garantir que tots els receptors responguin a la vostra publicitat de forma efectiva.\nInformar dels vostres punts forts i el vostre valor afegit com a empresa. Explicar què sabeu fer bé i què us diferencia de la competència.\nGuanyar posicionament SEO. Ben estructurada i combinada amb una plataforma web/bloc, les xarxes socials són un element de posicionament orgànic molt potent.\nUna bona combinació de continguts permet incloure també un percentatge de continguts promocionals i publicitaris.\nLes xarxes socials ajuden a enfortir llaços amb clients i proveïdors, i si es juguen bé les cartes, poden representar una estratègia de posicionament molt valuós enfront de la competència.\nAmb una estratègia de comunicació online ben gestionada, la creació d’una comunitat involucrada i bon nivell de continguts, a mig termini les vendes sí que augmenten.\nPer tant, hem de concloure que invertint en temps i qualitat en la gestió de xarxes socials, a mig termini i de forma indirecta sí que vendràs més.\nVoleu saber-ne més? Escriviu-nos o truqueu-nos per saber què podem fer per a vosaltres.\n03/02/2014 /by xfdigital\nhttps://www.xfdigital.cat/wp-content/uploads/mediapost-fidelity-fidelización.jpg 565 848 xfdigital https://www.xfdigital.cat/wp-content/uploads/logo_xfdigital.png xfdigital2014-02-03 20:46:522017-07-15 13:51:19Si estic a les xarxes socials, vendré més?\nSi ets un emprenedor, xfdigital et pot ajudar!\nConsulta els nostres plans per a empreses de nova creació.\nCondicions especials per als socis del Fòrum d’Emprenedors de la UEI.\nModels mixtos d’assessoria i formació personalitzada. A la teva mida.\nxfdigital és partner amb Aetna Espai Empresarial. Deixa’ns que et posem en la nostra roda de contactes i et convidem a les sessions #AETNAnetworking, etc.\nUs recordem que la plataforma de busca’t la vida® està gestionada per xfdigital i està a la disposició d’aquells que vulgueu.\nSi ets un emprenedor, no creus que ens hauríem de conèixer?\ncliqueu la imatge per veure els projectes realitzats\n08/06/2013 /by xfdigital\nhttps://www.xfdigital.cat/wp-content/uploads/emprenedors.jpg 600 1000 xfdigital https://www.xfdigital.cat/wp-content/uploads/logo_xfdigital.png xfdigital2013-06-08 15:03:222017-05-30 11:26:52Emprenedors


Hubertusbaude Grossschonau Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 11 allotjaments a Grossschonau.\nAn der Lausche 4, Grossschonau, Grossschonau, Alemanya, 02799 - Veure al mapa\nAl visitar Waltersdorf, vosté es sentirà com a casa a Hubertusbaude, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHubertusbaude també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Waltersdorf. Transport hotel/aeroport, restaurant, ascensor, servei de llançadora, lloguer de bicicletes són només algunes de les comoditats que fan que Hubertusbaude sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de sauna, esquí, massatge, parc infantil, sauna. Hubertusbaude és una elecció inteligents per a viatgers a Waltersdorf, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


The Daily Avalanche: D'amistat i de blocs\nPoc m’esperava que amb el bloc acabaria coneixent tanta gent nova. Bé, això de conèixer cal dir-ho amb una certa precaució, ja que es tracta d’una coneixença imperfecta i fragmentada, que es supedita sempre a la màscara més o menys fictícia que cadascú hagi decidit penjar-se. Res que no passi en certa mesura també amb les nostres coneixences reals.\nAmb totes les prevencions doncs, ens anem creant una imatge dels nostres col·legues/lectors. De vegades no sabem ni el seu nom real, l’edat la imaginem, el sexe l’inferim (però vés a saber per on ens poden conduir els prejudicis), de l’ocupació ens creiem el que ens volen donar a entendre i de l’aspecte físic tenim, en el millor dels casos, un retrat miniat que bé podria ser el de qualsevol altra persona.\nAixí, a partir de retalls, anem reunint una col·lecció de monstres de frankenstein virtuals amb els que gaudim d’una certa intimitat. Hem après a reconèixer el seu “to” de veu, les seves dèries i manies. Percebem el dia que estan de mala lluna i mirem d’animar-los. Intentem ajudar-los si tenen un dubte o un problema. Col·laborem en les seves iniciatives, si està en les nostres mans. Quan els trobem tristos, fem una mica el pallasso per arrencar-los una rialla. O simplement passem a dir hola, perquè sàpiguen que poden comptar amb nosaltres.\nJo no sé quin nom pot tenir aquesta estranya relació virtual, però, si no és amistat, s’hi assembla molt.\nEnviat per Allau a les 6:08\nmaria 2 de juliol de 2009, a les 7:33\nÉs amistat, Allau, és amistat, i molt menys virtual del que sembla (per cert, jo en realitat sóc un oficial de exèrcit rus jubilat que m'he inventat a una xica valenciana que viu a Roma i, a més, escric des de Vladivostok, però no ho expliques per ahí)\nAllau 2 de juliol de 2009, a les 8:04\nMai no m'havies enganyat, Marieta, ho vaig endevinar des del primer moment ;p\nsargantana 2 de juliol de 2009, a les 8:08\nes ben cert el que dius.\njo tambe tinc aquesta sensacio envers ells...pero ja m'agrada. en el fons m'agrada l'anonimat que em dona la pantalla i el meu personatge, pero tambe tinc clar que qualsevol que ha volgut arrivar a la persona, ho aconsegueix facil. tampoc m'amago.\npero les seves/ vostres coses em preocupen i em motiven...jajajaj\nmira que n'es d'estrany tot aixo!! jajaj\npero agradable..o no??\nes maco compartir afinitats i coneixer opinios...s'em fa molt enriquidor!\nAllau 2 de juliol de 2009, a les 8:18\nSí, sargantana, són aquestes coses, com que el petó d'una (gairebé) desconeguda t'ajudi a començar bé el dia.\nUnknown 2 de juliol de 2009, a les 8:37\nÉs veritat. Es creen complicitats, pensaments oposats, paral·lelismes i ens sembla que acabem tenint una xarxa nova d'amistats.\nEn realitat, la virtualitat no és diferent de la realitat, se li assembla força.\nAllau 2 de juliol de 2009, a les 8:46\nEl problema que tinc ara és que sé més dels amics blogosfèrics que de la pròpia família :(\nJesús M. Tibau 2 de juliol de 2009, a les 8:48\ncomparteixo la sensació. I, de fet, moltes d'aquestes coneixences s'han arribat a materialitzar físicament, i amb alguns mantinc una molt bona relació\nAllau 2 de juliol de 2009, a les 9:13\nSí, Jesús, a mí també s'em comencen a "materialitzar" alguns col·legues i, de moment, no m'han decebut (però encara no conec a l'oficial de Vladivostok :))\nJosep 2 de juliol de 2009, a les 9:29\nVist des del meu costat (que comparteixo espais reals amb l'autor del bloc) us haig de dir que m'ha costat, però ara, amb tota normalitat ens expliquem les novetats del dia que inclou, es clar, la dels bloggers "amics". Si la Comtessa, Si Marieta, si Puigmalet, si Rasoir, si Tibau... Vaja, ens han sortit criatures.\nAllau 2 de juliol de 2009, a les 9:34\nSí, i molt entremaliades...\nComtessa d´Angeville 2 de juliol de 2009, a les 10:42\nQuè bonic això, què bonic!!!! Quan vaig obrir el primer bloc l'últim que esperava era arribar a mantindre tan bones relacions (la paraula amistat no em resulta exagerada) amb molta gent amb la que ara les mantinc, de vegades materialitzades en físic, de vegades no (temps al temps). I lluny de semblar-me una mena de família paralela a l'altra, per camins diferents que mai arriben a tocar-se, han acabat barrejant-se i fonent-se les dos, i és genial! (Temps al temps, que dic jo que també arribarà alguna decepció, però millor no pensar-ho).\nAllau 2 de juliol de 2009, a les 11:04\nSí que és bonic, comtessa, però anit la meva germana es queixava perquè no sabia quan ni on anàvem de vacances. I jo que em pensava que sabent-ho vostès, ja n'estava tothom assabentat!\nClidice 2 de juliol de 2009, a les 11:05\nFa molts anys que navego en la virtualitat, des dels jocs MMPORG fins als blogs, relacionant-me amb tot tipus de gent i tenint converses sorprenents amb qui mai de la vida les tindria en un món corpori. Per tant penso que som cervells interconnectats, sense edat, gènere, classificació per classe social, professió ... només importa allò que dius i com ho dius, la resta és pura anècdota :)\nAllau 2 de juliol de 2009, a les 11:33\nPotser tens raó, clidice, que és més fàcil (o menys conflictiva) una comunicació sense mediació física\nFerran Moreno 2 de juliol de 2009, a les 14:26\nI tant que s'hi assembla, és inevitable sentir-se proper a aquesta colla de retalls i màscares que corren per la virtualitat.\nPer cert, que ens ha dit monstres de frankenstein, com si ell no ho fos també per a nosaltres En lloc de donar-li la raó i fer-li la gara-gara, no l'hauríem de renyar una miqueta? :-p\nAllau 2 de juliol de 2009, a les 14:41\nFerran, qui tenia la cua de palla? ;p Ho he escrit en plural "anem reunint", perquè ens passa a tots, crec. Però si vols, per a tu ja et dedicaré una altra floreta.\nrasoir! 2 de juliol de 2009, a les 17:48\nés una amistat en tota regla, i el millor de tot és que és tan difícil discutir amb un blogger!!\nAllau 2 de juliol de 2009, a les 18:31\nEi, rasoir,ja t'esperàvem a la festa!\npratinsky 2 de juliol de 2009, a les 20:39\nBones vacances, jo jà sabia que marxaveu al Canada (a diferencia de la teva germana), el que no sé és quan...\nTampoc si tancaràs la parada, o t'enduràs el portàtil o tiraràs de "ciber" per mantenir el blog\nAnònim 2 de juliol de 2009, a les 21:11\nJo he arribat a conèixer personalment a molts dels lectors i comentaristes habituals del meu blog i, diuen les males llengües, que inclús me n'he tirat un, però jo no m'ho crec!\nAps! JA t'he dedicat el post!\nAllau 3 de juliol de 2009, a les 1:03\nGràcies, Xavier,marxem el 12 i penso desconnectar. Si funcionés la publicació programada a blogger deixaria una "carta d'ajust", però des del 18 de juny no xuta...\nGràcies, glam, ja ho havia vist; però he hagut de sortir.Ara et contesto com cal.\nPuigmalet 3 de juliol de 2009, a les 8:28\nPerò aquests apunts nostàlgics no fan més per a l'hivern, allausz? :)\nEl contacte quasi diari amb els blocaires que un ronda acaba estrenyent lligams. Amb els amics físics no hi parlo tan sovint! Té webs el tema.\nAllau 3 de juliol de 2009, a les 8:44\nSí, Joan, és més propi de la temporada tardor-hivern; però sóc a punt d'absentar-me per vacances i he cregut convenient fer una mica de manipulació sentimental per fidelitzar els lectors. ;p\nJosep 3 de juliol de 2009, a les 14:26\nPatrinsky, desconnectarà, m'ho juro...\nFerran Moreno 3 de juliol de 2009, a les 19:14\nUi, no cal que me'n dediquis cap, d'entrada, jo fa molts anys que sé que sóc un "monstru" :-p\nAllau 3 de juliol de 2009, a les 19:29\nMonstru, el consell per a LT va com oli en un llum; el pitjor és que ara estic temptat d'arreglar també la feina dels altres. Ai!


