una vegada que elimineu aquestes 11 creences tòxiques, viureu una vida molt millor: esperit pirata\nPrincipal Vida Conscient Un cop elimineu aquestes 11 creences tòxiques, viureu una vida molt millor\nLes nostres creences tenen un poder enorme sobre nosaltres. Governen les nostres vides, tant si ens adonem com si no.\nLa majoria de les vegades, no tenim en compte com afecten els nostres pensaments a la nostra vida quotidiana ni als que ens envolten.\nEls humans som força absorbits per nosaltres mateixos, però de tant en tant ens adonem que els nostres pensaments tenen el poder de canviar les nostres vides.\nDe vegades, aquest canvi és bo i de vegades aquest canvi és dolent.\nSi esteu en un viatge per millorar la vostra vida, aquí en teniu 11 pensaments tòxics cal eliminar de la seva vida per començar a viure la vida que realment vol i es mereix.\nL’eliminació d’ells no només millorarà la seva vida, sinó que també ho farà ser millor persona per als que us envolten també.\n1) Podeu canviar altres persones\nSi continueu pensant que teniu el poder d’influir o canviar altres persones, esteu equivocats.\nMolta gent perd el temps, els diners, l’energia i els recursos als que l’envolten intentant convertir-los en algú que no són.\nSi alguna vegada heu tingut un xicot dolent o una xicota neuròtica i heu intentat canviar-los, sabeu que és impossible.\nPerò no aprenem d’aquest tipus d’errors. Si voleu viure una vida millor, accepteu les persones per ser o sigueu endavant.\n2) Ets la víctima\nSi us agrada embolicar-vos en les vostres penes i cridar l'atenció cap a vosaltres mateixos a causa de les coses que han passat en el passat, mai no us convertireu en la persona en què esteu destinat.\nInterpretar a la víctima crea una sensació de drama a les nostres vides que creiem que és necessari, però el cert és que, tot i que passen coses dolentes, el que pensem d’elles és sobre nosaltres.\nNo ho podem controlar tot, però sempre podem controlar com reaccionem davant de situacions.\n3) L'herba sempre és més verda a l'altre costat\nSi vius en un estat constant de desitjos per al futur, la teva vida s’acabarà abans que no ho sàpigues.\nEn lloc de preocupar-vos pel verd que és l’herba a l’altre costat de la tanca, acostumeu-vos a la vostra pròpia herba de tant en tant i vegeu com la vostra vida comença a canviar.\n4) Posar expectatives sobre els altres\nSi teniu expectatives de la gent, us defraudaran. Tot i que això no sempre és cert, pot ser la font de frustració més gran per a les persones, sobretot pel que fa a la família.\nEsperem que la família ens ajudi i estigui allà per nosaltres, però quan ens defraudin, pot trigar molt a superar-ho.\nEn lloc de preparar-vos per la decepció, deixeu de posar expectatives als que us envolten.\n5) Necessiteu algú que completi la vostra vida\nSi creieu que la vostra vida és trista i terrible perquè no en teniu cap d’altra, penseu-ho de nou.\nHi ha moltes coses fantàstiques sobre tu i la teva vida que mereixen la teva atenció. Què passa si no teniu parella?\nQuè pots fer per millorar la teva vida d’ahir? Com pot millorar la vostra vida compartida amb algú?\n6) T’importa el que pensi la gent\nSi dediques temps a preocupar-te pel que pensa la gent, mai no aconseguiràs res. La majoria de la gent està tan ocupada preocupant-se pel que els altres pensen d’ells; ni tan sols tenen temps de preocupar-se per tu.\nFeu el que vulgueu i necessiteu i la resta quedarà al seu lloc.\n7) No esteu preparat per al futur\nSi vius amb por constant del que et tirarà la vida, mai viuràs la teva vida al màxim potencial.\nSi no us esteu preparat per al futur, comenceu a treballar algunes coses per preparar-vos, però no oblideu gaudir d’aquí i ara.\n8) Els diners us faran feliços\nÉs clar, els diners us poden comprar moltes coses, però no us faran feliços. Si us passeu la vida perseguint diners, acabareu sent una persona gran i rica amb molts lamentaments.\nBusqueu sentit a la vostra vida en altres llocs i trobeu maneres de mesurar el vostre èxit de maneres que no tenen res a veure amb els diners. Estaràs més feliç per això.\n9) El teu passat determina el teu futur\nNo us cometeu l’error de pensar que heu de ser la persona que vau ser ahir.\nLa vida canvia i evoluciona tot el temps i tens el privilegi de convertir-te en qui vulguis ser.\n(Per aprendre tècniques per deixar de centrar-vos en el passat i viure més en el moment present, consulteu el llibre electrònic més popular de Hack Spirit sobre l'art del mindfulness aquí)\n10) No cal canviar\nSi creus que ho ets perfecte tal com ets, està molt bé. Però probablement hi ha àrees de la vostra vida que podrien utilitzar una posada a punt.\nSi creieu que heu fet tot el que voleu fer i heu assolit tot el que voleu aconseguir, fixeu-vos alguns objectius nous.\nLa vida es viu millor quan creixem i aprenem. Quedar-nos quiets no ens dóna cap plaer.\n11) Sempre tens raó\nSi necessites tenir raó tot el temps, pots tenir-ho. Però no tindreu molts amics ni familiars que vulguin estar al vostre voltant.\nEstà bé equivocar-se i, de fet, si sempre teniu raó, com podeu aprendre alguna cosa nova? Penseu en escoltar els altres quan parlen o fan preguntes per entendre l’altra cara de la història quan se us presenta una.\nFa que la vida sigui més interessant que caminar pensant que ho saps tot.\ncom superar l’ansietat social pel vostre compte


nausica a les golfes: VI (i)\nUn vi blanc\namb formatge i enciam,\ntènue nit de Raval.\nSembla que pugui tocar-te,\ntebiesa grana de capvespre.\nI la planxa lliscant-me amb gràcia\nper camisoles de seda\na la post,\nvímet i tapetes.\nEl vi blanc sec\nm’enceta d’hàbit la nit,\nen una síncope perfecta amb la llar\no la solfa de festa\ni un telenotícies vespre.\nPublicat per LURDES ESTRUCH a 9.9.10\nEtiquetes de comentaris: costumari vital vi verema atàvic mediterrani\nAnna Maria Villalonga 10 de setembre de 2010, a les 10:55\nostres, la divinització del trivial a partir del gust sinestèsic, del color del fruit del raïm i d'allò que genera en el nostre interior. L'encetament d'un costum mentre planxes? Bé, quan facin el Barça no hi haurà telenotícies, sinó Barça, planxa i tal vegada vi.\nLURDES ESTRUCH 10 de setembre de 2010, a les 11:07\nVi, segur! (si no s'ha acabat) abans de sopar i davant la tv i fàcilment tb planxant :\nBo i se m'havia tornat una activitat tradicional, talment un ritus.\n(gràcies, Anna, tb per comentar-ne la sinestèsia!)\nJordi Canals 10 de setembre de 2010, a les 13:33\nM’encanta l’enginyós afinament en la rima d’inici amb l’ordre fonètic: “Abissal” entre “Sideral i “Raval” i la definició posterior: .....“tebiesa grana de capvespre”……\nVers de moviment ràpid.\nLURDES ESTRUCH 10 de setembre de 2010, a les 13:58\n(sé que el pretext d'aquest poema remet directament --en el fons hi ha una certa nostàlgia-- a un sibaritisme burgès que potser aclapara, però un vinet així mateix al vespre, a mode d'aperitiu, qui diu un most, una birra, mentre un no deixa de feinejar contemplant alhora el que (se suposa que) hi ha --TV-- em representa(ava) un autèntic plaer..)\nPep 10 de setembre de 2010, a les 14:56\nQuan el llegia tenia la sensació d'estar planxant... no camisoles de seda... i degustant el vi blanc, sec, penedesenc, amb una bona amanida (amb formatge vegà)... i veient el Ramon Pellicer arquejant les celles... M'hi he trobat. Transmet sensacions, m'agrada.\nLURDES ESTRUCH 10 de setembre de 2010, a les 17:06\nnyam... formatge vegà! i el Pellicer, xd..\nm'afalaga que t'hi identifiquis, Pep, moltes gràcies!\nJoan Grau Cànoves 10 de setembre de 2010, a les 18:04\nRetalls de moments viscuts que són paraules somiades d'emocions i sensacions quotidianes.\nmercè trias 10 de setembre de 2010, a les 21:00\nUn blanc de regust sec.\n(tambè podría ser afrüitat).. segòs el formaget que tinguem a taquets..\nEs una bona costum que els nascuts a França encara conservem.\nLa planxa es "veu" mès al.legre i no sembla que estigui tant arrugat..\nPodriem passar de llarg el telenoticies?\nA mi el Pellicer no m'encisa.. per molt que aixequi la cella.\nJo m'apunto al vinet i un bon llibre a les mans.\nTambè a una reuniò d'amics amb un xiu-xiu de bona conversa\nQui s'apunta al vinet de la Lulú????\n**La planxa??? si per sort ella no diu rès!!!\nLURDES ESTRUCH 10 de setembre de 2010, a les 23:59\nLURDES ESTRUCH 11 de setembre de 2010, a les 0:02\nMercè, sí que és veritat que els arrugues són molt més franquejables acompanyant la planxa amb un vinet... són hàbits... que no cal deixar-los córrer.\nAnònim 11 de setembre de 2010, a les 1:41\nUn poema molt càlid inspirat en fets aparentment casolans, i el vi... aquest vi que dóna vida com la sang que circula per tot el cos... i que fa que brollin uns sentiments potser nostàlgics...\nMaria Teresa Galan 11 de setembre de 2010, a les 1:44\nVeig que he sortit com anònim. Sóc Maria Teresa Galan.\nLURDES ESTRUCH 11 de setembre de 2010, a les 10:54\nés com quan una activitat se t'imposa per ella mateixa a la rutina, a força d'anar fent-la, i després quan per aquelles coses de la vida et canvia la circumstància la trobes a faltar. (i aleshores un pot readaptar-se-la, faltaria plus..)


Com crear un missatge de bústia de correu doble 2018\nCom crear un missatge de bústia de correu doble\nSi viu en una zona on els transportistes de correu envien correu des dels seus vehicles en lloc de caminar a peu, heu de seguir els requisits específics d’alçada i distància de la carretera en construir i instal·lar un missatge de la bústia. Això garanteix que el vostre operador de correu electrònic pugui arribar fàcilment a la vostra caixa. Moltes persones combinen dues o més caixes en un missatge, conegut com a doble bústia, per eliminar parades addicionals per al transportista. Podeu crear el vostre propi bústia de correu doble amb només una mica d’experiència de bricolatge.\ncrèdit: Dean_Fikar / iStock / GettyImagesCom es pot crear un missatge de bústia de correu doble\nInstal·lació del missatge\nMarqueu un pal de fusta tractada de 4 polzades per 4 polzades a una longitud de 5 peus i 6 polzades, utilitzant la cinta mètrica i el llapis. Talla la postura a la longitud amb una serra de fusta mentre es posa la protecció ocular.\nFeu un forat per al pal de la bústia que mesura aproximadament 6 polzades de diàmetre i 18 polzades de profunditat. Utilitzeu un conjunt de excavadores de postres prement les pales de l’eina al terra i empeny les manetes de l’eina de excavació tancades per agafar el sòl. Recollir el sòl desplaçat en una galleda per ser retirat de la zona.\nSitueu un extrem del lloc de tall al forat. Col·loqueu un nivell a un costat del pal per assegurar-vos que està perfectament vertical; la bombolla del nivell estarà al centre de la finestra quan el missatge sigui de nivell. Feu que un assistent ocupi el càrrec en aquesta posició.\nMesclar una bossa de formigó preparat amb aigua en una carretilla o un cub, seguint les instruccions del paquet. Utilitzeu una pala per remoure la barreja. Carregueu o aboqueu el formigó al forat al voltant del pal de la bústia. Manteniu el pal dret durant 10 o 15 minuts fins que el formigó s’aconsegueixi que s’aconsegueixi la postura sense la vostra assistència.\nFeu el marc de la bústia de correu\nDetermineu l’altura correcta per muntar les bústies de correu al missatge si demaneu a la vostra empresa de correu o oficina de correus local quina normativa postal requereix. Marqueu aquesta ubicació a la vostra entrada mesurant des del terra amb una cinta mètrica i marcant una línia amb un llapis o un llapis.\nMarqueu un tauler de dos per quatre en quatre seccions, cadascuna de 18 polzades de llarg. Talla la pissarra en quatre peces amb la serra de mitra. Col·loqueu dues d'aquestes peces a les vores de 2 polzades d'amplada, paral·leles entre si i 18 centímetres de distància. Aquestes són les peces inferiors del marc de la vostra bústia de correu.\nGireu les dues peces restants als seus costats de 4 polzades. Col·loqueu-los plans a la part superior de les peces inferiors, fent-les en sentit oposat per allargar la distància entre les taules inferiors. Això crea un marc quadrat. Alineeu les vores de les peces superiors amb els costats i els extrems de les peces inferiors.\nCondueixi un cargol de fusta de 3 polzades a través de cada cantonada del marc, utilitzant el vostre tornavís elèctric. Condueixi el cargol a través de les peces superiors i entre les vores de les taules de sota.\nConnecteu el marc al missatge\nLocalitzeu el centre d’una de les taules inferiors del marc amb la vostra cinta mètrica i marqueu-la amb el llapis. Col·loqueu aquest tauler al costat del carrer del missatge de la bústia de correu, alineando el marc a l’altura de l’entrada que heu marcat anteriorment. El marc serà horitzontal i s’extendrà des de l’entrada. Condueixi quatre cargols de fusta de 3 polzades a través del costat de 4 polzades del tauler inferior i al pal.\nMesureu la distància des del front del marc a un angle de 45 graus cap avall cap al missatge de la bústia. Marqueu aquesta mesura a la secció restant del tauler de dos per quatre amb un llapis. Talla aquesta placa a la longitud tot mitrallant els extrems de les dues per quatre amb angles de 45 graus.\nCol·loqueu aquesta placa final en un angle entre el lloc i el frontal del marc. Conduïu un cargol de fusta de 2 polzades amb el vostre tornavís de potència, passant per l’extrem del tauler de boles i cap a la part inferior del marc de suport de la bústia. Condueixi un cargol de fusta de 3 polzades a través del tauler de boles de mà i al lloc de la bústia.\nMunteu les dues bústies assegudes a la part superior del marc de suport, davant de la carretera. Enganxar o clavar cada caixa a les cares horitzontals del tauler de 4 polzades, col·locant els fixadors als forats de muntatge de la caixa.


