Amb vetusta gonella: Carner - El més vell del poble\nCarner - El més vell del poble\nUn poema extraordinari, que el filòleg Joan Coromines (DECat, s.v. Honor) equiparava al darrer vers de la Divina Comèdia de Dant.\nNo he de descobrir ara la ferma personalitat humana i l’enorme vàlua literària de Carner, potser el més gran dels poetes catalans del segle XX —i del que va del XXI—, amb obres tan significatives com Els fruits saborosos, Auques i ventalls, La paraula en el vent, L’oreig entre les canyes, Bella terra bella gent, La primavera al poblet, El cor quiet, Nabí… una vasta producció aplegada, revisada i sovint reescrita, en el seu recull Poesia (1957). Després, el 1966, va publicar encara El tomb de l’any, un emotiu recull que es clou amb aquest gran poema de comiat.\n[Del blog Diari gran del sobiranisme:]\nCarner fou sempre, a més de poeta i creador en el més ampli sentit de la paraula, un patriota, un incorregible enamorat de Catalunya. Ho fou escrivint versos patriòtics, en les polèmiques a la premsa (vegis l’aplec d’articles que publicà a Tres estels i un ròssec, sota el pseudònim Bellafila), renunciant a la seva condició de diplomàtic en guanyar Franco la Guerra Civil, mantenint-se fidel al govern de la República i a Catalunya —cosa que varen fer ben pocs—, acceptant ser conseller de la Generalitat a l’exili —nomenat pel president Josep Irla l’any 1945— i, fins a la seva mort, escrivint en català i sobre Catalunya amb nostàlgia infinita, primer des de Mèxic i més tard des de Brussel·les, on moriria l’any 1970, després d’una breu visita a Barcelona realitzada dos mesos abans del traspàs definitiu.\nL’any 1966 va publicar el seu darrer llibre de poemes, El tomb de l’any. El poema final d’aquest darrer llibre és aquest, emocionat i emocionant com es pot dir de ben pocs. És una declaració de principis, una declaració d’amor a la Pàtria i a la bandera; és el resum de la seva fecunda vida, un autoretrat precís; i és també, lamentablement, un comiat.\nAltres entrades de Josep Carner en aquest blog (moltes menys de les que caldria):\nhttp://ramoncarrete.blogspot.com.es/2011/06/carner-canconetes-del-deu-nos-do.html Cançonetes del Déu nos do\nhttp://ramoncarrete.blogspot.com.es/2011/06/carner-nadal-1943-al-tropic.html Nadal 1943 al tròpic\nhttp://ramoncarrete.blogspot.com.es/2011/06/carner-en-el-davallant.html En el davallant\nAssaig de versió castellana\nEl más viejo del pueblo\nNi un viento mueve briznas de esperanza,\nde cada nube sólo inquietud cae;\nel destino se hunde en la desgracia,\nquizá esta noche durará cien años.\nPero el hado no merma la impaciencia\npor todo cuanto he amado y bendecido,\nsi mi flaqueza muestra que se acerca\nel adiós de mi cuerpo y de mi espíritu.\nQuizá he contado demasiados días\ny en un recodo ignoto el fin me espera.\nQue pueda yo caer, jamás cambiado,\nhaciendo honor, por la más recta vía,\nhúmedos ojos, pecho enamorado,\na ese jirón que antaño fue bandera.\nPublicat per KRT a 0:35\nEtiquetes de comentaris: Carner, Poesia segle XX\nHelena Bonals 11 de desembre de 2013 a les 10:01\n"amb ulls humits i cor enamorat" em recorda el poema "Cor fidel", encara que aquí sembla que es refereix a Catalunya.\nKRT 11 de desembre de 2013 a les 13:05\nGràcies, Helena, una aportació molt interessant. Et responc en dos blocs:\nEn efecte, ‘El més vell del poble’ parla de la Catalunya vençuda (els esquinçalls de la bandera) des de l’amor de qui tem que no la podrà veure més i sap que no la podrà veure rica i plena com abans de la guerra. Però jo crec que el poema ‘Cor fidel’ també es refereix a Catalunya.\nCarner va viure lluny de Catalunya des de 1921 a causa de la seva carrera diplomàtica (Gènova, Costa Rica, L’Havre, Beirut, Brussel·les, París…) i exiliat arran de 1939: va viure a Mèxic fins al 1945 i després es va instal·lar a Brussel·les fins a la seva mort el 1970 (va poder fer una visita fugaç a Barcelona pocs mesos abans de morir: encara me’n recordo).\nEls primers llibres que va publicar des de l’exili van ser ‘Nabí’ (Buenos Aires, 1941) i dos reculls de poemes: ‘Paliers’ (Brussel·les, 1950) i ‘Llunyania’ (Santiago de Xile, 1952). A ‘Paliers’ va incloure una selecció de poemes seus ja publicats abans, més altres de nous, i la seva dona, Émilie Noulet, els va traduir al francès; entre els poemes nous hi havia ‘Cor fidel’, que en principi es titulava ‘Fe’. A ‘Llunyania’ va fer una cosa semblant per mantenir contacte amb els exiliats a Xile; també hi figurava aquest poema amb el seu títol primerenc. Finalment, dintre el vast recull quasi complet de la seva obra, ‘Poemes’ (Selecta, Barcelona, 1957), va publicar per primer cop ‘Absència’, on aquest poema tornava a aparèixer ja amb el seu títol actual, ‘Cor fidel’. Val la pena que el reproduïm:\nA una dolor que va al dellà del seny\nfa només l’Impossible cara tendra.―\nEl pur palau esdevingué pedreny:\nels murs són aire, el teginat és cendra.\nI, lladre d’aquest lloc desposseït,\npalpant, caient, a poc a poc alçant-se,\nel descoratjament roda en la nit,\nrapisser del record i la frisança.\nJo sé d’on ve l’inesgotable foc\nque animarà la morta polseguera.―\nVeig l’últim monument en l’enderroc.\nJo pujaré, sense replans d’espera,\ncap al camí de l’alba fugissera\npel tros d’escala que no mena enlloc.\nKRT 11 de desembre de 2013 a les 13:06\nJa sabem que és bo que la bona poesia mantingui sempre un plus d’ambigüitat, i que el títol original del sonet, ‘Fe’, ens podria fer pensar en un contingut religiós, però crec que no és així.\nTampoc no ho creu Marçal Subiràs, en el seu estudi «Absència, de Josep Carner: quadern de lectura» (Estudis de llengua i literatura catalanes / LIV, Homenatge a Joseph Gulsoy-2, Publicacions de l’Abadia de Montserrat 2007), on comenta:\n«És, tal volta, un dels poemes més dramàtics del llibre i té com a tema la fidelitat del cor del poeta a la seva pàtria. […] Carner comença parlant d’un dolor que va a l’altre cantó del seny, és a dir, que s’endinsa en el camp de la follia i que només és possible d’afrontar amb la idea de l’Impossible, escrit amb majúscula. Aquest genèric impossible genera en Carner una esperança. […] Sembla lògic interpretar el palau com a metàfora pura de Catalunya. Una metàfora, per cert, molt feliç: el palau connota la idea de grandesa, de poder i de dignitat. aquest palau, és a dir, Catalunya, ha desaparegut tot d’un plegat i ara ja no en queda res. […] En aquest context de dolor, el poeta sent com el descoratjament el devora i li devora el record del palau —de la pàtria— i la frisança que sent per retrobar-lo. Evidentment, la nocturnitat de la imatge no és gratuïta. El poema continua amb els dos tercets, que aparentment semblen contraposats quant al sentit. Mentre que al primer sembla aparèixer, en un atac de fúria i valentia, una ferma esperança, al segon el poeta ens vehicula un anhel que no té sortida i que és inacabable. L’inesgotable foc que ha d’animar la morta polseguera constitueix la voluntat de ser i d’existir fins i tot en circumstància històricament tan adverses com les que ja coneixem. En canvi, la imatge del darrer tercet és torbadora: una escala que no té replans, que és infinita i que no mena enlloc. La voluntat (alba fugissera) queda contrastada amb la realitat (tros d’escala que no mena enlloc). Aquesta actitud nihilista final connecta amb l’esfondrament moral d’un altre poema de caire semblant: ‘Aquesta fou la casa’. En aquest poema, com en d’altres, Carner aconsegueix de transcendir una anècdota particular —la pèrdua de la pàtria— i convertir-la en una experiència de reflexió de caràcter moral.»\nPerdona la pallissa. Ara m’adono que hauria estat més senzill reservar aquest sonet i el seu comentari per a un altre post. Potser algun dia ho faré. Gràcies de nou!\nHelena Bonals 11 de desembre de 2013 a les 13:27\nTrobo molt bona aquesta idea que Carner es refereix a Catalunya, però com sol passar, també es podria referir a l'amor.\nAixò és el que en vaig dir fa temps:\nKRT 11 de desembre de 2013 a les 13:46\nÉs la màgia que té la bona poesia: que cada lector se’n pot fer la seva pròpia interpretació, una “re-creació” tan vàlida i efectiva com la del mateix autor. Així, cada poema admet moltes possibles re-creacions, diferents entre elles i algunes, potser, diferents de la idea que l’autor duia al magí; però per a nosaltres són igualment bones, perquè són la nostra re-creació, la nostra projecció en el poema, que en crea, de fet, un de nou cada vegada que el llegim. Fins i tot una mateixa persona, llegint el mateix poema en èpoques diferents o estats d’ànim diferents, en pot fer re-creacions diverses, i totes continuaran sent vàlides. La que proposes tu em sembla molt intel·ligent i ben argumentada: gràcies! Aprofito per recomanar als meus lectors els teus blogs, que poden trobar a la meva llista d’enllaços al marge dret: ‘Una cosa molt gran en una de molt petita, ‘D’allò bell, d’allò sublim’, ‘En cada vers que has entès’ i ‘Anticànons’, així com les teves aportacions a la revista digital ‘Nervi’. Petons!\nKRT 12 de desembre de 2013 a les 17:44\nEl poema 'Cor fidel', a part de la interpretació patriòtica (que hi fa Subiràs i jo m'hi acullo) i de l'amorosa (que hi fa l'Helena amb tot el dret i amb arguments), també admetria una interpretació religiosa o espiritualista (ja des del títol primitiu, 'Fe'). Curiosament, Pàtria, Fe i Amor eren els tres elements que conformaven el lema dels Jocs Florals; per tant, aquest mateix poema, segons com l'interpetés un hipotètic jurat dels Jocs, podria haver guanyat l'Englantina, la Viola o la Flor Natural. Per tant, podria ser un poema 'mestre en Gai Saber'. La màgia de la poesia!