Bargalló demana a les famílies absentistes que «confiïn» en l'escola - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nBargalló demana a les famílies absentistes que «confiïn» en l'escola\nBargalló demana a les famílies absentistes que «confiïn» en l'escola Regió7\nEl conseller d'Educació, Josep Bargalló, insisteix a demanar a les famílies que han optat per no portar els fills a escola en aquest inici de curs que s'hi repensin. Segons el conseller, l'escola és «el segon lloc» on els alumnes estan més segurs perquè és la seva «segona casa». «Fora de casa seva, on estan més segurs és a l'escola», va dir Bargalló durant una visita a una escola de Sant Pere de Vilamajor. El conseller demana a aquestes famílies «que encara tenen dubtes» que dipositin la seva confiança en els mestres i el conjunt del personal docent perquè són també «la segona família» dels seus fills: «No faran res que no sigui vetllar per la seva seguretat».\nEn aquest sentit, Bargalló assegura que tots els «sacrificis» de la comunitat educativa es fan pensant només en un alumnat que ha estat «sis mesos sense rebre educació, que és dret fonamental». Els alumnes, afirma el conseller, necessiten ara «estar amb altres nens, formar-se, moure's i tot allò que l'escola els ho dona».\nEl conseller també va recordar, després que s'hagin conegut les primeres dades de grups confinats, centres tancats i contagis a les escoles, que el sistema educatiu «assumeix» aquestes incidències i treballa estretament amb el Departament de Salut per actuar de la manera més contundent.\n«Totes les incidències han rebut el tractament del circuit sanitari previst i la resposta necessària», assegura. El titular d'Educació recorda que la pròxima setmana començaran els cribratges massius a les escoles.


Category: Música popular urbana\tPer començar…\tElvis Presley\nPosted on June 7, 2012January 10, 2017Categories Música popular urbana\tLa música popular urbana\tSi t’hi has fixat, el títol d’aquesta unitat s’anomena “Música popular urbana”. Abans d’entrar en matèria, analitzem les tres paraules:\nPosted on June 6, 2012January 10, 2017Categories Música popular urbana\tOrigen, característiques i grans gèneres de la música popular urbana\tLlegeix atentament aquest issuu en el qual hi ha un resum de tot el què has de saber sobre al música popular urbana.\nPosted on June 5, 2012January 10, 2017Categories Música popular urbana\tDades i curiositats de la música popular\tTot seguit trobaràs un llistat de conceptes, tots tenen relació amb la música popular urbana.\nPosted on June 4, 2012January 10, 2017Categories Música popular urbana\tAudició 1: The fat man\tAquesta cançó que ara escoltarem és un blues, tot i que no presenta l’estructura de blues sinó la de rock.\nPosted on June 3, 2012January 10, 2017Categories Música popular urbana\tAudició 2: Bon rei Venceslau\tVenceslau de Bohèmia\nPosted on June 2, 2012January 10, 2017Categories Música popular urbana\tAudició 3: Lembranzas\tHecor Lera, autor i intèrpret d'aquesta peça, inspirada en Galícia.\nPosted on June 1, 2012January 10, 2017Categories Música popular urbana\tFem un rap!\tEl rap (nom originat en l’acrònim de l’anglès Rhythm And Poetry o bé Rage Against Police) és un estil de música popular urbana que sorgeix als barris negres novaiorquesos i vinculat des de principis dels 80’s als ambients de la cultura hip hop.\nPosted on May 7, 2012January 10, 2017Categories Música popular urbana\tProudly powered by WordPress


Un diputat del PP amenaça: 'Qualsevol espurna farà saltar la violència a Catalunya' - VilaWeb\nDimecres 02.07.2014 14:32\nUn diputat del PP amenaça: 'Qualsevol espurna farà saltar la violència a Catalunya'\nCreu que ningú no podrà controlar el que passi a partir del 9 de novembre\nEl diputat del PP al congrés espanyol i portaveu de la Comissió Constitucional Pedro Gómez de la Serna creu que 'qualsevol espurna farà saltar la irrupció de la violència' a Catalunya. Així ho ha afirmat en una conferència al Campus FAES 2014 que s'està fent a Guadarrama, a Madrid. Gómez de la Serna ho ha argumentat dient que els catalans estan sotmesos a una gran 'pressió, a unes expectatives d'impossible compliment i a una radicalitat política'. 'El seny català és molt important però al cap i a la fi tots els pobles són molt semblats', ha sentenciat.\nEl diputat popular espanyol també ha apuntat al fet que les principals mobilitzacions ciutadanes es facin a Barcelona, 'una ciutat que té la mala sort de tenir el moviment antisistema més potent d'Europa i on s'està planificant una manifestació amb ocupació de places seguint el model de la plaça Maidan, de Kíev'.\nPer encarar el procés català, el Gómez de la Serna ha proposat la posada en marxa 'd'un procediment paral·lel que el porti a una via morta'. Gómez de la Serna considera que 'no s'atura només amb actes jurídics de caràcter constitucional ni amb recursos davant el TC' i ha sentenciat que 'només es compensa mitjançant un altre procés'.\nPer tot això, ha manifestat la necessitat de dirigir diverses accions cap a Catalunya com 'un programa de sensibilitat, una nova agenda política i un canvi d'esquema polític' que no passin per 'una disputa de l'autogovern ni del finançament'.\nLa conferència de Pedro Gómez de la Serna ha obert la jornada 'La Constitució Territorial i el desafiament secessionista' que es fa en el marc del Campus de la Fundació per a l'Anàlisi i els Estudis Socials (FAES), presidida per José María Aznar.


V CONGRÉS NACIONAL DE PRIVACITAT de la APEP - Blog - DATAX\nV CONGRÉS NACIONAL DE PRIVACITAT de la APEP\nL’Associació Professional Espanyola de Privacitat (APEP) organitza el seu V Congrés Nacional de Privacitat en un context de reforma profunda de la protecció de dades a la Unió Europea els dies 8 i 9 de juny a Madrid.\nL’eix temàtic del Congrés serà el Reglament General de Protecció de Dades. Una de les taules rodones està dedicada específicament a conèixer les claus per a ser Delegat de Protecció de Dades (Data Protection Officer, DPO).\nAixí mateix, ponents de primer nivell de l’àmbit públic i privat abordaran temes de gran rellevància en l’àmbit de la protecció de dades com ara bretxes de seguretat, dret a l’oblit, big data, eprivacy regulation, núvol, mobile apps, intel·ligència artificial o down raids.\nCom a novetat, el Congrés també inclou tallers pràctics, amb els quals es planteja un format més participatiu, que permeti i incentivi compartir preocupacions i casos pràctics entre representants de diferents àmbits.\nDes de Datax agraïm la iniciativa de l’associació perquè els professionals del sector puguem compartir els principals reptes per garantir el compliment de la normativa de protecció de dades.\nAPEP, DPO, PRIVACITAT, PROTECCIO DE DADES, RGPD