Gemma Fuster24 juliol, 2019Comentaris tancats a Book online Club de Golf LlavanerasSense categoria\nAl Club de Golf Llavaneres intentem estar al dia de totes les novetats i avenços de la tecnologia. Per aquesta raó, no hi ha res més fàcil que demanar les teves sortides al camp de golf online. És a dir, per internet. Tenim els millors preus!\nDes de fa menys d’un any, es poden agafar hores per internet. De la maneres més ràpida, eficaç i còmoda, podràs triar l’ hora de sortida que et va millor. D’aquesta manera, pots organitzar-te el dia per tenir temps per a altres coses. Perquè, no ens hem d’enganyar, jugar 18 forats requereix un mínim de 4 hores de joc, llevat, que juguis sol. Ara bé, també podem dir que paga la pena, i molt. Un camp de golf com el Club de Golf Llavaneres s’ha de de visitar. Les seves espectaculars vistes sobre el mar Mediterrani, un magnífic manteniment del camp, els seus greens perfectes, i tot el que envolta el camp és simplement impressionant.\nA més, la nostra casa club d’estil britànic t’encantarà. A la terrassa del Club, amb vistes al mar, podràs gaudir d’un aperitiu o de cuina de proximitat. Les dues són bones opcions. L’important, que ho pots compartir amb amics o família.\nAixí que, tot el que has de fer és entrar a la nostra pàgina web. Allà podràs triar l’hora, però també veuràs els diferents preus. I tenim els millors preus per jugar a golf aBarcelona! També, podràs triar l’opció que s’ajusti més a les teves necessitats. O bé, pots mirar les nostres promocions. Aquí tindràs oferta per a grups, federats, o per societats com golfy.\nLes nostres promocions online, no et deixaran indiferent. I és més, si vols alguna cosa més personalitzat amb el teu grup de jugadors / es, pots contactar amb la nostra comercial que t’oferirà la millor oferta i en els millors hotels.\nFes-li un cop d’ull, no te’n penediràs! Desitgem donar-te la benvinguda al nostre camp de golf, a només 30km de Barcelona.


L'Ajuntament engega una campanya pionera a Catalunya sobre els efectes nocius de les begudes energètiques - La Veu - Societat\nL'Ajuntament engega una campanya pionera a Catalunya sobre els efectes nocius de les begudes energètiques\nD'esquerra a dreta, Mar Sempere, Laura Campos i Gerard Garrido en la presentació de la campanya sobre els efectes de les begudes energètiques.\nLa iniciativa, en el marc del Pla Local en Prevenció de Drogues i Pantalles, s'ha presentat públicament aquest dijous en un acte al consistori\n19/09/2019 - Sílvia Alquézar\nL’Ajuntament posarà en marxa una campanya pionera a Catalunya per sensibilitzar la població dels efectes nocius de les begudes energètiques sobre la salut de les persones, especialment el jovent. Els objectius de la iniciativa són trencar els mites sobre els ‘beneficis’ d’aquest tipus de refrescos, treballar la percepció del risc i la no normalitzacuió del seu consum i reflexionar sobre altres fórmules sanes per poder obtenir més energia. L’alcaldessa, Laura Campos; la presidenta de l’Àrea Social, Mar Sempere, ambdues d’ECP, i el regidor d’Infància i Joventut, Gerard Garrido (ERC), han presentat públicament la iniciativa aquest dijous en un acte al consistori. «Posem en marxa aquesta campanya com a resposta a la preocupació per part dels diferents agents socials sobre el creixent consum de begudes energètiques entre la població adolescent», ha manifestat Sempere, qui ha recordat que el jovent consumeix 7 de cada 10 resfrescos d’aquest tipus que es venen al territori estatal. Segons els experts, els nois i noies que prenen begudes energètiques amb assiduïtat tenen el doble de probabilitat de consumir drogues i alcohol.\nLa campanya, que s’emmarca dins les accions previstes durant el curs 2019-2020 en el marc del Pla Local en Prevenció de Drogues i Pantalles, inclou tres sessions formatives adreçades a diferents col·lectius. La primera tindrà lloc el 17 d’octubre a la Casa de la Vila i està pensada per a professionals que treballen en l’atenció directa al jovent. També hi ha previst un taller per a famílies i un altre per a l’alumnat del cicle superior de primària, ESO, batxillert i cicles formatius, ofertat a través del Catàleg d’Activitats que la Regidoria d’Educació ofereix a tots els centres educatius del municipi. D’altra banda, amb el suport de les diferents associacions de comerciants del territori, se sensibilitzarà la població a través de cartells que es podran visualitzar als comerços de la ciutat. Aquestes iniciatives es complementaran amb una exposició itinerant que es podrà veure a diferents equipaments municipals. «Hem volgut implicar tota la comunitat perquè la campanya de sensibilització arribi a tots els àmbits», ha dit Sempere.\nLes begudes energètiques són refrescos que contenen principalment cafeïna i sucres, a més d’altres substàncies estimulants com la taurina. Tot i que la publicitat presenta aquestes begudes com refrescos que aporten energia, els seus efectes no tenen res a veure amb el missatge que es transmet entre la ciutadania, ja que només bloquegen el cansament i la fatiga, però no produeixen nova energia. Es recomana no consumir begudes energètiques abans o després de fer esport perquè la cafeïna té efectes diurètics que poden accelerar la deshidratació i fa pujar molt ràpid les pulsacions, per tant, no és recomanable per a persones amb problemes de cor. Tampoc són beneficioses en la preparació d’exàmens, ja que dificulta la concentració i el descans. D’altra banda, s’aconsella no barrejar aquests refrescos amb alcohol, ja que la beguda energètica donarà una falsa sensació de control, disfressant els efectes de l’alcohol, però no reduint les conseqüències motores i visuals causats per aquest. L’estimulació de la cafeïna provoca que els efectes de l’alcohol passin desapercebuts i, per tant, s’acabi consumint més alcohol, incrementant la probabilitat d’una intoxicació etílica.


El Món | Cs avisa Iceta: "No s’equivoqui de socis" | Política\nCs avisa Iceta: "No s’equivoqui de socis"\nEl portaveu del partit taronja, Fernando de Páramo, afirma que tenen la "mà estesa" a acords amb els partits constitucionalistes\nperJoan Antoni Guerrero (Barcelona) 14/11/2017 13:45 | Actualitzat a 14/11/2017 14:30\nEl secretari de Comunicació de Cs, Fernado de Páramo, ha seguit aquest dimarts l’estratègia d’assetjament al secretari general del PSC, Miquel Iceta, advertint-lo que en la situació actual no hi ha altra alternativa que el pacte amb partits constitucionalistes. De Páramo ha recordat que el PSC “és especialista en equivocar-se de socis” i ha advertit que “sembla que Iceta pensa en un tripartit 3.0 i nosaltres li demanem que en un moment així no s’equivoqui, que esculli els que volem seguir sent espanyols, catalans i europeus”. El portaveu del partit taronja ha remarcat que Cs insistirà en aquesta idea: “La solució no vindrà de la mà dels que han provocat el problema”.\nDe Páramo ha considerat, en canvi, que “la solució vindrà dels que mai hem pactat amb els partits separatistes” i, en aquest sentit, ha demanat a Iceta “aquesta mateixa claredat a l’hora del que pot passar amb els vots dels catalans”. “Seria bo —ha afegit— saber què passarà amb aquells vots. Els de Cs no aniran a un acord perquè [Oriol] Junqueras sigui president, serviran per acabar amb el procés”. D’aquesta manera, De Páramo reforçava el missatge que va llançar aquest dilluns la líder del partit a Catalunya, Inés Arrimadas, en un acte a Cornellà de Llobregat al costat d’Albert Rivera.\nDe Páramo ha recordat que Cs ha estat un partit clar en aquest sentit i ha tornat a insistir en què és “el partit més votat entre els constitucionalistes” i per això mateix “estenem la mà per arribar a un acord amb els partits constitucionalistes”. “Molts ciutadans no entendran que en un moment com aquest els partits constitucionalistes no siguin capaços d’arribar a un acord i esperem que en aquest procés, si es produeix un acord, no hi hagi partits que s’equivoquin”, ha afegit De Páramo.\nD'acord amb els compromisos d'Albiol\nRespecte a la carta de tres compromisos que el líder del PP català, Xavier García Albiol, ha enviat tant a Iceta com Arrimadas, De Páramo ha dit que encara no l’han rebuda i que estan a l’espera. Quan arribi, ha dit, “l’analitzarem”. No obstant això, ha avançat que coincideixen en “els tres punts”, encara que ha volgut assenyalar que en canvi el mateix PP “és el que no hi coincidia quan va pactar amb Convergència i Pujol”. “Nosaltres no tenim cap complex en defensar això”, ha reblat, tot retraient al PP que hagués concedit “molt de marge als partits nacionalistes durant molt de temps”.\nDe Páramo ha dit que Cs considera necessari “un govern transversal que pugui governar una nova etapa” i ha insistit en què “alguns ja es desmarquen d’això i ens preocupa perquè volem comptar amb el PSC per acabar amb el procés”. Sobre els acords, el portaveu del partit taronja ha dit que parlaran amb tothom com sempre han fet, sempre que “respectin la democràcia”.\nL’executiva nacional del partit ja ha aprovat les llistes de les candidatures per les eleccions del 21-D. S’hi inclouen diputats que ja havien treballat en la darrera legislatura, però s’hi han afegit figures independents, ha explicat De Páramo, que ha remarcat que, a diferència d’altres, “no hem d’amagar els candidats, que estan treballant aquí a Catalunya amb el compromís de fer un gran treball per liderar una nova etapa política”.\nActe seguit ha dirigit crítiques a Junts per Catalunya, marca amb la qual concorrerà a les eleccions Carles Puigdemont: “Hi ha altres llistes que han de canviar de nom. Es pensen que ens oblidarem de les seus embargades de CiU, o del 3%, o dels Pujol”. Amb tot, però, ha advertit que, “per molt que canviïn de nom, partit i llistes, sempre seran la banda del 3%, ho seguirà sent a Catalunya”. En el fons, ha afegit, “volen tapar amb una gran estelada anys de corrupció i el desastre d’un partit que va aspirar a la majoria absoluta i avui està en vies d’extinció”.\n#C's #Miquel Iceta #PSC\nNosaltres tampoc oblidarem la vosta conducta anticatalana, ni el vostre odi a tot el que te a veure amb la nostra llengua i els nostres drets. Visca Catalunya lliure.\nUi! pa chulo yo, este se cree jefe de la mafia, grupo de mafiosos si lo son pero este es el palanganero de turno\nLa "Cosa Nostra" està avisant a possibles "equivocacions". S'estan amenaçant entre ells. Són una prova vivent de com funciona la "política" pepera. Amb "avisos" . El "padrino" deu estar-ne molt content. I, encara no sabem res de què va passar al "Bar Españá". Les xiquetes d'Alcàsser. Sembla que tenim potencial per a moltes novel·les de por. Una dona, denúncia a una monja per haver col·laborat amb la seua venda i, la monja reconeix la seua firma i... La dona serà empresonada i multada.\nParamo nombre que se da a un matojo.


