Publiquen la novel·la inèdita de Guillem Viladot, 'Somni d'un apotecari d'estiu' | Lleida.com\nL'editorial Comanegra publica aquest dimecres la novel·la inèdita de Guillem Viladot 'Somni d'un apotecari d'estiu'. Viladot (Agramunt, 1922 – Barcelona, 1999) va ser poeta i apotecari i, entre d'altres fites, se li reconeix ser l'editor del primer llibre de poesia experimental a l'estat espanyol i el primer en publicar una antologia de poesia concreta. Els responsables de l'editorial afirmen que l'autor va ser "una frontissa entre l'avantguardisme travessat per la guerra i els creadors que van irrompre durant els setanta". En el pròleg de 'Somni d'un apotecari d'estiu', Joan Todó l'emparenta amb la Colla de Sabadell i Boris Vian. Comanegra afirma que la publicació del manuscrit esdevé l'esdeveniment editorial de l'Any Viladot.\nPel que fa a la novel·la, l'editorial indica que "partint de la seva realitat més estricta i jugant amb tots els paral·lelismes autobiogràfics que se'n poguessin fer", Viladot encara el vell apotecari Sanuy i l'altre protagonista del text, el jove maquinista Pau, per "teixir una reflexió que, amb aparença de broma narrativa planteja qüestions profundes relacionades amb la tradició, el saber i la creació de la identitat individual".\nEntre el 1982 i el 1984, Guillem Viladot va publicar fins a vuit llibres. 'Somni d'un apotecari d'estiu' (1983) va quedar al calaix i apareix ara, en el context del centenari del naixement de l'autor.\nA finals dels anys 60, quan ja havia publicat alguns llibres de poesia visual, la relació de Viladot amb Josep Iglésias del Marquet va culminar en la creació d'una col·lecció de llibres dedicada exclusivament a l'edició de poesia experimental: Lo Pardal.\nI amb aquest nom va fundar, trenta anys després, a Agramunt, un museu dedicat a la poesia visual que avui acull la fundació encarregada de la seva memòria, un dels principals impulsors, aquest any, del centenari de l'autor.\n⏯ Agramunt commemora el centenari de l'artista Guillem Viladot


Holiday home Drangedal Sørlia Gautefall Noruega - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 12 allotjaments a Gautefall.\nGautefall, Gautefall, Noruega - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Gautefall, no busqui més enllà de Holiday home Drangedal Sørlia. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Drangedal Sørlia també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Gautefall. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent piscina coberta. Holiday home Drangedal Sørlia és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Gautefall.\nEspai comú 7 llits individuals, 2 llits dobles, 8 llits de llitera\nDescompte a Holiday home Drangedal Sørlia


Quina diferència hi ha entre el blat integral, la farina de blat i la farina refinada? 2020\nQuina diferència hi ha entre el blat integral, la farina de blat i la farina refinada?\nAbans d’arribar a la vostra pregunta, voldria elaborar sobre el gra de blat com a gra, ja que s’utilitzen diferents peces per fer farina diferent.\n1. Bran: és la part més externa del gra de blat, conté molta fibra.\n2. Endosperma: es troba entre el germen i la branca, midó o proteïna part del gra.\n3. Germen: és la llavor del gra, conté proteïnes, vitamines i greixos.\nFarina de blat integral: es deriva triturant les tres parts del gra de blat: branca + endosperma + germen, sense deixar res enrere. El valor nutricional és el més elevat dels tres i té un aspecte texturat i marronós.\nFarina de blat: es deriva mitjançant la trituració d’Endosperma + Germen, també anomenada farina de germen. El contingut més freqüent i el contingut de gluten i proteïnes és elevat.\nFarina refinada: és la farina de blat més fina, que només conté endosperma, el contingut en midó, per tant tenen un gran gluten. Es perfecciona i es blanqueja per convertir-lo en blanc. El seu valor nutritiu és més baix, ja que té un alt nivell de gluten, sense proteïnes, fibres i vitamines.\nEls grans de blat tenen diferents components, tenen un germen, que és el cor del gra, l'endosperma que constitueix la majoria del gra, i el segó, que és una closca exterior que es troba just a sota de la closca del gra. s'elimina la closca abans que el gra es trinqui per a la farina. La farina de blat integral és exactament això. Es molla de tot el gra, inclosos el germen i el segó. Conté més nutrients que la farina blanca, que es produeix només per l'endosperma. La farina refinada està més processada que la farina blanca regular. Es pot blanquejar o tractar d’altra manera per fer-lo més lleuger o per reduir el contingut en proteïnes (desitjable per a pastissos i pastissos). exactament la quantitat de farina refinada que es processi dependrà del fabricant individual.\nLa farina de blat integral és més saludable, però pot ser difícil de coure al forn perquè pot fer que els productes de la cocció siguin més densos que la farina blanca. Per això, sovint es barreja amb farina blanca en productes cuits comercials. Totes les farines de gra integral contenen més olor que les farines refinades i s’han de mantenir en un lloc fresc i sec per retardar el malbaratament. L'oli a la farina pot quedar ranci si no es guarda adequadament.\nTingueu en compte que escric des d’una perspectiva dels EUA ...\nLa farina de blat integral hauria de ser exactament el que el nom indica: la farina que conté totes les parts del nucli de blat. Això inclouria el casc exterior, el segó, la capa d’aleurona, l’endosperma de midó i el germen. Les farines amb etiquetes de blat integral aquí als Estats solen eliminar-ne el germen, perquè l’oli del germen tendeix a quedar ranci en qüestió de setmanes. Això no és una cosa feliç per al moliner, el queviure o el comprador.\nLa farina refinada sol contenir només l’endosperma. Generalment. Si una farina té algun component eliminat o reduït, es tracta d’una farina refinada, de manera que no ha de ser necessàriament una farina blanca.\nQuan sento el terme "farina de blat", penso en una farina que es fa amb gra de blat. Hi pot haver un ús diferent del terme en altres ubicacions, de manera que no puc parlar d'aquests casos.\nLa farina blanca s’elabora a partir de grans de blat molt refinats i processats, mentre que la farina de blat integral (Whole Wheat Atta) s’elabora a partir de grans que no han estat sotmesos a un tractament intens. Les farines de blat integral i refinades difereixen pel seu valor nutritiu.\nLa farina de blat integral conté diverses vitamines, inclosos els folats, la riboflavina i les vitamines B1, B3 i B5. Tot i això, el procés de refinació de la farina blanca (refinada) destrueix el contingut de vitamines del gra. Les vitamines B1 i B3 ajuden a convertir els hidrats de carboni presents a l’aliment en energia. La vitamina B5 ajuda en la producció de cèl·lules sanguínies.\nUn altre avantatge nutricional de la farina de blat integral sobre la farina blanca és el seu alt contingut en fibra. Els aliments rics en fibra poden ajudar-vos a prevenir el restrenyiment, disminuir els nivells de colesterol en sang i ajudar-vos a perdre pes.\nConsumir farina refinada també pot deixar gana i irritabilitat, poc després de menjar.\nQuina va ser la diferència de rang més sorprenent entre JEE Mains i JEE Advanced?Quina diferència hi ha entre el comunisme d'estil soviètic i el socialisme als països escandinaus?Quina diferència hi ha entre el gel de dutxa i el rentat corporal?Quina diferència hi ha entre els arqueus i els bacteris?Quina diferència hi ha entre troballes i troballes?Què és gramaticalment correcte?


Wikiloc - ruta Vilafranca Gunyoles Olesa Bonesvalls Creu d'Ordal StPau Ordal SSebastiadelsGorgs - Vilafranca del Penedès, Catalunya (España)- GPS track\nVilafranca Gunyoles Olesa Bonesvalls Creu d'Ordal StPau Ordal SSebastiadelsGorgs\n1.615 146 11\nData de pujada 8 / de maig / 2013\nArdea Tots els drets reservats\nVista 503 vegades, descarregada 17 vegades\nRuta per fer-la a velocitat alta, jo la he fet en 4:30, tranquilament,combinant corriols i pistes amples. A destacar el tram entre Can Mitjans i Olesa de Bonesvalls, corriol divertit, a tocar de la Riera de Begues. Dificultats quan deixo la Urbanització dels Lledoners, passant per una torrentera pedregosa fins l'antiga N-340. La baixada des d'Ordal fins a Sant Pau d'Ordal, la he fet a l'aventura, agafant pistes paraleles a la N-340. Des del punt més alt, uns 490m, hi ha l'opció de baixar carenejant pel Coll d'Esteles i Turó de les Mentides des d'Ordal fins a Les Gunyoles.\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Vilafranca Gunyoles Olesa Bonesvalls Creu d'Ordal StPau Ordal SSebastiadelsGorgs https://ca.wikiloc.com/rutes-btt/vilafranca-gunyoles-olesa-bonesvalls-creu-dordal-stpau-ordal-ssebastiadelsgorgs-4446006 Salutacions, Wikiloc - Rutes i punts d'interès GPS del Món\nLa vaig fer juntament amb Ardea\nDemana a Ardea que t'afegeixi com a company a aquesta ruta\nSegueix a Ardea i descobreix noves rutes!


Els 15 millors consells i avantatges de l'execució | CAT.Hair-Action.COM\nCórrer és probablement un dels millors i les maneres més fàcils de mantenir-se en forma. No només ajuda a millorar la circulació sanguínia i disminueix el risc de malalties del cor, però també ajuda en una sèrie d'altres maneres. Molta gent sempre els resulta difícil seguir una rutina de gimnàstica estricta i els resulta avorrit massa. Córrer és molt útil en aquestes circumstàncies. És fabulós en formes més d'un. Aquests són els beneficis i els 15 millors consells per córrer. Segueix llegint!\nBeneficis de la reproducció:\nEs podria pensar que estic exagerant, però sí, és veritat; córrer fa més aviat a que el que mai es pugui imaginar. Això ajuda a reduir el pes, manté el seu colesterol sota control, disminueix la pressió arterial, redueix el risc de malalties del cor, millora l'estat d'ànim, millora la seva salut mental, refresca els seus sentits, l'ajuda a obtenir un bon somni, és millor que l'estrès, enforteix el seu sistema immunològic, combat l'ansietat i l'osteoporosi i et fa sentir feliç per sobre de tot. Aquests són només alguns dels beneficis de córrer.\nAixí que ara que vostè està prou motivat per assumir funcionant amb regularitat, anem a donar-li els millors 15 consells útils per al funcionament que ha de tenir la ment.\nConsells de servei:\n1. Sabates bon estat de funcionament:\nUn consell crucial i fonamental per al funcionament: Compra les sabates per córrer dreta o acabaria lesionar-se. Córrer pot ser esgotador si no es fa amb el tipus correcte de sabates. Bones sabates per córrer també es farà sentir còmode.\n2. Fins Sempre calent:\nSempre recorda a escalfar una mica abans de començar a córrer. Una bona sessió d'escalfament prepara el seu cos i ment per a l'activitat física que està a punt d'embarcar.\n3. Feu Forma del cos:\nSempre mantenir la postura corporal correcta durant l'execució. Una postura incorrecta mentre s'executa li faria més mal que bé, pot donar lloc a dolor a l'esquena, coll i espatlles fins i tot. Sempre ser recte, no aixequi les mans per sobre de la cintura i mantingui els colzes cap a fora.\n4. Ritme constant:\nTome un ritme que més li convingui millor. Els principiants han d'augmentar gradualment el seu ritme. Canvi de ritme sobtada i freqüent pot conduir a lesions i fatiga.\n5. Executar i Passeig Tècnica:\nEls principiants han de saber que el seu cos no està acostumat a l'activitat física sobtada. Es necessita temps perquè el seu cos s'acostumi a ella. Sempre córrer una mica i després caminar durant algun temps. Això no li estressar-se. A mesura que avanci, augmentar el temps de funcionament i disminuir el temps de caminada. Aquesta tècnica de carrera és més important.\nAssegureu-vos que està respirant bé. Ha de respirar tant amb la seva boca i el seu nas. Això l'ajuda a obtenir suficient oxigen per als músculs mentre s'està executant. Ajuda a enfortir els pulmons. El millor exercici de respiració és un que ha estat presa de txi-execució. Diu: 'Breathe en dos passos, tres passos cap a fora per'\n7. Temps vostè mateix:\nSi vostè acaba de començar, el temps a si mateix primer. No es guiï per les milles. Observi el temps total s'executa en qüestió de minuts. Això és important perquè quan s'inicia de començar lent i això no donaria lloc a massa milles. Idea no és que es desanimi.\n8. No cal esperar massa:\nNo cal esperar massa del seu cos massa aviat. Donar-se i al seu cos en algun moment. A poc a poc augmentar el temps total de la seva carrera. Però això s'ha de fer lentament perquè el seu cos s'acostuma a ella. Tractant massa en poc temps serà únic pneumàtic cap a fora.\n9. Beure aigua:\nBeure suficient aigua durant el dia. El seu cos necessita aigua per a tot. I quan comença a funcionar, necessita aigua encara més a mantenir les articulacions lubricades. A més, se sua profusament quan s'executa de manera que, òbviament, necessita més energia en el seu cos.\n10. No sobre esforçar-se:\nEntendre els senyals del seu cos. Si, en certs dies, el seu cos és reticent a córrer, prendre un descans. Relaxar el cos. No es tracta d'exercir el seu cos inútilment.\n11. Córrer costa amunt:\nCarreres amb costes tendeix a mantenir-se en forma i augmenta la força del cos. Tot el que heu de fer és córrer amb un pas curt, mentre que la bomba dels seus braços. Mentre que va costa avall, anar a fer un pas més i relaxi els braços.\n12. La resta del cos quan sigui necessari:\nÉs molt important que escolti al seu cos. Si comença a tenir mal, que realment necessita per descansar. Només vostè sap quan el seu cos necessita descans i cal prendre un dia lliure per a la recuperació.\n13. Executa a la sorra:\nSap vostè que s'executa a la sorra o la platja en realitat pot millorar el seu to muscular? Un estudi diu que executa a la sorra requereix 1,6 vegades més energia que s'executa en una pista o un parc; això es deu al fet que el seu cos ha de treballar més dur per tal de fer front a la superfície inestable i suau.\n14. Funcionament descalç:\nCórrer descalç sobre l'herba és molt bo per als punts de acupressió que estan presents en els peus i els talons. Això ajuda en la curació de diverses malalties i acne. No obstant això, aneu en compte ia córrer descalç també pot ser dolorós i que podria acabar punxant pua als peus. Si no pot sortir a córrer descalç, provi les sabates minimalistes per simular córrer descalç.\n15. Augmentar Foot Turnovers:\nL'augment de les seves pèrdues de pilota del peu realment pot enfortir el seu cos que tendeix a ajudar en l'estirament de la pell i la tonificació dels músculs. 180 passos per minut és el recompte que els experts suggereixen. Això també ajudarà a evitar lesions a les cames.\nAixí que anima't i comença a córrer! Mantenir-se en forma i saludable!\n16 exercicis de concentració simples que hauríeu de provar