El Suprem del Brasil obliga el govern a protegir les poblacions indígenes - À Punt\nLa malaltia ja ha arribat a 148 de les 305 ètnies que es troben en risc pel saqueig constant de negocis il·legals de minerals i fusta.\nAritana, en una imatge d'arxiu del 2012 / Ueslei Marcelino (Reuters)\n06 d'agost 2020 - 09:51\nAritana Yawalapiti, reconegut líder indígena de l’Amazònia brasilera, ha mort als 69 anys víctima de coronavirus. Les últimes setmanes havien mort un germà i una neboda, després d’advertir sobre el perill d’aquesta malaltia i de la falta de xarxes sanitàries apropiades. Ara el Tribunal Suprem del Brasil ha ratificat per unanimitat que el govern de Jair Bolsonaro adopte una sèrie de mesures per a contindre la pandèmia entre aquestes comunitats, on ja han mort prop de 640 persones.\nAritana va dedicar la seua vida a la defensa del pulmó vegetal més gran del planeta. Vivia a Yawalapiti, al cor de l’Alt Xingú, una de les regions més conflictives pel saqueig constant de minerals i fusta. Les comunitats indígenes, de fet, estan en risc de contagi a causa d’aquests negocis il·legals i la malaltia ja ha arribat a 148 de les 305 ètnies.\nL’alt tribunal avala un recurs presentat per l’Articulació dels Pobles Indígenes del Brasil juntament amb sis partits polítics progressistes que criticaven omissions del govern en el combat contra el virus en aquestes reserves naturals. Entre les mesures que ha d’aplicar l’executiu es troba la creació de barreres sanitàries, d’acord amb la vulnerabilitat d’aquestes poblacions, que han de continuar aïllades per a assegurar una major protecció. A més, el Suprem ha determinat que les autoritats policials expulsen els invasors de les terres indígenes, entre els quals es troben fusters o miners il·legals, seguint un protocol d’actuació que haurà de ser prèviament elaborat pel govern.\nLa norma arriba en un moment d’extrema gravetat perquè Bolsonaro, negacionista sobre la gravetat del coronavirus i partidari d’explotar els recursos naturals de l’Amazònia, va sancionar aquest juliol una llei aprovada que ja preveia mesures per a evitar la propagació del virus en territoris indígenes. El líder ultradretà va vetar diversos articles del text, entre altres el que buscava assegurar l’accés a aigua potable i la distribució gratuïta de material d’higiene i desinfecció. El mandatari també va rebutjar la posada a disposició, amb caràcter d’urgència, de llits en hospitals i unitats de teràpia intensiva en aquestes comunitats, a més de l’adquisició de respiradors, l’elaboració de material informatiu sobre el patogen i la instal·lació de punts d’internet.\nMalgrat que diverses regions del país avancen en el procés de reactivació de l’economia, la propagació de la Covid-19 continua amb una mitjana que supera el miler de víctimes mortals i els 46.000 contagis al dia. El Brasil, segons el recompte independent de la universitat Johns Hopkins, ja acumula més de 2,8 milions de casos, només per darrere dels Estats Units (4,8 milions). Continua la llista de països afectats: l’Índia (1,9 milions), Rússia (860.000) i Sud-àfrica (530.000). Però l’epicentre de la pandèmia es manté al continent americà, motivat per l’escalada de contagis a Mèxic, el Perú, Xile i Colòmbia, tots per damunt dels 340.000 casos i amb unes corbes epidemiològiques a l’alça.


El Govern denuncia que si tingués els ajuts de l'Estat que toquen, no reobria\nEl Govern denuncia que si tingués els ajuts de l'Estat que toquen, no reobriria\nBarcelona. Dijous, 26 de novembre de 2020. 14:15\nActualitzat: Dijous, 26 de novembre de 2020. 17:01\nEl conseller d'Interior, Miquel Sàmper, i la consellera de Salut, Alba Vergés, han admès que segons les dades actuals de la pandèmia del coronavirus no s'haurien de reobrir encara determinats sectors com la restauració, però han argumentat que s'ha pres la decisió de tornar a aixecar persianes per trobar l'equilibri entre la crisi sanitària i financera davant la manca d'ajudes per part de l'Estat. Segons han explicat, si la Generalitat hagués tingut els "recursos necessaris" que hauria d'aportar l'executiu espanyol a Catalunya, el Govern "hauria pres mesures molt més restrictives" en aquests moments.\n"Si tinguéssim diners, no hauríem reobert. Alemanya ha pagat part de la facturació a la restauració i França ha fet exactament el mateix. Nosaltres no ho podem fer perquè l'Estat no ens fa arribar els recursos. Si tinguéssim ajuts, seguiríem la línia de l'OMS i seríem més restrictius, però com que no els tenim, hem fet el pla de reobertura", ha explicat Sàmper en una roda de premsa aquest dijous.\nEn aquesta mateixa línia, Vergés ha demanat "compromís, corresponsabilitat i implicació" al govern de Pedro Sánchez i ha advertit que el sistema sanitari continua en una situació "molt complicada". Segons ha explicat, el Govern està fent "tot el necessari que està en les seves mans", com augmentar el rastreig i desplegar mesures, però ha lamentat que "l'esforç seria més senzill si això també s'hagués fet per part de l'Estat". "Li correspon i ho hauria de fer, com qualsevol altre govern dels països veïns", ha criticat.\nPel que fa a l’evolució de la pandèmia a casa nostra, el director del Servei Català de la Salut, Adrià Comella, ha explicat que Catalunya “va de baixada i està en el bon camí”, però ha demanat ser conscients de la gravetat de la situació actual. En aquest sentit, ha assegurat que la segona onada té unes condicions molt diferents per la “incomprensió i esgotament” de la ciutadania i el personal sanitari i ha augurat que els pròxims mesos seran durs.\n"L'hivern complicarà els processos i, a més, Nadal augmentarà la interacció. Això és el terreny perfecte per al virus. Entrem en una fase de molt risc, perquè estem esgotats i abaixarem la guàrdia. Aquestes festes hi haurà transmissió i algunes persones acabaran a l'UCI i inclús perdran la vida per passar una estona junts", ha advertit. A més, Comella ha alertat que una tercera onada podria tenir un impacte molt major en els hospitals que la primera o la segona, i inclús ha contemplat un “col·lapse del sistema” com a possible escenari.\nPer això, tant ell com la consellera de Salut han insistit en la responsabilitat ciutadana en els pròxims dies: "Si volem córrer més del que toca, potser no tindrem festes i tindrem la tercera onada”.\nAmb la mirada al desembre\nD’altra banda, els consellers han evitat pronunciar-se sobre el pas de fase de desescalada, ja que han reiterat que tot dependrà dels indicadors de la pandèmia. Respecte al pròxim pont del 6 i 8 de desembre, Sàmper ha explicat que no es preveu modificar cap restricció i que el Govern respectarà “el que està previst caigui com caigui”. Així doncs, aquell cap de setmana, segons el previst, hi haurà un confinament comarcal, mentre que dilluns i dimarts la circulació serà lliure dins de Cataunya.\n"És molt important no avançar-nos. Aquestes setmanes hem de ser molt estrictes per poder cuidar Nadal. Hi hagi pont o no n’hi hagi, les restriccions seran les que són i el pas de tram es farà d'acord amb les dades", ha afegit Vergés.\nCoronavirus Sàmper alerta que es multarà els clients dels bars que se saltin les mesures Gemma Liñán


Medical Salus » Signes d’alarma als 4 i 5 anys\nSignes d’alarma als 4 i 5 anys\nL’ infant entre els 3 i 4 anys a nivell motriu puja i baixa escales sense recolzar-se i alternant els dos peus, salta a peu coix i s’aguanta en un peu quasi cinc segons; tira la pilota amb dos mans cap amunt i la xuta endavant i endarrere. A nivell de motricitat fina còpia algunes lletres majúscules, dibuixa la figura humana que tingui de dos a quatre parts dibuixades, utilitzen les tisores, dibuixen cercles i quadrats.\nSón indicadors d’ alarma als 4 anys:\n■ No tirar la pilota cap amunt.\n■ No saltar sobre un peu.\n■ No córrer àgilment.\n■ No saltar.\n■ No pedalar un tricicle\n■ No dibuixar la figura humana amb 2-4 parts.\n■ No copiar un quadrat.\n■ No fer la pinça mentre s’ agafa el llapis.\n■ No participar en jocs simbòlics.\nEntre els 4 i els 5 anys, el nen a nivell motriu sap fer tombarelles, trepar, gronxar-se i sostenir-se en un sol peu durant deu segons. A nivell de motricitat fina dibuixa la figura humana amb cos i escriu varies lletres. Pot copiar un triangle i figures geomètriques.\nEntre els 4 i 5 anys són indicadors d’alarma:\n■ No escriure el propi nom.\n■ No copiar lletres i figures geomètriques\n■ No saber utilitzar tisores,\n■ No caminar endarrere àgilment,\n■ No tenir prou equilibri per caminar de puntetes.