Resolució 959 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nParlament de Sarajevo reconstruït\nSessió del Consell de Seguretat de l'ONU (Sessió:3462)\n← Resolució 958 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides\nResolució 960 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides →\nLa Resolució 959 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 19 de novembre de 1994. Després de recordar totes les resolucions sobre la situació a Bòsnia i Hercegovina incloses les resolucions 824 (1993) i 836 (1993) el Consell va discutir els esforços de la Força de Protecció de les Nacions Unides (UNPROFOR) per assegurar l'aplicació de les resolucions del Consell de Seguretat a les zones segures de Bòsnia i Hercegovina.\nEl Consell de Seguretat va reafirmar la necessitat d'un acord entre les parts bosnianes i va condemnar els serbis de Bòsnia després que rebutgessin un acord territorial. Va expressar preocupació per l'escalada dels combats entorn de Bihać i la zona segura, i el posterior desplaçament de persones. Va reafirmar crides anteriors a les parts a cessar les hostilitats que podrien conduir a una major escalada de les tensions, i la necessitat d'un urgent alto el foc. Va fer èmfasi en la importància de Sarajevo com a centre multicultural, multiètnic i religiós. Es va assenyalar la declaració de la Unió Europea, Rússia, Regne Unit i Estats Units i el seu compromís d'enfortir el règim de zones segures.\nHi havia preocupació per les hostilitats a Bòsnia i Hercegovina i les violacions de la seva frontera internacional amb Croàcia, particularment per l'Exèrcit de la República Sèrbia de Krajina. Es va instar a totes les parts a cooperar amb la UNPROFOR per garantir l'aplicació de les resolucions del Consell de Seguretat sobre les zones segures. Es va preguntar al Secretari General Boutros Boutros-Ghali sobre possibles mesures addicionals per estabilitzar la situació a Bihać. Tant el Secretari General com la UNPROFOR van ser requerits per mantenir negociacions amb les parts de Bòsnia relatives a la desmilitarització de Sarajevo i la restauració de la vida normal a la ciutat d'acord amb la Resolució 900 (1994). Finalment, es va demanar al Secretari General que informés al Consell l'1 de desembre de 1994 sobre l'aplicació de la resolució actual.\nVegeu texts en català sobre Resolució 959 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides a Viquitexts, la biblioteca lliure.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Resolució_959_del_Consell_de_Seguretat_de_les_Nacions_Unides&oldid=28119735»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 27 ago 2021 a les 11:44.


Eclipsi total de Lluna 21/01/2019\nRetransmissió des de ServiAstro: http://lluna2019.ub.edu\nEl 21 de gener de 2019 es produeix un eclipsi total de Lluna. El fenomen es visible des de Catalunya però no comença fins ben entrada la nit i encara que es potà observar completament la fase parcial i total, amb màxim a les 6:12 hora oficial (5:12 TU), la Lluna es pon quan l'eclipsi encara està a la fase de penombra. La totalitat de l'eclipsi també és visible des de la resta d'Europa, el Pacífic central, Amèrica, Àfrica\nAquest fenomen es retransmès en directe des de ServiAstro amb imatges preses per un equip d'astrònoms de l'Institut de Ciències del Cosmos de la Universitat de Barcelona (ICCUB) des del Centre d'Observació de l'Univers a Àger. La retransmissió no es va poder completar a causa de la intensa boira que va anar pujant durant la nit.\nL'ultim eclipsi total de Lluna el vam poder veure el 27 de juliol de 2018, el proper serà el 26 de maig de 2021 , però ens haurem d'esperar fins el 16 de maig de 2022 per poder-ne observar un des de Catalunya.\nPlana de la retransmissió\nL'eclipsi total del dia 21 de gener és visible en la seva totalitat des del centre del Pacífic central, Amèrica, Europa, Àfrica.\nA Catalunya l'eclipsi comença ben entrada la nit. La Lluna es pon quan encara l'eclipsi està en la fase de penombra (a Barcelona a les 07:17 TU - 08:17 hora local-). El màxim de la totalitat es produeix les a les 5:12 TU (a Barcelona 6:12 hora local amb la lluna a 21,6 graus per sobre de l'horitzó).\nInici fase penombral (P1) 2:36\nInici fase parcial (U1) 3:34\nInici fase total (U2) 4:41\nFi de la fase total (U3) 5:43\nFi de la fase parcial (U4) 6:50\nFi (posta lluna BCN) 7:17\nFi fase penombral (P4) 7:48


Els tres d'Argentona en llibertat. Diumenge mani!! - Indymedia Barcelona\nEls tres d'Argentona en llibertat. Diumenge mani!!\nCorreu-e: naufrag ARROBA latinmail.com (no verificat!)\t 12 mar 2005\nFinalment, després de més de trenta hores a comissaria els detinguts per l'okupació de Cal Guardià al centre d'Argentona han sortit en llibertat.\nMés de trenta hores han passat fins que finalment els tres detinguts per l'okupació de Cal Guardià d'Argentona hagin sortit en llibertat. L'okupació s'enmarca en la lluita dels veïns i veïnes del poble que ens ho posem a la desaparició de la masia de Cal Guardià i de la font de Sant Domingo des de fa dos anys. Com no, els interessos dels constructors (Vèrtix) amb el beneplacit de la promotora municipal (tripartit)s'oposen a la de la majoria dels argentonins/es. La criminal.lització dels membres de la Plataforma en Defensa del Centre Històric i dels veïns que s'oposen el projecte ha estat imparable. En aquests moments Cal Guardià està costudiat per més de 20 guardes de seguretat.\nDIUMENGE 13 A LES 12 ASSAMBLEA OBERTA AL CENTRE\nDESPRÉS MANIFESTACIÓ, QUAN MÉS SEREM MILLOR.\nRe: Els tres d'Argentona en llibertat. Diumenge mani!!\njjjjjjjj ARROBA jjjjjjjjj.kom\t 13 mar 2005\nEl problema no és que el govern argentoní s'oposi a la voluntat majoritaria dels argentonins/es, sinó que impedeix que es pugui saber quina és la voluntat majoritaria del poble argentoní al negar-se repetidament a convocar un referendum vinculant sobre la qüestió.\nLa Plataforma creu que compta amb el suport de la majoria de la població, i el govern també.\nEn els resultats de les últimes eleccions municipals, els partits del govern van obtenir un 45.88% dels vots, i els partits de l'oposició un 51.24% del vots. Vol dir això que la major part dels argentonins s'oposen al projecte de Can Doro? Evidentment que no, de la mateixa forma que que més del 90% dels espanyols estan a favor de l'eutanasia i en canvi el PP i el PSOE obtenen més del 90% dels vots.\nPer saber si la major part del argentonins hi està a favor o en contra no podem fer servir de cap manera els resultats electorals, el consistori ha de convocar un referendum.\nper des d bcn\t 13 mar 2005\njo crec q hi han lluites q a barcelona poden ser mes façils d guanyar. pero hi ha d altres com la democracia directa q te q escomençar d menut a gran. hi ha ja pobles molt menuts q en comparacio a bcn son un model a seguir.\nvos desitjo molt bona sort i a vore si des d açi se m'acudeix algo q puga fer per a donar-vos suport. a vore per a quan la gent podrem demanar un referendum q com a minim tinga la mateixa força q ha italia per eixemple on la gent pot fer referendums vinculants respecte per eixample a llevar troços d la constitucio. no es perfecta aqesta llei pero a servit per a parar els peus a berlusconi un parell d voltes.


Els jubilats porten carbó a la delegació del Govern per la pujada de les pensions\nL'Unió de Jubilats i Pensionistes de la UGT de Catalunya han portat carbó a la Delegació del Govern central a Barcelona per reivindicar pensions dignes, tot coincidint amb l’aprovació en el Consell de Ministres del projecte de llei que s’enviarà a tramitació parlamentària i que contempla una revalorització de les pensions de només un 0,25%.\nLa Marea Pensionista reta als partits a mullar-se sobre les jubilacions abans del 20D\nBBVA planteja 520 prejubilacions en l'ERO de CatalunyaCaixa\n“Aquest increment és totalment insuficient”, denuncien des del sindicat. L’augment suposa una pèrdua de poder adquisitiu d’un 1,25%, ja que com a mínim la previsió de l’IPC de desembre és d’un 1,5%.\nAquesta pujada és el mínim legal establert en la fórmula de revaloració introduïda en l'última reforma de pensions, que té en compte les despeses i ingressos del sistema i estableix una pujada mínima del 0,25% i un sostre màxim de l'IPC més un 0,50%.\nEl Govern va aprovar aquesta revaloració de les pensions via Reial Decret, pel que no cal que sigui convalidat al Congrés en no tenir rang de llei. El increment de les pensions afectarà prop de 9,5 milions de pensions contributives i unes 455.000 pensions no contributives.\nL’EQUIVALENT A LES PENSIONS\nDesprés de la pujada de l'0,25% que han experimentat les pensions aquest 1 de gener, la pensió mínima de jubilació d'una persona amb 65 o més anys i cònjuge a càrrec passa de 784,9 euros al mes per catorze pagues a 786,86 euros mensuals. Els que no tinguin cònjuge cobra un mínim de 637,7 euros, enfront dels 636,1 euros d'aquest any, mentre que els que tenen cònjuge però no a càrrec de percebre 605 euros mensuals (ara són 603,5 euros).


SOV de Barcelona - La reforma laboral. Sindicats, patronal, govern... tots de la mà contra els mateixos de sempre.\nLa reforma laboral. Sindicats, patronal, govern... tots de la mà contra els mateixos de sempre.\nDe nosaltres depen canviar les coses, i si no ens organitzem contra ells, perdrem. Ells ja s'organitzen contra nosaltres i s'ajuden entre ells. Estat, grans sindicats com CCOO i UGT, bancs que reben injeccions de capital per part de l'Estat, i la policia i sistema judicial que els protegeixen.\nLa reforma laboral i la merda que ens estan fent empassar. Sindicats, patronal, govern... tots de la mà contra els mateixos de sempre.\nDe nosaltres depen canviar les coses, i si no ens organitzem contra ells, perdrem. Ells ja s'organitzen contra nosaltres i s'ajuden entre ells. Estat, grans sindicats com CCOO i UGT, bancs que reben injeccions de capital per part de l'Estat, i la policia i sistema judicial que els protegeixen. Veiem casos i casos de corrupció, on es paguen fiances elevadísimes per eludir la presó, casos com el cas Pretòria amb 20 condemnats per corrupció a uns nivells desorbitats, el cas Millet... Robar només ho poden fer els rics pel que sembla. No ens podem deixar enganyar d'aquesta manera. Aquesta corrupció la tenim davant, a cada ajuntament, a cada empresa, a cada banc que especula i juga amb les nostres vides. I en si, un estat que ens desangra amb els seus impostos i ens diu que ens hem d'apretar el cinturó, quan ells no en porten.\nEl vigent sistema politic-econòmic capitalista i neoliberal, sostingut per sindicats, estat, patronal i bancs, és el causant d'aquests periodes que anomenen “crisis econòmiques”. L'ansia de lucre que caracteritza aquest model que marca les nostres vides i relacions laborals, es basa en guanyar i guanyar mes diners a costa de qualsevol cosa, el que porta amb si mateix periodes de menor guany econòmic (encara que segueix existint). La especulació sense fre per part de les clases dirigents deriva en situacions com les que patim a dia d'avui.\nLa conseqüència de tot això és l'augment de l'atur, moltísims acomiadaments en massa (anomenats EREs), pèrdua de drets, retrocessos en garanties socials... Això és possible gràcies a l'utilització de la POR que els poderosos sembren entre els i les treballadores i les capes mes desfavorides de la societat. Por a perdre el treball, a no poder alimentar-se, a no poder pagar la hipoteca, a ser acomiadat, a quedar-se a l'atur... Aquesta instrumentalització de la por, entre unes altres causes, de la precarietat als llocs de treball: contractes per obra, ETTs... i la forta jerarquització social existent. Situació que genera falta d'estabilitat al lloc de treball. La conseqüència: qualsevol acte de portesta al treball és fàcil que comporti la pèrdua del mateix. Por arraigada a una societat cada cop més individualista que va perdent la noció d'allò colectiu i, per tant, deixa de practicar la solidaritat de clase.\nPor estructural que consegueix tenir als treballadors i treballadores a l'espera dels interessos empresarials. Aquesta precarietat laboral no és casualitat. És fruit de dècades de pacte social permanent, de reformes laborals, de lleis i polítiques encaminades a “flexibilitzar el mercat” per a que l'acomiadament sigui lliure i gairebé gratuit. Fruit de negociacions i pactes signats a les esquenes dels treballadors, en luxosos despatxos empresarials per part dels sindicats del poder.\nPer això, no és d'extranyar que en èpoques de crisis financieres els sistemes que provoquen les mateixes es reforcen i paguem els plats trencats els que menys responsabilitats tenim, els sectors més vulnerables: la classe treballadora. En èpoques de majors guanys multimilionaris per les empreses els nostres sous segueixen sent baixos, segueix existint la precarietat, accidents laborals...\nOn estan aquestes milionaries sumes que porten obtenint durant tant temps a base d'explotar als i les treballadores? Se'ls hi haurà empassat la terra? Que deixin d'enganyar-nos d'una vegada: avui, igual que ahir, els beneficis son per uns pocs però les conseqüències son per molts.\nHem vist com el gobern s'ha agenollat davant els bancs donant'lis ingents sumes de diners per a que puguin seguir especulant. El mateix fa davant la patronal, mentresatant, alhora, signen EREs que deixen a milions de treballadors al carrer. Els bancs, patronal, sindicats i l'Estat funcionen com un tot, i defensen els mateixos interessos. Un gran exemple les mesures del govern socialista, mesures tant antiobreres com la pujada de l'IVA, jubilació als 67 anys, pensions... fins a quan callarem i estarem quiets davant d'aquests atemptats?\nQue dir dels sindicats del poder. Davant d'aquest tipus d'atacs a la classe treballadora, davant opcions com la vaga general, estan continuament neEl vigent sistema politic-econòmic capitalista i neoliberal, sostingut per sindicats, estat, patronal i bancs, és el causant d'aquests periodes que anomenen “crisis econòmiques”. L'ansia de lucre que caracteritza aquest model que marca les nostres vides i relacions laborals, es basa en guanyar i guanyar mes diners a costa de qualsevol cosa, el que porta amb si mateix periodes de menor guany econòmic (encara que segueix existint). La especulació sense fre per part de les clases dirigents deriva en situacions com les que patim a dia d'avui.\nOn estan aquestes milionaries sumes que porten obtgociant amb la patronal, dialogant amb el govern. Tant es així, que es provable que d'aquí poc veiem una nova reforma laboral que ens robi els nostres drets que han costat molt de conseguir. Ens robaran els drets i ho justificaràn per “salvar aquesta situació” a la que ells ens hi han ficat. Paguem el que altres generen per a que ells mantinguin els seus privilegis, es així de senzill. Acabaran fent l'acomiadament gratuit? Qui sap... els 33 dies per any dels que ja parlen fan pensar que la que ens ve assobre no és cosa de broma...\nDes de la CNT pensem que el pitjor que podem fer es baixar el cap davant la crisi, això només farà que perdem més drets, més llibertats. No es just que paguem la merda que generen els capitalistes i només hi ha una manera de parar-ho: defensar-se. Per aquesta defensa dels nostres interessos es necessaria la organització dels treballadors i treballadores. Organitzar-se independentment del poder i els seus sindicats de forma autònoma i assemblearia. Practicar l'acció directa, sense intermediaris, i el suport mutu en resposta a aquesta crisis, son les propostes de la CNT.