OFERTA VOL BIPLAçA ACROBàTIC Centros Deportivos Organyà » KIUGET <!- Favicons ================================================== -->\nVOL BIPLAÇA ACROBÀTIC ORGANYÀ\nVola en parapent\nVOL BIPLAÇA ACROBÀTIC\nEl somni de volar fet realitat. Vine a gaudir d'una experiència única. Des del nostre lloc privilegiat de vol, veurem tota la Vall d'Organyà, elsPirineus, la serra del Cadí, el Pedraforca, Pic de l´Orri i molts més que tu mateix podràs descobrir!\nInclou: vol de parapent de 15-20 minuts aprox. amb una maniobra acrobàtica (win over+barrena). Reportatge de fotos i vídeo, i una degustació d'embotits casolans d'Organyà. Assegurança de responsabilitat civil i accidents.\nPer sentir-te ocell durant un dia!\nOtras promociones, ofertas y eventos de PARAPENT ORGANYÀ ORGANYÀ


A bord – Còrtum\nSembla que alguns senyals apunten que s’acosten temps de diàleg i negociació. Pel primer es recomana respecte per l’interlocutor, encara que les paraulades dites fins fa poc, d’una banda i l’altra, no ajuden a tenir un indici d’esperança. Per la segona, es requereix ser capaç d’aportar elements sòlids i reconeguts per l’intercanvi. I fer-la amb prudència, decisió ferma i eficàcia. I d’aquí és on plora més la criatura. Partint d’un sentiment legítim com és la voluntat d’assolir el millor per al país, Catalunya, (on la independència seria una via, entre d’altres, a considerar), en aquest moment cal plantejar-se si el que hi ha al sarró i qui diu que el porta, ens serveixen per a les següents etapes del viatge, per les properes apostes de futur.\nEmpesos fins ara per masianismes d’astúcia amb preavís, i posteriorment per la tossuderia monotema sota el cant del “tenim pressa, fem-ho com sigui”, a cada bugada hem anat perdent llençols i coixineres. En efecte: quina força no es tindria si –fins i tot raonant dins el supòsit d’haver triat com a camí per arribar al benestar desitjat la independència – s’hagués escoltat els serveis jurídics propis; si no s’haguessin generat documents estrafolaris i malgirbats de transició; si s’hagués mantingut un mínim de rigor l’1-O, amb observadors internacionals reals i no de vacances pagades, acudint els responsables de l’aventura als seus corresponents col·legis i no amagant-se (president inclòs), o evitant canviar les regles del joc a mig votar, cercant només l’impacte mediàtic i no un mínim de capteniment presentable internacionalment; si s’haguessin convocat eleccions; si des de fa anys s’hagués assistit a les reunions d’àmbit estatal, encara que fos només per donar a conèixer el posicionament propi.\nDiu un savi que “no hi ha mals negocis sinó negocis mal portats”, i des del principi, i encara més a mesura que s’anava enverinant el tema i dividint la societat, el “procés” ha estat portat per persones possiblement addictes, que òbviament generaven addicció, però manifestament maldestres.\nEl benestar i la capacitat d’autogovern de Catalunya és un objectiu que es va iniciar fa molt temps, que no va inventar un president enllepolit per la massiva assistència a la manifestació que reclamava l’estatut votat. En l’època recent, ve de temps de la dictadura, de reunions arriscades, de la tossuderia múrria de Tarradellas, de l’esforç de molts, en el dia a dia, en entitats culturals, a les escoles, en petites i grans accions de tota mena i arreu. Sí, també en l’esforç dels convergents –no tot va ser per la pela-, dels socialistes, del PSUC i els seus successors, dels democratacristians, i de tanta gent anònima que aportava el que podia: utilitzant i donant suport a la llengua, a la cultura pròpia, votant els representants que els semblaven més adients per millorar la situació social, econòmica i política… Amb errors i encerts, amb paciència però sense pausa, en una direcció volguda, aleshores sí, per una gran majoria.\nAlgú ha demostrat que la feina feta a corre-cuita és millor que la feta amb consciència i el temps necessari? No seria millor deixar un país més sòlid i cohesionat, més ric i solidari, per als nostres fills, que, per un “subidón” d’adrenalina, recular i perdre una o més dècades d’esforç? Fins els jugadors de pòquer saben que cal esperar la ronda adient, que cal saber de quin capital disposem, i del que disposa el contrincant. Però no. Se’ns va demanar tot el capital social (amb una resposta extraordinària), per jugar-se’l irresponsablement en un sol envit, en el pitjor moment, amb una dreta centralista amb tot el poder, i que a més se sabia que feia trampes. Amb una eufòria orgiàstica, buscant el “com més pitjor, millor”, es va assolir el “com més pitjor, pitjor”.\nCom pots ser que es continuï apel·lant a l’esforç de la ciutadania, quan fins ara s’ha demostrat que es malbarata a canvi d’un protagonisme efímer i esperpèntic? Fins quan es continuarà practicant allò de què “ha dit el pare que llaureu, que després berenarem”? De fet, ara ja no es tracta de berenar sinó només de salvar la pell d’uns quants.\nNo, Catalunya no es pot permetre més el luxe d’estar governada (és un dir) pels matussers. Prescindim de la justícia “espanyola”, de les rebel·lions, de les sedicions, de les malversacions, que segueixen el seu llarg i tortuós curs. Aquí, com a mínim, hem de tenir el dret a jutjar els “cervells” d’aquest nyap per un delicte de malbaratament de la il·lusió de la gent i de dècades d’aquell esforç que, malauradament, els ha permès assolir l’immerescut lloc on són ara; de la voluntat esperançada dels que veient l’edulcorat prospecte d’Ítaca es van embarcar; que van quedar astorats quan veieren que els feien remar perquè no hi havia motor; que trontollaren en xocar amb els esculls, i que ara, amb alguna oficialitat volent continuar amb el bunga-bunga, els demanen que tornin a agafar els rems per treure’ls de les roques on ells els han portat, moltes milles enrere del punt de partida, on ja ni tan sols s’albira l’illa somniada. El problema no és la voluntat d’un poble d’assolir la gestió del seu destí, on cadascú tria el camí que creu més adient, independència inclosa. El problema és el mal ús que se’n fa d’aquesta voluntat, si es diposita en mans de segons qui.\nJa n’hi ha prou!, cal emetre el veredicte popular, mitjançant les urnes, les de debò. I fer-los fora, no per delinqüents, sinó per sapastres.