Martiño Noriega: «Jo donava per suposat que a Catalunya hi havia pla B» | NacióDigital\nMartiño Noriega: «Jo donava per suposat que a Catalunya hi havia pla B»\nL'alcalde de Santiago de Compostel·la i dirigent de les marees afirma que es va sorprendre pel fet que "sempre s'infravalorés la reacció de l'Estat"\nper Pep Martí , 25 de novembre de 2018 a les 17:50 |\nMartiño Noriega | Adrià Costa\nL'Ajuntament de Santiago de Compostel·la és la primera institució de l'Estat que ha presentat una demanda civil contra la família Franco per usurpació de patrimoni públic per haver-se apropiat suposadament de dues peces escultòriques del consistori. El fet ja diu alguna cosa de la personalitat de Martiño Noriega (A Corunya, 1975), metge de família de professió i alcalde Santiago des de les eleccions del 2015, quan les candidatures de les marees es van fer amb algunes de les grans ciutats gallegues.\nHa estat a Barcelona per presentar presentar A contradición permanente. Conversa sobre cinco anos de política convulsa (Xerais), escrit a quatre mans amb el periodista Daniel Salgado i on analitza els esdeveniments produïts al seu país els darrers cinc anys. Noriega, militant d'Anova, és un nacionalista d'esquerres que es reclama de Gramsci i opina en aquesta entrevista sobre Galícia, Catalunya i la política espanyola, sobre la qual ell tem que s'expandeix l'amenaça d'una involució.\n- Divendres va presentar A contradición permanente. Conversa sobre cinco anos de política convulsa. És difícil explicar breument la seqüència d'aquests anys?\n- El llibre el vam fer amb el periodista i poeta gallec Daniel Salgado i ens va portar un treball d'un any. Conclou amb el discurs del cap de l'estat el 3 d'octubre del 2017, en ple epicentre del procés. Volíem saber com es decantava la situació a Catalunya. El llibre neix amb la vocació de recapitular el que van ser cinc anys de política convulsa a Galícia, on es va posar en marxa un procés pioner a nivell de l'estat de construcció d'unitat popular. Allí, de manera excepcional, es va produir un maridatge entre sobiranistes que venien de l'independentisme com del BNG, amb federalistes d'Esquerra Unida i Podem que va confluir en el que primer es va dir AGE i més tard les marees. Un procés que ens va dur a ser segona força en el país i a governar ciutats com Santiago, A Corunya i el Ferrol.\n- Un dels elements clau d'aquesta etapa va ser aquest, el triomf de les esquerres a les municipals del 2015. Quin balanç fa dels ajuntaments del canvi?\n- Nosaltres els diem els ajuntaments de les marees perquè cadascun té la seva tipologia. Les candidatures municipals van aplegar les forces que he esmentat però també plataformes veïnals, socials, ecologistes... Van ser el lloc d'encontre on es van desarmar les posicions més de partit, sense que ningú renunciés a les seves sigles.\n"Els ajuntaments de les marees hem elegit les batalles que volíem afrontar"\n- En què han canviat les ciutats? Per exemple, a Santiago.\n- Jo destacaria l'aposta social clara. Hem multiplicat els recursos, hem posat en marxa una ordenança municipal pionera a l'estat espanyol que reconeix que els sense papers tenen dret a una renda municipal no de beneficència, sinó de dignitat i que ara mateix té centenars de persones que s'hi han acollit. S'ha posat el focus en la dinàmica cultural de la ciutat i el reequilibri territorial. També cal dir que hem elegit les batalles que volíem afrontar.\nMartiño Noriega Foto: Adrià Costa\n- Això és cabdal.\n- És clar. Altra cosa és l'extrapolació d'aquestes experiències a nivell nacional gallec, en què hi ha hagut més contradiccions. A Santiago, hi havia corrupció en algunes concessions i hem decidit recuperat alguns serveis per centenars de milers d'euros. Hem reobert l'oficina jurídica, que estava en mans d'alguns bufets. Hem recuperat el sistema d'hora i grua en mobilitat, que estava en mans d'empreses involucrades en casos de corrupció. Ara estem creant una comissió per l'aigua i molts s'han posat nerviosos. Hem fet una lectura crítica del model turístic. Santiago té 100.000 habitants, però ha tingut un tràfic aeroportuari de 2.600.000 persones el darrer any, amb un problema d'increment de lloguers pels pisos turístics. Hem introduït el debat sobre la taxa turística.\n- El seu ajuntament està embarcat en una batalla judicial amb la família Franco. Com està el plet?\n- Està començant. És una de les batalles que hem elegit fer. Som la primera institució de l'Estat que hem presentat una demanda civil contra la família Franco per usurpació de patrimoni públic. Es tracta de dues peces del Mestre Mateo, que és l'autor del Pòrtic de la Glòria de la catedral de Santiago. Havien pertangut a l'ajuntament i en un moment determinat, desapareixen del fons municipal i apareixen com a propietat de la família Franco sense cap document que ho acrediti. Nosaltres hem treballat una demanda civil, hem reconstruït l'expedient de compra, tenim l'acta notarial, tenim imatges. Hem comprovat que es va produir una usurpació del patrimoni públic. A partir dels seixanta, les peces apareixen en una exposició com a propietat de la família Franco. El delicte, al ser patrimoni públic, no prescriu.\n"La demanda civil contra la família Franco per usurpació de patrimoni acabarà al Suprem i generarà jurisprudència"\n- On es troben ara aquestes estàtues?\n- Al Pazo de Meirás. En la dècada dels cinquanta, en una visita dels Franco, sembla que Carmen Polo es va enamorar de les peces. El Parlament gallec s'ha pronunciat ja sobre el tema, de manera unànime. L'1 de febrer hi ha el judici a Madrid. Ha creat expectació a la pròpia Advocacia de l'Estat, que ens ha demanat per l'enfocament, suposo que orientat cap a altres reclamacions patrimonials. Estic segur que el tema acabarà al Suprem i generarà jurisprudència.\n- Vostè deu ser dels pocs polítics que ha estat alcalde de dues ciutats.\n- Sí. Ara hi ha qui fa la broma de preguntar quina serà la propera. Primer vaig ser-ho d'una població del cinturó de Santiago, que és Teo. I ara a Santiago. Ja he arribat a la conclusió que en aquests temps convulsos, ja no elegim la trinxera on batallem, sinó que ens l'elegeixen a nosaltres.\n- Vostè va ser militant del BNG i va seguir Xose Manuel Beiras a Anova.\n- Jo em vaig polititzar mentre feia la carrera de metge i participo activament del BNG, quan Xose Manuel Beiras el converteix en la segona força política de Galícia. El Bloque era una força frontista que bevia d'experiències com va ser el Front Ampli uruguaià, en clau nacionalista. La seva opció estava a l'esquerra però també incloïa sectors del centre polític. En un sentit molt gramscià, era una acumulació de forces que anava del centre polític fins a un partit patriòtic comunista com la UPG. Fins que això implosiona el 2011.\nMartiño Noriega amb el llibre que ha escrit a quatre mans amb Daniel Salgado. Foto: Adrià Costa\n- Què li va passar al BNG?\n- Crec que va dimitir de la possibilitat de disputar hegemonies i ser una força central del país. Van primar posicions de partit. I nosaltres vam optar per crear noves aliances àmplies en clau d'unitat popular, amb el maridatge amb forces federalistes en base a dos principis: un programa de ruptura en el pla social i la defensa del dret d'autodeterminació. És la mateixa lectura que va moure el Partit Galeguista de Castelao, els anys trenta, a formar part del Front Popular. Nosaltres enteníem que l'acumulació de forces a Galícia necessitava aquest tipus d'aliances. En un primer moment, amb Equo i Esquerra Unida. En la campanya de les eleccions autonòmiques del 2012, l'assessor d'Esquerra Unida era Pablo Iglesias. Encara no havia sorgit Podem. Recordo que Enric Juliana, en un acte a l'Ateneo de Madrid, va dir que tothom creia que els canvis històrics havien vingut de Catalunya o Madrid, però en aquest cicle han començat a Galícia.\n- La plataforma Compostela Aberta es manté cohesionada?\n- Sí. Volíem que el BNG hi confluís, però no ha estat així. El Bloque està atomitzat però manté una posició que els permet ser present a les diputacions o governar ajuntaments mitjans. És una posició més de quarters d'hivern, quan jo crec que el moment històric reclamava un front ampli. Però el BNG conserva implantació al territori. A Santiago ens hi hem recolzat per governar i jo no puc renunciar al que van ser divuit anys de militància.\n- Quin estat de salut presenta l'aliança de les confluències gallegues amb Podem?\n- És A contradición permanente. El que ha passat és que els processos de confluència han funcionat electoralment, però no s'han desarmat les posicions de patriotisme partidari i cada força té la temptació de voler imposar a les altres la seva posició de part.\n"És imprescindible la unitat popular amb Podem enfront l'extrema dreta de PP, Ciutadans i Vox"\n- Aquest eix de Podem amb les marees es mantindrà en cas d'eleccions espanyoles anticipades?\n- Jo crec que seria molt important. Per mi, és imprescindible mantenir aquest eix basat en la unitat popular enfront l'extrema dreta, on situo el PP, Ciutadans i Vox.\n- És una maledicció històrica que li costi tant a l'esquerra unir-se sense tantes picabaralles?\n- És que es juga en un terreny de joc molt marcat, amb l'àrbitre comprat perquè no hi hagi canvi real. Però és cert que entre els jugadors del camp de l'esquerra, malauradament, no s'imposa sempre la col·laboració. També es confon a vegades el pragmatisme amb fer renúncies i fer nostre el discurs de l'enemic. Com a alcalde, jo no considero que hagi hagut de fer gaires renúncies i he tingut l'oportunitat de tenir experiències de govern. El que sí que has de fer és elegir les teves batalles.\nMartiño Noriega durant l'entrevista celebrada a Barcelona Foto: Adrià Costa\n- Com s'explica l'hegemonia del PP a Galícia?\n- Hi ha el clixé que Galícia és un país de dretes, però ho deu ser tant com València o Madrid, on el PP ha governat durant molts anys. No em crec aquest clixé. Hi ha múltiples factors: som la perifèria de la perifèria. El PP gallec tampoc és el PP català, s'assembla més a una espècie d'UPN a Navarra. Ha fet una lectura regionalista del país. La darrera campanya de Feijóo la va fer embolcallat amb la bandera gallega. I després el PP té una xarxa clientelar enorme.\n- Vostès també deuen haver "ajudat".\n- També l'esquerra ha de fer autocrítica, quan no ha estat capaç d'oferir un model atractiu de país davant dels grans drames de Galícia: l'anihilació del sector primari amb l'entrada a la comunitat europea, un model que sembla destinar Galícia a ser un país de serveis, amb un pes industrial reduït a unes poques ciutats, una crisi demogràfica enorme i amb una emigració de la generació millor formada.\n- Hi ha alguna clau que encara es desconegui de la renúncia de Feijóo a competir pel lideratge del PP espanyol?\n- Crec que ha tingut un pes important el fet que se l'hagi relacionat amb el narcotràfic. Això ha estat fonamental. És evident que el narcotràfic ha estat present en l'entorn del PP. Podem llegir o veure Fariña o escoltar Pablo Crespo quan parla del finançament del partit la dècada dels noranta. Hi ha molts morts a l'armari que han impedit que, amb el codi de valors del PP, fos un líder amb projecció. Jo crec que li hagués agradat. A Santiago convisc amb ell i els darrers anys sí que li he vist una evolució, d'estar molt atent a la política espanyola a centrar-se més a Galícia.\n- Creu que el PP gallec encaixa bé en el nou PP de Casado?\n- No encaixa. Altra cosa és que els vots el facin encaixar. Crec que el PP a nivell estatal corre el risc d'entrar en una recessió, en un procés no anàleg però que farà pensar en la crisi d'UCD. A Galícia en menor mesura perquè Ciutadans és residual.\n- Què és el que més el va sorprendre de l'octubre del 2017?\n- Jo respecto molt el procés i defenso el dret d'autodeterminació dels pobles. Però també considero que es va infravalorar molt la capacitat de reacció de l'Estat. Sempre em va sorprendre que algú cregués que podria respondre de manera civilitzada. Jo donava per suposat que hi havia pla B.\n- No es va fer una anàlisi gramsciana...\n- En el procés d'acumulació de forces, sí. Però no en el desenllaç. S'ha anat sumant massa crítica a la reclamació d'una República, de manera molt espectacular. Però en el moment del desafiament no es va analitzar la reacció. Em deien que ja no estàvem a la dècada dels setanta. Jo vaig néixer el 1975, però no tenia cap dubte que el govern del PP actuaria de manera repressiva.\nMartiño Noriega: "No em crec el clixé que Galícia és un país de dretes". Foto: Adrià Costa\n- Ha seguit de prop l'evolució del procés. Amb quins interlocutors catalans va mantenir més contactes?\n- Vam ser a Catalunya diverses vegades. Vam veure com les CUP estaven agafant força i des d'aleshores continuo mantenint contacte amb David Fernández. També amb Procés Constituent, on estava Gerardo Pisarello. El meu cap de gabinet va ser, junt amb Beiras, dels primers observadors gallecs que van ser a les primeres consultes celebrades als municipis.\n- Un analista com Miquel Puig es preguntava en una entrevista que li vam fer si Pedro Sánchez seria Zapatero o Suárez. Vostè què creu?\n- Dependrà del difícil que li posin les coses els diversos actors. Ja sé que és una resposta molt gallega, però és que als gallecs ens agraden els matisos.\n"Em preocupa que la sortida a la crisi del règim acabi venint de l'extrema dreta"\n- Com creu que evolucionarà l'escenari polític a l'Estat?\n- Els elements que ens van dur a afirmar que estàvem davant d'una crisi del règim del 78 estan damunt la taula. La credibilitat del sistema està sota mínims. La meva preocupació és que la sortida que no s'ha donat per la plurinacionalitat i l'esquerra vingui d'altres coordinades que ens duguin a situacions pitjors.\n- Que una part del malestar es canalitzi cap a la dreta extrema?\n- No en tinc cap dubte. No sé si encara és possible una cohabitació entre les diverses nacions de l'Estat. Dit això, amb el nou govern s'ha notat un alliberament de la pressió que hi havia. No s'ha plasmat a decisions concretes, però l'ambient s'ha fet menys insuportable. El meu dubte és si servirà per posar un dic al que jo penso que pot venir.\n- Què intueix que pot venir?\n- Sempre he dit que Ciutadans era una marca blanca del PP, més reaccionària que el PP tant en l'anàlisi territorial de l'Estat com en les mesures en política econòmica. Més neoliberal i més recentralitzadora. Se'ls ha considerat la marca amable i jo no ho crec. Han estat fonamentals en la toxicitat de l'ambient, se n'han alimentat. La pèrdua de suports del PP pot fer emergir un altre tipus de dreta, més dura, que pot nuclear-se entorn el que s'està coneixent com a Vox. Jo encara no he vist a Pablo Casado condemnar Vox. Al contrari. L'he vist especular amb un gran front on estiguessin Ciutadans i Vox. Jo vaig ser a la reunió d'elegits de Saragossa del setembre del 2017, quan unes 800 persones violentes van envoltar el pavelló esportiu on érem. Vaig veure el tractament mediàtic donat i els van presentar com un grup de ciutadans espanyols civilitzats que estaven indignats amb la situació. I era extrema dreta. No s'està mesurant la pàtina de normalitat que s'està donant a determinades forces polítiques. Quan ens en donem compte, ja serà massa tard.\nMartiño Noriega creu que els dirigents sobiranistes van infravalorar la reacció de l'Estat. Foto: Adrià Costa\nImperdibles, Les entrevistes del territori, Política, procés català, Santiago de Compostel·la, En Marea, Galícia, entrevista, Martinho Noriega, nacionalisme gallec, Podem