Cortines d'aire per a cambres de congelació. Cas real Cortines d'aire industrials per a cambres frigorífiques de congelació. Cas real\nEl cas que exposem implica dues empreses del sector alimentari que tenien problemes similars. Ambdues, distribuïdores de brioixeria industrial i panificació precuita congelada, presentaven una sèrie d'inconvenients comunes que des d'Airtècnics solucionem gràcies a una cortina d'aire per a cambres frigorífiques.\nLes cortines d'aire són el millor complement per a l'aïllament de cambres frigorífiques i grans congeladors, convertint-se en un dels principals camps d'aplicació. La gran diferència de temperatures entre l'exterior i interior de les cambres frigorífiques obliga a dissenyar cortines d'aire específiques per a aquesta mena d'aplicacions.\nEn tots dos casos, la temperatura en la precambra oscil·la a l'hivern entre els 4 i els 6 graus, perquè no està condicionada correctament. A l'estiu és superior, accentuant-se la diferència entre l'interior i l'exterior de la cambra. L'emplaçament de totes dues empreses, en zona de muntanya i amb alta humitat, també suposa un condicionant important.\nEls problemes que s'ocasionen habitualment en les instal·lacions són similars:\nGeneració de gel en sòls i al voltant de la porta de les cambres de congelació.\nGran contrast de temperatura entre la cambra i la precambra.\nFormació d'aigua i sòl relliscós.\nFormació de boira.\nTots aquests produeixen accidents entre els treballadors i un consum d'energia excessivament gran que es tradueix en pèrdues econòmiques i d'eficiència.\nQuina cortina és la més convenient?\nL'equip d'assessors tècnics d'Airtècnics va visitar les instal·lacions dels clients i va avaluar in situ amb quines cortines d'aire es cobrien millor les necessitats que presentaven. Després de fer un estudi exhaustiu, van concloure que el producte que millor s'adequava als seus requeriments era la cortina d'aire Triojet System.\nAquesta cortina està especialment dissenyada per al fi que ens concerneix: grans cambres frigorífiques i congeladors amb temperatures negatives. Airtècnics ha revolucionat el mercat amb la incorporació de la cortina que emet tres jet d'aire.\nTriojet System és el resultat de la unió perfecta entre una cortina d'aire Kool i una cortina d'aire Duojet. Combinades generen tres dolls d'aire a diferents temperatures i velocitats. Així es divideixen els ambients, impedint el flux d'aire entre les dues estades.\nUn dels jet d'aire s'emet a la temperatura a la qual es troba la precambra; el segon, gràcies a una resistència, emet l'aire a temperatura intermèdia i el tercer, a temperatura de la cambra. Així es genera una triple barrera d'aïllament.\nLa regulació de la cortina es duu a terme sobre la base de les necessitats de la instal·lació. Està totalment automatitzada i controlada pel control Clever que regeix la velocitat del doll d'aire segons l'obertura de la porta, controla el programador temporal de funcionament mentre la porta no estigui en servei…\nLa seva instal·lació aporta nombrosos avantatges:\nL'estalvi energètic es converteix en una realitat, perquè el flux d'aire entre l'exterior i interior de les cambres de fred és inexistent, cada espai manté la seva temperatura i condicions.\nEs redueix la formació de gel i neu i elimina la boira, la qual cosa millora la visibilitat a través de la porta, a més d'evitar accidents.\nL'espai de la porta es queda lliure, la qual cosa millora considerablement els temps en el transport de la mercaderia.\nEls productes dins de la cambra no sofreixen canvis de temperatura, per la qual cosa la seva conservació és òptima.\nA més, s'ha demostrat en diverses instal·lacions que amb la porta oberta durant un breu període de temps, l'oscil·lació tèrmica en l'exterior i interior de la cambra amb la cortina d'aire Triojet System és de dos graus. No obstant això, quan les cambres no compten amb un sistema d'aïllament, la temperatura pot arribar a variar fins a 12 graus en la precambra i 6 en la cambra.


YES, CHEF - Èxit21\nLa matinada del 28 al 29 de gener Televisió Espanyola, a través del canal Clan va emetre d’una tirada la segona temporada del popular concurs gastronòmic Masterchef Junior en el seu format nord-americà, el jurat del qual estava integrat pels xefs Gordon Ramsey, Graham Elliott i Joe Bastianich, homòlegs de Jordi Cruz, Samantha Vallejo-Nàjera i Pepe Rodríguez en la seva variant espanyola. Emès el 2014 per la cadena Fox, Masterchef Junior 2 va tenir com a guanyador el concursant Logan Guleff, que aleshores tenia onze anys.\nSIMILITUTS I DIFERÈNCIES\nLa versió ibèrica de Masterchef Junior guarda certs punts en comú amb la que es veu als Estats Units com és el disseny del plató amb els fogons distribuïts com en una aula de cuina. En tots dos formats la mecànica del concurs és la mateixa: en cada programa es classifiquen els participants que millor plats cuinen, tan en les proves individuals (al plató) com en les disputades per equips (en exteriors).\nPel que fa l’apartat de grafisme, la tipografia del títol de l’espai és bàsicament idèntica, llevat que als Estats Units la paraula “Junior” és acord amb l’estil de “Masterchef”, mentre que a Espanya “Junior” té un estil més naïf, com si estigués escrit amb guix en una pissarra escolar.\nA l’igual que com es veu per TVE, en la versió de la Fox es graven els petits concursants expressant les seves impressions personals, sortint retolades les dades de cadascun com són el nom, edat (entre els 8 i els 12 anys), província (en el cas d’Espanya) o ciutat i estat (EUA). Si bé en el Masterchef Junior de TVE l’espai de reflexió dels nens és totalment blanc, en el cas de la versió americana, en aquest apartat darrere els concursants es veu un fons d’hortalisses.\nEL SALMÓ, EL PASSAPORT A LA FINAL\nLa semifinal de l’edició del popular talent show de la Fox, en què hi havia en joc el passi a la gran final, el salmó va ser el protagonista, ja que els quatre oponents que quedaven en competició (Logan, Samuel, Adayah i Abby) havien de tallar en filets un exemplar d’aquest peix. El concursant Logan, natural de Memphis (Tennessee) no se’n va sortir gaire a l’hora de seccionar el seu salmó. En el pol oposat es trobava Adayah, de 12 anys i procedent de Danbury (Virginia), la qual havia aconseguit els talls més impecables, cosa que li va atorgar l’avantatge de triar quina nevera amb ingredients per cuinar els salmons assignaria a cadascun dels seus tres competidors.\nMalgrat que a Logan li va tocar el refrigerador amb menys ingredients, va ser qui més profit en va treure decidint bullir en oli el seu peix en comptes de fregir-lo, com va fer Adayah, a l’estil asiàtic. Una altra semifinalista, Abby, de 8 anys, va perdre molt de temps de què disposava per a la prova buscant a corre cuita una col per guisar el salmó, error que li va acabar costant l’eliminació del concurs gastronòmic. Adayah va perdre la semifinal perquè el seu salmó li va quedar un fort gust d’all que el jurat va penalitzar.\nEls dos elegits per al duel final de Masterchef Junior 2 USA van ser l’elegant Logan (a cada programa lluïa un corbatí) i el cepat Samuel de 12 anys i oriünd de California.\nLogan Guleff i Samuel Stromberg es van enfrontar en un duel amb les seves millors armes creatives. La proposta culinària de Samuel estava conformada per char àrtic amb un acompanyament de salsa i un cafre de pannacotta de postres.\nPer la seva banda, Logan es va treure del barret un imaginatiu menú compost d’un primer plat consistent en unes gambes amb salsa d’allioli fumat, de segon va cuinar un branzino (llobarro en italià) amb crosta, i una llimona Madelaine Meyer acompanyada d’una compota de baies i mousse de formatge de cabra.\nEl veredicte final del jurat format per Gordon Ramsey, Graham Elliott i Joe Bastianich es va decantar pel treball de Logan, ja que el van trobar brillant tan per l’aspecte, la presentació i el gust. Ramsey, a més va qualificar la idea del branzino d’ “audaç i boja”, cosa que demostra que arriscar recompensa.\nEl participant de Tennessee es va emportar el trofeu i el premi en metàl·lic de 100.000 dòlars coronant-se com a Masterchef Junior 2014.\nBON ROTLLO PER DAMUNT DE TOT\nMasterchef Junior, s’emeti al país que s’emeti, és un programa al qual els nens seleccionats al càsting previ venen carregats amb la il·lusió de conquerir el títol que atorga el concurs, tot i que molts d’ells es queden pel camí amb una sensació de frustració. Malgrat les decepcions, el que els petits concursants més valoren és l’amistat que fan amb els companys de fogons per damunt de rivalitat pel premi final. L’espectacle d’aquest tipus d’espais de telerealitat no ha d’anar mai en detriment de la innocència que els caracteritza.\n← Sopa de galets d’hivern\n(Español) MURIENDO POR TI AL VIENTO →