Ceba Fuentes de Ebro DOP | Compro al Camp | Una ceba única al món!\nCEBA FUENTES DE EBRO DOP (5kg)\nLa Ceba Dolça DOP Fuentes de Ebro és una varietat única quant a sabor i textura, tota una estrella en l’àmbit culinari. Sabor suau i amb escàs picor, sense deixar regust a la boca i de fàcil digestió, amb una textura tendra i una mica cruixent. Es tracta d'una Ceba Dolça única al món. Fes els teus millors plats i sofregits amb aquesta increïble Ceba amb Denominació d’Origen Protegida!\nContingut mínim: una caixa de fusta de 5 kg de Ceba Dolça DOP Fuentes de Ebro\nPRODUCTE DE TEMPORADA: DISPONIBLE A PARTIR DE JUNY-JULIOL\nASSORTIMENT VARIAT DE VERDURES EXTRA (3,3kg)\n7,06 € 7,43 €\nASSORTIMENT DE BORRATJA, BLEDA I API EXTRA (4,2kg)\n8,65 € 9,11 €\nASSORTIMENT DE BORRATJA I BLEDA EXTRA (4,3kg)\nAquesta Ceba Dolça es caracteritza pel seu color blanc, verd i groguenc quant més madura és. En les capes externes, adquireix un color més blanc-verdós, sobretot en les primeres de la temporada. En el seu interior, la carn és de color blanquinós i la textura es especialment crocant. És una hortalissa de bulb gran, del que sorgeix una ceba de tall gros amb forma de globus. Aquesta es distingeix pel fet de formar-se de varies capes i de una pell llisa i fina.\nEl sabor d’aquesta ceba és molt dolç i la textura molt sucosa. A diferència d’altres cebes dolces, la Ceba Fuentes de Ebro posseeix un major contingut de sucres naturals i d’aigua, cosa que permet, per un costat, obtenir una ceba de fàcil digestió i quasi sense picor i, per l’altre, treballar-la caramel·litzada sense haver d’afegir-hi sucre. Precisament són aquestes les característiques que la fan un ingredient molt cotitzat en el món gastronòmic. Entre altres aplicacions culinàries, la Ceba Dolça és un producte implacable per als sofregits, els guisats, rostits o fins i tot per a amanides al natural. Dona un toc de dolçor i la textura que mereixen els teus millors plats!\nConeixies tots els beneficis nutricionals que aporta la Ceba Dolça? Segons la Fundación Española de Nutrición (FEN) la Ceba Dolça és una font de proteïnes, potassi, vitamina C, flavonoides i altres components nutricionals destacables. La seva aportació de minerals és un clar aliat per a la millora de l’estructura muscular i per al nostre sistema nerviós. Al mateix temps, aquesta hortalissa és capaç de contribuir amb quasi el 50% del consum diari de vitamina C recomanat, la qual ajuda a minimitzar el procés oxidatiu de les nostres cèl·lules.\nNosaltres et recomanem coure-la el menor temps possible, tot i que hem de reconèixer que el seu sabor és més apreciable quan es cou juntament amb altres aliments. El cas és que només així és possible aprofitar al màxim la seva aportació de vitamina C. No dubtis a tenir a prop aquesta Ceba Dolça de Fuentes de Ebro per als teus plats de més i millor sabor!\nProteïnes 1,4 g\nCarbohidrats 3,5 g\nGreixos 0,2 g\nCalci 114 mg\nSodi 220 mg\nPotassi 392 mg\nFòsfor 46 mg\nFolats 16 μg\nEl procés per a l’obtenció d’aquesta varietat de ceba és molt estricte. Les directrius quant a les pràctiques de cultiu són molt clares. Primerament, l’explotació haurà de realitzar, de forma prèvia a l’inici de la temporada, tasques d’airejat i preparació del terreny. Posteriorment, la sembra pot realitzar-se mitjançant dos sistemes, el sistema de sembra directa o bé a través d’un trasplantat.\nEn referència al maneig del sòl, reg i el control de plagues i malalties sovint s’aplica el sistema integrat. Aquest es fonamenta en processos que tenen per objectiu l'equilibri amb el medi ambient, la rendibilitat i les exigències dels consumidors. Podríem dir que pren com a base l'ecofilosofia, una manera d'entendre l'agricultura mitjançant criteris sostenibles amb l'entorn. Tot sense perdre de vista la qualitat, la Ceba DOP Fuentes de Ebro s’obté a través d’un sistema de producció integrada que permet assolir alts nivells nutricionals i organolèptics. D'aquesta manera es troba entre la producció tradicional a escala industrial i l'agricultura ecològica.\nConcretament, la producció d’aquesta Ceba Dolça es desenvolupa en terres baixes, amb irrisòries quantitats de sofre i amb suficients recursos hídrics per tal de mantenir els nivells d’humitat òptims. Quant al terreny, aquest és edafològicament ric en calci i en guix, amb un PH bàsic.\nLes condicions de fertilització són estrictes i, en qualsevol cas, s’evita l’ús abusiu d’orgànics minerals per a que el desenvolupament del cultiu sigui uniforme i adequat. Els tractaments fitosanitaris es realitzen sota les indicacions d'un tècnic especialitzat, de manera que es dosifiquen les actuacions sobre el cultiu, sempre guardant terminis de seguretat i prioritzant l'ús de productes menys contaminants i agressius.\nLa temporada de producció de la Ceba Dolça Fuentes de Ebro es concentra en els mesos de juliol a desembre, quan es donen les millors condiciones per a obtenir qualitat en la producció.\nAquesta Ceba Dolça amb Denominació d’Origen Protegida té delimitada la seva àrea de producció en només 6 municipis de la província de Saragossa, entre els quals es troba Fuentes de Ebro. Aquests termes municipals representen una unitat homogènia en relació amb les característiques i les condicions per al desenvolupament de la Ceba Dolça Fuentes de Ebro.\nSón ara ja més de 150 hectàrees en les quals es cultiven cada any més de 50 tones d’aquesta apreciada ceba. Una zona privilegiada a la ribera del riu Ebre i molt a prop d’un dels seus afluents, el riu Ginel. Climatològicament aquest àrea es caracteritza per unes temperatures força extremes, molt oscil·lants entre les estacions d’estiu i d’hivern. Alhora, és habitual que les pluges siguin escadusseres, generalment a l’entorn dels 350-400 litres per metre quadrat anuals.\nNormalment l’inici de la temporada, en els mesos d’estiu, s’opta per arrancar els bulbs de la ceba primerenca (també denominada “ceba tendra”) amb tija. A mesura que avança la producció i augmenta el calibre de la ceba ja madura, en mesos posteriors, generalment es deixa assecar les tiges abans de recol·lectar els bulbs.\nL’exclusivitat d’aquest producte d’horta, majoritàriament arran de les qualitats que ofereix, fa necessari desenvolupar tasques de neteja i selecció. Fins al punt que, en el procés, s’opta per pelar els bulbs de forma individualitzada i per realitzar controls d’estat físico-químic i organolèptics.\nEn aquest sentit, l’envasat és també fonamental, així com l’emmagatzematge i transport del producte. Amb l’objectiu de no alterar l’estat de les cebes és important garantir que tot el procés es desenvolupa en origen, de fet, només així es pot assegurar davant del consumidor la seva traçabilitat i la corresponent fiabilitat.\nAquest productor ha treballat molt dur per tal d’obtenir la Denominació d’Origen Protegida (DOP), un segell de referència en l’àmbit europeu. Aquest certificat permet relacionar la qualitat d'un producte fonamentalment o exclusivament amb un àmbit geogràfic concret; en el qual intervenen factors naturals i humans i als quals es vinculen una producció, transformació i elaboració única arrelada a la zona geogràfica. Per a l’atorgament del distintiu cal complir una sèrie de requisits establerts al Reglament (UE) núm. 1151/2012 sobre els règims de qualitat dels productes agrícoles i alimentaris (DOUE L343 de 14/12/2012).\nEl productor de la Ceba Dolça DOP Fuentes de Ebro és Finca La Corona, una família productora hortícola de Fuentes de Ebro que ha evolucionat cap a una producció cada vegada més exclusiva i de millor qualitat.\nPeça de 10 a 15 cm i pes net d’aproximadament 150-170 grams per unitat.\nSistema de producció integrada, donant prioritat als mètodes naturals de control de malalties i males herbes. D'aquesta manera, s'assoleix la màxima qualitat en l'arròs alhora que s'aporta protecció al seu entorn natural


(P-1027) - Magnífica oportunitat! Pis d'entitat bancaria amb plaça d'aparcament i traster en venda a Palafrugell.\nMagnífica oportunitat! Pis d'entitat bancaria amb plaça d'aparcament i traster en venda a Palafrugell.\nPis cantoner de 70 m2 amb 3 habitacions situat en zona residencial molt tranquil·la de Palafrugell. Petita comunitat de 4 veïns davant zona verda.\nÀmplia sala d'estar-menjador, cuina semi oberta amb safareig, 3 habitacions totalment exteriors (2 dobles), bany complet amb banyera, rebost.\nPlaça d'aparcament i traster a la mateixa comunitat incloses en el preu.\nFusteria d'alumini amb doble vidre i terres de gres.\nABANS 109.500 €


Valerine - Relax i descans - Plameca - 80 càpsules\n> Complements Alimentaris>Sistema Nerviós>Relaxant Natural>Valerine - Relax i descans - Plameca - 80 càpsules *\nRelax i descans. Amb extractes de rizoma de valeriana, flors i fulles d'arç blanc i pètals de rosella.\nValerine - Relax i descans\nIngredients: Valeriana rizoma (Valeriana officinalis) 119 mg, Espino blanc flors i fulles (Crataegus sp.) 115,5 mg, Rosella pètals (rosella) 115,5 mg. Excipients: Celulosa microcristal·lina i estearat de magnesi. Coberta: derivat de cel·lulosa.\nUtilització: De 2 a 4 càpsules al dia, després dels àpats.\nPresentació: Envàs amb 80 càpsules vegetals.


La Xarxa: ràdio local en estat pur – Dídac Boza\nPosted on 4 setembre 2012 5 setembre 2012 by didacboza\nDes que som infants ens acostumem a aquest ritual que representa tornar a la plena activitat quan s’acosta la tardor. Un mes de setembre com cal i qualsevol inici de curs com pertoca demanen una bona dosi de novetat, d’il·lusió renovada per allò que fem. Tots tenim la necessitat d’iniciar un nou cicle a les portes del canvi d’estació. És una mena de mandat ancestral dels humans al qual obeïm durant tota la nostra vida, des de l’escola infantil fins a la jubilació. Una llei de vida que regeix tant per al pagès com per al gestor financer, que val igual per a qui té un comerç o per a qui treballa com a periodista.\nA vegades, però, un inici de curs és molt més que un retorn de les vacances amb les piles carregades. De tant en tant -especialment en temps difícils com els actuals- convé emprendre coses noves, participar en la fundació d’alguna iniciativa que neix o transformar i donar nou impuls a quelcom que ja existia però que necessitava nova empenta, objectius renovats i energies reforçades. Aquest és el cas, clarament, d’allò que hem posat en marxa aquesta setmana aquells que participem en el projecte de comunicació local i de servei públic que s’està refundant sota el nom comú de La Xarxa.\nEn l’àmbit de la ràdio, La Xarxa es posa a favor d’obra de més de 200 emissores locals petites i mitjanes, de titularitat municipal en la immensa majoria dels casos, i que conformen una realitat singular a tot Europa, com singular ha estat de sempre la voluntat de la gent ciutats, pobles i moltes vegades de barris de Catalunya de disposar de canals de comunicació locals propis, ja fos un butlletí informatiu de paper, una revista, un diari o una emissora de ràdio. Aquest és un país que molt sovint ha hagut de construir els seus espais de democràcia, de llibertat d’expressió i de normalització lingüística des de baix, partint de l’àmbit més local i comptant amb la vocació comunitària de persones i entitats a pobles i ciutats.\nUna realitat tant rica com la de la ràdio municipal i local catalana, construïda durant els darrers trenta anys, pateix ara -com tot- els efectes d’una crisi que no és pas la primera que suporten aquests mitjans de proximitat. De fet, el mateix moviment de les emissores municipals de Catalunya neix en mig d’un context de recessió tan sever com el que es vivia a finals de la dècada dels anys 70. Tant les iniciatives pioneres en aquells moments, com altres nascudes més recentment, han anat esquivant els temporals i han conviscut amb les revolucions tecnològiques. Durant tots aquests anys les ràdios locals han mantingut la raó de ser les que fa necessàries i úniques: explicar -sovint com l’única plataforma de comunicació local existent- allò que afecta el ciutadà en el seu entorn més proper.\nPerò ara calen noves eines. Convé donar nova vida i reforçar -fins i tot refundar- els mecanismes de suport i cooperació amb aquests herois locals com són els professionals i col·laboradors de les ràdios de proximitat. A les emissores municipals abunda el talent, hi ha imaginació i no hi falta vocació de servei a la comunitat. Es comprova perfectament posant en marxa, amb elles, un projecte diari de ràdio compartida com és el programa La Tarda, que acabem d’arrencar aquest dilluns a La Xarxa. A les ràdios locals també hi ha dificultats, es pateixen força les limitacions pressupostàries i es lluita contra la modèstia dels mitjans tècnics i, sobretot, dels recursos humans. És el moment de treballar amb elles i per a elles.\nEl sector de la comunicació local necessita fer decididament el salt multimèdia i estarà en millors condicions de superar tots els seus reptes si troba un espai eficaç de cooperació que ajudi tant com pugui des del respecte més absolut a l’autonomia local de cada projecte. És el camí per consolidar una realitat que forma part de l’ADN comunicatiu i democràtic de Catalunya.\nPosted in: BlocTagged: comunicació, ràdio\n◀◀ Sense compassió (taurina)\n▶▶ No és una Diada com les altres\nOne thought on “La Xarxa: ràdio local en estat pur”\nAntoni Marsal Cam ha dit:\n7 setembre 2012 a les 19:41\nIniciativa lloable i esperançadora, que potser arriva 20 anys tard, pero benvinuda sigui si compleix l’objectiu de cohesionar el pais. De moment, felicitats a tots per que la “cosa” funciona i engantxa.