Nikon 1 S2 s’uneix a la gamma de càmeres compactes del sistema - Notícies | De Novembre 2020\nNikon 1 S2 s’uneix a la gamma de càmeres compactes del sistema\nNikon ha revelat un nou nivell d'entrada a la gamma de càmeres del sistema compacte, el Nikon 1 S2, que sembla millorar a la sortida Nikon 1 S1\nNikon ha anunciat el Nikon 1 S2, la darrera incorporació a la gamma de càmeres de sistemes compactes de la companyia, que té un dels modes de tir contínua més ràpids mai vistos en un CSC, una impressionant gesta pel que és tècnicament un model d'entrada.\nUn successor del primer compact intercanviable de gamma baixa de Nikon, el Nikon 1 S1 i basat principalment en interns de la J3, el S2 continua el llegat de la simple operació, però la flexibilitat de les lents diferents per a qualsevol que encara no estigui preparat per passar a una càmera digital SLR completa. Té una velocitat de ràfegues molt millorada, permetent disparar deu imatges RAW fins a 20fps amb enfocament automàtic continu o fins a 60fps amb focus fixat al primer fotograma. Pot gravar vídeo a resolucions a 1080p / 60 i, el que és més important, ha millorat la durada de la bateria, una de les nostres principals crítiques al S1. El S2 hauria de ser capaç de 270 tirs, una millora de 50 trets sobre el S1.\nAmb un sensor CMOS de 14,2 megapíxels de mida CX sense filtre de pas baix òptic, l’últim processador d’imatges EXPEED 4A de Nikon, una àmplia gamma ISO d’ISO 200–12,800 i un sistema d’autofocus de 135 punts amb 73 punts d’acció en fase, el S2 és cert. té potencial a l'extrem inferior dels preus CSC, ja sigui si el compreu amb les lents estàndard NIKKOR 11-27.5mm, f / 3.5-5.6 o el kit de doble objectiu, que també inclou una segona lent 30-110mm.\nLa pantalla tàctil de 3 pulgades de la part posterior de la càmera ha rebut una actualització de resolució sobre el S1, des dels 460k punt fins als 921k, cosa que hauria de suposar una vista prèvia d'imatges molt més nítida i un enquadrament de visualització en directe. Igual que amb el S1, el S2 té un flaix emergent i una quantitat mínima de botons per facilitar el seu funcionament. Malauradament, encara no hi ha wifi integrat, però es pot afegir un mòdul opcional per transferir fotografies sense fil a un ordinador.\nEl S2 es llançarà en quatre opcions de color; negre, blanc, vermell i groc. Les quatre opcions de color inclouran una lent de colors 11-27,5 mm per a combinació de colors, tot i que la lent de zoom del kit de doble lent només es lliurarà en blanc i negre.\nEl Nikon 1 S2 es vendrà a partir del mes de juny aquí al Regne Unit: començarà a partir de 379,99 £ per a la càmera i per als objectius d’11-27,5 mm, i també estarà disponible amb un objectiu addicional de 30-110 mm a partir de 529,99 £.\nde seguretat Norton opinió de luxe\ntipus d’aigua tònica


Dilluns, 27 setembre de 2021\nEl taquillazo: Shooter: El tirador\nBob Lee Swagger, un exfranctirador de la Marina, creia haver deixat enrere la seva antiga professió. Malgrat haver-se amagat a les muntanyes, el coronel Isaac Johnson, un oficial retirat, aconsegueix trobar-lo i el convenç que el seu país el necessita.\nPel·lícula: Traición conyugal\nCathy Coulter està molt il·lusionada amb el seu nou projecte de vida. S'acaba de casar amb el Riley i està a punt d'instal·lar-se en una nova casa. Però la felicitat de la Cathy es veu truncada quan descobreix un secret terrible.


INTEGRA | EL CDIAP PARTICIPA EN LES ENQUESTES D’ATENCIÓ DEL COVID\nEL CDIAP PARTICIPA EN LES ENQUESTES D’ATENCIÓ DEL COVID\nHome > INTEGRA > CDIAP > EL CDIAP PARTICIPA EN LES ENQUESTES D’ATENCIÓ DEL COVID\nPublicat a les 11:08h a CDIAP, Lleure\tby\tIntegra\nDurant el confinament, els CDIAP han continuat l’atenció als infants i famílies, de forma no presencial. El CDIAP d’Integra també ho ha fet així.\nUs presentem els resultats de l’enquesta que s’han fet a les famílies des de diferents CDIAP.\nEntre el 13 de maig i el 9 de juny s’han emès 12.000 enquestes i s’han obtingut 3.901 respostes, un percentatge del 33%. Hi han participat un total de 53 CDIAP, el que suposa un 76% del total.\nEl perfil de les famílies correspon a una unitat de 3 o 4 membres, que considera que disposa d’un domicili suficientment espaiós, en relació amb les persones que l’habiten, amb un infant, nen en el 68% dels casos, més gran de 3 anys, atès al CDIAP.\nEl confinament s’ha viscut com a difícil en un 12% de les famílies, sent bona o regular en el 88% restant. En la resiliència mostrada pels infants, un 6% ha mostrat una adaptació difícil, en contrast amb el 74% que la considera bona o molt bona.\nEl 88% de les famílies la valora de forma positiva (molt positivament un 44%) i només un 3% en fa una valoració negativa l’atenció rebuda durant el confinament. L’esforç professional i organitzatiu dels CDIAP ha donat resultats positius percebuts pels usuaris i els mateixos equips.\nLa teleassistència utilitzada de forma regular i massiva ha suposat una novetat per a tots i ens ha permès descobrir possibilitats que mai hauríem imaginat, malgrat que sabem que la interacció personal és fonamental en les nostres intervencions.\nPots veure tot l’informe aquí.


Diari d´un drogadicte: LA MEVA MARE\nés una de les millors notícies que podies tenir. Els pares, com tots no són perfectes, però si tant ella com tu voleu redreçar les coses hauràs de fer l'esforç de perdonar, tant a tu com a ella. Segur que ella també s'haurà de perdonar moltes coses. Aprofita l'oportunitat.\n31 de juliol de 2008, a les 14:10\nAquest sí que és el gran pas que has donat per notar confirmar realment que et vols curar i que fa mesos que no consumeixes.A la merda la reposició de tots els lloguers que no havies pagat, a la merda el bon rotllo a la feina,a a la merda fer bondat i no sortir de juerga, a lamerda haver recuperat el ritme de la son.Aquesta és la millor notícia i el millor símptoma del teus canvis tant interiors com exteriors.\nAixò si, si el lligam és tan fràgil, que en qualsevol moment es pot trencar....no forcis res, poc a poc.Enhorabona.\nMuy emocionante lo que has escrito,Peperines,\nmi madre tampoco confiaba en mi,pero luego cambió,\n31 de juliol de 2008, a les 16:56\nPenso que t'has de quedar amb la frase on et demana que la segueixis trucant.\nPotser tu et vas equivocar, potser ella també...\nPodeu tornar a començar. No serà fàcil, segur, però ja heu fet el primer pas.\nLes coses es van arreglant Peper...\n31 de juliol de 2008, a les 23:38\nEi nen, una gran notícia! Genial per a tu i per a la teva mare. Segur que ella també es va emocionar que l'haguessis trucat.\n1 d’agost de 2008, a les 16:14\nNo puc afegir més del que ja han dit els companys, quina gran notícia que tornis a parlar-te amb la teva mare.\n3 d’agost de 2008, a les 21:28


El Barça guanya la Lliga de Campions davant el Manchester United - Viquinotícies\nEl Barça guanya la Lliga de Campions davant el Manchester United\n28 de maig del 2009, Roma\nEl Barça superà ahir a la nit l'equip anglès Manchester United, i, juntament amb la Lliga i la Copa, aconseguí així el "triplet" que mai havia assolit cap equip de l'Estat espanyol en la història i només quatre equips més d'Europa. Fou la seva tercera Champions, les altres dues assolides al Wembley Stadium de Londres, el 1992, i a el Stade de France de París, el 2006.\nEl partit portat a terme a Roma va començar amb un Manchester ofensiu, superior al conjunt català, tal i com estava previst. I per molt poc, que no entrà un xut de falta per part de Cristiano Ronaldo en el minut 2, aquest rebutjat per Víctor Valdés; a més de nombroses ocasions.\nLa primera ocasió del Barça va situar-se al minut 10, quan Iniesta va controlar la pilota al mig del camp, s'aproximà a la línia defensiva, creant-li problemes, i assistí a Eto'o allò que seria un regat i el seu primer xut entre els tres pals, i el primer gol. Des d'aquest moment, 1-0, el Barça dominà el partit sense obtenir més premis, i deixà, això sí, el Manchester mort en atac.\nL'inici de la segona part no presentà gaire novetats: domini del Barça sense gol, i amb múltiples ocasions que podrien resoldre definitivament el matx. Alex Ferguson, entrenador de l'United, va decidir mostrar la seva última arma, que era posar quatre homes a l'ofensiva: Rooney i Ronaldo, que ja hi eren, i dos nous individus: Tévez i Berbatov. Això canvià un pèl les coses. El Manchester arribava ja bastants cops a la porteria de Valdés, causant, de vegades, problemes a la defensa.\nAlgú havia de decidir, i va ser Messi. Al minut 70 va decidir, definitivament, qui s'emportaria la copa aquell dia. Aprofitant una gran passada alta de Xavi, rematà de cap i féu gol. El segon gol (2-0).\nEl Barça, a més, va guanyar els seus duels individuals. Guardiola guanyà a Ferguson com a entrenador, Messi a Ronaldo com a superestrella i Iniesta i Xavi van deixar enrere el migcampistes dels "red devils". Roma acollí un duel de grans titans Europeus, que només podia tenir un guanyador, que fou el conjunt blaugrana.\n(català) Elegits per a la glòria (2-0) — dBalears.cat. 28 de maig.\n(català) Londres, París... i Roma! — FCBarcelona.cat. 27 de maig.\nObtingut de «https://ca.wikinews.org/w/index.php?title=El_Barça_guanya_la_Lliga_de_Campions_davant_el_Manchester_United&oldid=151765»