Torna la tradicional calçotada independentista\nEl RACC demostra que el radar s'ha utilitzat en unes vies amb senyalitzacions deficients, o fins i tot inexistents\nDoncs sí, el RACC ha fet un minuciós estudi de les antigues T-214, T-210 i N-340 (en els trams on es posava el radar). L'estudi arriba a la conclusió que les antigues carreteres tenen la senyalització insuficient i, segons quins trams, inexistent. També qüestiona que aquestes antigues carreteres siguin de 50 km/h, recomanen que siguin vies de 70 km/h.\nInformes jurídics i tècnics que avalen la mala gestió del radar, ara tant sols ens queda esperar que l'ajuntament actuï amb responsabilitat.\nParticipacions preferents: l'estafa més gran de la...\n15 de maig: acte informatiu sobre les participacio...\nEl RACC demostra que el radar s'ha utilitzat en un...


Enllesteixen l'estudi informatiu de la variant nord d'Olot amb una opció que inclou un tram semisoterrat proper a l'Hostal del Sol - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a Enllesteixen l’estudi informatiu de la variant nord d’Olot amb una opció que inclou un tram semisoterrat proper a l’Hostal del Sol\nLa Generalitat ja compta amb els estudis d’impacte ambiental i informatiu de la variant nord d’Olot, amb tres solucions per superar el tram proper a l’Hostal del Sol. La més econòmica és el desdoblament de l’actual viaducte que divideix el barri de la resta de la ciutat.\nLa més cara suposa fer un túnel per la muntanya, darrere el barri. Entre les dues es troba una tercera opció, la que fa uns anys va presentar l’Ajuntament durant el govern de Josep Maria Corominas. Consisteix a construir una nova via que sortiria dels paratges posteriors a l’hosital d’Olot i passaria proper a l’Hostal del Sol però rebaixant la seva cota, de manera que quedaria semisoterrada al seu pas pel barri i seguiria després fins a enllaçar a l’altura de la rotonda de Minguet, a la connexió amb l’A-26. Un ramal també permetria enllaçar la variant amb la rotonda on conflueixen les avingudes Europa i Sant Joan de les Abadesses.\nAquesta última alternativa és la que més agrada als diferents actors del territori i és factible de portar a terme, com ha assegurat l’alcalde, Pep Berga, a OLOT TELEVISIÓ.\nPep Berga, alcalde d’Olot: És una opció que agrada a l’Ajuntament, als veïns i al Parc Natural. Agrada a tothom. Permetria unir el barri a l’estadi municipal i els supermercats del sector. Suposa un increment de cost gens menyspreable, però és la carretera que tindrem i és millor que la Generalitat posi més diners perquè és l’opció que reuneix més acord.\nEls veïns i els diferents agents del territori han estat informats de les solucions en la darrera comissió de la variant. Els estudis es posaran en breu a exposició pública per desenvolupar el projecte constructiu durant el 2021 i començar els treballs el 2022.\nPep Berga, alcalde d’Olot: Ara només quedarà que la generalitat inclogui d’una vegada per totes el projecte en el pressupost per iniciar les obres, si bé no al 2021, que serà quan es desenvoluparà el projecte constructiu, al 2022.\nEl carnisser d’Embotits Can Dorca Josep Maria Peracaula rep el títol de Mestre Artesà Alimentari\nLa Romànic Extrem de la Vall de Bianya passarà aquest 2016 per la zona de Torrents i l’ermita de Santa Llúcia\nS'apropa la quarta edició de la Romànic Extrem, la marató i mitja marató de muntanya de la Vall de Bianya. Un cop més, la Romànic ha esgotat totes les inscripcions disponibles, i hi participaran 700 atletes. Aquest 2016 la cursa tornarà a tenir un recorregut…\nXavier Flores, Director General d'Infraestructures de Mobilitat de la Generalitat de Catalunya: L'actual trànsit ja ens permet justificar que la variant és necessària per millorar la vida dels ciutadans d'Olot. Xavier Flores justifica així la necessitat…\nPassera directa per connectar amb el Mont\nAquests dies s’està acabant la construcció d’una passera de 70 metres de llarg a Besalú, que travessarà per sobre l’Autovia A-26 i unirà la zona besaluenca del Mont amb l’antiga carretera de Beuda. La construcció d’aquesta passera té un cost de…


Sergi López i Bulma versionen la cançó ‘Perpinyejar’ homenatge a Joan Pau Giné | Bulma\nSergi López i Bulma versionen la cançó ‘Perpinyejar’ homenatge a Joan Pau Giné\nL’actor Sergi López i el grup musical Bulma participen en el disc d’homenatge “Canten Giné“, on diferents músics de tots els Països Catalans versionen cançons del cantautor nord-català Joan Pau Giné, desaparegut el 1993.\nAquest disc està pensat com un gran homenatge al cantautor més popular del Rosselló, un excel·lent autor i creador de lletres punyents, plenes de tocs surrealistes i humorístics.\n“Canten Giné” és un projecte ambiciós i únic dins la història de la cançó catalana. Artistes de tots els indrets dels Països Catalans fan seves les composicions de Giné i versionen la seva discografia. Pascal Comelade, Marina Rossell, Titot, La Carrau, Clara Andrés, Rosa Luxemburg i molts més, comparteixen crèdits en aquest disc recopilatori.\nBulma hi participa conjuntament amb l’actor vilanoví Sergi López, escollint “Perpinyejar”, una de les composicions més irreverents i iròniques del repertori del cantautor rossellonés.\n“Perpinyejar” parla de forma irònica de tots aquells catalans que viatjaven a la Catalunya Nord en època del franquisme, amb la intenció de gaudir de tots els plaers terrenals que tenien prohibits a casa seva. Pel·lícules eròtiques, casinos, cabarets, “night clubs”, apareixen en aquest viatge cap a la luxúria.\nEl tractament de la versió de Bulma aconsegueix transmetre l’esperit de taverna, amb un crescendo musical evident, que va de la mà de la història. La veu inconfusible d’en Sergi López es suma a la d’en Gerard Gómez, com si s’haguessin trobat enmig d’una farra desfasada pels carrers de Perpinyà a altes hores de matinada. I la base rítmica fa la resta, t’encomana a seguir la nit i les peripècies dels catalans a Perpinyà, amb una bateria i un baix que comencen elegants i prudents, però que caminen cap a la gresca, i una guitarra festiva entremig del pop i la ranxera.\nLa cançó va ser enregistrada, mesclada i produïda als estudis Momo Suite de Vilanova i la Geltrú, per Danny del Moral, durant l’agost del 2013.\nVersió de Bulma i Sergi López:\nVersió original de Joan Pau Giné:


Eduard Solsona del SA Súria es penja el bronze a la Copa d'Espanya de jujitsu - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEduard Solsona del SA Súria es penja el bronze a la Copa d'Espanya de jujitsu\nD'esquerra a dreta, Eduard Solsona, Marc Bayona i Gaspar Gamisans arxiu particular\nD'esquerra a dreta, Eduard Solsona, Marc Bayona i Gaspar Gamisans\nS'ha celebrat a la localitat guipuscoana d'Eibar la cinquena edició de la Copa d'Espanya de jujitsu, la competició que dona el tret de sortida al calendari de l'especialitat. La SA Súria hi va ser present amb Eduard Solsona i Marc Bayona.\nMarc Bayona va participar en la categoria de -62 kg després d'un temps allunyat dels campionats. Tot i fer una meritòria competició, no va poder passar dels vuitens de final. Per la seva part, Eduard Solsona va consolidar, amb un merescut bronze, el seu rànquing en l'elit estatal. En primer lloc es va desfer de Guijo (Victors Pradera de Madrid ) per superioritat tècnica. En el segon combat va superar a Alegre (Sant Cugat). A les semifinals va caure per un punt amb Murillo (València ) i, a la repesca, es va desfer de Sànchez (Nagare). Així va obtenir la tercera posició.\nGaspar Gamisans, tècnic de la SAS i àrbitre continental, va ser encarregat, per part de l'organització, de la direcció arbitral.


Eliminen un carril de circulació a l'Europa\nEn aquest tram de l'avinguda del Pla del Vinyet s'eliminarà un carril temporalment FOTO: Google Maps\nEliminen un carril de circulació a l'Europa per posar un carril bici en una prova pilot\nL'Ajuntament no descarta baixar definitivament el carril bici a la calçada, però mantenint els dos carrils de circulació\nper F. Mitjà i B. Bella 15 de setembre de 2021\nL'Ajuntament de Sant Cugat suprimirà temporalment un carril de circulació a l'avinguda de Pla del Vinyet, entre la plaça de Gabriel Ferrater i l'avinguda de Corts Catalanes, per baixar el carril bici a la calçada. Es tracta d'una prova pilot que s'allargarà entre el 16 i el 22 de setembre i s'emmarca en la Setmana de Mobilitat Sostenible.\nMés info: Torna la Setmana de la Mobilitat Sostenible i Segura a Sant Cugat\nQuedarà suprimit el carril que va en direcció a Cerdanyola i es desviarà el trànsit de vehicles per l'avinguda de Torreblanca i el carrer de Puig i Cadafalch. En aquell tram, ja hi ha carril bici a la vorera compartint espais amb els vianants, però l'Ajuntament vol provar si funcionaria millor a la calçada.\nTot i la prova pilot, l'Ajuntament descarta que s'elimini el carril de circulació de forma permanent. “No volem treure cap carril. Simplement volem veure si és viable baixar el carril bici a la calçada. Si veiem que funciona, faríem la prova de baixar el carril bici, però mantenint els dos sentits de circulació”, explica José Gallardo, regidor de Mobilitat de Sant Cugat.\nEls carrils bici, millor en calçada\nL’Assemblea de la Bici es mostra favorable a què els carrils bicis comparteixin l'espai amb el cotxe i no amb els vianants. Sobre l'estat actual del carril bici de davant de l'Europa, Ernest Vidal, de l'entitat, comenta: “Ara mateix no es dignifica la bici i és una font de conflicte. Els carrils bici han de baixar a la calçada i treure espai als cotxes”.\nTot i això, reconeixen que no se’ls ha informat ni consultat sobre la finalitat de la prova pilot. Amb tot plegat, creu que els governs santcugatencs, tant l’actual com l’anterior, no s’acaben de creure la mobilitat sostenible.