Presentació de el llibre "Pelegrins i apòstols. Apunts per a una espiritualitat de el Moviment de Cursets de Cristiandat "de Mons. Josep Àngel Saiz Meneses - Bisbat de Terrassa\nPresentació de el llibre "Pelegrins i apòstols. Apunts per a una espiritualitat de el Moviment de Cursets de Cristiandat "de Mons. Josep Àngel Saiz Meneses\nPresentació de el llibre "Pelegrins i apòstols. Apunts per a una espiritualitat de el Moviment de Cursets de Cristiandat "de Mons. Josep Àngel Saiz Meneses L' acte va tenir lloc al col·legi La Salle Meravelles de Madrid.A les 20:00h. el cardenal Carlos Osoro, arquebisbe de Madrid, va presidir la Missa a la capella de centre, i posteriorment l'acte de presentació de el llibre a l'auditori, amb una gran participació de membres de el moviment que van omplir l'aforament. http://bisbat.semicinternet.com/ca/actualitat/noticies/presentacio-de-el-llibre-pelegrins-i-apostols-apunts-per-a-una-espiritualitat-de-el-moviment-de-cursets-de-cristiandat-de-mons-josep-angel-saiz-meneses http://bisbat.semicinternet.com/ca/actualitat/noticies/presentacio-de-el-llibre-pelegrins-i-apostols-apunts-per-a-una-espiritualitat-de-el-moviment-de-cursets-de-cristiandat-de-mons-josep-angel-saiz-meneses/@@download/image/21022020presentaciomadrid.jpg\nEl divendres 21 de febrer va tenir lloc la presentació de el llibre de Mons. Josep Àngel Saiz Meneses, bisbe de Terrassa i Consiliari Nacional del Moviment Cursets de Cristiandat (MCC) i del Grup Europeu del Moviment, titulat: "Peregrinos i apóstoles. Apuntes para una espiritualidad del Movimiento de Cursillos de Cristiandad "\nL'acte va tenir lloc al col·legi La Salle Maravillas de Madrid. A les 20h el cardenal Carlos Osoro, arquebisbe de Madrid, va presidir la Missa a la capella del centre, i posteriorment l'acte de presentació del llibre a l'auditori, amb una gran participació de membres del moviment que van omplir l'aforament.\nEn l'acte de presentació va intervenir en primer lloc el Sr. Juan Antonio Montoya, president de l'MCC de l'arxidiòcesi de Madrid, el qual va agrair l'obra i va remarcar que es tracta d'un llibre ple d'evangeli i escrit per un successor dels apòstols que ajuda a la formació estructurant i sistematitzant la dimensió espiritual del moviment. A continuació va prendre la paraula D. Pedro Pérez, consiliari diocesà de l'MCC a Madrid, que va comentar que el llibre il·lumina el camí de la vida dels cursillistes ja que se situa en l'ésser i en la missió de l'Església, apropant a la font de on brolla la vida. En tercer lloc va prendre la paraula el Sr. Álvaro Martínez, president nacional de l'MCC i del Grup europeu del moviment, el qual va agrair també aquesta obra de reflexió sobre la identitat del moviment i el seu carisma, i remarcant que l'espiritualitat de Cursets és cristiana, cristocèntrica, peregrina i de comunió, i subratllant la necessitat de generar reflexió dins el moviment així com publicacions sobre diferents aspectes del mateix.\nA la mitja part l'acte els joves de l'MCC de Madrid, un grup molt nombrós, van interpretar diverses cançons.\nSeguidament va prendre la paraula D. Jesús Pulido, director de l'BAC que ha portat a terme la publicació de l'obra. Va ressaltar la importància d'aquest llibre d'espiritualitat i accentuà les set paraules centrals que d'alguna manera conformen i vertebren l'obra en els seus diferents capítols i que són: Església, Evangeli, Conversió, Testimoni, Amistat, Oració i Vida, situant al voltant d'elles els conceptes centrals de el llibre.\nVa prendre la paraula Mons. Josep Àngel Saiz que va explicar la gènesi del llibre que omple un buit existent fins al moment d'una manera més sistemàtica i ordenada com és l'espiritualitat del MCC. Va comentar breument els capítols de l'obra, que arrenca amb un títol suggestiu i que se situa en el pelegrinatge dels joves d'Acció Catòlica d'Espanya en l'any 1948 a Santiago de Compostel·la, i que es troba a l’arrel del que serà el MCC. En el retorn dels pelegrins de Mallorca les paraules pelegrins i apòstols van ressonar des del balcó de l'ajuntament de Palma de Mallorca. El llibre s'inicia presentant el sentit peregrinant de la vida i la peregrinació a Santiago (capítols 1 i 2), per presentar després el carisma del MCC que se situa en el primer anunci de la fe (capítol 3) i a continuació la figura de Sant Pau, patró del moviment (capítol 4). A partir d'aquí el llibre va desgranant l'espiritualitat al llarg de la història per descobrir les seves línies de força transversals (capítol 5), l'espiritualitat de l'Església de la qual participa el MCC (capítol 6) i l'espiritualitat cursillista (capítol 7) que es pot concretar en cinc elements: el sentit peregrinant, l'espiritualitat kerigmàtica, l'amistat, l'alegria i l'espiritualitat de comunió. L'últim capítol està dedicat a la Mare de Déu (capítol 8). Va acabar la seva intervenció recordant que el MCC se situa de ple en la crida del papa Francesc a sortir a les perifèries i en el món per anunciar la salvació.\nVa clausurar l'acte el cardenal Carlos Osoro, arquebisbe de Madrid, el qual va agrair el llibre, indicant que és una obra que hauria de ser d'obligada lectura per a tots els cursillistes i els sacerdots. Va destacar que el llibre ajuda a entendre la història de l'MCC, el regal del nou carisma que ha enriquit a l'Església, que s'ha d'acollir des del reconeixement de la diversitat de les espiritualitats existents i la singularitat de cadascuna d'elles, i que es tracta, en definitiva, d’una proposta per sortir al món acompanyats per la verge Maria.\nEl grup de joves va tancar l'acte amb la interpretació de diversos cants.


Dàmaris Gelabert: «Podem omplir places igual o més que els grups que actuen a la nit» - Diari de Girona\nDàmaris Gelabert: «Podem omplir places igual o més que els grups que actuen a la nit»\nEl canal de YouTube de l'autora de música infantil arriba al milió i mig de subscriptors gràcies a la seva internacionalització i és el més escoltat en català\nmar vila pruneda / acn 06.09.2019 | 01:04\nPrimer pla de la cantant, compositora, pedagoga i musicoterapeuta Dàmaris Gelabert. Lucía Franco de Paz\nPrimer pla de la cantant, compositora, pedagoga i musicoterapeuta Dàmaris Gelabert.\nDe 100.000 subscriptors a un milió en tan sols un parell de mesos. L'ascens meteòric del canal de YouTube de Dàmaris Gelabert és la mostra que la música infantil està consolidant un nou circuit de concerts familiars que fins ara no exhibien tant de múscul. Els promotors de festivals s'han adonat que grups com Dàmaris Gelabert, El Pot Petit, Xiula o Heavy per Xics poden «omplir places igual o més» que les bandes que actuen a la nit. Com el festival Acústica, on va actuar fa una setmana la musicoterapeuta, que confessa estar molt sorpresa per l'èxit que estan tenint a tot el món temes com Els mosquits o Els dies de la setmana. Nens de l'Índia, el Brasil o els Estats Units entonen les cançons en català de Gelabert i confirmen que la música «és universal».\nMolta feina de «formigueta» ha hagut de fer Dàmaris Gelabert per arribar a tenir una agenda de concerts equiparable a la d'un cantant de «música per a adults». «Les famílies actuals són molt conscients de la importància de la música en la vida dels nens, però potser des de l'entorn educatiu encara tenim moltes mancances», assegura la cantant sobre els canvis d'hàbits de les famílies. Considera una victòria que puguin compartir cartell amb altres artistes, als escenaris grans i que se'ls tracti de la mateixa manera. Tot i això, econòmicament assegura que no estan al mateix nivell. «En canvi omplim sales com la resta, però hi ha llocs que encara no s'ho acaben de creure», diu la cantant.\nLa pedagoga ha «omplert un buit» que existia amb la música familiar. No volia fer dibuixos animats, sinó que els videoclips fossin més cinematogràfics, amb nens i nenes reals i que s'hi puguin identificar. «A mi em va costar molt trobar el camí per fer actuacions en directe. No trobava un circuit per posar la meva música. No volia fer animació infantil i no quadrava amb res del que jo volia. Ara, per sort, s'ha creat aquest circuit perquè hi havia la demanda», celebra Gelabert.\nLa cantant també es mostra feliç en veure que pares i fills entonen de memòria totes les cançons. «Els nens moltes vegades quan em veuen es queden molt parats. Em veuen a través dels videoclips, i llavors els costa tenir clar que soc una persona real. Em toquen els rínxols per assegurar-se'n», explica.\nDesprés de molts anys formant mestres sobre la importància de la música en l'entorn educatiu, les xarxes socials i en especial YouTube li han donat l'impuls definitiu per fer de les seves cançons un fenomen. El passat mes de març, la coneguda plataforma de vídeos va concedir-li el Botó de Plata per haver arribat als 100.000 subscriptors. Els algoritmes de YouTube han fet que al mes de juliol els seus seguidors es multipliquessin per deu i recentment li ha arribat el Botó d'Or per haver superat el milió de subscriptors. Ara ja arriba gairebé al milió i mig, i és, sense dubte, el canal de YouTube en català més escoltat al món. «S'ha internacionalitzat. És un fenomen molt estrany que realment és difícil d'entendre. De sobte els nens de tot el món miren els vídeos i els agraden», assegura.\nAl seu parer, aquestes xifres són «increïbles» per tal de fer conèixer la llengua catalana a tot el món. «Els nens petits visualitzen molt els videoclips. Allò important en realitat és la música. Si la música i la imatge del vídeo els connecta, ja està», diu Gelabert, que comparteix a la xarxa Instagram vídeos de nens de tot el món entonant les seves cançons.\nI mentre el tema Milionària de la també catalana Rosalía compta ja amb 19 milions de reproduccions i Els Mosquits de Dàmaris Gelabert n'acumula 192, «encara falten uns quants anys perquè tothom sigui conscient que la música infantil i familiar arrossega moltíssima gent».


L'AGUS I ELS MONSTRES 12 EL TRESOR PERDUT.\nL'Agus ha d'anar a passar uns dies a casa de l'avi i proposa a la Lídia que l'acompanyi, que s'hi divertiran molt. Però quan hi arriben tot està fet un desastre i veuen l'avi trist... COPONS RAMON, JAUME COMBEL jueves, 11 de octubre de 2018\nAutor: COPONS RAMON, JAUME Marca: COMBEL Llançament: 11/10/2018 Disponible\n¡Que no se t'escapi! Aconsegueix el pack El tresor perdut + Monster NoteBook. És l'hora de llegir, escriure i dibuixar les teves aventures monstruoses.Disponible fins esgotar les e... COPONS RAMON, JAUME COMBEL lunes, 1 de octubre de 2018\nAutor: COPONS RAMON, JAUME Marca: COMBEL Llançament: 01/10/2018 No el tenim, el vols?\nEp, hola, soc l?Agus Pianola! Convisc amb una colla de monstres, que abans vivien al Llibre dels monstres i ara okupen la meva habitació.Llegim, juguem i, de tant en tant, també vi... COPONS RAMON, JAUME/RIUS ... COMBEL viernes, 1 de junio de 2018\nQuè té aquest llibre que el fa tan especial? Doncs que parla d'una cosa que, encara que no ho sembli, és molt important. Aquesta cosa la fa TOTHOM: nens i nenes, pares i mares, avi... COPONS RAMON, JAUME COMBEL jueves, 1 de febrero de 2018\nAutor: COPONS RAMON, JAUME Marca: COMBEL Llançament: 01/02/2018 Disponible


La comunitat avui - Taizé\nVocació i història >\nLa comunitat avui\nActualment, la comunitat de Taizé està formada per un centenar de germans, catòlics i de diversos orígens protestants, vinguts de prop de trenta països diferents. Des de bon començament, la comunitat vol ser una «paràbola de comunitat»: un signe concret de reconciliació entre cristians dividits i entre pobles separats.\nEls germans de la comunitat viuen únicament del seu treball. No accepten donacions. Tampoc no accepten les seves herències personals per a ells mateixos sinó que la comunitat les dona als més pobres.\nAlguns germans viuen en llocs desafavorits del món per ser testimonis de pau al costat d’aquells que pateixen. En aquestes petites comunitats situades a l’Àsia, l’Àfrica i l’Amèrica llatina, els germans adopten les condicions de vida dels qui tenen al voltant. S’esforcen a ser una presència d’amor al costat dels més pobres, dels infants del carrer, dels presos, dels moribunds, dels ferits a causa d’un trencament afectiu o d’un abandonament.\nAl llarg dels anys, més i més joves han estat venint a Taizé provinents de tots els continents, per participar a les trobades setmanals. Les Germanes de Sant Andreu —una comunitat catòlica internacional fundada fa més de set segles— i les Germanes Ursulines poloneses assumeixen una part de les tasques de l’acollida de joves.\nTambé han passat per Taizé respondables de l’Església. La comunitat ha acollit, doncs, el Papa Joan Pau II, el Patriarca Ecumènic Bartomeu de Constantinoble, metropolites i bisbes de diverses Esglésies Ortodoxes, quatre arquebisbes de Canterbury, els catorze bisbes luterans de Suècia i nombrosos pastors d’arreu del món.\nEl germà Roger va morir el 16 d’agost del 2005, a l’edat de 90 anys, assassinat per una persona desequilibrada mentalment durant la pregària del vespre. El germà Alois, triat pel germà Roger com a successor uns quants anys enrere, és des d’aleshores el prior de la comunitat.\nLast updated: 3 d’agost de 2020\n«Beneeix-nos, tu, el Crist, a nosaltres i a tots els qui tu ens has confiat. Guarda’ns en l’esperit de les Benaurances:


Zidane convoca per primer cop el berguedà Toni Fuidias - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl porter va ser a la banqueta de l'Olímpic en l'empat davant de la Roma\nToni Fuidias baixant de l'autobús del Madrid abans del partit real madrid televisión\nToni Fuidias baixant de l'autobús del Madrid abans del partit\nEl jove porter berguedà Toni Fuidias va ser la sorpresa d'ahir del Reial Madrid en la convocatòria per al partit de pretemporada que els blancs van jugar a Roma. Fuidias va compartir convocatòria amb els consagrats Thibaut Courtois i Keylor Navas i va completar la tripleta de porters cridats per Zinedine Zidane. La baixa d'última hora del tercer porter, l'ucraïnès Andriy Lunin, per problemes físics, van provocar que el francès cridés el titular de l'equip juvenil A. Com era previsible, no va tenir minuts.\nToni Fuidias, de 18 anys, va arribar al planter del Reial Madrid el 2013. Havia començat a jugar als set anys amb l'equip de la seva ciutat, el CE Berga, abans de passar pels planters del CE Manresa (2010-11) i de Gimnàstic (2013). En aquell moment va ser descobert per un dels informadors històrics del Reial Madrid a Catalunya, Manolo Romero, el mateix que va portar Kiko Casilla o Mariano Díaz a la Casa Blanca, segons informa el portal ADN Blanco en un interessant reportatge al seu lloc web.\nFuidias va entrar al planter blanc el 2013. De fet, com informava Regió7 el 27 d'abril d'aquell any, el Madrid va avançar la seva arribada, que hauria hagut de ser a l'estiu, per tal que pogués participar al torneig d'estiu que cada any organitzava Canal Plus. En aquell campionat va ser subcampió, després de perdre en la final per 3-2 contra l'Espanyol.\nDes d'aquell moment, ha anat passant per tots els graons del Madrid, des de l'infantil B i A, al cadet B, seguint pels tres juvenils. La temporada passada va actuar a l'equip juvenil A. Es tracta d'un porter de gran envergadura, 1,95 metres i 86 quilos de pes, i ell mateix es defineix com a «molt fort i vaig bé per dalt».\nA Fuidias li arriba la convocatòria en un estiu en què hi ha hagut mar de fons a la porteria blanca, ja que Zidane prefereix Navas a un Courtois imposat per Florentino Pérez. A més, el fill de l'entrenador, Luca Zidane, ha anat cedit al Racing de Santander.\nPel que fa al partit, Fuidias no va jugar i el Madrid va empatar (2-2) contra la Roma, en un duel en què va evidenciar una debilitat defensiva evident. Marcelo va marcar primer, va empatar Perotti, Casemiro va anotar l'1-2 i Dzeko va tornar a igualar. En la tanda de penals, l'errada de Marcelo en el desè va donar el torneig en joc al conjunt italià.


Què és el coaching? - @jordi1925\nHome coaching Què és el coaching?\nJordi Canals / 12.10.17\nSegons la ICF (International Coach Federation), el coaching consisteix en una relació professional que ajuda a obtenir resultats extraordinaris a la vida, la professió, l'empresa o els negocis de les persones. A través d'un procés de coaching el client aprofundeix en el seu propi coneixement, augmenta el seu rendiment i millora la seva qualitat de vida. Aquesta organització intenta promoure la pràctica del coaching professional.\nEs tracta d'una pràctica no directiva; és a dir, que el coach només ajuda al client a prendre les seves pròpies decisions, sense jutjar-les i des d'una posició neutral. Cal considerar que cada persona és única i, per tant, cada persona ha de trobar la solució que més li convingui segons els seus valors, les seves creences i la seva realitat personal. Molts cops s'espera del coach que transfereixi coneixement i habilitats al client, però el coaching es basa en un procés creatiu i generador d'idees que ajuda els clients a maximitzar el seu potencial personal i professional.\nTothom té dins seu el potencial suficient per assolir els seus objectius; el coach t'ajudarà a trobar-lo, a curt termini i de manera duradora. Desenvolupant aquest potencial propi de cada persona, s'aconsegueix superar les limitacions i potenciar els recursos que ja tenim. El coach fa reflexionar al client sobre els seus actes, pensaments i opinions, i ho fa a través del diàleg, les preguntes i l'acció. EL coach no et dirà com has de gestionar o canalitzar la teva vida; tampoc et dirà que has de fer ni que has de deixar de fer.\nDonar consells implicaria que el coach té dret a dirigir la vida del client, i que coneix la seva situació millor que ell mateix. El client és l'únic responsable dels seus actes. Com a últim recurs, i només si el coach és expert en la matèria, es pot suggerir alguna idea sobre la que decidirà el propi client. El coach està preparat per escoltar, observar i personalitzar la manera d'enfocar les necessitats del client. Tot i això, ha de ser el client el que obtingui les respostes i apliqui les seves pròpies estratègies i solucions.\nEl coaching és una disciplina que ens ajudarà a trobar i potenciar aquests recursos que ja tenim i assolir-ne el seu màxim potencial. Així podrem aconseguir els resultats desitjats amb més seguretat i de forma més ràpida. L'objectiu final del coach professional és que el client acabi essent totalment autònom, que trobi la manera de continuar generant i assolint els seus objectius i que, finalment, pugui prescindir dels seus serveis.


’M’explico': Puigdemont publicarà el seu nou llibre en el Sant Jordi d'estiu - BARCELONA RADICAL\n’M’explico': Puigdemont publicarà el seu nou llibre en el Sant Jordi d'estiu\nBarcelona. Dimecres, 15 de juliol de 2020. elnacional.cat\nEl president a l'exili i eurodiputat, Carles Puigdemont, publicarà el seu nou llibre M'explico. De la investidura a l'exili (La Campana) coincidint amb la diada de Sant Jordi que enguany se celebra el 23 de juliol després d'haver estat anul·lada arran de la pandèmia de coronavirus.\nAbans, però, Puigdemont presentarà el llibre dilluns vinent, dia 20, en una roda de premsa -hi intervindrà per via telemàtica- amb el director del diari El Punt Avui, Xevi Xirgo, des de la seu de Penguin Random House de Travessera de Gràcia, a Barcelona.\nPortada del nou llibre del president de la Generalitat a l'exili, Carles Puigdemont / EN\nPuigdemont hi exposa la seva versió dels fets succeïts des que va ser investit president de la Generalitat després del pas al costat d'Artur Mas, el gener del 2016, fins que va marxar a l'exili a Bèlgica. L'autor introdueix al lector en l'obra com segueix:\n"El més senzill i còmode hauria estat no fer aquest llibre. Durant força temps he sospesat l'oportunitat de desar-lo en un calaix la clau del qual la tinguessin generacions futures. Si n'he resolt la publicació es perquè he cregut que el seu contingut podria ser útil no nomes per entendre millor el passat i el present sinó, molt especialment, per preparar-nos pel futur. Que sigui útil i positiu no vol dir, tanmateix, que estigui lliure d'algunes agrors que tots hauríem volgut estalviar-nos: no es un relat blanc, ni conformista, ni mancat d'autocrítica. Es un relat fet a paraula viva, com una narració quasi en directe.\nFinalment, aquestes pàgines que llegireu -si teniu la bondat de fer-ho- demanen una mica d'indulgencia i generositat, perque malgrat l'honestedat i el sacrifici inqüestionable de tots plegats, en alguns dels passatges d'aquesta historia no quedem bé. Jo tampoc, esclar."\nDeclaració d'independència i exili a Bèlgica\nEl Parlament va aprovar la declaració d'independència de Catalunya el 27 d'octubre del 2017, després de la negativa a negociar de Mariano Rajoy. El president del govern espanyol va suspendre l'autonomia catalana amb l'article 155 de la Constitució, va destituir el Govern i va dissoldre el Parlament per convocar eleccions el 21 de desembre. El 30 d'octubre, el fiscal general de l'Estat va presentar una querella per rebel·lió contra el govern de Puigdemont i part dels membres de la mesa del Parlament. El president i altres membres del Govern van marxar llavors a l'exili a Bèlgica. Alguns van tornar i altres van romandre a l'Estat espanyol, on serien empresonats i condemnats pel Tribunal Suprem.\nSegon volum, a finals d'agost\nLa nova obra de Puigdemont té, però, un segon volum, La lluita a l'exili, que es publicarà la darrera setmana d'agost, i en la qual exposa la seva complexa experiència en el front europeu, onPuigdemont ha estat sempre a disposiciò dels tribunals -de fet, va ser empresonat i posat en llibertat a a Alemanya- i la justícia espanyola l'ha encalçat fins ara sense èxit, en ser denegades les eurodordres . Puigdemont resideix a Waterloo, seu del Consell per la República. Després de les eleccions europees del 2019, que va guanyar al capdavant de la llista de JxCat, va aconseguir finalment l'acta d'eurodiputat juntament amb Carles Comín i Clara Ponsatí, també exiliats.\nEl setembre del 2018, Puigdemont va publicar La crisi catalana: Una oportunitat per a Europa (La Campana). I el 2019, Reunim-nos.Reflexions sobre el retorn a la unitat (La Campana).


2011/2011_11_10_Esvoranc_Teixonera.jpg dijous, 10 de novembre de 2011\nPersonatges Francina Vila, regidora d'Horta-Guinardó / Alfons Conde, veí afectat/ Emili Jordán, veí afectat /\n“El compromís nostre i el primer que vaig demanar un cop vist l’incident que hi havia hagut amb el clavegueram és demanar que precisament es fes aquest estudi. Un estudi en profunditat del sòl. Saber exactament quina és la situació, saber si hi ha hagut alguna variació i conèixer en profunditat quina és la situació del subsòl a la Teixonera”.\nA banda d’engegar aquest estudi hidrogeològic, les administracions s’han posat en contacte amb els afectats i han recollit les seves dades per revisar cada un dels casos. Els veïns esperen que aquest interès es tradueixi en ajudes i solucions definitives als problemes d’un barri que consideren que no ha tingut les inversions necessàries en els darrers anys.\nALFONS CONDE, veí afectat.\n“S’hauria de traduir primer amb els damnificats de resoldre les coses com s’han de resoldre i en el cas de tots els problemes que hi ha al barri doncs hi ha molta cosa a solucionar.”\nEMILI JORDAN, veí afectat\n“Reconduir totes les aigües subterrànies i que no hi hagi filtracions i que trobin quina és la causa realment d’això. Creiem que tots quina és la causa però ells ho han de veure i que és aquests 50 metres de parament que van fer per l’estació de la Teixonera.”\nDe moment els operaris treballaran durant tres setmanes en la reparació de la canonada avariada que va provocar l’esvoranc. S’ha establert, a més, un punt d’informació al Centre Cívic Teixonera per atendre els veïns que tinguin dubtes i es programaran més reunions per tal d’anar resolent els problemes del barri. L’objectiu principal: evitar que es torni a produir un episodi semblant al de la plaça d’Isop.