Actualitat - Comunicats - La DO Terra Alta crea la seva Taula d’Enoturisme per potenciar la comarca - Associació Catalana d’Enòlegs\nAquest matí s'ha celebrat a Gandesa la primera reunió de la Taula d'Enoturisme de la DO Terra Alta , una taula que neix amb l'objectiu de dinamitzar i comercialitzar la Ruta del Vi de la Terra Alta , un projecte que s'iniciava des del Consell Comarcal de la Terra Alta a principis del 2019 amb l'objectiu de popularitzar la comarca com a destí turístic i potenciar el model territorial i econòmic de la Terra Alta.\nEn el darrer exercici, la Terra Alta va registrar 34.200 visitants i es van comercialitzar 64 activitats enoturístiques amb temàtiques diverses però on el gran protagonisme va ser per les visites a cellers i els tastos guiats, oferts fins a 7 idiomes diferents: català, castellà, anglès, francès, rus, italià i alemany. La fita ara és millorar aquesta oferta i incrementar així el nombre de visitants que aposten per l'enoturisme a la Terra Alta . I és que l'objectiu de la taula és arribar al màxim nombre de potencials interessats en el territori, no només a Catalunya sinó també a nivell internacional.\nEn aquesta primera reunió s'han establert ja les funcions i objectius que s'hauran de treballar per tal de posar en marxa el pla de dinamització i de gestió de la Ruta del Vi, i s'han definit les primeres línies d'actuació per a l'exercici 2020/2021, que passen en primer terme per la creació d'una identitat gràfica pròpia i l'aposta per actes digitals , per tal de complir amb els protocols establerts a conseqüència de la crisi sanitària de la Covid-19.\nLa Taula d'Enoturisme, que es reunirà com a mínim 3 cops l'any, integra tant al sector públic com al sector privat , amb representació de la DO Terra Alta, els seus cellers, Consell Comarcal de la Terra Alta, Patronat de Turisme de les Terres de l'Ebre i l'Associació Rural de la Terra Alta. La propera reunió està previst que se celebri un cop finalitzi el període de verema.


El cuponàs basc\n07 març 2021 12:51\nTomeu Martí | 05 maig 2017\nEl País Basc, i també Navarra, són les úniques comunitats de l'Estat que mereixen l'apel·latiu d'autònomes.\nEl seu sistema de finançament és l'anomenat 'Concert econòmic' que consisteix en que les seves agències tributàries recapten tots els imposts i després paguen a l'Estat una part d'aquests. Tenen ells la clau de la caixa, per tant.\nLa quota que paguen a l'Estat en concepte dels serveis que aquest els presta, s'anomena 'Cupo'.\nA la comunitat del País Basc, a partir de la baixada de calçons històrica de Rajoy davant el PNB, s'anomenarà 'cuponàs'.\nEl País Uasc o Uascongades no tot ès uasc.\nLa part occidental, traçant una línea entre el cap Machichaco i la població de Laguardia, ès Cantabrii.\nAixí Uasconia o pais dels uasconi tendría com a límits la línea anterior i per la part oriental, la línea que separa Sobrarb i Ribagorça.\nPer la part nord pren el nom de Gasconia.\nResumint part de Biscaia, Araba, tota Guipuscoa, tota Navarra, part de Saragossa i gran part de Osca, (Barbastre i Boltanya serien dels comtats catalans o Catalunya).\nEls tres territories de Biscaia, Guipuscoa i Araba se passaren a lo rei de Castella, quan lis corresponia la part Uasconi esser del rei de Navarra.\nO sigui Bilbao hauria de estar a Cantabria i Osca hauria de estar a Navarra.\nPer joan puigrosn, fa mes de 3 anys\nTe record Tomeu, que si catalunya no te un concert similar es perquebel vostre benvolgut Pujol el va rebutjar aln1980.... perque això de recaptar impostos no estava ben vist. la Demagogia qualsecol dia no te deixarà veure la realitat\nPer julen vergaratxea, fa mes de 3 anys\nEl concierto económico del que se beneficia Euskadi se asienta en unos derechos históricos reconocidos en la Constitución y el Estatuto , desde que en 1200 los territorios vascos pasaron a la corona de castilla tuvieron exencion en el pago de impuestos a castilla.\nTenen allò que el poble es mereix,allò que el poble vota.\nMALLORQUINS.a menjar morena s,ha dit,a pagar la festa dels altres.


Saber més respecte al cognom Taglietti és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Taglietti sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Taglietti.\nEl cognom Taglietti en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Taglietti, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Taglietti és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Taglietti\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Taglietti en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Taglietti, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Taglietti que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Taglietti, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Taglietti. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Taglietti és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Taglietti del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Taglietti en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Taglietti poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Taglietti és un cognom més freqüent, i en quins països Taglietti és un cognom insòlit o inexistent.\nNom de Famille Taglietti


Les 100 (i una) places de castells de nou: Introducció\nPrimera entrega del treball de Pep Ribes sobre les 100 (i una) places de 9 al llarg de la nova època castellera.\nEl 3de9 amb folre dels Xiquets de Tarragona va convertir la Riera de Gaià en la plaça de 9 número 100 (Foto Josep Torreño)\nDel nou cap al cent\n[dropcap]G[/dropcap]airebé 33 anys després de que Valls, capital de l’Alt Camp i bressol dels castells, pogués veure carregar i descarregar el primer castell de nou de l’època moderna, aquell recordat 25 d’octubre de 1981, i quan ens trobem a la meitat de la trenta-quatrena temporada consecutiva amb castells de nou, ens arriba la plaça* de nou número 100 de l’època moderna dels castells. La població** de la Riera de Gaià al Tarragonès, plaça històrica del segle XIX, li quedarà anotat un 19 de juliol de 2014, com una data per al record d’aquest centenari. Un dia després ja ens arriba la plaça 101, en aquest cas a la ciutat de Barcelona.\n*Plaça: Pròpiament una plaça, un carrer, una cruïlla, un pati, un recinte esportiu o qualsevol indret, on s’ha carregat o descarregat un castell de nou o superior.\n59 poblacions, a quina més diferent, i places de tot tipus i gustos, han pogut gaudir d’aquest “privilegi”, veure al menys carregat un castell de nou pisos. En aquests anys i fins arribar al número rodó de places, s’han invertit un total de 2089 castells (1664 descarregats i 425 carregats). Cal dir que 21 d’aquestes 59 poblacions no han tingut mai colla castellera.\nSi fem una breu ullada per èpoques a les comarques castelleres de nou, no costa gaire d’esbrinar que hi ha dos punts àlgids de creació. Per una banda la dels anys 90 amb l’expansió de colles i territori que comporta més presència destacada castellera i per altra la més actual, aquesta segona dècada del segle XXI, on els castells creixen en consecucions destacades i espai, any rere any, sense aturador.\nDècada dels 80 (1981-1990) 4 poblacions.\nLes tres més tradicionals, Valls, la pionera, Tarragona i Vilafranca, més la incursió de la zona no tradicional, Terrassa. Primers passos als castells de nou. Aquestes quatre poblacions són les líders i referents en castells de nou i de gamma extra.\nDècada dels 90 (1991-2000) 26 poblacions.\nL’expansió castellera es total, en colles i en places de nou. Places de comarques més “tradicionals” com el Baix Penedès, el Garraf o el Baix Camp, es barregen amb la aparició de la ciutat de Barcelona, comarques de nova fornada com el Vallès Oriental, el Maresme o el Baix Llobregat i s’amplia a la Catalunya Central. Lleida i Girona també s’estrenen i entremig es cola la primera plaça sense poble -Montserrat- i el Rosselló a la Catalunya Nord, com a petit desert.\n1a. Dècada del segle XXI (2001-2010) 13 poblacions\nCreixen les places però més moderadament. Es fa incursió a les Illes Balears amb dues comarques i s’amplia el ventall comarcal amb llocs com Osona, l’Empordà o la Segarra. Però el més destacat serà l’estrena de la primera plaça a l’estranger, Hangzhou a la regió xinesa de Zhejiang.\n2a. Dècada del segle XXI (2011-2014) -en només 4 anys- 16 poblacions\nEl boom casteller en quan a consecució de més i millors castells be acompanyada per l’augment de les comarques castelleres. Castells a comarques nouvingudes com el Berguedà o el Solsonès, ampliació d’un indret com el Baix Llobregat i la comarca més “estranya” en territori català en el mapa casteller, el Pallars Jussà. També entra la segona plaça fora dels països catalans, Thane, a la regió índia de Maharashtra.\nS’han vist castells de nou a 22 comarques, dins de la divisió del territori del Principat encara vigent, (11 de Barcelona, 5 de Tarragona, 4 de Lleida i 2 de Girona).\nObservem que gairebé queden la meitat de comarques catalanes per “conquerir”, ja que s’han vist castells a 22 de 41 comarques ( 53,66% ) i remarcar que hi han places de nou a totes les comarques de la demarcació de Barcelona. Toca ampliar el mapa cap al sud (Terres de l’Ebre), ampliar Ponent i zona nord.\nS’han pogut veure castells de nou a 1 comarca de la Catalunya Nord, en territori francès (el Rosselló), 2 comarques de les Illes Balears (el Llevant i Palma) i a 2 ciutats estrangeres Hangzhou (Xina) i Thane (Índia).\nEn el proper article repassarem les comarques amb més castells de 9 aixecats, el top 5 de les places amb més castells de 9 pisos o les places on s’han aixecat més de 100 castells de 9.\nVídeo primer 4de9 amb folre del segle XX a càrrec de la Colla Vella dels Xiquets de Valls (25.10.1981)