Més d’un milió per a camins del Pirineu i n’anuncien 4 més el 2017\nLa Generalitat recupera el pla de vies rurals arran de les reivindicacions del territori || Han d’assegurar l’accessibilitat als pobles davant de situacions com allaus\nEl conseller va firmar a la Val d’Aran el conveni i va anunciar el pla de camins del Pirineu.\nEl conseller de Territori, Josep Rull, va presentar ahir un nou pla de millora de la xarxa d’accessos als nuclis habitats del Pirineu per assegurar l’accessibilitat davant de situacions adverses com els despreniments de roques o allaus, com va passar per exemple a Baiasca. Aquest pla està dotat amb una partida d’1,25 milions d’euros per a actuacions d’urgència aquest 2016. El conseller va anunciar també que té intenció d’incrementar la partida fins als 4 milions el 2017.\nEl pla de millora d’accessos a nuclis és una vella reivindicació del territori i ha de contribuir a millorar les vies d’accés als pobles quan els ajuntaments i els consells no poden fer-los front. Fonts de la conselleria van assenyalar que servirà també als accessos a les pistes d’esquí.\nEl pla beneficiarà sis comarques del Pirineu i Aran. Consells i Conselh Generau gestionen un total de 2.635 quilòmetres de camins rurals i accessos a pistes.\nRull va visitar Vielha i Tremp. A Aran va inaugurar la planta de transferència de residus i va assistir a la firma d’un conveni entre el Servei Meteorològic de Catalunya i el síndic d’Aran, Carlos Barrera, per facilitar l’accés a la predicció meteorològica. Aran va anunciar recentment la creació del seu propi servei meteorològic.


L’anàlisi de José Antonio Bueno | DIARI DE MIQUEL ICETA\n← Apunts sobre fiscalitat de Josep Oliver\nL’eficàcia de Montilla →\nL’anàlisi de José Antonio Bueno\nTres anys de crisi\nL’inici es fixa el 9 d’agost del 2007, en la intervenció dels bancs centrals d’Europa, els EUA i el Japó\nEL PERIÓDICO DE CATALUNYA, 18 de agost del 2010\nUn esdeveniment entra en la història associat a una data. El 14 de juliol del 1789 serà recordat com el dia de la presa de la Bastilla, o el 6 d’agost del 1945 pel llançament de la primera bomba atòmica. Però també hi ha esdeveniments històrics amb un inici que no està definit tan nítidament. Per a aquests es dóna per bona una data i aquesta és la que queda per sempre. El 9 d’agost del 2007 ja és la data acceptada com la del començament de la crisi financera global en què estem embolicats.\nPerò més enllà d’aquest inici formal els símptomes que alguna cosa es començava a torçar es feien evidents des de finals del 2006, quan el sistema hipotecari nord-americà es va començar a esquerdar pels creixents impagaments i molt especialment des de la fallida de la hipotecària especialitzada New Century el 3 d’abril del 2007. Si comptem des de l’abril o l’agost ja són, almenys, tres anys amb les finances globals molt perjudicades.\nNo hi ha dubte que aquesta crisi és realment global perquè ho han estat tant els seus efectes com les mesures adoptades per pal·liar-la. El 9 d’agost de fa tres anys els bancs centrals d’Europa, els Estats Units i el Japó van decidir intervenir conjuntament els mercats per evitar-ne el col·lapse. I van ser decisions mancomunades de diversos organismes multilaterals (G-8, FMI, G-20…) les que van evitar l’ensorrament del sistema financer global l’octubre del 2008 després de la fallida de Lehman Brothers. Només mitjançant actuacions conjuntes s’aconseguirà tancar definitivament aquest episodi.\nAquesta crisi ha anat mutant segons anava creixent. Va començar amb un problema focalitzat en un producte (derivats financers d’hipoteques subprime) en un país, els Estats Units. De seguida es va transformar en una crisi de liquiditat ja que la desconfiança va fer que ningú prestés diners a ningú. De col·lapse de liquiditat es va passar a dubtes sobre la solvència quan els balanços de moltes entitats es van debilitar al reconèixer les seves pèrdues. I de solvència individual es va arribar a solvència del sistema a l’anar caient entitats molt importants. Després de la crisi financera, va arribar la crisi econòmica i els estats van haver de recolzar les seves economies tot engreixant els seus deutes. I ara ens trobem amb una economia una mica recuperada i uns comptes públics debilitats arreu del món, per més que els analistes només qüestionin els d’uns quants països. Després de tres anys de lluita contra la crisi, el sistema financer continua feble i l’economia només és capaç de créixer amb crosses que ens entossudim a retirar abans d’hora.\nEspanya no es va encomanar del mal global, sinó que ha estat víctima d’una malaltia local, la hiperinversió en el sector immobiliari. Els nostres bancs i caixes es dediquen fonamentalment a l’activitat retail i el Banc d’Espanya ha demostrat ser un supervisor ferri que no ha permès segons quines alegries. A aquestes premisses s’hi uneix el fet incontestable que bancs i caixes no han disposat de diners per invertir en productes sofisticats ja que tot l’estalvi nacional ha estat insuficient per respondre a la demanda de crèdit local. Per això no vam tenir problemes importats i el nostre problema és molt més local i fàcil de diagnosticar, però en canvi molt complicat de resoldre: sobreinversió immobiliària, sistema productiu desequilibrat i falta de competitivitat que s’ajusta mitjançant una desocupació desmesurada.\nL’economia cada vegada s’assembla més a la meteorologia. La seva evolució depèn de tants factors que hem d’assumir una limitada capacitat de predicció malgrat que sí que som capaços d’explicar perfectament el passat. I a diferència de la meteorologia, les actuacions de certs agents poden canviar l’evolució prevista. Governs, bancs centrals, especuladors i líders d’opinió influeixen en l’esdevenir de les finances i l’economia.\nNingú és capaç de predir el final d’aquesta crisi i la majoria intuïm que en veurem nous capítols. La crisi del deute sobirà europeu està mitjanament capejada, però hi pot haver rebrots en qualsevol part del món, incloent-hi el Regne Unit, els EUA o el Japó, països molt endeutats. Els balanços dels bancs centrals estan hipertrofiats perquè han emès nous bitllets. Ara, les entitats financeres retenen molta més liquiditat que abans, però quan aquesta sobreliquiditat es posi en marxa els bancs centrals hauran d’actuar amb molta rapidesa i precisió sota pena de generar noves bombolles especulatives o fins i tot hiperinflació. Els preus de les matèries primeres pugen i baixen a tota velocitat i els tipus de canvi pot ser que donin algun ensurt. Però el principal desequilibri està en la relació mundial amb la Xina, gran tenidor de deute públic de països avançats i que té a les mans fixar els tipus de canvi globals o els preus de les principals matèries primeres.\nFa tres anys que esquivem la crisi, una crisi que ha enxampat Espanya en molt millor forma que fa uns anys. Patim i patirem, però quina sort ser dins de la zona euro, ser una de les primeres economies mundials i haver millorat moltíssim en infraestructures i serveis. Tot i que ens costi admetre-ho, hi ha molts països en una situació moltíssim pitjor que la nostra.\nPosted on divendres 20 Agost 2010, in Anotacions. Bookmark the permalink.\tDeixa un comentari.


Prestacions per al pagament del lloguer per a persones beneficiàries de prestacions econòmiques d'urgència o derivades de la mediació a Barcelona | Tràmits | El web de la ciutat de Barcelona\nPrestacions per al pagament del lloguer per a persones beneficiàries de prestacions econòmiques d'urgència o derivades de la mediació a Barcelona\nAquest ajut té com a objectiu pal·liar una situació de crisi econòmica i la dificultat de les persones per fer front al pagament del lloguer, possibilitant la permanència a l’habitatge i prevenint d’aquesta manera, l’exclusió social.\nS'adreça a persones físiques residents a Barcelona, titulars d'un contracte de lloguer d'un habitatge que constitueixi el seu domicili habitual i permanent, sempre que tinguin uns ingressos baixos o moderats que posen en perill la seva integració social.\nAquestes prestacions tenen caràcter temporal i són incompatibles, per les mateixes mensualitats de l'any en curs, amb altres ajuts, prestacions o subvencions que tinguin la mateixa finalitat.\nPodeu sol·licitar un ajut per al pagament del lloguer per a persones beneficiàries de prestacions econòmiques d'urgència o derivades de la mediació a la ciutat Barcelona.\nLa notificació de les resolucions o requeriments es podrà fer per mitjà de l'exposició de llistes als taulers d'anuncis de les oficines gestores de l'expedient i al web del Consorci de l'Habitatge de Barcelona.\nContra les resolucions d'atorgament o denegació d'aquestes prestacions, que no exhaureixen la via administrativa, es podrà interposar recurs d'alçada davant la Comissió Permanent del Consorci.\nLa prestació s'abonarà mitjançant transferència bancària, en el compte de l'entitat bancària indicat per la persona beneficiària.\nLes persones destinatàries, han de complir amb els requisits següents:\nAcreditar la residència legal a la ciutat de Barcelona. Per atendre situacions puntuals i urgents d'allotjament, és suficient acreditar 6 mesos d'empadronament immediatament anteriors a la data de presentació de la sol·licitud.\nL'habitatge ha d'estar destinat a residència habitual i permanent del sol·licitant, entenent-se com a tal el que constitueix el seu domicili segons el padró municipal corresponent.\nEstar empadronat a l'habitatge pel qual se sol·licita la prestació.\nAcreditar uns ingressos no superiors a 2 vegades el IRSC, si es tracta de persones que viuen soles, a 2,5 vegades el IRSC si es tracta d'unitats de convivència (UC) o 3 vegades el IRSC en cas de persones amb discapacitats o amb gran dependència, ponderats en funció de la ubicació de l'habitatge i del nombre de membres que composen la unitat de convivència, segons la ponderació dels ingressos aplicable a aquesta convocatòria:\n2 IRSC 1 membre\n2,5 IRSC 2 membres 3 membres 4 o més membres\neuros/anual 27.380,52 28.558,17 29.510,11\neuros/mensual 2.281,71 2.379,85 2.459,18\n3 IRSC 1 membre 2 membres 3 membres 4 o més membres\neuros/anual 31.870,92 32.856,62 34.269,81 35.412,13\neuros/mensual 2.655,91 2.738,05 2.855,82 2.951,01\nDestinar més del 30% dels ingressos de la unitat de convivència (UC) al pagament del lloguer.\nGarantir estar en condicions de continuar pagant les rendes del lloguer. Es considera que es compleix aquest requisit quan s’acrediten, com a mínim, amb l’import de l’ajut atorgat i els ingressos mensuals de la unitat de convivència una quantitat igual a l’import del lloguer.\nNo pagar un lloguer mensual per l'habitatge superior a 900€.\nPagar el lloguer de l'habitatge per mitjà de transferència bancària, rebut domiciliat, ingrés en compte o rebut emès per l’administrador de la finca.\nNo poden accedir a aquest ajut les persones titulars d’habitatges gestionats o administrats per l'Agencia d'Habitatge de Catalunya o l’Institut Municipal d’Habitatge i Rehabilitació de Barcelona.\nNo tenir, cap membre de la UC, un habitatge en propietat, llevat que no en disposi de l’ús i gaudi.\nCap membre de la UC pot tenir parentiu per vincle de matrimoni o una altra relació estable anàloga, per consanguinitat, adopció o afinitat fins al segon grau, amb les persones arrendadores.\nNo tenir la UC una base imposable de l'estalvi de la declaració de l'IRPF superior a 500 euros. S'exceptua d'aquesta prohibició el supòsit en què aquest import sigui el resultat d'una dació en pagament a conseqüència d'una execució hipotecària relativa a un habitatge que hagi constituït el domicili habitual i permanent de la persona sol·licitant.\nPoden rebre aquest ajut les persones beneficiàries de les següents prestacions econòmiques:\nPrestacions per al pagament del lloguer a la ciutat de Barcelona corresponents a la convocatòria de l'any 2017.\nPrestacions econòmiques d’urgència social derivades de la mediació a la ciutat de Barcelona corresponents a la convocatòria de l’any 2017.\nLes sol·licituds s'han de formalitzar en impresos normalitzats que es poden obtenir a les Oficines de l'Habitatge de Barcelona i a les pàgines web www.consorcihabitatgebcn.cat i www.habitatge.barcelona.\nImprès de sol·licitud de prestació per al pagament del lloguer.\nDNI/NIF/NIE o document equivalent vigent de la persona sol·licitant.\nAcreditació de la residència legal a Catalunya de la persona sol·licitant durant cinc anys, dos dels quals han de ser immediatament anteriors a la data de la sol·licitud mitjançant l’empadronament històric i/o el permís de residència o certificat de residència.\nJustificació dels ingressos de les persones que formen la unitat de convivència en edat laboral presentant l’original i fotocòpia o fotocòpia compulsada de la declaració de l’IRPF de l’exercici fiscal tancat, o en cas de no estar-ne obligat, certificat d’imputacions, en ambdós casos els corresponents a l’any 2017.\nExcepcionalment, en cas de canvis substancials que facin preveure un augment o disminució dels ingressos caldrà presentar la documentació acreditativa dels ingressos de les tres darreres mensualitats de la/les persona/es que hagin sofert el canvi, juntament amb l’informe de la vida laboral emès per la Tresoreria de la Seguretat Social.\nRebut de lloguer del mes anterior i del mes en què es presenta la sol·licitud.\nAutorització dels membres de la unitat de convivència en edat laboral perquè els òrgans que gestionen les sol·licituds puguin demanar i obtenir dades relacionades amb la tramitació i seguiment de la sol·licitud a altres organismes públics.\nDocumentació addicional en cas de canvis respecte els acreditats a les convocatòries de l'any 2017 de les prestacions per al pagament de lloguer o de prestacions econòmiques d’urgència social derivades de la mediació a la ciutat de Barcelona:\nDNI/NIF/NIE o document equivalent vigent dels membres de la unitat de convivència que hagin tingut un canvi.\nContracte de lloguer a nom de la persona sol·licitant. En el cas de contractes de lloguer amb efectes a partir de 01/06/2013, cal acreditar el compliment de l’obligació del llogater del pagament de la fiança a l’arrendador.\nImprès normalitzat de dades bancàries, a nom de la persona sol·licitant, amb les dades bancàries del compte on s’ha d’ingressar la prestació, segellat per l’entitat financera.\nEls sol·licitants que autoritzin al Consorci perquè pugui obtenir de forma electrònica les dades necessàries per a la gestió d’aquestes prestacions i el seu manteniment, no cal que aportin la documentació següent:\nCertificat o volant de convivència de l’Ajuntament de Barcelona que acredita el domicili del sol·licitant i de la unitat de convivència.\nAcreditació del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies, en el cas de persones amb alguna discapacitat.\nCarnet de família monoparental, si s’escau.\nInforme socioeconòmic emès pels serveis socials municipals sobre la situació de la unitat de convivència.\nPublicació de la modificació i text refós de les bases reguladores al DOGC: 22 de maig de 2018.\nPublicació de la convocatòria 2018: al BOPB de 5 de setembre de 2018 i al DOGC de 5 de setembre de 2018.\nPublicació de l’ampliació del termini de presentació de sol·licituds: al BOPB de 24 d'octubre de 2018 i al DOGC de 29 d'octubre de 2018.\nEl període de presentació de sol·licituds s’inicia el 6 de setembre i finalitza el 16 de novembre de 2018.\nEl període de justificació dels rebuts de lloguer pagats a partir de la notificació de resolució finalitza el 31 de març de 2020.\nEl termini de presentació previst inicialment es donarà per finalitzat amb antelació en el cas d’esgotament de la disponibilitat pressupostària.\nTermini de resolució: tres mesos des de la presentació de la sol·licitud. Si transcorreguts sis mesos, des de la finalització del termini de presentació de les sol·licituds, no hi ha hagut resolució expressa s'entendrà desestimada per silenci administratiu.\nLa quantia es determina en funció de la diferència entre el 30% del total dels ingressos de la unitat de convivència i el preu del lloguer establert.\nAjut = (lloguer establert) – (30% dels ingressos de la U.C.)\nUn màxim de 300 €/mes (3.600 €/any)\nUn mínim de 20 €/mes (240 €/any)\nExcepcionalment, en casos de risc d’exclusió residencial degudament acreditats i sempre que es disposi d’informe favorable emès pels serveis socials municipals, la quantia màxima de la prestació podrà ser augmentada.\nPer calcular l’import de la prestació, els ingressos de la unitat de convivència s’han de multiplicar per 0,75 que és el coeficient d’ubicació de l’habitatge a Barcelona així com pels coeficients següents que es determinen en funció dels membres:\n1 membre: 1\n2 membres: 0,97\n3 membres: 0,93\n4 o més membres: 0,90\nExcepcionalment, en cas que algun membre de la unitat de convivència hagi canviat substancialment la seva situació econòmica, es calcularan els seus ingressos en base a la mitjana dels ingressos nets de les darreres tres mensualitats, a comptar des de la data de presentació de la sol·licitud, prorratejant mensualment les retribucions extraordinàries, si s'escau.\nAquestes prestacions s’atorguen per un període màxim de dotze mesos.\nDarrera actualització 01 / 03 / 2019