La marxa de la Marea blanca ha estat encapçalada per una pancarta on es llegia: "Exigim que les autoritats sanitàries respectin als professionals. Tots amb la Teresa"\nImatge de la Marea Blanca que aquest diumenge s'ha manifestat a Madrid contra la gestió de la crisi de l'Ebola / EFE\nMadridMilers de persones s'han manifestat aquest diumenge a la "marea blanca" per demanar la dimissió de la ministra de Sanitat, Ana Mato, i del conseller de Sanitat de la Comunitat de Madrid, Javier Rodríguez, per la seva gestió davant el primer cas d'Ebola a Espanya.\nEls participants en la protesta, convocada com cada tercer diumenge de mes per la Taula en Defensa de la Sanitat Pública de Madrid-Marea Blanca, han expressat el seu suport a l'auxiliar d'infermeria infectada pel virus de l'Ebola, Teresa Romero, que ha donat negatiu en la primera prova PCR i ja no té càrrega viral.\nLa marxa, a la qual s'hi ha sumat José Ramón, el germà de la pacient, ha estat encapçalada per una pancarta en què es podia llegir "Exigim que les autoritats sanitàries respectin als professionals. Tots amb la Teresa". "No a les retallades i privatitzacions. Sí a la sanitat i serveis públics" o "La sanitat no es ven... es defensa" han estat altres de les pancartes que han presidit la manifestació, que ha transcorregut des del carrer de Santa Isabel fins al ministeri de Sanitat.\nDurant el recorregut, s'han corejat consignes i s'han exhibit cartells de solidaritat amb Teresa Romero, en contra de les retallades i privatitzacions, en defensa de la sanitat pública i per demanar la dimissió de la ministra i el conseller. La secretària autonòmica del sindicat SAE de tècnics d'infermeria a Madrid, Elvira González Santos, ha lamentat el comportament dels responsables polítics davant tot el que ha passat amb l'Ebola a Espanya, alhora que els ha instat a tenir en compte els professionals i no "tirar per terra" la sanitat pública.\nGonzález Santos s'ha congratulat que ara s'estiguin corregint errors, però ha demanat responsabilitats a la ministra i al conseller de Sanitat, ja que, segons la seva opinió, la gestió d'Ana Mato s'ha caracteritzat per la seva absència i Javier Rodríguez va trigar tant en rectificar que la seva disculpa va semblar "un rentat d'imatge".\nPer la seva banda, Ana Garro, del sindicat independent d'auxiliars d'infermeria de Madrid, SIAE, ha subratllat que la seva organització porta reclamant des del mes d'abril al Govern regional i als responsables polítics que donin "una informació clara", però "no ens han fet res de cas". Garro ha qualificat de "nefasta" la gestió de la crisi de l'Ebola a Espanya, "tant en informació com en formació".\nPoc després de conèixer els resultats negatius de l'última anàlisi practicada a Romero, el seu marit, Javier Limón, ha anunciat que portarà als tribunals "el gran nyap" que ha estat la gestió de la crisi de l'Ebola a l'Estat.\nEbola Mato marea blanca manifestacio Madrid


CPA Ciutat de Terrassa » 2015 » març\nPreselecció campionat Barcelona Juvenil\n28 març, 2015\t· Sonia · Sin categoría\nNoemi Pujol i Judit Jiménez de categoria Juvenil B s’han classificat pel Campionat de Barcelona.\nAquest cap de setmana, les patinadores del CPA Ciutat de Terrassa han participat a la preselecció del Campionat de Barcelona a la categoria JUVENIL B. Noemi Pujol i Judit Jiménez han aconseguit classificar-se gràcies a les seves grans actuacions, mentre que Miriam Garcia, després d’una lesió de genoll va defensar-se de manera notable.\n7 Podis al trofeu de Sabadell\n14 març, 2015\t· Sonia · Trofeo, trofeu\nEl passat cap de setmana, el CPA Ciutat de Terrassa va participar al I Trofeu de Patinatge Artístic a Sabadell. Les representants del club van realitzar una molt bona actuació, ja que van aconseguir un total de 7 podis a les diferents categories de la competició.\nA la categoria Mini, Laia Martí es va proclamar campiona. A iniciació C, Jordina Argemí es va proclamar, una setmana més, primera classificada d’aquesta categoria mentre que Dafne Membrives va aconseguir la segona posició. A la categoria d’iniciació B menor Elena Prieto es va classificar en primera posició, mentre que en B major Carla López va aconseguir el segon lloc del podi i Carlota Martínez el tercer. A iniciació A, Sara Gómez es va classificar en segona posició.\n3 març, 2015\t· Sonia · Trofeo, trofeu\nEl passat diumenge 1 de març, el CPA Ciutat de Terrassa va participar al III Trofeu Nacional de Patinatge Artístic a Esplugues de Llobregat. Les representants del club van realitzar una molt bona actuació, ja que van aconseguir un total de 13 podis a les diferents categories de la competició.\nA la categoria d’iniciació E, Claudia Olivera es va classificar en tercera posició, Miranda Gamiz en segona mentre que Laia Martí es va proclamar campiona d’aquesta categoria. A iniciació D, Nathaly Pincay va acabar a la tercera posició. A iniciació C, Jordina Argemí es va proclamar, una setmana més, campiona d’aquesta categoria. A iniciació B2, Lucia Pascual va aconseguir la segona posició, mentre que a la categoria d’iniciació B, Lidia Ginesta va acabar com a tercera classificada i Carlota Martínez es va proclamar guanyadora d’aquesta categoria. A iniciació A, Andrea López va ser primera classificada seguida de la seva companya Sara Gómez. A certificat, Paula Fernández va finalitzar a la tercera posició. El club també va participar a les categories nacionals, on Aitana López va ser tercera classificada a la categoria Aleví, mateixa posició que la seva companya Ainara Marti a la categoria Cadet B.


Albanyà rep una subvenció per les destrosses de la neu - Empordà\nAlbanyà rep una subvenció per les destrosses de la neu\nLa Diputació aporta més del 50% dels cost de l'actuació municipal\nAIDA VILAR 12.09.2018 | 12:47\nDurant les nevades es va actuar a Can Galan. EMPORDA.INFO\nEl municipi d'Albanyà ha rebut una subvenció de la Diputació de Girona per les despeses relacionades amb la retirada de la neu que va afectar al poble a principis d'any. L'import és de 1.762,58 euros que ajudaran a fer frontles despeses que van arribar fins als 3.267 euros. Això significa que s'ha finançat més del 50% de l'aportació municipal.\nLes afectacions per les nevades que va patir el municipi durant els mesos de febrer i març es van centrar en tres zones. La primera, i la que més preocupava, va ser el tram que va des de Can Vila fins al veïnat de Lliurona, ja que hi ha l'escola. El segon punt problemàtic era el camí de la Mare de Déu del Mont, des de la zona del Roca Pastora fins al cim de la muntanya. La tercera i última era l'accés a Can Galan, que es fa servir com a refugi de Bassegoda.\n"És una cosa amb la que ens trobem cada any. Quan arriba l'època de les nevades, ens hem de mobilitzar per tirar sal i fer pujar les màquines. El que sempre intentem solucionar amb més urgència és la zona de l'escola, per tal de garantir l'accés a la mainada", explica l'alcalde Joan Fàbregas.\nLa Diputació de Girona va aprovar la setmana passada la concessió de 350.000 euros als ajuntaments de les comarques gironines per les despeses relacionades amb les nevades del 2018. Entre els 45 pobles que reben la subvenció, de l'Alt Empordà només hi ha Albanyà. Altres comarques que rebran els diners són la Garrotxa, la Cerdanya, el Ripollès, la Selva i Osona.


RADIOTEATRE.COM - Laura Castillo\nTerrassenca, nascuda el 1982, que va estudiar la carrera de Periodisme, fet que li va permetre fer les seves pràctiques al Departament d'Informatius de Ràdio Terrassa SER Vallès, on va participar en l'Informatiu del migdia i, també, en un espai magazine de caire cultural. Durant la seva estada a l'emissora, l'any 2002, va conèixer el grup de radioteatre i, marcada per l'encís de la màgia de la ràdio, va voler provar en aquesta vessant. Joan Garrigó, l'aleshores director del Quadre de Veus, va donar-li aquesta oportunitat, fet del qual n'està molt agraïda, ja que això li ha permès, no tan sols, un aprenetatge interpretatiu teatral, sinó, a més, haver-ho fet al costat de veus d'actors i actrius de radioteatre amb una notable experiència.\nD'entre les obres en les que ha intervingut, en guarda un record especial de títols com "El mercader de Venècia" de William Shakespeare, "La ratonera" d'Àgatha Christie, o "La casa de Bernarda Alba" de Federico García Lorca; no només pel repte personal que això li ha suposat, sinó també per la importància dels autors i els personatges que ha interpretat i la seva admiració cap a ells.\nA l'actualitat, continua formant part del Quadre de Veus de Radioteatre que emet les seves produccions a la 95.2 Ràdio, i s'ha convertit en una de les principals veus del grup.\nJean Cocteau Sociatat Coral Els Amics JordiAlegre Josep Garrich Lluís Montull Pedro Calderón de la Barca Jaume sellarès Maria Teresa Padrós La Trepa Amparito Martinez Proceso a cuatro monjas La teranyina La rambla de les floristes JosepAlemany Josep Lluís Lanau


Llavors de porro eco per brots (60 g)\nLlavors certificades ecològiques d'Allium porrum per germinar.\nSón rics en vitamines A, B, C, E i tenen moltes propietats de mineralització, rics sobretot en calci, fòsfor, ferro, sofre i magnesi. Les propietats curatives són d'altíssim nivell, faciliten la reducció del colesterol i donen força al sistema immunitari, tenen una bona activitat antisèptica i resulten eficaços també com a tònic nerviós i laxant suau.\nRemullar durant 12 hores. Germinació en 8-10 dies.


La Generalitat tindrà un equip propi per a donar suport a una gestió sostenible de la pesca\nEl nou programa temporal de recopilació de dades activarà el funcionament de l'ICATMAR, un òrgan de cooperació de recent creació entre el Departament d'Agricultura i el CSIC.\nEl Govern ha aprovat la creació del programa temporal de recopilació de dades en suport de la gestió pesquera en el marc del programa operatiu del Fons Europeu Marítim i de la Pesca (FEMP) 2014-2020. El nou programa té una durada de 3 anys i un cost de 696.766,25€, un 80% dels quals serà amb reintegrament futur per part del FEMP.\nEl seguiment i avaluació científica regulars de les pesqueres catalanes és clau per a assegurar-ne una gestió sostenible, en la línia dels compromisos internacionals estipulats per la FAO i l’Agenda 2030 de Nacions Unides sobre Desenvolupament Sostenible, i les exigències de la Política Pesquera Comuna europea. Aquesta darrera obliga a assolir una gestió pesquera sostenible en aigües europees abans del 2020.\nEl nou marc català de recollida de dades i avaluació pesquera dona suport a l’aplicació del nou model de governança de la pesca professional a Catalunya basat en el model de la cogestió, on comitès amb participació del sector pesquer, el món científic, l’administració i el tercer sector ambiental gestionen conjuntament les pesqueres a una escala local. També contribueix de manera directa a l’aplicació del Pla Estratègic 2018-2021 de l’Estratègia Marítima de Catalunya.\nFont: La Generalitat de Catalunya