Com utilitzar els missatges Android a l'escriptori - Google Android\nCom utilitzar els missatges Android a l'escriptori\nCategoria: Google Android\nGoogle revelat ahir cinc noves funcions per a l'aplicació de missatgeria predeterminada d'Android Missatges. La primera funció anunciada desbloqueja les opcions per llegir i enviar textos dels sistemes d’ordinador d’escriptori.\nLa nova funció funciona de manera similar a la manera en què altres plataformes de missatgeria, inclosa l'aplicació de missatgeria Allo, que ja és més morta de la vida, gestionava la integració d'escriptori.\nEl procés en si és senzill, però requereix un desbloqueig per part del servidor de Google a l’aplicació Missatges del dispositiu Android. Per tant, caldrà setmanes abans que tots els usuaris tinguin la funcionalitat però això és típic per a com maneja Google nous llançaments d'aplicacions\nAquí teniu el seu funcionament\nVisita el nou Lloc web de Missatges Android a l'escriptori. El servei ha de funcionar a tots els navegadors web moderns i no només a Chrome. Google observa que el lloc web no funciona a Internet Explorer.\nEl lloc mostra un gran codi QR i instruccions.\nComproveu l'opció 'recordeu aquest equip' si voleu utilitzar la funcionalitat en futures sessions sense haver de repetir el procés d'autorització.\nObriu l’aplicació Missatges al dispositiu Android.\nSeleccioneu el menú de la part superior i, a continuació, 'Missatges per a web'. Si encara no veieu 'Missatges per a web', haureu d'esperar fins que Google el desconnecti del vostre servidor.\nEscanegeu el codi que apareix al lloc web de l'escriptori mitjançant l'escàner.\nEl procés vincula l’aplicació Missatges amb el lloc web.\nEl lloc mostra totes les converses en una barra lateral i la conversa seleccionada al panell principal. Podeu llegir tots els missatges i respondre a qualsevol. La versió web admet adhesius, emoji i fitxers adjunts, però en aquesta versió inicial sembla que falten funcions de cerca i altres funcions atractives.\nÉs compatible amb les notificacions (alertes), inclou un tema fosc i un alt contrast i admet diverses dreceres de teclat per accelerar les coses.\nLes següents dreceres de teclat són compatibles ara mateix (substitueix Ctrl per Command a Mac):\nInicieu una nova conversa: Ctrl-Alt-C\nCanvia a la següent conversa: Ctrl-.\nCanvia a la conversa anterior - Ctrl-,\nSuprimeix la conversa: Ctrl-Alt-R\nArxivar la conversa - Ctrl-Alt-H\nObre la configuració: Ctrl-Alt-X\nAdjunta fitxers: Ctrl-Alt-A\nSeleccionar Emoji Picker - Ctrl-Alt-E\nSelector d’adhesius de commutació - Ctrl-Alt-S\nCommuta la gent i les opcions: Ctrl-Alt-O\nMés informació a la web Lloc web de XDA Developers .\nPer què potser no voleu utilitzar la funció\nSens dubte, pot ser útil llegir missatges de text i respondre als contactes de l'escriptori, ja que podeu fer servir el teclat per escriure missatges més ràpidament i afegir fitxers adjunts més ràpidament.\nEl principal problema de la implementació és que no admet el xifratge de punta a extrem. Pot ser que no sigui un problema per als usuaris que utilitzin Missatges principalment per a chit-chat, però qualsevol que el faci servir per alguna cosa seriosa pot considerar que vulgui utilitzar aplicacions de comunicació com Telegrama o Senyal que admeten el xifrat de punta a punta i no són propietat d’organitzacions que guanyen diners per conèixer el màxim de persones possible.\nAra tu : Quina aplicació de missatgeria utilitza?


Carnestoltes de barri - AU Agenda\nCarnestoltes de barri\nDISSABTE 16 I DIUMENGE 17/2\nRUSSAFA I EL CABANYAL\nFebrer és mes de carnaval i, tot i que no tenim Sambódromo, ni Reina del Carnaval, ni xirigotes, alguna desfilada divertida sí podem presenciar. Fa nou anys que la associació Russafa Cultura Viva organitza el Carnaval de Russafa [16/2] per recuperar la tradició carnestoltesca dels grups d’immigrants del barri, especialment de la comunitat llatina, que sobreviu a la gentrificació. Així doncs, és una festa multicultural que enguany compta amb la participació de 500 instrumentistes de bandes de música valencianes, que posaran ritme a les danses de grups folklòrics d’altres països en una demostració de convivència entre cultures. La cercavila arrancarà a les 16h. al parc de Manuel Granero, per continuar per Filipines, Literat Azorín, Sueca, Dénia i Cuba, i finalitzar a Pintor Gisbert. Al Cabanyal també tenim carnestoltes i desfilada, però al ritme de la música de New Orleans. El diumenge 17/2 La Societat Musical Unió de Pescadors del Cabanyal sota la direcció del trompetista Roqui Albero (trompetista del cantautor Jorge Drexler) tornarà a emular a ritme de jazz i amb una banda itinerant de 40 músics el Mardi Grass estatunidenc. AU


SIMFONIA DE TARDOR. LLORCA BERROCAL, VICENÇ. 9788466427357 Llibreria Carrer Major\nEl prestigiós músic gironí Marc Giralt decideix retirar-se a Organyà amb el propòsit de culminar la seva trajectòria amb la creació duna simfonia. Divorciat de la seva dona, retroba lEmma, cèlebre violinista i amor fugaç de joventut. A linici de la tardor de les seves vides, compartiran sense traves el que són i el que senten i la seva passió per la música. Mentre la bellesa dels paisatges de lAlt Urgell i Andorra inspiren la composició de la Simfonia de tardor, en Marc es torna a enamorar. Però uns fets inesperats li canviaran el rumb vital i provocaran la seva misteriosa desaparició.\nEn Xavier Rius, economista de Barcelona format a Nova York, ha de fer front a la pèrdua de la seva feina en el marc de la crisi econòmica i al trencament del seu matrimoni amb la Patrícia. Tanmateix, la irrupció duna antiga companya destudis, la Mary, provocarà un huracà de sentiments amorosos a la recerca de la felicitat sota el signe dun missatge. Alhora, laparició dun l...


Dalmau denuncia “pressions i amenaces públiques i privades” pel decret per a l'ampliació d'habitatge públic - À Punt\nDalmau denuncia “pressions i amenaces públiques i privades” pel decret per a l'ampliació d'habitatge públic\nParlem amb el vicepresident segon i conseller d'habitatge després de fer pública la seua denúncia a través de Twitter.\n05 de juliol 2020 - 21:25\nEl vicepresident segon i conseller d'Habitatge, Rubén Martínez Dalmau, ha denunciat aquest diumenge en les seues xarxes socials que des de l'aprovació del decret llei per a l'ampliació d'habitatge públic mitjançant tanteig i retracte “no s'han detingut les pressions i amenaces” contra la seua persona, “tant públiques com privades, per part dels poders fàctics que defensen els fons d'inversió”.\nLa denúncia de Dalmau, a través d'un 'fil' de Twitter, es produeix després que el 5 de juny el ple del Consell aprovara un decret llei que amplia les condicions en què les administracions poden adquirir immobles per a destinar a habitatge públic mitjançant el dret de tanteig i retracte. Amb aquesta normativa, l'administració podrà adquirir habitatges procedents d'execucions per impagament de la hipoteca o aquelles que es transmeten en grans operacions immobiliàries, augmentant el parc públic per a poder donar resposta a les situacions d'emergència residencial.\nDalmau ha ressaltat que la normativa “ajudarà a augmentar el parc públic de la Generalitat i dels ajuntaments, com recomana el Banc d'Espanya” i “va comptar amb la participació dels agents involucrats, organitzacions socials i empresarials, operadors jurídics i experts varis”.\nAixí, ha defensat que el decret “va ser àmpliament participat i es van tindre en compte totes les recomanacions que van ajudar a millorar-lo”. “Sempre amb diàleg”, ha insistit.\nEl vicepresident ha posat en valor que el decret llei permet a les administracions públiques “actuar amb preferència en transmissions d'habitatges com les adquirides mitjançant dació en pagament, procés judicial d'execució hipotecària, procediment de venda extrajudicial o en edificis complets d'habitatges”.\nEl conseller recorda que el 15 de juliol es convalidarà el decret llei en Les Corts, "la qual cosa li donarà caràcter permanent", però ha lamentat que "fins llavors les pressions no cessaran". "En aqueixa votació veurem qui està al costat dels fons voltor i qui al costat de la gent", ha conclòs.


Edificis autosostenibles, com funcionen?\nHome → Calderas → Edificis autosostenibles, com funcionen?\nUn edifici sostenible no és únicament aquell que empra materials verds en la seva construcció, sinó aquell on el terme de autosostenibilitat fa referència a com s’economitza a nivell energètic. Així funcionen els edificis autosostenible…\nA causa de l’increment de la contaminació, el canvi climàtic està fent efecte en la nostra vida diària, és innegable que la forma de vida capitalista més acuitat encara per la tecnociència no és un model de vida sostenible en el temps. L’efecte hivernacle i la contaminació, són algunes de les principals raons de ser dels edificis autosostenibles. Cada dia més persones es plantegen viure d’una manera més respectuós amb el seu entorn i és per això pel que es decanten per aquest tipus d’arquitectura.\nLa clau d’un edifici autosostenible és que compti amb energies renovables com la fotovoltaica, calefacció solar d’aigua o aerogeneradors que permetin transformar el vent en energia. És possible disminuir fins a un 80% de l’energia emprada a la llar si substituïm les fonts d’energia tradicionals per energies netes. A més d’estalviar diners, estarem ajudant a la natura i per tant al planeta i la humanitat.\nHi ha construccions que aconsegueixen disminuir el nivell d’energia emprat a l’edifici, així com els residus generats en un 60 o 80% respecte a l’arquitectura tradicional. Avui dia, ja no cal construir edificis de manera exclusiva amb fonaments i maons, podem emprar diferents recursos naturals per a aquesta finalitat.\nEl funcionament dels edificis autosostenibles es basa en cinc principis:\n1. Consideració a nivell climàtic, hidrogràfic i dels ecosistemes en els quals s’instal·len els edificis per aconseguir el menor impacte ambiental aconseguint el major rendiment possible.\n2. Eficàcia en l’ús de materials de construcció, posant prioritat en l’ús de materials de baix contingut energètic.\n3. Reducció del consum energètic emprant energies renovables o netes.\n4. Minimitzar el balanç energètic global de l’edifici, des del seu disseny; passant per la construcció i la seva posterior utilització.\n5. Proporcionar una comoditat i salubritat als ocupants de l’edifici tractant d’incidir del menor manera possible en l’ecosistema en què s’instal·la.\nUna necessitat per a conservar el planeta\nLa construcció d’aquest tipus d’edificis es porta a terme tenint en compte el cicle de vida dels materials, l’ús de matèries primeres i energies renovables i també es contempla la necessitat de reduir la quantitat de materials a emprar i l’energia durant tot el procés.\nEntre les fites de l’arquitectura sustentable es troba l’eficiència energètica per la qual cosa, es dissenyen tècniques d’estalvi energètic basades en la captura d’energia solar o en la generació de la pròpia energia. Per a això, s’han ideat sistemes com la calefacció solar activa i passiva, l’escalfament solar d’aigua, la generació elèctrica solar, calefacció geotèrmica, generadors eòlics inclosos en els edificis o l’acumulació freàtica.\nViure d’una manera sostenible ja no és un caprici, sinó una necessitat prioritària per a la conservació del nostre planeta. Els edificis autosostenibles constitueixen una alternativa viable per aconseguir reduir l’impacte mediambiental que l’arquitectura tradicional genera en l’entorn. Reduint l’ús de materials i / o emprant aquells menys contaminants, utilitzant elements reciclats i prescindint d’energies tradicionals podem construir els edificis dels nostres somnis intentant danyar el menys possible els hàbitats en els quals s’integren.