Notícies - Unes 250 persones participen a una Festa Major de Sol i Aire que s'obre al públic de fora del barri\nel 31/jul/16 Pedro Miserachs Societat PDF\nLa Festa Major de Sol i Aire ha aplegat unes 250 persones des de divendres fins aquest diumenge, el dia gran de la celebració del barri. La cita ha acabat amb les habituals pràctiques del Grup d'Autoprotecció de Sol i Aire, la benviguda al grup infantil, un dinar de pica-pica i un berenar popular.\nEls 140 veïns de Sol i Aire han pogut gaudir d'una festa major amb varietat d'activitats per a tots els gustos i que ha aconseguit atreure més d'un centenar de persones de fora del barri als punts on s'han desenvolupat les activitats, l'avinguda del Llac i el Punt de Trobada.\nL'altre gruix d'activitats es va concentrar el divendres, amb el pregó a càrrec de l'ambientòloga i oceanògrafa de Sol i Aire Clara Rovira. Un acte al que va assistir l'alcaldessa, Mercè Conesa i altres membres del consistori santcugatenc. A l'escenari es van poder veure danses de Bollywood i els veïns van mostrar els fruits dels seus horts en una exposició abans del sopar de germanor.\nDissabte a la tarda, un bon nombre d'infants van gaudir amb jocs diversos i festa de l'aigua i una xocolatada. Aquest diumenge, a més de les demostracions s'ha fet una xerrada del metge Bernat de Pablo sobre l'ús del desfibril·lador.\nEl coordinador i president del Grup d'Autoprotecció de Sol i Aire, Manel Soler, destaca l'alta participació de la gent i explica l'important paper del grup que presideix al barri.\nHem tingut molt bona festa major, molt bon temps i estem molt contents. El Grup d'Autoprotecció vetlla també per la gent gran que viu sola.\nAmb un berenar popular i el sorteig de regals als socis, s'ha donat per finalitzada la Festa Major de Sol i Aire 2016.\nImatge de la Festa Major de Sol i Aire


Bolungarvík - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n66° 09′ 15″ N, 23° 14′ 42″ O / 66.1542°N,23.245°O / 66.1542; -23.245Coord.: 66° 09′ 15″ N, 23° 14′ 42″ O / 66.1542°N,23.245°O / 66.1542; -23.245\nBolungarvík és un poble de pescadors al nord-oest d'Islàndia, situat a la península Vestfirðir, aproximadament a 14 quilòmetres de la vila d'Ísafjörður i a 473 quilòmetres de la ciutat de Reykjavík. L'any 2008 Bolungarvík tenia 962 habitants.\nLocalització de Bolungarvík a Islàndia\nLa zona, molt tranquil·la, atrau alguns turistes, sobretot a l'estiu. Hi ha un càmping, una piscina coberta amb un tobogan aquàtic, un museu d'història nacional i un museu de la pesca a l'aire lliure. La zona de Bolungarvík és una destinació molt popular per practicar senderisme, muntar a cavall i observar aus. La gent del poble tenen uns apartaments de lloguer i tots els serveis bàsics, com ara un banc, una oficina de correus, un bar, una botiga de llaminadures, un centre de salut, una guarderia, una escola secundària i un centre comunitari.\nBolungarvík va ser el lloc escollit per fer una pel·lícula anomenada Nói Albinói o Noi the Albino, feta per un director de cinema islandès que es diu Dágur Kári. La pel·lícula tracta sobre un adolescent que viu en un poblet remot d'Islàndia.\nSegons el Landnámabók, Þuríður Sundafyllir es va establir a Bolungarvík l'any 940, juntament amb el seu germà Þjóðólfur. La tradició diu que es van barallar i l'un va llençar un malefici a l'altre, i aquest al primer, ja que eren dos hàbils bruixots. Þuríður va voler que el seu germà passés l'eternitat com un monòlit en el qual totes les aus voldrien defecar. Þjóðólfur va embruixar al seu torn la seva germana perquè ella es quedés per sempre dreta on el vent bufa més. El pilar que es diu que era Þuríður es va partir pel mig el 1936. La llegenda diu que aquella mateixa nit Þjóðólfur es va enfonsar al mar. També, aquella mateixa nit l'encanteri es va desfer al mar.\nEl far de Bolungarvík Óshólaviti\nEl museu de la pesca Ósvör\nPescador tradicional de Bolungarvík\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Bolungarvík\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Bolungarvík&oldid=26312833»


Les postres de la Festa Major 2020 tenen gust de mandarina, llimona i alfàbrega - Ajuntament de Montornès del Vallès\nPortada > Comunicació > Notícies > Les postres de la Festa Major 2020 tenen gust de mandarina, llimona i alfàbrega\nLa Penya Pere Anton i el pastisser local Jaume Viñallonga han presentat la quarta edició de les postres aquest matí a l’establiment del carrer de Jacint Verdaguer. Les creacions tornen a ser baixes en greixos i es caracteritzen per uns sabors frescos i neutres.\nLa gastronomia juga un paper clau per Festa Major. En són exemple les postres que el pastisser local Jaume Viñallonga, a petició de la Penya Pere Anton, elabora des de fa quatre anys.\nEn aquesta edició, Viñallonga ha dissenyat un pastisset amb una base de crema d’ametlla. La creació conté compota de mandarina i una ganache muntada de llimona i alfàbrega, amb un toc cruixent d’avellanes. Com no pot ser d’una altra manera, hi predominen els colors groc i verd, tret distintiu de les penyes Pere Anton i Els Bartomeus.\nPer segon any consecutiu, el pastisser ha reinterpretat les postres en forma de croissant. A més, seguint la línia de l’empresa, són baixes en greixos i sucres i estan fetes amb productes frescos i de proximitat.\nLa penya i la pastisseria han presentat les creacions aquest matí, en un acte celebrat a l’interior de la botiga del carrer de Jacint Verdaguer. La trobada ha comptat amb la presència de la regidora de Cultura i Festes, Mercè Jiménez; el president de la Penya Pere Anton, Carlos Borrego; el pastisser local Jaume Viñallonga; i l’alcalde, José A. Montero.\nEnguany, seguint les mesures de seguretat per la COVID-19, no hi ha hagut una degustació de les postres. La ciutadania podrà adquirir-les fins al novembre.\nJaume Viñallonga, Mestre Artesà Alimentari\nAquest any el Departament d’Agricultura de la Generalitat ha atorgat el Diploma de Mestre Artesà Alimentari a 25 persones, entre elles el pastisser local Jaume Viñallonga.\nEs tracta d’una distinció que, des del 1987, reben aquells artesans/es que reuneixen determinats mèrits de creativitat i coneixements.\nViñallonga ja va rebre el Premi al Millor Jove Artesà Alimentari Innovador el 2017 com a reconeixement a l’esforç dels joves artesans alimentaris en la recuperació, la innovació, la diversificació i el disseny de productes d’artesania.