Els bombers aixequen la veu - Setmanari l'Ebre\nUn mecànic i responsables del parc de Bombers de Tortosa revisen un vehicle | Núria Caro\n“Un dia més el Parc de Bombers d'Ulldecona tancat. Fins quan haurem de mantenir esta situació d'alt risc per a la població?”, lamentava dimarts passat, a través d'una piulada a Twitter, l'alcaldessa d'Ulldecona, Núria Ventura.\nDoncs, com a mínim, fins al 10 de febrer, si abans no hi ha acord entre els bombers i el govern. Les votacions en el si de l'Assemblea de Bombers de Catalunya, el cap de setmana passat, així ho van determinar per més d'un 70% dels vots emesos, segons fonts sindicals.\nEls bombers funcionaris han dit prou, després d'anys de reclamacions i, segons denuncien, compromisos no atesos, i han fet sobreeixir el sistema amb una vaga d'hores extres per a enfocar justament que “el sistema ha col·lapsat”. “Vam decidir no fer més hores que són fruit de mancances estratègiques que s'arrosseguen, de no cobrir baixes ni jubilacions, de no crear noves places....”, explica Jordi Vidal, de CCOO i bomber de Móra d'Ebre.\nEsta vaga parcial dixa parcs sota mínims (el mínim, per a parcs com els d'Ulldecona, ja és de només tres efectius) que, de vegades, han de tancar. “No podem obrir un parc amb un bomber”, s’explica el director general de Prevenció, Extinció d’Incendis i Salvament, Manel Pardo, en declaracions al setmanari l’ebre. Aleshores, aquell bomber es desplaça a altres parcs més estratègics de la regió per a mantenir-los oberts amb garanties durant aquell dia.\nUlldecona, en canvi, ja ha hagut de tancar molts dies en l'últim mes. També ha hagut de tancar puntualment el parc d'Ascó, i parcs com el de Tortosa i Amposta han funcionat per sota del mínim d'efectius establerts legalment. “Intentem concentrar forces i mirar quina cobertura territorial es pot donar per a mantenir el nivell de seguretat, i si per un incident hem de moure vehicles de més de dos parcs, ho fem”, justifica Pardo.\nLa situació és preocupant a tot el país, però “els parcs de les Terres de l'Ebre encara venim de més avall. Encara esperem les promeses postaccident de Freginals que ens havien d'equiparar a la resta de Catalunya amb vehicles i material. No podem esperar més”, piulava esta setmana el compte de Twitter dels Bombers de Tortosa, el parc de referència de la regió.\nA l'Ebre hi ha set parcs de bombers funcionaris: Tortosa té assignada legalment una ràtio mínima de 5 bombers (l'idoni serien 8, segons els treballadors) i ara ha baixat a 4 per la situació de vaga parcial; Ascó, Ulldecona, l'Ametlla i Gandesa n'han de tenir un mínim de 3 (l'idoni en serien 5) i Amposta i Móra d'Ebre, 4 (n'haurien de ser 6 per torn per a treballar de forma folgada, segons els sindicats). Segons dades oficials del 2012, a les Terres de l’Ebre hi havia 175 efectius de bombers funcionaris, i el 2017 es van fer prop de 3.000 actuacions\nEl cas d'Ascó, a tocar de la central nuclear -la planta atòmica té el seu equip de bombers propi-, es veu agreujat perquè, segons UGT, només té assignats cinc treballadors. “Un foc d'habitatge s'ha de cobrir amb un mínim de set bombers”, exemplifica Vidal, per a il·lustrar la dificultat dels equilibris que cal fer per a actuar amb celeritat en cas d’urgència i alhora cobrir els parcs. La conclusió és òbvia:falten bombers. Estos denuncien que el 2017 van realitzar més de 500.000 hores extres per a mantenir els mínims legals per guàrdia, i ara s'han plantat. “A Catalunya hi ha entre 2.600 i 2.800 bombers si comptem els grups especials, però la funcionalitat diària és d'uns 2.100 bombers i en farien falta 1.000 més”, quantifica Vidal. La direcció general ha perfilat un pla de xoc fins al 2025 i s'ha compromès a traure a concurs 250 places anuals durant quatre anys. La primera convocatòria ja s'ha fet efectiva.\nEls sindicats, però, avisen que la solució no és fàcil, degut als anys de desinversió, ja que en quatre anys “el govern mateix preveu que es jubilaran uns 600 bombers”. A més a més, per sobre de tot, estan farts de promeses. “La proposta que ens fa Interior només és un document d'intencions i de voluntats”, replica Vidal, que recorda que “el 2016 es va aprovar un Pla estratègic que no s'ha arribat a desplegar”. Ho volen tot no només per escrit sinó ben lligat. De fet es queixen des de fa anys que no tenen un marc de regulació detallat i de negociació estable que marque línies roges en el sector per a evitar que s'arribe a l'actual grau de precarietat, i que la legislació de bombers vigent no és gens específica en este sentit.\nPardo es compromet també a desencallar enguany una nova Llei de bombers que millore esta situació i aborde l'”especificitat” dels bombers funcionaris. “Com que no hi ha esta llei de bombers, cada cap de regió pot emetre circulars per a preveure la màxima excepcionalitat i que per exemple puga haver-hi parcs sota mínims o tancats”. L’altra gran mancança, també assumida pel govern a través de futures promocions internes que es convocarien ja durant el 2019, és que no hi ha prou comandaments, com ara sergents o caporals, per a cobrir tots els torns.\nManel Pardo assegura compartir amb la direcció de Bombers i amb els sindicats el diagnòstic sobre les mancances: “Ara l'escull és veure com s'apliquen les polítiques per a tornar a la normalitat. Hem posat sobre la taula tot el que els sindicats han anat demanant, incloent-hi la construcció o reparació d'edificis en alguns parcs, i ara queden diferències bàsicament econòmiques” o laborals. En este sentit, avisa que, assumida la insuficiència de recursos, el 2019 caldrà fer “un sobreesforç entre tots”, i assegura que el Departament d'Interior no pot contractar interins ni té autonomia financera pròpia, en dependre de les pautes que marquen els de Funció Pública i Economia. “No ens agrada esta vaga d'hores extres perquè encara es tensiona més la situació”, opina. Interior fins i tot ha mobilitzat els Grups d’Actuació Forestal (GRAF), que han dixat la seua activitat habitual per a incorporar-se als parcs on estan adscrits. El govern espera arribar a un acord amb els sindicats (CCOO, UGT, CATAC, COS i CSIF), si pot ser “molt abans” del 10 de febrer.\nmaterial caducat,trencat i per reposar acumulat al lloc de dos camions | Núria Caro\nVehicles vells, material caducat\nL’executiu també ha anunciat que traurà a licitació 92 vehicles per a renovar una flota molt envellida. “Al parc de Móra, tenim un camió que no supera els 40 km/h i una autoescala al taller. Ascó ha donat un vehicle de baixa i un altre també està al taller....”, relata Vidal.\nSegons el representant laboral dels bombers, la mitjana d'edat dels vehicles del cos a Catalunya és de 15 anys, però n'hi ha que en tenen 20 o més. També denuncien que el cost de la norantena de vehicles que ha de posar en operació el govern s'ha pressupostat en un 1,2 milions per unitat, degut al rènting, quan “amb la tercera part d'este preu es pot adquirir un vehicle nou”. Pardo defensa que el departament no pot assumir la compra directa sense finançar-la i que el rènting garantix un vehicle alternatiu en cas d'avaria.\nL'estat de la flota de vehicles entra dins de l'àmbit de les mancances de material. Vidal revela que sovint afronten urgències amb “material de rescat vertical obsolets, motxilles sanitàries amb producte caducat, cordes reutilitzades, equips d'aire que no estan ben segellats...” El Parc de Bombers de Gandesa ha denunciat este inici d’any que els havien caducat les eines d’excarceració. “Quan torne a la Terra Alta passe a visitar el parc de Gandesa, perquè puga valorar personalment les condicions en les quals es troben els equips i materials que utilitzem”, s’adreçava el seu compte de Twitter al president de la Generalitat, Quim Torra, que va visitar la comarca recentment.\nEls sindicats també assenyalen que cal renovar el programari informàtic per a les comunicacions i la gestió de vehicles i de personal: “Es van preveure 7 milions per a un nou sistema global, només se n'han invertit 4 o 5 i encara es desconeix el resultat final”, acusa Vidal.\nla lluna d’un cotxe trencada des dels aiguats de l’octubre. | Núria Caro\n1.700 euros per a fer 1.688 hores anuals\nL’altra reclamació essencial dels bombers és la de les condicions laborals. D'un costat, reclamen que l'horari de treball siga de 1.640 hores anuals, enfront de les 1.790 actuals. Això suposaria d’entrada la supressió de les 102 hores suplementàries que va imposar la conselleria en època de Ramon Espadaler a Interior.\nEl director general sosté que ja ha acceptat esta reclamació, però que les divergències es mantenen en les pretensions “econòmiques” dels bombers. Els bombers es queixen que sense tenir en compte aquelles 102 hores o les hores extres que estos dies es neguen a fer, el seu sou no s'ha incrementat en cap mesura des d'abans de les retallades. El sou base d'un bomber acabat de sortir de l'escola, corresponent a una jornada de 1.688 hores anuals, seria d'uns 1.700 euros\nParc de Bombers de Tortosa | Núria Caro


Falciani: "Per a lluitar contra el frau cal reforçar les lleis i protegir les persones que n'alerten" - À Punt\nFalciani: "Per a lluitar contra el frau cal reforçar les lleis i protegir les persones que n'alerten"\nL’enginyer en sistemes i expert en la lluita contra el frau, Hervé Falciani, ha assenyalat aquest divendres que, per a combatre el frau financer, cal actuar en dos fronts: reforçant les lleis per a evitar que es produïsca i, al mateix temps, implementar mecanismes per a protegir les persones que alerten o destapen els casos de frau.\nDurant una entrevista en el programa A la Ventura de la televisió d’À Punt Mèdia, ha manifestat que en la seua opinió actualment fan falta denunciants perquè "donen l'última solució", i aquestes persones han de tindre una seguretat que pot vindre d'obtenir una compensació econòmica que els permeta proveir-se de mitjans de protecció. Però, al mateix temps, ha reconegut que la solució ideal és aconseguir prevenir el frau mitjançant una legislació eficaç. "Cal millorar les institucions, però en l'àmbit pragmàtic serà més eficient en el curt i mitjà termini que [els denunciants] siguen compensats i protegits en l'àmbit financer", ha puntualitzat.\nEn el cas concret d'Espanya, opina que "hi ha un problema de dret perquè hi ha vegades que algunes proves no es poden utilitzar per a la llei". Així, defén que, en el cas del frau i la corrupció, caldria canviar la legislació pel que fa a les intervencions i les escoltes i que "d'aquests canvis depén l'èxit contra el frau". Amagar fortunes en paradisos fiscals i evadir impostos és una pràctica més habitual del que sembla. D'això en sap molt Falciani que, aprofitant l'accés a informació protegida que li donava el seu càrrec informàtic en un gegant de la banca mundial, va desemmascarar a 130.000 evasors fiscals en la famosa llista Falciani.\nUna llista en la qual apareixia, entre d'altres, la família Botín, però que sembla que no ha sigut suficient per a la Fiscalia Anticorrupció a l'hora de dur endavant la causa que investigava l'excúpula del banc HSBC a Suïssa i deu directius dels bancs Santander i BNP Paribas per blanqueig de capitals i organització criminal. Precisament sobre aquest fet l'informàtic ha explicat en el programa que "el dret va sempre per darrere de la tecnologia" i que aquest és exactament el desafiament que cal abordar en termes de sobirania fiscal.\nEl problema per a Falciani és que qui fa les lleis, els polítics i les polítiques, desgraciadament tenen molt poca preparació en temes de dret tributari. Un problema que es podria començar a solucionar incloent més gent preparada, sobretot en termes de tecnologia i matemàtiques, en la redacció de la legislació antifrau, ja que "a l'àmbit polític sembla tot més senzill del que és, però hi ha molts matisos" que cal tindre en compte.\nPreguntat pel cas concret del rei emèrit, Falciani ha explicat que en aquest tipus de polèmiques "ens oblidem de l'origen" i que cal analitzar les coses sempre amb perspectiva i sense eliminar el context internacional. Segons ell, caldria preguntar-se perquè la investigació cap a Joan Carles I ve de Suïssa mentre que la mateixa justícia suïssa no es mou de la mateixa forma cap a altres figures que mouen centenars o milers de milions, com s'ha mogut cap a l'exmonarca.


maredetrès: Atenció, Schulanfang!\nquantes n'hi poso?\nMentre vosaltres encara teniu piles de llibres per forrar, heu de comprar la cartera o teniu pendent marcar la roba i les bates, aquí nosaltres ja hem començat. Molt aplicats, nosaltres. El Gran, content de retrobar els amics. La Mitjana, amb l'emoció pròpia dels qui comencen la primària, fet que aquí se celebra, perquè us en feu una idea, gairebé com una comunió. Sense església, però mudats, amb avis i tiets, i una cerimònia solemne, Schultüte plena de llaminadures i material escolar i, fins i tot en alguns casos, una bona picossada per omplir la guardiola.\nSi una cosa he pogut constatar en els tres començaments de curs que he viscut és que la compra de material escolar és molt més complexa del que recordava de les meves èpoques d'alumna. Perquè aquí són molt específics i separar-se del patró pot suposar alguna esbroncada. Carteres, estoigs, bosses de gimnàstica... per bé que de marques n'hi ha unes quantes (i cares, no us penseu!), els models d'unes i altres s'assemblen molt. I per mantenir, suposo, aquesta harmonia de formes i colors, les llibretes també s'han d'ajustar a unes mides, interlineats i colors de folre específics.\nSi bé comprar els llibres és ara una tasca senzilla (n'hi ha prou de demanar-los per internet i de seguida els tens a casa, amb l'ISBN correcte), les llibretes són un món a part. Papereries i llibreters planten paradetes als centres comercials i hi amunteguen piles i piles de Hefte. A4, A5, amb marge, sense marge, quadriculades, amb ratlles, amb fons de color... vaja, el malson de qualsevol pare o mare que té pressa i arrossega de la mà cotxet o criatura petita. Les indicacions dels mestres no acostumen a coincidir amb les ofertes dels llibreters, de manera que cal fer servir el magí i preguntar, preguntar i preguntar.\nQue el Gran fa tercer i demanen "Lineatur 3. Klasse"? Doncs deuen ser les llibretes amb un número 3 al marge inferior dret... o potser no, perquè a banda del 3 hi ha altres números: 27, 37... quin embolic.\n- Perdoni, em podria indicar quines són les llibretes de tercer? "Lineatur 3. Klasse".\n- Mmm... a veure... (1 minut) són aquestes.\n- Sí, són les que feia servir jo a tercer.\n- (!!) D'acord gràcies. Posi-me'n cinc. (Aquest noi d'uns 18 anys deu ser un prodigi, si recorda quines llibretes feia servir a cada curs. Quina sort he tingut de trobar-lo.)\nDe moment no hi ha hagut queixes per part del professor. Ahir, però, el Gran va anunciar-me que per a la classe de castellà necessita "una llibreta com les que em vas comprar per a Deutsch però que tingui el número 27 al marge". Per fi!, vaig pensar. Ara bé: té nassos que l'única que m'especifiqui els números sigui la professora gaditana.\nI si us sembla que exagero, feu un cop d'ull al bingo de les llibretes que ha creat aquesta mare alemanya. Real com la vida mateixa.\nPublicat per maredetrès a 10:09\nEtiquetes de comentaris: actualitat, Alemanya, el Gran, escola, tradicions\nAnònim 10 de setembre de 2014 a les 10:36\nA la meva època feiem servir fulls de paper. Al acabar l’any els hi feiem els forats i feiem un àlbum, però et parlo de fa molts anys...\nPD: Molt bo el bingo xD\nmaredetrès 10 de setembre de 2014 a les 10:57\nNomés et diré que a la meva escola parlaven de "paper ciclostilat".