Aquest any sí? | Futbol en xarxa\nPosted: 23 Setembre 2011 in Futbol espanyol\nEtiquetes: Atlético de Madrid, Falcao\nFalcao és el nou ídol de l'afició matalassera.\nAquest any sí? I no, no parlo del Barça, que afortunadament pels culers ja ha deixat aquesta frase enrera des de fa unes quantes temporades. Parlo de l’Atlético de Madrid, conegut popularment com el ‘Pupas’ per la seva mala sort (i gestió?) endèmica. Després d’un estiu molt mogut, els matalassers han començat una temporada en la que de nou somien repetir èxits passats. Si bé és cert que la Lliga Europa i la Supercopa d’Europa guanyades el 2010 van donar un cert respir a la impaciència dels aficionats, també ho és que des del seu retorn a Primera (després dels “dos añitos en el infierno”), l’Atlético no ha acabat de trobar l’estabilitat.\nPart d’aquesta falta d’estabilitat es deu al ball d’entrenadors, que tot i que no iguala la bogeria dels temps de Jesús Gil, ha estat una constant en les darreres temporades. Aquest estiu ha marxat Quique Sánchez Flores (el primer entrenador en guanyar títols des de l’època del ‘doblete’ d’Antic) i ha arribat Gregorio Manzano, que ja va seure a la banqueta del Vicente Calderón la temporada 2003-04, sense massa fortuna. L’arribada de Manzano no va generar massa il·lusió entre l’afició colchonera, que paral·lelament veia com el jove porter De Gea marxava al Manchester United i el crack de l’equip, el Kun Agüero, manifestava que volia abandonar el club.\nEl remogut estiu va acabar amb la marxa d’Agüero al Manchester City i també amb la de Diego Forlán a l’Inter, després d’arribar a un acord amistós amb el club madrileny. Els diners dels traspassos es van invertir per reforçar l’equip i construir de manera precipitada un nou projecte basat en nous cracks. Es van pagar 40 milions d’euros pel davanter colombià Falcao, que venia de fer una gran temporada amb el Porto, i van arribar també jugadors destacats com l’extrem turc Arda Turan o el migcampista brasiler Diego, aquest últim com a cedit. A banda d’aquest jugadors, també van fitxar per l’Atlético futbolistes interessants com Adrián, destacat golejador de la selecció espanyola sub-21, el jove porter belga Courtois o el defensa brasiler Miranda.\nEl resultat de tot aquest procés de canvi s’haurà de veure a final de temporada. Però de moment l’equip ha començat força bé a la Lliga i també a la Lliga Europa. Bona part de la culpa d’aquest il·lusionant inici és el rendiment de Falcao, que no para de sumar gols i que està justificant el seu preu. Les altres incorporacions: Diego, Arda Turan, Adrián, Courtois,… sembla que també s’han adaptat bé al costat dels Reyes, Filipe Luis, Domínguez i companyia. Amb l’Atlético mai es pot donar res per segur, però aquest any sembla que la cosa pot funcionar.


Desmantellats dos establiments que s'utilitzaven per a la venda de cànnabis en les poblacions de Requena i Bunyol\n2:00 pm - Wednesday, 3 June 2020\nDins dels serveis establits per a evitar el cultiu i elaboració de substàncies estupefaents a la província de València, la Guàrdia Civil de Requena i Bunyol venia investigant de dos establiments en els quals presumptament es venia i consumia cànnabis.\nEn el marc de l’operació “REGIS” duta a terme per Guàrdia Civil de Requena i Utiel, s’han detingut a 5 homes i investigat a 3 persones entre elles una dona, tots de nacionalitat espanyola i d’edats compreses entre els 22 i 42 anys per la seua implicació en els delictes de tràfic de drogues i pertinença a organització criminal.\nSegons les investigacions realitzades en tots dos locals es dedicaven presumptament i de manera quasi exclusiva a la venda de marihuana i altres derivats d’aquesta. Per a poder adquirir la droga que pretenien consumir els compradors havien de registrar-se en els locals com a socis d’una Associació d’usuaris d’aquest tipus de substàncies, la qual cosa segons han pogut saber els agents els “autoritzava” a consumir un màxim de 10 grams de marihuana al dia.\nA més de poder consumir a l’interior del local aquestes associacions suposadament oferien als seus socis la possibilitat d’una vegada comprada la substància en el local, poder-li-la portar fora del mateix per a poder consumir-la en els seus domicilis. Per a això la mateixa associació oferia el que venia a denominar els “mòduls de transport segur”, mecanisme que segons la mateixa associació “els donava dret a portar aquesta substància en la via pública sense que els agents pogueren denunciar-los”.\nAmb aquesta actuació s’han pogut intervindre 7’7 kg marihuana, 33é gr. de pol·len de marihuana, resines i olis cannàbics, bellotes d’haixix i 585 euros.\nEls establiments han quedat intervinguts i precintats.\nLes diligències instruïdes han sigut entregades en els Jutjats de Primera Instància i Instrucció núm. 2 de Requena.\nPrevious articleL’Escola Municipal de Teatre d’Almussafes presenta aquest divendres ‘Raíces, amor i alas’\nNext articleMor un home de 45 anys en una col·lisió d’un camió i una furgoneta a Alginet


La Mercè 2018 arrenca amb una apel·lació als polítics: «Ajudeu-nos a treure'ns l'angoixa de sobre» | NacióDigital\nL'actriu Leticia Dolera emplaça a escoltar sense mirar banderes i, com Colau, té un record per als presos\nper Jordi Bes , Barcelona, 21 de setembre de 2018 a les 19:30 |\nL'actriu Leticia Dolera, pregonera de la Mercè 2018 | Ajuntament de Barcelona\nL'arrancada de les festes de la Mercè 2018 de Barcelona, que se celebren entre aquest divendres i el dilluns, no ha passat de llarg del conflicte polític català ara que està a punt de complir-se l'aniversari del referèndum de l'1 d'octubre. L'actriu Leticia Dolera ha estat l'encarregada del pregó i ha aprofitat l'avinentesa per fer una petició als polítics que l'han seguit des de primera fila, i que eren de diverses sensibilitats. "Ajudeu-nos a treure'ns l'angoixa de sobre", ha reclamat la barcelonina. Al davant tenia la ministra d'administracions públiques, Meritxell Batet, la consellera de Justícia, Ester Capella, i regidors de gairebé tots els partits excepte la CUP, encapçalats per l'alcaldessa, Ada Colau.\nDolera (Barcelona, 1981), que ha compaginat el català i el castellà, ha sorprès perquè ha cedit els minuts finals a Carmen Juares, una hondurenya d'origen que forma part de l'associació de dones migrants i treballadores de la llar i les cures a la ciutat. Les dues han defensat la capital catalana com a ciutat d'acollida, refugi i plural. A més, les seves intervencions han tingut un marcat component de reivindicació feminista. L'actriu, que abandera la lluita per la igualtat de gènere i contra la violència masclista, ha emplaçat a continuar sent per la Mercè "una manada de les bones", la que surt des de fa diversos 8 de març per reclamar una societat més justa i igualitària.\nColau demana respectar la llibertat d'expressió\nColau, que ha presidit el darrer pregó de la Mercè del mandat, ha intervingut a l'inici per subratllar que enguany la festa es necessita especialment després d'un any complicat, i ha tingut unes paraules per als presos polítics –també Dolera-, citant entre ells l'exconseller Joaquim Forn, que havia estat regidor de l'Ajuntament durant molts anys. "Fins que no estiguin al carrer és difícil emprendre el camí de la normalitat", ha asseverat, frase que ha motivat un aplaudiment que han començat els regidors del PDECat. Per als dies de la Mercè, Colau ha demanat fer "compatible" la festa amb la llibertat d'expressió i que tenir respecte per a les idees dels altres.\nDolera confessat que se sent "angoixada", "de veritat", amb tot el que envolta el procés, com molts barcelonins, i ha aprofitat la presència de gent "connectada", en al·lusió als polítics, per fer-los una petició: "Ajudeu-nos a treure'ns l'angoixa". En té pel "suposat carreró sense sortida" on s'ha arribat però també perquè polítics i representants d'"associacions culturals" fa mesos que són a la presó o fora del país per no entrar-hi, sense haver estat declarats culpables de res i com a conseqüència d'algunes decisions judicials que li costa comprendre, ha relatat.\nDe fet, al principi del pregó s'ha dirigit als assistents i espectadors, i entre ells als que la seguien des de "la tele d'una presó". A més, ha demanat una solució sense que hi hagi "vencedors i vençuts", i ha defensat que no es perseveri en la judicialització del procés sinó que s'imposi la política. En la seva opinió, no s'ha de limitar a parlar, sinó que sobretot ha d'apostar per escoltar a qui pensa com un mateix i a qui no. "Sincerament, crec que escoltem millor mirant-nos als ulls que mirant una bandera", ha subratllat. Ella mateixa s'ha aturat al principi del pregó i ha mirat els assistents als ulls. Amb aquest gest ha exhibit la seva resposta a una pregunta que li va remoure de la pregonera de l'any passat, la sociòloga Marina Garcés: "De tot el que vivim, què és el que realment ens importa?".\nL'actriu ha tingut paraules en defensa de la llibertat d'expressió, dels presos polítics i els exiliats, i de crítica contra l'ús de les pilotes de goma per part de la policia: ha recordat el cas de l'italià Angelo Cilia, que va perdre l'ull per una pilota dels Mossos durant la vaga del 29-M del 2012, i Roger Espanyol, per una de la Policia Nacional espanyola a l'1-O. Imagina que "algun dia una valenta farà una peli sobre el procés". Ella no pensa posar-s'hi, ja que de moment només dirigeix comèdies, però considera que a través de la ficció potser es podria aconseguir empatitzar i comprendre totes les parts. "Dic totes perquè són més de dues", ha precisat, i ha ressaltat que l'assumpte és complex, i que "no hi ha blancs i negres, més aviat clarobscurs".\nDolera ha cedit uns minuts del pregó a Carmen Juares. Foto: Ajuntament de Barcelona\nUn pregó amb una segona veu per sorpresa\nL'actualitat de la setmana de la política municipal també ha estat present quan Dolera ha defensat la iniciativa per obligar els promotors privats a construir habitatge protegit, i ha celebrat que Barcelona tingui una alcaldessa. El capítol de Barcelona com a ciutat refugi l'ha desenvolupat especialment Juares, que s'ha encarregat de tancar el pregó. "Barcelona em va salvar la vida", ha subratllat, després d'haver patit la violència a Hondures. Treballa al servei municipal d'atenció a la dependència (SAD), si bé ha recordat que no tot han estat moments feliços. Durant sis anys va estar tancada 24 hores tenint cura de Francisca, una dona gran amb demència, i només tenia nou hores lliures a la setmana.\n"Quan dic Barcelona, també penso en tancament", ha remarcat, i ha rememorat que veia el Piromusical de la Mercè des del terrat i envejava la gent que en podia gaudir. Juares ho ha explicat perquè, "encara que no ho sembli, treballar en aquestes condicions no és un fet aïllat" encara a la ciutat, i ha assegurat que és la realitat de moltes dones. I, pel que fa als assistents al pregó, també han acudit representants de Lisboa, la ciutat convidada aquesta Mercè. Un dels grans absents ha estat el líder d'ERC a l'Ajuntament, Alfred Bosch, que durant aquesta tarda ha notificat a l'executiva del partit a Barcelona i després en una assemblea que renuncia a ser el candidat dels republicans a les municipals a favor d'Ernest Maragall.\nVÍDEOS Albà hi torna vestit de rei per denunciar la repressió en el pregó alternatiu de la Mercè\nBarcelona, Societat, Ajuntament de Barcelona, Barcelona, Ada Colau, procés català, refugiats, presos polítics, Carmen Juares, Leticia Dolera, La Mercè 2018, La Mercè\nSegur que no ea la Colau disfressada\nPer Fartdetot el 21 de setembre de 2018 a les 22:01\nUf, una altra "equidistant" embolcallada en un presumpte progressisme per no mullar-se. I parlant com si els indepes i els espanyolistes estiguessin en igualtat de condicons quan uns van a la presó per voler implementar el seu projecte. En fi, lamantable.