La desobediència la farem entre tots quan fem la Declaració Unilateral d'Independència La República\nLa desobediència la farem entre tots quan fem la Declaració Unilateral d’Independència\nLa desobediència és quelcom que a molts independentistes ens agrada. Ja hem desobeït personalment en algunes coses i n’hem assumit responsabilitats. I somiem, i somiem des de fa molts anys […]\nÈric Bertran 06/04/2016\nLa desobediència és quelcom que a molts independentistes ens agrada. Ja hem desobeït personalment en algunes coses i n’hem assumit responsabilitats. I somiem, i somiem des de fa molts anys en la desobediència col.lectiva com a poble, com a societat, com a país. Somiem en la desobediència definitiva.\nL’actitud que ahir va tenir l’alcaldessa de Berga és digne i admirable. Té el meu suport perquè és coherent i valenta. Individualment ho ha fet molt bé i cal felicitar-la. El seu gest i les seves declaracions ahir ens emocionaven. Ara bé, esperem a veure com evolucionen els fets i que aquesta desobediència individual no es converteixi en un pas enrere col.lectiu. Dit en altres paraules, que la desobediència d’una persona no es converteixi en el taló d’Aquil·les d’una desobediència col.lectiva.\nFa un parell de dies deia en aquest mateix editorial que la desobediència cal fer-la quan toqui i molta gent em va preguntar quan tocarà. Aquest exemple de Berga serveix per explicar-ho ja que ara la seva alcaldessa ha estat molt coherent no entrant a declarar davant el jutge. Però i demà quan el Jutge enviï els Mossos d’Esquadra a buscar-la o detenir-la per no haver-se presentat al jutjat, què farem? Que ha de fer el cos dels Mossos? I el Mosso a qui li toqui individualment executar l’ordre a què ha d’optar? A uns principis? A quedar-se sense feina? Un polític pot prendre la decisió de ser màrtir però li podem demanar a un funcionari que sigui màrtir? Que elegeixi entre la seva familia i Catalunya quan fins ara li hem demanat que elegeixi Catalunya perquè és la manera d’elegir que la seva familia estigui millor?\nA nivell col.lectiu la decisió de l’alcaldessa de Berga és una imprudència perquè posa sobre la taula de la justícia espanyola a l’anella més feble. Fins ara no calia que els catalans féssim massa res perquè l’Estat acabés posant-se la soga al coll en aquest camí d’inhabilitacions a càrrecs polítics. Tard o d’hora hauria d’inhabilitar al President Mas i a centenars d’alcaldes, cosa que hauria legitimitat una Declaració Unilateral d’Independència. Ara, l’Estat ho té fàcil per començar a inhabilitar a algun Mosso d’Esquadra concret, un director d’escola concret o a algun funcionari del Parlament en concret. I això des de Madrid ho celebren, perquè quan comencin a posar càstigs exemplars a pares de familia veurem si l’independentisme és tan majoritari i ferm que quan només li demanem que passi una mica de calor en una manifestació l’11 de setembre.\nAixí que bon dia alcaldessa de Berga i felicitats per la teva coherència i valentia. Em tindràs al teu costat lluitant contra les represàlies de l’Estat Espanyol. Ara, com a estratega, un zero. La desobediència col.lectiva de tots en el moment de fer una Declaració Unilateral d’Independència, que està a tocar en l’agenda política, era més important que les teves legítimes ganes de ser la primera màrtir del procés, que a més a més no ho ets. Gràcies CUP, un cop més sou molt coherents, un cop més sou una pedra a la sabata. Que el preu de poder dir que sou els més independentistes de tots sigui assenyalar i entregar en safata a les urpes de l’Estat a treballadors públics diu molt de vosaltres. Que el preu de poder dir que aneu més ràpids que els altres sigui afeblir el procés ho diu tot de vosaltres.


Els Centres Dona atenen 1.769 víctimes de violència masclista de gener a octubre de 2018 - Diari La Veu\nEscriba el número 535768\nEls Centres Dona atenen 1.769 víctimes de violència masclista de gener a octubre de 2018\nLa Conselleria conclou que el perfil de qui sofreix les agressions és una dona de nacionalitat espanyola, d'entre 31 i 40 anys, amb estudis secundaris i dependent econòmicament\n24 novembre 2018 01:00h\nLa xarxa de Centres Dona 24 Hores sumarà als cinc espais dos més a Vinarós i Elx en 2019\nEls Centres Dona 24 Hores dependents de la Conselleria d'Igualtat han atés durant els nou primers mesos de 2018 un total de 1.769 dones, de les quals 51 són xiquetes i adolescents d'entre 14 i 18 anys, víctimes de la violència masclista.\nEn concret, un total de 1.094 dones, és a dir, sis de cada deu de les 1.769 dones i xiquetes víctimes de la violència masclista ateses als centres de gener a setembre d'enguany, han interposat denúncia i al voltant de la meitat tenen ordre de protecció. En aquest sentit, la vicepresidenta i consellera d'Igualtat, Mónica Oltra, ha previngut que "encara són molt poques les denúncies que es presenten des de l'entorn de la víctima", per la qual cosa ha demanat la seua implicació i la de la societat en general: "És el moment d'actuar, de situar-se al costat de la víctima, de denunciar i de derrocar eixos murs", perquè la violència masclista "no és una qüestió domèstica, no és una qüestió intrafamiliar, sinó que és una cosa que interpel·la tota la societat".\nOltra ha lamentat que 51 de les persones ateses víctimes de violència masclista en aquestos centres foren menors de 14 a 18 anys; d'elles, 23 per maltractament físic i psíquic; 8, per maltractament psíquic; 7, per agressió sexual; 12, per abús sexual, i 1, per assetjament sexual. També s'han atés altres 90 fills que acompanyen les mares víctimes, amb edats que van dels 4 als 18 anys.\nDavant d'aquestes xifres, ha denunciat la "crueltat i perversitat" d'aquest tipus de violència i ha recordat que la nova Llei d'Infància i Adolescència –que serà aprovada a les Corts en breu– inclourà la retirada de la pàtria potestat dels agressors i de la comunicació amb els xiquets quan hi haja una situació de risc per a ells, amb la finalitat de protegir-los correctament. La norma també estableix que els xiquets víctimes de violència masclista domèstica tenen dret a viure en una casa sense violència. Per això, ja no hauran d'eixir d'ella sinó que "seran els agressors, que són l'amenaça i el perill, els que hagen d'abandonar el domicili", ha subratllat Oltra.\nRespecte al balanç d'atencions, de les 1.718 dones i 51 xiquetes víctimes de violència masclista que van ser ateses per primera vegada als centres de València, Castelló, Alacant, Dénia (la Marina Alta) i Torrevella (el Baix Segura), la problemàtica més freqüent ha sigut la del maltractament físic i psíquic, amb un total de 1.158 casos de dones i 23 de xiquetes i adolescents.\nLa segona problemàtica més atesa van ser els maltractaments psíquics, amb 472 dones i 8 xiquetes i adolescents. Entre les problemàtiques relacionades amb violència sexual, es van atendre un total de 88 dones i 20 xiquetes i adolescents.\nPerfil: dona de 31 a 40 anys amb fills\nEl perfil mitjà de la víctima atesa als Centres 24 hores per violència masclista és el d'una dona de nacionalitat espanyola, d'entre 31 i 40 anys, amb fills, estudis secundaris i dependent econòmicament d'altres persones.\nPer nacionalitats, el 71,4% són espanyoles i el 28,6% estrangeres. Quant a la procedència territorial de les atencions, 770 es van donar al centre de València; 402, al de Castelló; 359, al d'Alacant; 160, al de Dénia, i 78, al de Torrevella.\nNous centres a Elx i Vinarós\nPer a 2019, el pressupost de la Conselleria d'Igualtat preveu l'obertura de dos nous centres Dóna 24 Hores a les localitats d'Elx (el Baix Vinalopó) i Vinaròs (el Baix Maestrat), que se sumen al que ja s'ha obert aquesta legislatura a Torrevella i als espais a València i Dénia, remodelats i "dignificats" també enguany, on també s'ha ampliat l'horari d'atenció, ha indicat la conselleria.\nAl llarg d'aquesta legislatura, la Generalitat ha ampliat els equips dels centres amb 32 noves professionals, entre elles sis psicòlogues infantils per a atendre els fills d'aquestes dones com a víctimes directes de violència masclista.\nCentres Dona 24 hores\nEscriba el número 113176


Carnet de bus a Amer - FOR VIA, Formació Viària\nCarnet de bus a Amer\nEstàs buscant una autoescola amb garanties per treure't el Carnet de bus a Amer? Disposem de diversos centres a les comarques Gironines. Amb FOR VIA, tot són avantatges: aula online, formació personalitzada i facilitats de pagament. La millor opció per obtenir el Carnet de bus a Amer\nTreballem una formació de qualitat i als nostres centres trobaràs un equip de professionals compromesos i dedicats al teu aprenentatge. Uns formadors amb experiència que sabran transmetre't les millors indicacions i donar-te tot el suport necessari per aconseguir el teu objectiu.Estas interessat en el Carnet de bus a Amer? FOR VIA Formació Viària és la teva autoescola de confiança.