Crítica: 'La dama de piques', de Txaikovski, al Liceu (26-01-2022)\nLa producció de Gilbert Deflo de l'òpera de Txaikovski torna al Liceu amb direcció musical de Dmitri Jurowski\nEl Liceu va respondre amb certa fredor al retorn de La dama de piques de Txaikovski, una bonica producció de Gilbert Deflo ja coneguda pel públic barceloní, ja que aquesta és la quarta vegada que es programa des de 1992. La de Deflo és una aposta clàssica, però que li continua funcionant tres dècades més tard. Segons el director d’escena belga, cada vegada que es recupera aquesta producció, experimenta una vida nova, perquè cada cantant i cada director musical pot oferir noves lectures, i certament és així. Els grans decorats i la pompositat que es veu a l’escenari, que mostren la grandiositat aristocràtica russa dels temps de Caterina la Gran, funcionen si el talent interpretatiu l’acompanya. Si no, la sensació de cartó pedra pot començar a pesar massa.\nUn dels grans atractius inicials d’aquesta dama de piques, però, estava en els cantants, especialment poder escoltar novament en directe Sondra Radvanovsky, però la cancel·lació -molt recent- de la soprano nord-americana, que s’ha sumat a altres canvis i cancel·lacions en altres intèrprets, ha fet que la proposta final ens arribi amb l’entusiasme una mica rebaixat. Ara bé, com sempre dic, cal valorar un espectacle per allò que és i no per allò que podria haver estat. La direcció musical va anar a càrrec de l’alemany Dmitri Jurowski, qui va oferir una lectura correcta, més efectiva segurament a l’hora d’apuntalar les tensions i els misteris, que no pas en la càrrega emocional dels personatges, com el cas de Lisa, totalment abatuda pel desengany amorós que pateix.\nEl protagonista d’aquesta òpera de Txaikovski -amb llibret del seu germà Modest, basat en un relat de Puixkin– és Hermann, enamorat de Lisa, qui pertany a una classe social més alta que ell. Lisa, tot i correspondre aquest amor, està promesa al príncep Ieletski. Hermann troba la manera d’obtenir diners -i, per tant, la possibilitat d’escalar socialment- en un joc de cartes quan descobreix que l’àvia de Lisa, una vella comtessa, coneix una fórmula màgica per guanyar les partides. En la seva ambició, Hermann haurà de decidir si lluita per l’amor de Lisa o la seva prioritat és fer-se ric.\nLa dama de piques és un turment constant: hi ha tres morts, almenys dos cors trencats (el del príncep i el de Lisa) i una veu (la de la comtessa) que recorda amb dolorosa nostàlgia el passat. En aquesta nova versió del Liceu aquests drames queden una mica soterrats, no són tan punyents com per emocionar-nos. Segurament és perquè algunes de les veus són potents, tenen projecció, tècnica i cos, però no van tan sobrades d’expressivitat o no mostren complicitat entre elles. Davant d’això la música sempre pot -i ho ha de fer- afegir aquest plus de teatralitat i emotivitat, que en el cas de la direcció de Jurowski -que, insisteixo, vaig trobar molt correcta- es va trobar a faltar en algun moment puntual potser per un excés de contenció.\nLa veu de Hermann la va posar el tenor Yusif Eyvazov; la seva no és la veu més seductora del món -ho sabem-, però la seva interpretació va ser bona, amb una tècnica notable durant tota l’obra, i això que el seu és un rol exigent perquè està present gairebé sempre. No és d’aquelles veus que marquin la diferència, però em va semblar molt solvent. La soprano Lianna Haroutounian va ser una Lisa esplèndida en molts moments, amb una veu que llueix volum i tècnica, però no em va fer sentir la profunditat del drama del seu personatge, alguna cosa hi va faltar.\nElena Zaremba va ser una comtessa amb bona presència escènica, sap transmetre aquest aire misteriós i fantasmal que acompanya el seu personatge i encara que la seva veu és més aviat discreta, va saber aprofitar bé el seu monòleg del segon acte, que em va resultar preciós. Rodion Pogossov va ser un príncep Ieletski també discret, però suficient. Millor van resultar els papers de Polina, interpretat per Lena Belkina -bonica veu-, i el de Łukasz Goliński fent de Comte Tomski. Correcte també el Cor del Gran Teatre del Liceu i el Cor infantil dels Amics de la Unió de Granollers. En definitiva, no és una dama de piques d’aquelles per recordar tota la vida, però sí per gaudir-la (sobretot, si es va sense prejudicis).\nElena ZarembaGilbert DefloLena BelkinaLianna HaroutounianLiceuManel HaroMúsica clàssicaRodion PogossovTxaikovskiYusif EyvazovŁukasz Goliński\nPublicat per\tRedacció\t- gen. 26, 2022


The Telegraph recomana visitar Llafranc • Ràdio Capital de l'Empordà\nEl diari britànic The Telegraph explica en una entrada al seu lloc web els 20 llocs d’Espanya que els anglesos encara no han descobert. En aquesta llista, la població número 1 és Llafranc. El diari assegura que la paraula “Costa”, avui en dia, és sinònim d’apartaments altíssims i cervesa barata, però que la Costa Brava té més classe que tot això. Creuen que Llafranc és prou gran com perquè una família hi estigui entretinguda durant una setmana, i és prou petit com per garantir pau i tranquil·litat. També destaquen la cantada d’Havaneres de Calella de Palafrugell com a complement a Llafranc.\nArticle anteriorAccident de cotxe mortal a Calonge\nArticle següentLa CUP retira la moció d’una bústia ètica davant de la proposta d’un nou codi de conducta


Oberta la possibilitat del 100% d’aforament a transport internacional i discrecional - Altaveu el diari digital d'Andorra\nOberta la possibilitat del 100% d’aforament a transport internacional i discrecional\nLa fàcil traçabilitat seria clau per fer una distinció entre els vehicles que fan recorregut interurbà i aquells en què és molt més senzill identificar les persones que el fan servir\n13/12/2021 (13:48 CET)\nEl Govern s’ha reunit avui amb l’associació de transport de viatgers. El resultat d’aquest encontre ha estat una escletxa oberta a la possibilitat d’ampliar l’aforament al 100% al transport internacional i discrecional. El motiu seria la fàcil traçabilitat de les persones que el fan servir, que permetria identificar en cas de detectar-se un positiu. En cas de portar-se endavant aquest canvi no s’aplicaria als vehicles que fan recorregut interurbà.\nEl plantejament de l’associació era fer una distinció entre el transport interurbà, internacional i discrecional. L’aforament al transport de passatgers ha creat molts neguits i dubtes entre la població, i així es va fer arribar al Govern. El secretari d’Estat, Èric Bartolomé, ha assegurat que el debat que s’ha produït avui ha estat molt positiu, i que s’han traslladat molts arguments que es poden tenir en compte.\nEntre ells, l’augment de l’aforament en internacional i discrecional fins al 100%. Ambdós són casos on les persones són fàcilment identificables. En el primer cas, perquè es tracta de viatges que es fan puntualment i on s’ofereixen les dades, i en el segon perquè són vehicles on es traslladen treballadors d’una empresa concreta d’un punt fins a un altre de forma fixa. “Aquesta traçabilitat és un aspecte clau, poder identificar-los amb tota mena de detalls és un argument de pes”, ha assegurat Bartolomé.\nNo obstant això, no es tracta d’un canvi que es portarà endavant al 100% segur. És una possibilitat que s’ha de valorar des del ministeri. El que sí que ha quedat clar és que no es té intenció, de moment, d’ampliar l’aforament al transport interurbà, que actualment és del 70%. El motiu és, precisament, el mateix que fa plantejar ampliar en els altres dos casos, la traçabilitat. En aquest cas, són vehicles que tenen molta més freqüència de viatgers i que és pràcticament impossible identificar-los.\nD’altra banda, Bartolomé ha afirmat que, per fer el recorregut entre l’aeroport i Andorra s’adjudicarà el servei a dues companyies. De fet, són les úniques que s’hi han presentat al concurs i es té tota la intenció que siguin també les que facin el recorregut. Actualment, l’últim pas que faltaria, segons ha indicat Bartolomé, seria “una aprovació administrativa des de Madrid”. Tot i que hauria d’arribar abans de divendres, quan s’engega l’activitat a l’aeroport, el secretari d’Estat ha afirmat que es garantirà el transport amb aquestes dues empreses fins que el tràmit es pugui tancar.


Aquest mes de juliol, tornem a gaudir de les Festes Majors dels barris d'Abrera! Can Vilalba celebrarà la seva festa el divendres 23, dissabte 24 i diumenge 25 de juliol!:: Ajuntament d'Abrera\nDIJOUS, 16/09/2021 | 14:35 h\nAquest mes de juliol, tornem a gaudir de les Festes Majors dels barris d'Abrera! Can Vilalba celebrarà la seva festa el divendres 23, dissabte 24 i diumenge 25 de juliol!\nContinuen les Festes Majors dels nostres barris, que enguany tornen a celebrar-se amb totes les mesures de seguretat per a la prevenció de la Covid-19. Ara serà el torn del barri de Can Vilalba, amb diferents activitats programades pel cap de setmana del divendres 23 al diumenge 25 de juliol (ambdós inclosos). Des de l'Ajuntament d'Abrera col·laborem amb les associacions de veïns i veïnes en l'organització dels esdeveniments festius. Per assistir-hi, cal inscripció prèvia. Preneu nota!\nDes de l'Associació de Veïns i Veïnes de Can Vilalba, en col·laboració amb l'Ajuntament d'Abrera, s'ha preparat un programa d'activitats per a tota la família, amb l'objectiu de retrobar-se i gaudir dels dies de festa amb totes i tots els i les assistents.\nReserva prèvia d'entrada\nLes activitats festives tindran lloc a l'exterior del Casal Social de Can Vilalba. Tots els esdeveniments seran gratuïts i per accedir-hi cal fer la reserva prèvia de l'entrada:\nBar del Local Social de Can Vilalba o a través del correu aavvcanvillalba@canvilalba.com\nAforament màxim limitat segons la normativa vigent en el moment de l'esdeveniment.\nEls i les assistents hauran de romandre asseguts a les seves cadires durant les activitats o espectacles.\nA les 18 h els i les més petits i petites gaudiran amb una Kids Party Show.\nA les 22 h s'organitza un espectacle musical a càrrec de Trio Musical Parfills.\nA les 19 h farem volar la nostra imaginació amb l'espectacle "Per Art de Màgia" a càrrec de la Maga Melanie.\nA les 20 h el DJ Música Ambiente ens possarà el bon ritme per gaudir del vespre.\nA les 22 h s'iniciarà el Remember Music Show.\nA les 18.30 h totes i tots podrem capficar-nos en l'aventura de l'Escape Room Obsidiana.\nPodeu escoltar L'Entrevista del Dia de Ràdio Abrera sobre la Festa Major de Can Vilalba fent clic aquí i a l'enllaç que trobareu a la part inferior d'aquesta pàgina,\nL'Ajuntament d'Abrera col·labora en l'organització de la Festa Major de Can Vilalba amb l'associació de veïns i veïnes del barri. Moltes gràcies a tothom per la feina i a gaudir de la festa!