Comença la XV Mostra de Teatre, Música i Dansa Infantil i Juvenil de Capdepera | Ajuntament de Capdepera\nComenca la xv mostra de teatre musica i dansa infantil i juvenil de capdepera\nComença la XV Mostra de Teatre, Música i Dansa Infantil i Juvenil de Capdepera\nMaria Heredia, de 4 d’ESO de l’IES Capdepera, ha estat la guanyadora del concurs de cartells de la XV Mostra de Teatre, Música i Dansa de l’Ajuntament de Capdepera. El seu dibuix és la portada del programa de la Mostra i dels cartells. La contraportada és de Gabriela Pérez, de 6è de primària del CEIP S’Auba. Divendres horabaixa va tenir lloc el lliurament dels premis i l’inici de Mostra al teatre de Capdepera. Dalt de l’escenari varen pujar tots els finalistes i els guanyadors acompanyats del Batle de Capdepera, Rafel Fernánde, i del regidor de Joventut, Víctor Martínez.\nMartínez va recordar que fa quinze anys que Capdepera celebra la Mostra de Teatre, Música i Dansa infantil i juvenil ininterrompudament. Els primers anys la Mostra era només de teatre i amb els anys s’hi va introduir la música i la dansa, donant cabuda així a les diferents arts escèniques que es practiquen a Capdepera. Per la seva banda, el batle va agrair a tots els que han participat en la mostra durant aquests anys: actors, directors, ajudants... i a les famílies dels nins, així com a tot el públic que cada any omple el teatre durant aquests dies.


Avisos legals – CCAR\nCOMISSIÓ CATALANA D ́AJUDA AL REFUGIAT, responsable del lloc web, d’ara endavant el RESPONSABLE, posa a disposició dels usuaris aquest document, amb el qual pretén fer complir les obligacions que estableix la Llei 34/2002, de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de\nComerç Electrònic (LSSICE), BOE N.o 166, així com informar tots els usuaris del lloc web sobre quines són les condicions d’ús.\nCOMISSIÓ CATALANA D ́AJUDA AL REFUGIAT es reserva el dret de modificar qualsevol tipus d’informació que pugui aparèixer al lloc web, sense l’obligació de preavisar o assabentar els usuaris d’aquestes obligacions, atès que es considera suficient la publicació al lloc web de COMISSIÓ CATALANA D ́AJUDA AL REFUGIAT.\nNom del domini: http://www.ccar.cat/\nNom comercial: COMISSIÓ CATALANA D ́AJUDA AL REFUGIAT\nDenominació social: COMISSIÓ CATALANA D ́AJUDA AL REFUGIAT\nDomicili social: RAMBLA SANTA MÓNICA, 10, 1a PLANTA – 08002 BARCELONA\nIndependentment de la finalitat per a la qual fossin destinats, la reproducció total o parcial, ús, explotació, distribució i comercialització, requereix en tot cas l’autorització escrita prèvia per part del RESPONSABLE. Qualsevol ús no autoritzat prèviament es considera un incompliment greu dels drets\nCOMISSIÓ CATALANA D ́AJUDA AL REFUGIAT\nRAMBLA SANTA MÓNICA, 10, 1a PLANTA, 10 – 1a PLANTA 08002 BARCELONA (Barcelona)\nPer a efectuar qualsevol tipus d’observació pel que fa a possibles incompliments dels drets de propietat intel·lectual o industrial, així com sobre qualsevol dels continguts del lloc web, podeu fer-ho a través del correu electrònic ccar@ccar-cear.org.\nDes del lloc web, és possible que es redirigeixi a continguts de tercers llocs web. Atès que el RESPONSABLE no pot controlar sempre els continguts introduïts per tercers en els seus llocs web respectius, no assumeix cap tipus de responsabilitat respecte d’aquests continguts. En qualsevol cas,\nretirarà immediatament qualsevol contingut que pugui transgredir la legislació nacional o internacional, la moral o l’ordre públic, tot retirant immediatament la redirecció a aquest lloc web i assabentant les autoritats competents del contingut en qüestió.\nEl RESPONSABLE no es fa responsable de la informació i continguts emmagatzemats, a títol enunciatiu però no limitatiu, a fòrums, xats, generadors de blogs, comentaris, xarxes socials o qualsevol altre mitjà que permeti a tercers publicar continguts de manera independent en la pàgina web\ndel RESPONSABLE. Això no obstant, i en compliment del que estableixen als articles 11 i 16 de la LSSICE, es posa a disposició de tots els usuaris, autoritats i forces de seguretat que col·laboren de manera activa en la retirada o, si escau, bloqueig de tots els continguts que puguin afectar o\ntransgredir la legislació nacional o internacional, els drets de tercers o la moral i l’ordre públic. En cas que l’usuari consideri que el lloc web conté material que pugui ser susceptible d’aquesta classificació, li preguem que ho notifiqui immediatament a l’administrador del lloc web.\nAquest lloc web s’ha revisat i provat perquè funcioni correctament. En principi, es pot garantir que funcionarà correctament els 365 dies de l’any i les 24 hores al dia. Això no obstant, el RESPONSABLE COMISSIÓ CATALANA D ́AJUDA AL REFUGIAT\nRAMBLA SANTA MÓNICA, 10, 1a PLANTA, 10 – 1a PLANTA 08002 BARCELONA (Barcelona) no descarta la possibilitat que es produeixin errors de programació, o que hi tinguin lloc causes de força major, catàstrofes naturals, vagues o circumstàncies similars que facin impossible l’accés a la


Paco Boya proposa una societat de capital públic per a la promoció de la construcció i gestió dels habitatges de protecció oficial. – Unitat d'Aran\nPaco Boya proposa una societat de capital públic per a la promoció de la construcció i gestió dels habitatges de protecció oficial.\nEl diputat socialista aranès Paco Boya\ndefensa la creació d’una societat de capital públic, que dependria del Conselh\nGenerau d’Aran, que tingués per missió promoure la construcció i encarregar-se\nde la gestió dels habitatges de protecció oficial a la vall.\nSegons Boya, aquesta nova societat permetria “sortir de pràctiques poc\ntransparents que s’estan fent fins ara”, en referència al presumpte frau\ndenunciat per una veïna de Vielha en la venda de pisos de protecció oficial a la\nLa denunciant afirma que alguns pisos d’aquesta promoció, construïda a la zona\nd’Eth Solan, s’han venut a gent “que realment no viu a Vielha i que els\nutilitzen com a segones residències”, cosa que la normativa no permet en\nhabitatges d’aquest tipus, que van destinades a persones amb rendes baixes.\nEl candidat a Síndic d’Aran per Unitat d’Aran ha criticat “la falta rigor”\nd’Arquitectura i Habitatge de la Generalitat en el repartiment dels pisos en\nqüestió i ha denunciat que “pocs habitatges de protecció oficial es construeixen\na la vall, i a sobre n’hi ha que segons sembla es venen a persones que realment\nno els necessiten i que els utilitzen com a segones residències”.\nBoya ha assenyalat que aquest cas de presumpte frau posa de manifest que “la\nGeneralitat deixa desprotegits els més febles”, per la qual cosa ha instat\nl’Administració autonòmica a reconduir aquest assumpte i a concedir finalment\nels pisos sota sospita a veïns de Vielha amb rendes baixes.\nDe la seva banda, fonts de l’ajuntament de Vielha han assenyalat que dels 54\npisos de la promoció en qüestió, entre 30 i 35 se sospita que s’haurien\nconvertit realment en segones residències.\nPel que fa a la Generalitat, el director general d’Arquitectura i Habitatge, Damià Calvet, va dir ahir que “intentarem via inspeccions amb funcionaris demostrar que els habitatges esmentats no són residència habitual i permanent”. Calvet va afegir que si es comprova aquest frau es tractaria “d’una burla al sistema, en què promotors i ciutadans deshonestos utilitzen pisos de protecció oficial com a segones residències”.


Tomàquets farcits d'arròs amb anxoves i herbes\nRecepta molt mediterrània feta amb tècnica més oriental. Equilibrada des del punt de vista dietètic. Per els tomàquets farcits:\n150 g arròs basmati\n4 tomàquets raf mitjans\nPer als tomàquets farcits:\nBuidar el tronc central dels tomàquets i reservar les polpes.\nSaltejar la ceba tendra amb all en una paella.\nAfegir linterior del tomàquet i larròs bullit.\nIncorporar les anxoves i/o olives negres ben picades.\nAcabar amb alfàbrega fresca picada per sobre.\nFarcir els tomàquets amb el conjunt darròs+ceba+anxoves+alfàbrega.\nCoure 5 minuts a la vaporera.\nServir al plat i rallar parmesà per sobre.