L’expresident de la Generalitat afirma que la nova etapa del partit requereix “nous lideratges”\nBarcelonaDos anys més tard, un altre pas al costat. Artur Mas va anunciar ahir, un altre 9 de gener, que deixava la presidència del PDECat. Una dimissió que s’havia gestat abans de l’estiu però que no es va fer efectiva fins ahir a la tarda. Un ajornament que Mas va justificar per la necessitat de no interferir ni en l’1-O ni les eleccions del 21-D, però que va fer que l’anunci del seu adeu, avançat per l’ARA, arribés a falta de només sis dies perquè es faci pública la sentència del cas Palau. Una causa indissociable de la marxa de Mas però que l’expresident va voler desvincular ahir de la seva decisió de fer, dos anys després de deixar la Generalitat, un altre pas al costat.\nTanmateix, des de la seu del PDECat i acompanyat de la plana major del partit, Mas va obviar el cas Palau i va justificar la seva renúncia per dos motius principals. D’una banda, la necessitat de centrar els seus esforços a afrontar un calendari judicial complex marcat pel futur de les causes relacionades amb el 9-N -al Tribunal Suprem i al Tribunal de Comptes- i l’1-O -ahir mateix va rebre la notificació de l’ampliació de la causa que investiga Pablo Llarena-, i de l’altra, facilitar amb la seva sortida els “nous lideratges” que, va dir, necessita el PDECat per aprofitar l’onada de Junts per Catalunya i completar la seva “expansió”.\n“Avui faig un altre pas al costat”, va afirmar l’expresident, que el dia abans ja havia donat pistes sobre el seu adeu en la reunió del comitè nacional del PDECat. Mas va explicar ahir que abans de l’estiu ja havia traslladat la seva decisió de plegar tant a Carles Puigdemont com a la direcció del partit i a persones de la seva confiança. De fet, a dins de la formació ja s’havien sentit veus que qüestionaven el paper de l’expresident quan a la primavera les confessions de Fèlix Millet i Jordi Montull en el judici del cas Palau i les novetats sobre el cas 3% van fer trontollar els intents del PDECat de deixar enrere CDC.\nTot i voler desvincular ahir el seu adeu dels casos de corrupció que afecten CDC, la marxa d’Artur Mas suposa també un intent de protegir el PDECat del possible desgast que suposaria una condemna per a CDC dilluns, quan es doni a conèixer la sentència del cas Palau. L’expresident de la Generalitat, però, va defensar ahir que amb la seva desaparició, Convergència “ja va pagar el preu més alt que podia pagar” davant les sospites que les coses no s’havien fet prou bé. A més, va remarcar que ell ni tan sols va ser citat com a testimoni en el judici del cas Palau. “Si indaguen una mica en el tema del cas Palau, veuran que l’inici de la relació entre la fundació de CDC i la del Palau ve dels anys 90. Anterior a la meva pròpia etapa a dins del partit”, va remarcar Mas, que en més d’una ocasió ha posat la mà al foc per l’extresorer de Convergència Daniel Osàcar.\nAmb l’anunci d’ahir, Mas abandona la primera línia política i deixa enrere una trajectòria en què ha tastat les mels de l’èxit -amb el 9-N com a principal fita dels seus cinc anys al capdavant de la Generalitat-, però també l’amargor de la derrota. Amant de les metàfores marineres, haurà pilotat la travessia pel desert de CDC després de la marxa de Jordi Pujol -amb els set anys a l’oposició- i també el pas de la formació nacionalista a les tesis independentistes abans que -assetjada pels casos de corrupció vinculats amb el partit- es dissolgués el 2016 per donar pas al PDECat.\nPrecisament, Mas va voler tenir molt present en el seu adeu el futur del PDECat. Després d’acceptar difuminar les sigles el 21-D per donar lloc a Junts per Catalunya, el partit que lidera Marta Pascal busca ara consolidar-se i trobar la manera d’acomboiar el seu projecte amb l’empenta que ha suposat la llista del president Puigdemont. Ahir Mas va admetre que el resultat de JxCat va superar de molt les expectatives electorals que tenia el PDECat abans del 21-D.\nSegons Mas, el resultat de Junts per Catalunya a les eleccions és una “oportunitat d’or perquè en els propers mesos el PDECat pugui eixamplar la seva base de forma molt accelerada”. Intentant fer de pont entre els nuclis dirigents del partit i de la candidatura de Puigdemont -que mantenen algunes diferències-, l’expresident de la Generalitat va fer una aposta encesa per les sinergies entre tots dos projectes de cara a “accelerar” el creixement del projecte hereu de Convergència. Va ser en aquesta clau que va presentar el seu adeu. “Aquesta nova etapa que s’obre ara requereix nous lideratges”, va subratllar, i va apuntar que amb la seva marxa busca no convertir-se en “un fre” a l’expansió de l’espai que representen el PDECat i Junts per Catalunya.\nDe fet, va defensar que el seu successor a la presidència del partit -que és un càrrec representatiu sense capacitat executiva- sigui algú que representi aquest esperit d’eixamplar la base de la formació sense renunciar al “projecte de Convergència” que, va dir, “avui torna a ser a primera línia”. El Partit Demòcrata -que dissabte celebra un consell nacional- haurà d’escollir ara un nou president.\nBalanç del 21-D\nMas va negar també que el seu adeu -i la crida a la “generositat” política que havia fet el dia abans al comitè nacional del PDECat- siguin un missatge xifrat per a Puigdemont, amb el qual l’estigui convidant a fer també un pas al costat i no bloquejar l’inici de la legislatura. L’expresident de la Generalitat va remarcar que mai ha discrepat en públic de cap decisió de Puigdemont, però, com havia fet el dia abans en privat, va opinar que malgrat la victòria “en condicions tremendament adverses” el 21-D, l’independentisme té majoria en escons però no en vots. “La primera part ens permet mantenir perfectament aquest objectiu -la independència-, però la segona part -no haver passat del 50% dels sufragis- ens obliga a entendre que no podem accelerar la implementació de la independència a curt termini”.\nL’últim consell de Mas a Puigdemont abans de tornar, dos anys després de deixar la Generalitat, a fer un pas al costat i de posar punt final a la seva vida a la primera línia de la política catalana.


biografia de rafael correa, vida, fets interessants - Polític, Gener 2022\nBiografia de Rafael Correa, vida, fets interessants - Gener 2022\n6 d'abril de 1963\nUn equatorià, Rafael Correa és conegut cèlebrement com a economista i polític progressista. Actualment té una seu al president de l’Equador. Com a autoritària, Correa es va guanyar el cor del públic lluitant contra la corrupció. També promou el creixement del seu país. Tot i que va aconseguir la fama sense lliurar-se a la política, va assumir el repte de millorar el seu estatus. Ara és conegut com un líder prometedor que li agrada millorar la situació de l’Equador i rsquo; s. No va ser casualitat que fos nomenat president per dos mandats. Les seves qualitats de lideratge estan a l’altura. Sota el seu mandat, ha millorat dràsticament els estàndards socials del seu país. Tot i que de vegades és considerat com un home dedicat, encara té un paper important en el seu mandat.\nRafael ’ s Personality\nCorrea defineix plenament una persona de tot cor i dedicada al nucli. Li encanta centrar la seva vida amb un guany positiu que actua com a escut en moments de pena. També ve amb un desig incontrolable que l’ajuda a descobrir l’impensable. Rafael va tenir la sort d’adonar-se de tot el seu potencial abans que ningú s’aprofités de la seva noble ànima. L’home està destinat a un major èxit que no pas als seus tractes professionals. Ha demostrat que és un líder eficaç que proporciona indicacions clares en la seva vida activa. És a dir, Correa és un motivador, inspirador, directiu i un entrenador apassionat que li agrada construir el seu equip des de zero. Durant el seu govern, el nivell de pobresa ha disminuït mentre que les oportunitats laborals han augmentat. És un home de grandesa.\nUn duo de classe obrera, Norman Delgado Rendon i Rafael Correa Icaza van ser beneïts amb un fill el 6 d'abril de 1963. El mateix any quan l'exèrcit de l'Equador tenia previst assumir el govern hondurà. El dit fill es deia Rafael Vicente Correa Delgado que es va incorporar a l'escola San Jose-La Salle de Guayaquil. Abans, li agradava passar la major part del temps amb els seus tres germans: Fabricio, Pierina i Bernardita Correa a la seva terra natal, Guayaquil. Correa va optar per estudiar economia on es va graduar per UCSG a la Universitat Catòlica de Santiago de Guayaquil el 1987. Després va anar a Bèlgica el 1990, on es va incorporar a la Universitat Catholique de Lovaina. Va ser aquí quan va completar el seu mandat amb el màster en arts econòmiques. El 1999 va rebre el seu Màster en Ciències a la Universitat d'Illinois on la va seguir amb un doctorat. el 2001.\nQuan Rafael Correa graduat a la Universitat Catòlica de Santiago, Correa es va oferir voluntari per educar a joves i grans sobre negocis de petits casos a l'Índia. El 1993 va ocupar el càrrec de director del departament d'Educació i Cultura del Ministeri d'Equador. Va ser aquí on va introduir un programa educatiu que va afavorir els nens oprimits a la seva societat.\nEl 2005 Rafael Correa Va obtenir un lloc com a ministre econòmic i de finances on va prendre el seu temps per frenar la vida empobrida a l'Equador. A la meitat de tot, va donar lloc a un èxit econòmic. El 2006 va convidar a un escó presidencial on va fundar el seu partit l'Aliança PAIS. Va rebre el suport de festes prometedores on va superar a un pagès treballador, Álvaro Noboa. Va ser aquí quan va ser nomenat 56è President de l'Equador. Tot i així, segons el seu domini, Rafael sembla criticar el govern dels Estats Units per la política exterior. Però és un aliat estret de Cuba Iran i Bolívia. El 2008 va acabar la seva forta relació amb Columbia quan van atacar un camp de guerrilles a la seva terra. Tot i que el Govern de Colòmbia volia mantenir una relació harmoniosa amb l’Equador ’ s, Correa continua sent un segon pensament.\nA mitjan 2009 Rafael va recuperar el seu escó presidencial on va governar durant tres dècades més. Va derrotar el seu proper competidor, Lucio Gutierrez. Va ser a finals del mateix any que el govern de Correa va patir pèrdues econòmiques importants. El 2010, la policia nacional va ser ostentada per Rafael quan va cancel·lar les bonificacions de promoció i medalles. Però després va ser alliberat pels Estats Units i altres nacions sud-americanes.\nA part d’abraçar el públic, Rafael Correa estima la seva vida privada tant com odia els mitjans públics. Va arribar a un punt on va empresonar un dels executius influents del diari El Universo. La raó és que els mitjans de comunicació van desfigurar la seva reputació. A principis del 2013, va obtenir un escó com a següent president de l'Equador amb més del 50% de vots. El seu rival, Guillermo Lasso, va tenir només 305 vots. La seva governança i doctrina finalitzaran oficialment el 2017 on no aconseguirà la possibilitat de viure per a un escó presidencial.\nTot i que Rafael Correa es va trobar amb diverses controvèrsies i arguments interminables, encara és un home del poble. Per exemple, se li recordarà per sempre que va llançar una iniciativa Yasuni-ITT. El 2009, Rafael va actuar com a president d'UNASUR a Quito. Entre el 2009 i el 2013, Rafael Correa va obtenir diversos Premis per a Assoliments Acadèmics i Democràcia de prestigioses universitats d'Espanya, Rússia, el Perú i Turquia. El 2007 es va casar amb la seva parella de llarga durada Amme Gosselin a Bèlgica. La parella va ser beneïda amb tres fills: Dominique, Sofia i Miguel.\nparla’m de l’home de balança