Memòria de peixDesafectados\nEl Govern de Madrid, amb el suport del PSOE, no para de repetir que l’única opció que cal a Espanya és que es mantingui unida. En realitat, és la primera vegada que podria estar reconeixent que Catalunya vol una ruptura. La frustració aquí es palpa en l’ambient, i també el fet que no sembla haver sortida. La consulta, tot i que és més que factible que pogués fer de forma legal, no serà consentida. El possible avançament de les eleccions catalanes i que aquestes fossin plebiscitàries té sobre si l’amenaça de la suspensió de l’autonomia catalana . Totes les parts semblen estar jugant amb la por i, per tant, amb els sentiments d’una ciutadania que tem que el desenllaç pugui ser molt més traumàtic del que s’esperava.\nEn qualsevol cas, la política torna a arrasar la voluntat de la ciutadania. Els qui no viuen el pols del dia a dia aquí no entenen, crec que molts perquè no volen fer-ho, el sentiment que hi ha entre els catalans. S’ha menyspreat durant molt de temps la història, la cultura i el fet diferencial de Catalunya, i això segueix deixant empremta. Alguns mitjans, repetint insistentment consignes falses, han arribat a convèncer molts de realitats que són són certes. Però ja se sap que repetir la mentida fins a la sacietat fa que es torni creïble fins i tot per qui l’explica. La tan esmentada globalització pot ser perfectament compatible amb el reconeixement de les diferències. Aquesta globalització potser hagi de consistir a perseguir objectius comuns, la qual cosa és compatible amb fer-ho des de realitats diferents i perfectament assumibles.\nVist des de fora, empresaris d’altres països m’indiquen que sembla que estem en una situació similar a la de l’època anterior a la guerra. Tenen la sensació que aquest país ha tornat enrere en un termini de temps molt curt. I tenen també la percepció que els nostres polítics estan dominats per una elit econòmica, a la qual no li interessa que la realitat es conegui, el que fa que actuïn amagant la realitat a les instàncies internacionals, coartant així qualsevol avanç real de la nostra malmesa economia i qualsevol avanç social. Em transmeten la seva sensació que en aquest país, que segueixen veient com un país pobre més enllà de les zones turístiques, no està funcionant res com hagués de, ni la política, ni el sistema jurídic, ni el sistema laboral. És trist, després de tants anys d’avenços, arribar a pensar que la seva percepció sigui real.\nEl Govern de Madrid insisteix que hem deixat enrere la recessió, però la realitat camina en direcció contrària a la d’aquests missatges. Si deixar enrere la recessió és compatible amb desnonaments, amb nens que només fan un àpat al dia, amb famílies sobrevivint amb 400 EUR al mes, amb un atur galopant encara que estigui “decreixent”, amb joves que emigren per trobar feina fora, amb funcionaris perdent pagues extra, amb autònoms ofegats per la pressió fiscal, amb petites i mitjanes empreses sense accés al crèdit…, doncs em temo que no he d’estar entenent bé en què consisteix realment deixar enrere la recessió.\nEls nostres polítics viuen als mons de Yupi, proveïts en el seu entorn polític, aliens a la realitat del carrer. I sembla voler estar cecs a les reclames dels ciutadans, als que molts anys de bonança han tornat egoistes i temorosos de perdre el que tenen. Amb aquesta por expliquen els polítics , convençuts que aquí no va a esclatar una revolta social per molt que ells ens ofeguin amb noves lleis injustes i amb impostos abusius, mentre segueixen sense perseguir el frau fiscal de les grans empreses. Jo no estic molt segura que, quan una il · lusió col · lectiva es torna frustració, sigui fàcil de controlar en absolut.\nMentrestant, el cas Millet avança. El fiscal demana 27 anys i 6 mesos de presó per les seves dues principals acusats, que es van ficar a la butxaca cada dur que van enxampar, i que sembla que no van poder fer-ho d’esquena a l’elit socioeconòmica i política catalana de torn. La ferum de tots els casos de corrupció d’aquest país és tan fort, que les sentències de la justícia no van a impedir que els ciutadans seguim pensant que ens roben i ens enganyen al seu antull, coneixedors que el temps sempre juga a favor seu. I és que, de vegades, els ciutadans semblem tenir memòria de peix i molt poca memòria històrica.


Diguem prou als d’allà - Pere Pi - clicama - Notícies i actualitat de Mollet i el Baix Vallès\nDiguem prou als d’allà\nals Diguem prou d’allà\nDe què ens ve a nosaltres (el poble) a pagar l’er-ror que han tingut els de Castor (Florentino Pérez 60%)?, que ara haurem de pagar (durant 30 anys) els 1.350 milions d’euros per la manca de previsió que han tingut els seus enginyers i que el Gobierno els permet que la factura la paguem nosaltres.\nQuina barra, quin morro. No es podia sentir tal cosa d’un altre país, ni que fos dictatorial. Efectivament, s’ho arreglen els de la tribuna del Bernabeu, sempre són la carronya que acorden el que ha de pagar el poble.\nLa vergonya dels 1.350 milions d’euros (quasi res), això sí, ens la deixen pagar a terminis, a 30 anys però “ells”, el Florentino, ho cobrarà al comptat donat que els bancs, Santander i BBVA li avancen el diners, però nosaltres pagarem la factura, amb els interessos de 30 anys que ja NO són els 1.350 milions sinó 4.550.000 milions... un atracament. De manera que, els de la tribuna del Bernabeu faran TOTS un gran negoci a costa del poble.\nAmb tota la ràbia dic que NO podem aguantar aquest atracament constant del Gobierno d’Espanya envers els seus amiguets mentre nosaltres, el catalans, tenim una restricció econòmica que no ens permet créixer, avançar o subsistir, són uns barruts.\nDiguem prou, anem a la “consulta”... guanyem, anem a les plebiscitàries, guanyem i anem a la DUI (declaració de independència) i ells que segueixin sols pel seu costat i nosaltres pel nostre i d’aquí a 5 anys ja veurem on som els uns i els altres.


Xavier Roig - Quan no passa res | NacióDigital\nQuan no passa res\n«Els problemes a Espanya han arribat quan s'ha intentat institucionalitzar democràticament una enorme i podrida organització»\nper Xavier Roig, 3 de novembre de 2018 a les 20:00 |\nUna de les característiques dels països endarrerits és la percepció fatalista que té la població respecte de la realitat social i política. Quan la gent d'un país percep que, passi el que passi, no succeirà res que porti a canviar les coses, aleshores aquell país esdevé una rèmora. Un desastre.\nÉs el que ha tingut lloc a l'Amèrica Llatina durant molts anys -aquella terra que, en lloc de ser conquerida per anglosaxons, tingué la mala sort de ser empastifada per hispans-. Doncs bé, aquest desastre és el que està tenint lloc a Espanya. Pel que sembla, no podia ser que la mestra del desastre sud-americà quedés enrere, avantatjada pels alumnes.\nLa Transició, certament exitosa els primers vint anys de la seva existència, ha aconseguit allò que ni Franco va reeixir a construir: l'argentinització d'Espanya. Mentre va viure el dictador tot era possible. Però la població anava, més o menys, blindada. Sabia que la situació era irregular, per tant res es prenia seriosament.\nEls problemes a Espanya han arribat quan s'ha intentat institucionalitzar democràticament una enorme i podrida organització. Quan en lloc de canviar i girar pàgina -jo mateix hagués estat disposat a fer amnèsia- es va optar per la barra. Per la insolència que porta a insultar la intel·ligència dels altres. Aquest vici, altre cop, tant espanyol.\nÉs així que avui arribem a barbaritats tan grans que es feien difícils d'imaginar fa uns anys. El rei emèrit cobrava, i cobra, comissions, ara ja se sap, i no passa res. Tenia una amant orientada a la corrupció, i no passa res. L'actual rei surt per la televisió i llegeix un discurs propi de Fuerza Nueva, i no passa res.\nEls ministres delinqueixen i no passa res. La justícia està subornada, i no passa res. Els polítics es reuneixen amb delinqüents, i no passa res. La premsa està subornada pel poder polític, i no passa res. Etc. La llista ja és típica de república tercermundista bananera.\nAllò que té lloc a molts països civilitzats -un escàndol es publica a la premsa i el tema s'aclareix- aquí no val. Es reuneix una antiga ministra amb un policia corrupte que manegava la porqueria de l'estat, hi ha registres de veu de les converses, etc. i la fiscalia no actua. I aquest cas és paradigmàtic.\nQuan el poder no actua d'ofici davant un fet clarament delictiu, s'està llençant un missatge clar: t'hi posis com t'hi posis no hi ha res a fer. A mi, aquest tipus de països -es diguin Espanya o es diguin Manolita Chen- no m'interessen. Vull fugir-hi. No vull viure en llocs sense esperança.\nEm sembla haver-ho escrit aquí altres cops. Aquest columnista no és independentista. Vull dir que, potser, no ho sé, si fos escocès, no m'interessaria ser independent. I si fos californià, tampoc. O, fins i tot, mirin els que els dic, si fos rossellonès. Però resulta que estic enganxat a un lloc que no em reporta el que em reportarien aquests altres estats. Espanya em costa més del que rebo, en tots els sentits.\nPer això sóc, simplement, separatista. És tan senzill com clar: no vull formar part d'Espanya. Perquè, a sobre, ens perjudica. En tots els sentits: econòmic, moral, ètic... La Transició ens ha espanyolitzat. I així no podem seguir. Ja sé que els catalans no som millors que la resta d'espanyols. Però és que jo vull canviar. I com que Espanya no m'ofereix esperança perquè no vol millorar (perquè, passi el que passi, la merda hi romandrà), m'interessa fugir. I ara més que mai.\nSense bombolles de Freixenet?\nJustícia: senyals negatius i positius\nPara Jordi (Català i Suís - Brasil) el 3 de novembre de 2018 a les 22:27\nPer f b el 4 de novembre de 2018 a les 13:50\nYo le doy mi diagnóstico para su "enfermedad": envidia macerada y convertida en odio. Mi consejo: libérese, o sufrirá un infarto galopante.\nCom pot ser que encara no heu fotut fora els Espanyols ?\nPer Jordi (Català i Suís - Brasil) el 3 de novembre de 2018 a les 22:27\nLa Diàspora llatina (Centre i Sud d'Amèrica) als fòrums d'Austràlia canvien el nom d'Amèrica Llatina per "Latrina". Aquí al Brasil saben que són al Tercer Món no desenvolupat perquè d'Europa, Canada, USA, Japó, etc en diuen Primer Món. Però ni el Brasil, ni Argentina, ni Veneçuela haurien d'ésser al Tercer Món per la riquesa que conté cada país. Un Brasiler em deia que el Brasil hauria de tenir el nivell de vida de Noruega. El Brasil és autosuficient en tot - inclòs en lladres i assassins. Veneçuela té les reserves de petrol.li més grans del Planeta i també d'Or. Per això la màfia d'en Maduro vol mantenir-se per poder-ho robar tot. Argentina sempre fou rica però com deia abans de la 1a Guerra Mundial el President francès Clemenceau: "Sort que els dirigents argentins dormen durant la nit. Si no ho feien encara robarien més". Espanya - vull dir els Espanyols - no és pas un concepte lluny de la població. Els dirigents Espanyols són la imatge dels Espanyols. Com els dirigents brasilers ho són dels Brasilers. Fa uns anys una universitat a S Paulo va fer un estudi per determinar si els Brasilers en general eren deshonestos. Van arribar a la conclusió que no ho eren. Però jo sé ara que sí que ho són. Hi ha una minoria potser 30% d'honestos. La resta no. Un advocat de Porto Alegre em deia que ni tan sols amb l'astronòmic "trilions" d'USD robats pels polítics, la població ha recuperat la "vergonya". Em deia que llevat d'una minoria la majoria continua igual. L'heritatge Espanyol i Portuguès és tan feixuc que al Brasil ni tan sols amb els tres estats del sud poblats per alemanys, holandesos, polonesos, italians i suïssos, poden fer res per contrarestar els comportaments de la resta. La pregunta que sovint em fa la gent aquí és: "què c... fas aquí ?" Un portuguès de London casat amb una brasilera em deia fa uns mesos que malgrat haver estat informat per la dona de com era el Brasil, el que ha descobert és "much much worse". Tot plegat per demanar-me: com és possible que els Catalans no facin res per fer fora els Ocupants Espanyols malgrat els insults, les agressions, el robatori, la repressió, la presó dels líders democràticament escollits, l'exili i la imposició per la violència i el terror de llur llengua tercermundista. Foteu-los fora ! Què us fa por ? Llur ràbia atàvica de poble primitiu, cafre, vulgar, ignorant i violent ?