Celebrem la festa de Carnaval a EI – Escola Garbí Pere Vergés Badalona\nLa festa de Carnaval és la cloenda, el que s’anomena producte final del projecte sobre el qual ha estat treballant cada nivell de l’etapa d’infantil.\nPublicat el 1 de març de 2019 By bibliotecabdn\nEls nens i nenes d’EI3, han centrat el seu interès en els avions, i ho han fet a partir del conte “En Teo va amb avió”. El nivell d’EI4 han estat treballant a l’entorn de la família, els herois i les heroïnes, i han triat els personatges dels “Increïbles”. Mentre que EI5 han triat viure una aventura en el país de Costa Rica, i a partir d’aquest moment han anat coneixent la fauna, la cultura, la geologia, etc., d’aquest país.\nI per celebrar la festa s’ha d’anar disfressat. EI3 ho fan de “Teo”, EI4 “d’Increïbles” i EI5 amb un vestit tradicional de Costa Rica.\nLa festa de Carnaval és una part d’un projecte transversal, on hi participen, amb diferents rols, des de l’etapa d’infantil fins a 6è de primària. I intervenen diferents disciplines: la música, la dansa, la plàstica, el teatre.\nTambé s’ha destacar la part lúdica, la màgia i la il·lusió que embolcalla aquest acte.\nEtiquetes: Carnaval, creació, Educació Infantil, Projectes\nNotícia prèviaAmposta Parc\nNotícia següentDiumenge de descoberta de l’entorn natural\nCinquenes Presentacions de Càrrecs


Com fer tràmits a l'Ajuntament de Barcelona?\nRecentment he hagut de fer uns tràmits importants (canvi de padró) i la veritat és que em feia molta mandra fer-los. A l’hora de la veritat, el servei de tràmits de l’Ajuntament de Barcelona ha estat excel·lent. Vaig trucar al 010, pocs dies després rebia a casaa un sobre amb tota la informació que havia d’omplir i que podia retornar omplerta per correu. Al final vaig decidir dur-la en mà a l’oficina de Tràmits que l’Ajuntament de Barcelona té a la plaça Sant Miquel, fent una cita prèvia al 010:\n-“Són puntuals en aquestes cites?” vaig preguntar una mica incrèdul a la noia que m’atenia a través del 010.\n-“Sí, molt. Veuràs que t’atenen de seguida”. I vaig dir OK a una cita que em proposaven per només dos dies més tard.\nVa ser tan així, van ser tan puntuals en atendre’m, que em va impressionar. Hi vaig arribar a l’hora exacte i al cap d’un minut ja em cridaven a la taula! I el tràmit el van fer molt ràpid i amb un tracte excel·lent. Els que s’han d’esperar, això sí, són els que no van amb cita prèvia, però si vas amb cita prèvia la cosa és molt ràpida.\nFelicitats, ajuntament, i que segueixi així.\nPreviousNous senyals a Diagonal amb Bac de Roda per evitar accidents de bici al carril bidireccional\nNextLluís Permanyer, Joan de Sagarra, el Passeig de Gràcia i la Rambla Catalunya


Paeria, partits i institucions commemoren la Diada a la Seu Vella de Lleida - 7accents\nLleida ACN 11.09.2015 16.30 h\nEls Castellers de Lleida han aixecat un pilar i han desplegat una gran senyera. (Foto: ACN)\nRepresentants municipals, formacions polítiques, sindicats i entitats cíviques i esportives lleidatanes han commemorat la Diada amb la tradicional ofrena floral a la Seu Vella en el marc de l'acte institucional que organitza l'Ajuntament de Lleida i que ha posat el focus en la cultura catalana. L'alcalde Àngel Ros ha convidat els lleidatans "a reivindicar els sostres d'autogovern, de benestar i de justícia social que cadascú triï". El pregó d'enguany ha anat a càrrec de Carme Valls, fundadora de la Coral Shalom, entitat que ha estat l'encarregada d'amenitzar l'acte amb la interpretació del "Cant de la Senyera" i "Els Segadors", himne que ha servit per cloure la commemoració.\nEntitats cíviques i esportives, els sindicats UGT i CCOO i formacions polítiques lleidatanes, entre d'altres col·lectius i persones a títol individual, han participat un any més des de primera hora del matí en la tradicional ofrena floral i en l'acte institucional que organitza l'Ajuntament de Lleida amb motiu de la Diada a la Seu Vella. El Lleida Esportiu, els Castellers de Lleida, l'equip ICG Lleida Llista d'hoquei i el Col·legi d'Advocats han estat algunes de les entitats que han dipositat els seus rams davant del pont llevadís del conjunt monumental.\nEnguany l'encarregada de pronunciar el pregó ha estat la fundadora de la Coral Shalom, Carme Valls, que ha volgut ressaltar la importància de la música, dels músics i de la veu de la gent que canta a l'hora de transmetre missatges "que els polítics haurien d'escoltar, perquè molts cops són tocs d'alerta".\nPSC, UDC i Catalunya Sí que es Pot, presents en la commemoració de la Diada de la Paeria\nA banda de representants de l'Ajuntament de Lleida, algunes formacions polítiques també han participat en l'acte de la Paeria amb motiu de la Diada oferint ofrenes florals, com ha estat el cas del PSC, UDC i de la coalició Catalunya Sí que es Pot. En canvi, no hi han participat representants del PP i de Ciutadans, ni tampoc de Junts pel Sí, ERC i la CUP, malgrat que aquests darrers han optat per dur a terme la tradicional ofrena a l'edifici del Roser. També cal remarcar l'absència en la commemoració de representants de l'administració de l'Estat i de cossos i forces de seguretat estatals, mentre sí que hi han assistit representants del Govern, encapçalats pel delegat a Lleida, Ramon Farré.\nEn aquest Onze de Setembre atípic, els diferents partits que han participat en l'acte de la Seu Vella han volgut desvincular la coincidència de la Diada amb la campanya electoral per a les eleccions del 27-S.\nEl cap de llista d'UDC per Lleida, Josep Maria Pelegrí, ha defensat que la Diada ha de tenir una connotació festiva i, alhora, "reivindicativa dels nostres drets, dels nostres valors que sempre s'han mantingut fidels al nostre poble". Per això, ha afirmat que a Unió "radicalitzar aquesta Diada, buscar enfrontaments i dos blocs mai hi serà". "Sempre hem d'intentar que la Diada sumi i ens ajunti a tots per fer una Catalunya millor".\nPer la seva banda, el cap de llista del PSC per Lleida, Òscar Ordeig, ha reivindicat una Diada "de tots els lleidatans" i "sense divisions com les que estem vivint els darrers anys" i ha fet una crida a construir una "Catalunya de tots". Així mateix, ha demanat al conjunt de formacions "aparcar" les diferències, perquè "la Catalunya del futur es construirà entre tots, independentment del que pensin uns i altres".


Núria 20 febrer 2009 at 18:48\nHola, som l’Escola Sant Jaume de l’Hosptitalet del Llobregat i hem penjat la Vella Quaresma al nostre bloc.\nvirginia 21 febrer 2009 at 10:19\nEl cuc aula d’acollida.\nRoser 21 febrer 2009 at 16:54\nGràcies Montse per estar sempre a la guai.\nAl nostre bloc Planeta Terra ja l’hem posat.\nRocabruna 21 febrer 2009 at 21:20\ngràcies Montse, la classe dels llops també l’hem posat! auuuuh!\nSandra 21 febrer 2009 at 22:45\nDes del meu Racó de Primària et dono les gràcies per aquesta Jaia Quaresma.Ja l’he penjat al bloc: http://racodeprimaria.blogspot.com\nmarga 21 febrer 2009 at 23:55\nHola, al blog http://www.festesicostums.blogspot.com hem penjat aquesta Àvia Corema tan polida. Gràcies.\nmquinone 22 febrer 2009 at 15:37\nEl bloc de l’Aula d’acollida de l’IES Júlia Minguell també la tenim; gràcies!!!\nJordi 22 febrer 2009 at 18:20\nMoltes gràcies per aquest recurs. Nosaltres també l’hem col·locat al bloc del cicle mitjà de l’Escola Pare Enric d’Ossó (Teresianes de Bellvitge) de L’Hospitalet de Llobregat:\nMaite Miró 22 febrer 2009 at 19:01\nHola Montse, gràcies per donar-nos bones idees i recursos. Hem afegit la Vella Quaresma a l’aparador de recursos del CRP de l’Hospitalet\nmaria 23 febrer 2009 at 12:00\nsi o saviau jaia es incorecte.\nmgarango 23 febrer 2009 at 22:37\nHola, ja hem afegit la Vella Quaresma al nostre blog.\ncomissió informàtica 24 febrer 2009 at 13:59\nHola jefa!! Hem fet els deures i ja tenim pràcticament totes les velles quaresmes als blocs. Et trobem molt a faltar. Cuida’t molt guapa!!\nMar 25 febrer 2009 at 10:18\nHola! Ja l’hem posada al bloc.\nMoltíssimes gràcies per tots els recursos que ens ofereixes!\nÀgata 25 febrer 2009 at 15:51\nnosaltres també l’hem penjat, la podeu veure:http://blocs.xtec.cat/sonabloc/\nPingback: BLOC DE CICLE INICIAL » Arxiu del bloc » LA VELLA QUARESMA\nAnònim 26 febrer 2009 at 13:29\nHola, som l’Escola Simó Ballester de Manacor i hem penjat la Jaia Corema al nostre bloc.\nAnònim 26 febrer 2009 at 13:31\nl’adreça… del bloc del simó ballester\nLaura 26 febrer 2009 at 15:53\nAl bloc de la classe de les tortugues de 4 anys d’Alaior (Menorca), també l’hem penjada!\nLaura 26 febrer 2009 at 15:55\nah! el nostre bloc: http://classedelestortugues.blogspot.com\nMONTSE VIDAL 26 febrer 2009 at 17:10\nnosaltres també l’hem posat a la nostra revista digital\nÀngels Olivera 27 febrer 2009 at 23:54\nGràcies per la Vella Quaresma en nom dels nens i nenes del CEIP Puig d’Agulles de Tercer. http://bloc.xtec.cat/tercerpuig.\nMoltes gràcies en nom propi per tot el que estic aprenent del teu bloc.\nCatalina 28 febrer 2009 at 20:39\nAl bloc de sa classe dels cavalls de P5 també hem enllaçat s’àvia corema! Moltes gràcies!!!\nCatalina 28 febrer 2009 at 20:41\ni el bloc és… http://www.classedelscavallsdesagraduada.blogspot.com (Maó, Menorca)\ngirafes i lleons 28 febrer 2009 at 20:57\nLes girafes i els lleons del CEIP EUROPA de Salou et donen les gràcies per poder posar la Vella Quaresma al seu bloc.\nCarol 1 març 2009 at 18:34\nmoltes gràcies per aquesta Àvia tan polida!\na sa classe dels pops i ses princeses d’Alaior (Menorca) també la tenim al blog.\nMaria 1 març 2009 at 19:39\nHola, som de l’escola Ceip Pau Casals de Sabadell i en el bloc d’educació infantil hem penjat la vostra Vella Quaresma.\nPingback: El bloc d’Educació Infantil del Pau Casals » Blog Archive » La Vella Quaresma\nitorrede 1 març 2009 at 23:57\nDes de l’escola Màrius Torres us donem les gracies per aquest recurs. La pengem del bloc d’aula d’acollida http://blocs.xtec.cat/amanidacatalana/ i els xiquets la fan en gran per penjar tipus mural al passadís. Els ha fet molta gràcia.\nfrodri38 2 març 2009 at 09:41\nHola Montse, primer de tot moltes gràcies per tota la informació que ens proporciones al teu bloc,sempre que puc dono el teu bloc com a referència.\nNosaltres també l’hem penjada:ceip Alfons I de Puigcerdà\nRecords des del Pirineu.\nMDSP Roda 2 març 2009 at 17:02\nNosaltres també hem afegit la vella Quaresma als nostres blogs d’EI i CI\nMDSP Roda 2 març 2009 at 17:04\nNosaltres també hem posat la vella Quaresma als nostres blogs.\nCONCHI 3 març 2009 at 20:06\nhola me gustaria colgarla en mi pagina pero no se hacerlo me lo podeis esplicar\nDolors 3 març 2009 at 20:11\nHola! Moltes gràcies per aquesta Vella Quaresma que també ja està en el bloc de la Classe de P4B de Dalí del Ceip Sant Martí d’Arenys de Munt.\nAmpa Escola Santa Anna 4 març 2009 at 03:06\nSom de l’AMPA de l’escola Santa Anna de Castellvell del Camp i també hem penjat al blog a la vella quaresma\nAmpa Escola Santa Anna 4 març 2009 at 03:09\nHem possat la vella quaresma al nostre blog\nFrancesc 4 març 2009 at 10:37\nGràcies per la vella quaresma!\nsbrowm 4 març 2009 at 20:29\naL CEIP d’Hostalric també hem penjat la Vella Quaresma. Gràcies!\nCONCHI 5 març 2009 at 20:24\nhola la ludoteca els dimunits tambe hem penjat la vella quaresma moltesgracies\nENCARNA 6 març 2009 at 00:25\nhola Montse. som la classe d’en kandinsky del ceip sant martí d’arenys de munt.\nnosaltres també hem posat la vella quaresma al nostre bloc.\nJosep Piris 7 març 2009 at 17:11\nEl meu Blog de música de CP PIntor Torrent de Ciutadella de Menorca i tot el cicle d’infantil empram aquesta simpàtica Avia Corema. Salut\nJosep Piris 7 març 2009 at 17:13\nEl Blog de Música i tot el cicle d’Educació Infantil de CP Pintor Torrent de Ciutadella de Menorca, empram aquesta simpàtica àvia Corema. Salut i per molts anys\nbmarti 9 març 2009 at 00:19\nMoltes gràcies per la vella quaresma. La tenim penjada al bloc de l’Aula de religió catòlica del CEIP Miquel Carreras de Sabadell.\nfaura 9 març 2009 at 14:05\nl’esscola mestres montaña es la millor\nb7006915 10 març 2009 at 18:07\nEns ha agradat molt i també l’hem penjat al bloc!!!! Visiteu-nos i podeu fer els comentaris que vulgueu!!\nVero 10 març 2009 at 18:09\nPer cert el nostre bloc és: http://blocs.xtec.cat/lamiraculosa\ngladis andrea lopez soto 10 març 2009 at 19:17\nInma 12 març 2009 at 20:04\nSóc de l’escola Maria Fernández Lara de Sant Boi de Llobregat.\nHem posat la Vella Quaresma al nostre bloc.\nGabriela Spano 13 març 2009 at 20:25\nGracies, la jaia corema ja reb als visitants del blog de la meva classe.\nJESSICA 15 març 2009 at 20:37\nhola!moltes gràcies per aquesta vella quaresma tan divertida! ja l’he posat al blog d’infantil de la meva escola.\nolga casco 17 març 2009 at 11:59\nHola, som els alumnes de l’aula d’acollida de Tossa de mar, de l’escola Ignasi Melé Farré, us volem donar les gràcies per la vella quaresma.


Furgant papers - El blog d'Oriol Torras\nDijous, 29 d'abril de 2021 | 12:00h\nWeb pública d'Observatorio de las ideas\nFurgant papers, que és el que fem habitualment els grups de l’oposició, vam veure fa poc que el Govern Díaz ha aprovat les anualitats del “servei de subscripcions a publicacions periòdiques, diaris i altres que s'editen a Catalunya”. Es tracta d’una despesa habitual de les administracions públiques, semblant a una subvenció.\nI vam veure que, efectivament, l’Ajuntament està subscrit, per exemple, a El Periódico (824 € anuals) i a La Vanguardia (776 € anuals). Fins aquí, res d’estrany o sospitós.\nPerò hi ha una revista, que es diu Observatorio de las Ideas, que rep més que ningú. Concretament, 3.120 €. Ens va sorprendre perquè no havíem sentit mai a parlar d’aquest mitjà de comunicació, ni l’hem trobat a cap quiosc.\nCercant informació sobre l’empresa, no en vam treure l’aigua clara, i no tenen cap publicació penjada a Internet. Aleshores vam buscar qui són i vam veure que el director es diu Andres Ortega Klein, un senyor establert a Madrid, relacionat profundament amb el PSOE. Com a administrador únic de la societat hi ha Daniel Fernández González, militant del PSC, diputat des del 2004 fins el 2015 i que acumula fins a 12 càrrecs en 9 empreses.\nI al consell assessor, dels 10 noms, 5 han estat ministres alguna vegada i pràcticament tots tenen vinculació directa o indirecta amb PP i PSOE: Ana Palacio (PP), ministra, diputada i europarlamentaria; Josep Piqué (PP), multiministre; Manuel Pimentel (PP), ministre; Pedro Solbes (PSOE), ministre i vicepresident; Narcís Serra (PSOE), ministre, vicepresident i president de Catalunya Caixa en l'època que va fer fallida; i també trobem gent com Guillermo de la Dehesa, Joan Tapia (tots dos propers al PSOE) o Antón Costas, relacionat de forma indirecta.\nSabem què fan El Periodico i La Vanguardia. Pero no tenim ni idea de què publica aquesta revista ni quin interès té, ni per quin motiu mereix rebre cada any 3.120 € dels espluguins i espluguines. Quina utilitat pública té aquesta subvenció? Quants anys fa que aquesta empresa cobra del nostre Ajuntament? Ho hem preguntat, i de moment no hem obtingut resposta.