Malalesmans...: Les cròniques de Bernat Metxa...\nPublicat per Malalesmans, geògraf dels meus xergais a 23:28\nS’enà un gripau que crida EIIIIIIIII, BOIIIIIIIIIIIII com si a les rambles féssim bugada. El neng ha heretat la formigonera que comença a fer perfil entre els cenyidors que porta. He vist com mossèn Enric, amb silenci sepulcral, munta el pastís com si la massa s’agenollés per deixar-li el pas de qui obre camí mentre el Ken em xiuxeija: mira a on posa els peus i les mans. Té collons: una paret més llisa que una figa rapada i a sobre he de registrar els bultos que m’han de salvar. I arriba el moment de salpar al buit i sense saber com, deixo el cap en blanc i em caso amb la paret freda que ràpidament la faig meva. L’avi tocaio, el que en un aniversari d’agost va engegar el ventilador dels reptes emocionants, baixa cavalcant per immortalitzar al cacamandurries i dispara sense aturador. Aquests paios no tenen nivell, tant els veus amunt com avall. I a sobre amb un garbuix de cordes que semblen un plat d’espaguettis. La cari s’ha quedat al peu del samaler i és el meu referent com la mare de deu de l’empenta. La miraré però aviat prefereixo només guaitar amunt. Reunió. Quin llenguatge. Fins ara, reunió eren taula, cadires, papers i conclusions. Aquí m’aconsellen relaxar-me i confiar en les cordes. I una mè, les pedres em donen confiança però això dels ferros i les cintetes que poden aguantar milers de kilos, pot ser veritat però l’estómac se m’encongeix. Cap amunt i ara sí que xalo. El moment mereix una reverència i la faig cantussejant una ària que ara ni recordo. Segona reunió. Envio un gest de carinyo a la nostra estimada que un dia abans ha acomiadat a son pare. Jo els vaig acomiadar temps ençà però mai oblidem el que hem tingut. Apareix un outsider que ens recrimina la gresca organitzada... però el deixem cantar. Entre altres coses per que no té ni una trista paraula de bon dia. El darrer repatxó i ja som dalt. La hòstia, tocaio. M’ho vas escriure en un paper i ho hem aconseguit. Com t’ho agrairé¡¡. Ens abracem, ens toquem, ens apretem sense pedres ni parets que ens separin. La morena ens acompanya i es presta a aguantar-nos la corda per rapelar i un rera l’altre començarem el descens deixant-la sola. No sé com ho he fet però entre llençols voladors i dol\n20 de setembre de 2007, a les 21:34\nQuest escrit va pel bernqt i todos sus aledanos. Nenes i nenes estic escrivint des del desert amb un teclat embolicat en plastic per aue duri o per que no el contamini. I una bombeta aue no mi veig. Al gra : estic a marroc i pedalant com un negre. La hostiq de les padres que hi hq, sorra per pqrqr un tren, sol per fonder els bemolls, I vent que es la puntilla.\nPero tot aixo res ql costqt de trobqrte en un coll de 2800m. amb nomades que sqtqnsen q uns metres i tapats de cqrq nomes observen. Un nen de tres mesos a lespqtlla i fant 15 km per anar a buscqr aiguq.\nI de cop penso amb el bernqrdino,el tocqio Agusti ; la nena carmeta, el templat del Enric, els mqnolos…. N peto a tots\n26 de setembre de 2007, a les 21:47\n26 de setembre de 2007, a les 21:48


Mas, Forcadell i sant Thomas Becket contra l’absolutisme del poder – Avantguarda.cat\nOriol Domingo 18 d'agost de 2016 Atri\nArtur Mas i Carme Forcadell són casos emblemàtics del capteniment pacífic, lliure i de consciencia davant del poder com, en aquest cas, és l’estructura política espanyola. L’episodi de Thomas Becket es un sòlid referent històric per tothom, cristians i agnòstics.\n1. El poder polític va seduir a Thomas Becket (1118-1170), però després la seva consciència el va fer enfrontar a aquest poder. Fou un home clau en la cúpula de la cort anglonormanda. Fou amic i íntim col·laborador del rei d’Anglaterra, Enric II, que el va nomenar lord canceller i arquebisbe de Canterbury per així controlar els afers eclesials.\n2. Aquest plantejament polític-religiós va provocar un conflicte íntim en Thomas Becket. Davant del dilema d’escollir entre la fascinació del poder sometent-se al rei o la consciència, va optar per ser fidel a la seva consciència que, en el seu cas, implicava defensar la independència de l’Església.\n3. Per tot això, l’antic amic i col·laborador del rei va patir menspreu, amenaces i persecució. Va tenir que exiliar-se a França, encara que al cap de sis anys va retornar a Anglaterra. Enric II, però, va decidir fer-lo assassinar. L’assassinat de Thomas Becket per tres ciutadans armats enviats pel rei fou perpetrat a l’altar de la catedral de Canterbury. Era la nit del 29 de desembre de 1170, data en que es celebra la seva festivitat com sant.\n4. El poder, per raons d’estat, va assassinar a Thomas Becket, però des de llavors, aquest personatge és símbol de la consciència, la llibertat, la dignitat, la fe i la resistència contra l’absolutisme del poder polític. Tant de bo l’exemple de Thomas Becket protegeixi i animi a Artur Mas, Carme Forcadell i a tots els que per fidelitat al poble que vol ser demòcrata, lliure, solidari i sobirà es troben en la seva situació.


Libraries of the world: BIBLIOTECA MANUEL SERRA I MORET\nMaria José Luque 3 de febrer de 2011 a les 10:53\nHola, moltes gràcies per publicar aquesta entrada!!\nPuc afegir que l'edifici de Les Borges Blanques també va desaparèixer, va ser enderrocat acabada la Guerra Civil.\nEndavant amb el bloc!!\njmones 4 de febrer de 2011 a les 13:21\nQue interessant! És una biblioteca molt bonica, la veritat. Aquests terres, les portes, les lleixes... Suposo que la volen traslladar per tenir més espai o fer-la més pràctica, no? En certa manera, però, és una llàstima també!


Piqué diu que els casos de Messi i Neymar s'han tractat ''diferent'' i demana justícia ''igual per tothom'' - Teleponent\nInici Tribunals Piqué diu que els casos de Messi i Neymar s’han tractat ”diferent”...\nPiqué diu que els casos de Messi i Neymar s’han tractat ”diferent” i demana justícia ”igual per tothom”\nEl jugador blaugrana lamenta que els futbolistes estiguin ''en el focus'' quan les persones a qui deleguen les seves gestions financeres no fan bé la seva feina\nEl jugador del Futbol Club Barcelona Gerard Piqué ha assegurat que els casos vinculats amb el frau a Hisenda de jugadors com Leo Messi i Neymar s’han tractat ”diferent” que d’altres futbolistes que no són del Barça i en aquest sentit ha demanat que la justícia ”sigui igual per tothom”. Piqué ha dit desconèixer si hi ha ”alguna cosa” al darrera d’aquest tracte diferencial per part de la justícia espanyola però en qualsevol cas sí que ha considerat que els seus companys s’estan veien més perjudicats en els processos que tenen oberts. El jugador blaugrana també ha lamentat que els futbolistes estiguin ”en el focus” quan les persones a qui deleguen la gestió financera no fan bé la seva feina. Segons Piqué ell i els seus companys només s’han de dedicar a jugar a futbol.\nAquest dimecres el Tribunal Suprem (TS) ha confirmat la condemna de 21 mesos de presó i multa de 2 milions d’euros a Leo Messi per tres delictes contra la Hisenda Pública comesos en le seves declaracions d’IRPF dels anys 2007, 2008 i 2009 en els que va defraudar a Hisenda 4,1 milions d’euros dels ingressos obtinguts per l’explotació dels seus drets d’imatge.\nGerard Piqué ha fet les valoracions sobre el cas de Messi a Sant Guim de Freixenet, on ha participat en la inauguració d’un camp de futbol Cruyff Court que porta el seu nom.\nArticle anteriorExperts asseguren que l’obra de Sixena retirada de la subhasta coincideix amb l’estil de l’autor\nArticle següentUn mort en caure un camió per un terraplè a Maials


ELa Agència Catalana de Consum (ACC) obre expedient sancionador a 53 companyies asseguradores | Consumer\nELa Agència Catalana de Consum (ACC) obre expedient sancionador a 53 companyies asseguradores\nLa infracció més comuna és la de no anunciar la tinença de fulles de reclamació en cartells visibles\nData de publicació: Dimarts, 12deJuliolde2005\nL’Agència Catalana de Consum (ACC) ha obert expedient sancionador a 53 companyies asseguradores situades a Catalunya (el 74,64% del total) per 269 infraccions de la normativa de consum (una mitjana de 5,1 faltes per companyia). Aquests expedients, que tenen un període de tramitació d’entre sis mesos i un any, acabaran amb la imposició de multes de 3.000 euros per infracció lleu o 30.000 per greu.\nLa infracció més comuna, detectada en 50 companyies (68% del total), és la de no anunciar la tinença de fulles de reclamació en cartells visibles. En aquest camp, també destaca que 39 asseguradores (53%) no disposen d’aquestes fulles o que 30 (41%) tenen documents de reclamació propis (no autoritzats).\nAixí mateix, 36 companyies (46%) no tenen visible el seu horari comercial, mentre que sis asseguradores (8%) incompleixen la normativa sobre la grandària de la lletra petita en els contractes.\nAltres infraccions comunes són les referents a la Llei de Política Lingüística. Així, 41 asseguradores (56%) no disposen de documents d’oferta de serveis en català, 36 no tenen exemplars dels contractes en aquest idioma (49%), 30 no tenen retolació fixa en català (41%) i tres manquen de contractes diferenciats en català i en castellà (4%).\nEs dona la circumstància que la majoria de les 18 empreses que compleixen el 100% de la normativa en matèria de consum són de capital català o tenen la seva seu social situada en aquesta comunitat autònoma. Això es deu, segons el director de l’ACC, Enric Aloy, al fet que “la majoria de les empreses catalanes coneixen la seva obligació” en matèria de política lingüística, mentre que la resta solen al·legar “desconeixement” o que els seus contractes són “tipus i a ordinador”. No obstant això, Aloy precisa que això “no és cap excusa” per incomplir la normativa.\nasseguradores consum normativa-ca


Més de 5.000 visitants aprofiten les portes obertes al Palau de la Música\nHan pogut trepitjar l'escenari de la sala de concerts i passar pel Petit Palau, els dos principals atractius de la ruta. Barcelonins i turistes han respost a la jornada\nACN Barcelona 26/06/2011 16:21\n260x366 Mil visitants cada hora han trepitjat els passadissos del Palau / ACN Mil visitants cada hora han trepitjat els passadissos del Palau / ACN\nMés de 5.600 persones han visitat el Palau de la Música Catalana aquest diumenge, coincidint amb la jornada de portes obertes que ha celebrat la institució per celebrar la Festa Major de Sant Pere, Santa Caterina i la Ribera. Des de les 10 hores fins a les 15 hores, unes mil persones, tant ciutadans barcelonins com turistes, han passat pel Palau cada hora. De manera gratuïta, els visitants han pogut passejar per la Sala Lluís Millet, la Sala de Concerts, la Sala de Música de Cambra i el Petit Palau. Aquesta part de la visita, una de les novetats de la ruta, s'ha convertit en el principal atractiu per als visitants, juntament amb el fet de poder trepitjar l'escenari on tenen lloc els concerts.\nL'escenari de la Sala de Concerts del Palau de la Música Catalana no l'han trepitjat aquest diumenge al matí cantants ni músics, sinó milers de visitants que han acudit a veure l'única sala de concerts modernista declarada Patrimoni de la Humanitat per la Unesco. La visita es podia realitzar gratuïtament i lliurement, és a dir, sense guia. La gran novetat d'enguany ha estat la possibilitat de caminar pel Petit Palau. Aquesta part, la més moderna del Palau, no està oberta al públic general i no s'inclou en les visites guiades que es fan habitualment. L'espai, construït a onze metres de profunditat i inaugurat el 2004, és normalment escenari de concerts de música de cambra i d'actes d'empresa.\nA més, els visitants han pogut gaudir de la Sala Lluís Millet, sala de descans que porta el nom del fundador de l'Orfeó Català, i la Sala de Música Catalana, un espai més reduït i íntim on es troba la primera pedra del Palau. El Palau de la Música ha atret tant ciutadans barcelonins com turistes de totes les edats. L'èxit de la iniciativa s'ha fet patent des de primera hora del matí, ja que a l'hora de l'obertura de les portes hi havia una cua que feia la volta pel carrer Sant Pere més Alt i pujava per la Via Laietana. Des de llavors fins a les 15 hores, més de mil persones han passat pel Palau cada hora.


25/03/2021 - 20:33h\nDels 20.600 agricultors catalans cridats a les urnes, més del 25% han votat fins les 8 del vespre, i la participació al Penedès és del 22%\nCatalunya està immersa des d’avui en el procés electoral per escollir els representants dels agricultors a les diferents organitzacions professionals agràries als òrgans col·legiats de l’Administració. Aquests són els primers comicis que es fan en únicament en format telemàtic, cosa que ha provocat en aquesta primera jornada alguns problemes durant la votació.\nAbans del migdia s’ha produit una incidència que ha aturat durant gairebé una hora el procés de vot. Per això, la Junta Electoral ha decidit al migdia allargar el procés de votació, que en lloc de finalitzar a les 6 de la tarda ha acabat a les 8 del vespre.\nL’objectiu era facilitar el vot de les persones que no ho han pogut fer mentre ha durat l’aturada, tot i les llargues cues que s’han produit en alguns del 209 punts d’assistència al vot. Des del Departament d’Agricultura s’ha assegurat que tots els vots que es van fer abans de la incidència han quedat registrats correctament.\nAl tancament de les urnes en aquesta primera jornada electoral, gairebé un 25% dels més de 20.000 electors cridats a les urnes –1.123 del Penedès– han exercit el seu dret a vot per escollir les persones que faran de pont entre l’administració i el sector agrari els pòxims anys.\nAl Penedès ha votat el 21,7% de cens. Els agricultors que encara no han participat en els comicis ho poden fer avui divendres, de 9 del matí a 6 de la tarda.\nA les darreres eleccions agràries, les del 2016, es van presentar tres candidatures. Unió de Pagesos va obtenir la majoria dels vots, amb el 56,8%; JARC, el 27,5%, i Asaja, el 12,8%. A aquests comicis també opta a la representació la Unión de Pequeños Agricultores y Ganaderos (UPA).