Una bona manera de preparar la Setmana Santa a fons pot començar anant al fons de nosaltres mateixos. Escoltar la vida interior que portem i mirar des d'ella. Dimarts de 20h a 22h . Dies: 29 de Març ...\nCURS DE VOLUNTARIS APROPAR 2011 Entendre el voluntariat com una actitud davant la vida, una forma d'actuar i un compromís vers un mateix i la societat. La nostra missió és preparar a aquells que ...\nCom vola el temps! Sembla que fos ahir mateix el primer dia… El curs avança súper ràpid; senyal que estem aprofitant-lo i que el gaudim! Aquest últim cap de setmana vam marxar d’excursió cada tanda ...\nCom es prioritza la vocació de servei als altres en el món de la política on dominen la lluita pel poder i la necessitat d’obtenir rèdits electorals? 22 març: MH. Sr. Jordi Pujol (ex president de la ...\nVocació de servei EMPRESARIAL Com fer compatibles les lluites i els afanys del món empresarial amb la vocació de servei als altres? Sr. Xavier Torra , director general de Simon Holding. Dimarts 15 de ...\n18.00h - Conferència: " Sant Ignasi i Barcelona " (Ignasi Vila sj). 19.30h - Eucaristia comunitària. Continuem la festa a l'església dels jesuïtes de casp (C/ Casp 27): 21.30h - Concert Gospel - ...


De Poetes Cançonetes - Cooperativa Obrera Tarraconense - Teatre el Magatzem (Tarragona)\n15 15+00:00 març 15+00:00 2020 @ 12:15 - 13:15\n« Una Tarda de Somnis\nEl Millor Per Als Nostres Fills »\n· CANCEL·LAT ·\nMireia Zamora – Veu\nLaia Badrenes – Teclats, Lopps i Veu\nToni Xuclà – Guitarres i Veu\nBasat en poemes infantils dels grans poetes catalans.\nLa Mireia, la Laia i el Toni duen a sobre, tot el que necessiten per passar una bona estona: una guitarra plena de cançons, ganes de cantar i el més important… una maleta màgica plena de poesia.\nL’enorme maleta és plena de calaixets amb els estris de platja de Lola Casas, les bombolles de Joana Raspall, els ingredients alimentaris de Miquel Martí i Pol, els insectes de Pere Quart, el mapa del camí de Francesc Pujols i fins i tot el gat i el gos de Marc Granell que viuen a dins la maleta màgica.\nUn espectacle que acosta als més menuts les cançons del disc “De poetes, cançonetes”. La desconeguda poesia infantil dels grans autors catalans, es converteix en un divertit viatge a través de la platja, la cuina, un cel ple de mosquits empipadors o al centre d’una gran bombolla.\n15 15+00:00 març 15+00:00 2020\nHivern 2020, Hivern 2020 - Infantil


La continuïtat de Valverde, una dicotomia a dues bandes | La República Esportiva\nLa continuïtat de Valverde, una dicotomia a dues bandes\nEl tècnic barcelonista no sap si seguirà a la banqueta del Camp Nou la propera temporada. A la junta directiva, l'extremeny no genera unanimitat. La decisió depèn de les dues parts\nErnesto Valverde, durant una entrevista amb Barça TV. / FCB\nErnesto Valverde i el Barça disposen d’un contracte que els permet deslligar-se, si les dues parts no coincideixen en complir-lo fins el 30 de juny del 2020, un cop finalitzi aquesta temporada. L’estiu del 2017, el tècnic extremeny i el club blaugrana van signar un document que els havia d’unir durant tres anys, però van decidir incloure-hi una clàusula que permetés una de les dues parts rescindir-lo de manera unilateral en acabar la segona temporada. És a dir, l’actual.\nL’entrenador de Viandar de la Vera no sap què farà un cop acabi el curs. Així ho ha admès en una entrevista a Barça TV emesa el primer dia de l’any. Segons Valverde, tot dependrà dels resultats i de les sensacions de tothom un cop analitzat el rendiment global de la temporada. “El què vull és que tots estiguin satisfets amb la feina”, manifesta.\nEl tècnic és conscient que se’l mira amb lupa. No només des dels mitjans de comunicació, sinó més intensament des del mateix club, dins del qual l’eliminació a quarts de final de la passada edició de la Lliga de Campions va deixar una ferida que encara no ha cicatritzat. Dins la junta directiva, Valverde no és una figura que generi consens. S’hi confia, no es dubta que acabarà la temporada i tothom vol que finalitzi de manera triomfant, però la seva continuïtat no produeix unanimitat.\nLa derrota estrepitosa a Roma va obrir la caixa dels trons. Un debat que va acabar amb la filtració, des de la mateixa directiva -més concretament de la mà d’un vicepresident-, d’una suposada manca de confiança en el tècnic pocs dies abans de la final de la Copa del Rei. El dia de la final, Mundo Deportivo va deixar anar la bomba en portada. El Barça es va exhibir i Valverde va tancar la primera temporada al capdavant de l’equip blaugrana amb el partit més brillant de la seva recent estrenada etapa.\nPerò tot i el doblet, a la llotja del Camp Nou el nom d’Ernesto Valverde no genera una trempera generalitzada. Tant és així que la persona que el va contractar, el secretari tècnic d’aleshores, Robert Fernández, ja no forma part de la direcció esportiva. El club va decidir, un cop finalitzada la temporada, no renovar-li el contracte i tallar una relació que havia durat tres anys. Aquest moviment no va agradar gens a Valverde, que sense pèls a la llengua ho va admetre en diverses compareixences de premsa.\n“Confiem el 100% en ell, no en tenim dubtes”, diuen els partidaris de la seva obra. “No s’acaba de creure l’estil, ni el planter”, comenten els més dubtosos, que li valoren la seva capacitat de gestió: “És un bon gestor d’egos, que també és molt necessari”. Aquest petit grup d’escèptics entén els dubtes de l’entrenador de complir el contracte de tres temporades, doncs el govern del vestidor no és senzill i la capacitat d’impregnar el conjunt amb aspectes tàctics no és la que un tècnic voldria, amb els futbolistes de més pes influïnt indirectament en la confecció dels entrenaments. “Hi ha jugadors a qui no els pots demanar que facin segons quins exercicis, perquè no te’ls fan. Els galons d’alguns passen per sobre de l’entrenador”, expliquen.\nEls futbolistes se senten còmodes amb Valverde. No els esgota físicament, com sí ho podia fer Luís Enrique Martínez, gestiona el vestidor de manera gens autoritària i els concedeix màniga ampla fora dels seus horaris laborables. Amb l’extremeny, els jugadors estan tranquils i relaxats. Però els professionals de la pilota encara no saben si Valverde seguirà guiant-los des de la banqueta la propera temporada. La decisió l’hauran de prendre el tècnic i els directius.


El Petit blog de l'Assumpta: Més granets de sorra...\nPublicat per Assumpta a 21:47\nXeXu 5 de novembre de 2014 a les 10:33\nA mi m'ho van passar a no sé quin grup de whatsapp, em sembla molt bona idea. Mira, a veure si aquesta tarda m'hi poso i penjo el cartell al meu blog de pisos, que hi ha un munt de veïns! A veure quant temps dura posat al meu poble...\nAssumpta 5 de novembre de 2014 a les 13:01\nJo el vaig posar cap quarts de quatre de la tarda i per la nit encara hi era... Avui encara no ho he mirat, però confio que duri... El més graciós és que no li vaig dir res a en Josep Lluís (abans) i quan li vaig comentar, després, quan va arribar i em va dir que l'havia vist, es pensava que gent d'Assemblea anava per totes les escales posant-los i deia "ostres, quina organització!" :-DDDD\nAssumpta 5 de novembre de 2014 a les 17:35\nEncara hi és! :-))\nCarme Rosanas 5 de novembre de 2014 a les 14:16\nEm sembla una idea genial...\nAssumpta 5 de novembre de 2014 a les 17:36\nA mi també m'ho va semblar... vaig dir-me "ostres, se les pensen totes!"... i vaig buscar el model, vaig afegir el nom de l'Institut i l'adreça tal com surt posat a la web d'Info, imprimir i... cap a l'ascensor!! :-DDD\nxavier pujol 5 de novembre de 2014 a les 18:10\nEl tinc imprès en DINA3, per penjar-lo a l'escala de veïns\nAssumpta 5 de novembre de 2014 a les 18:13\nOstres, en DIN-A-3!!! No podran dir que "no ho han vist"! ;-))\nEstem tots mobilitzats!! :-))


Anem de dret a un gran estiu: fes-ho possible! | Casal dels Infants\nTenim l’estiu a tocar i els infants i joves que més han patit el confinament necessiten trencar la rutina dels darrers mesos. Volem oferir-los un acompanyament intensiu durant el màxim de setmanes possibles de les vacances, perquè es recuperin emocionalment i tinguin garantit el dret al lleure. Per això ens estem preparant per poder oferir 1.495 places d'activitats d’estiu per a infants i joves.\nPer fer-ho, seguirem rigorosament totes les mesures sanitàries que s’estableixin i vetllarem perquè visquin un estiu gran en emocions, en retrobades, en somriures, en jocs a l’aire lliure... També els oferirem reforç educatiu perquè recuperin el ritme del procés d’aprenentatge i preparin el proper curs escolar.


Les Terres de l'Ebre sumen 11 positius i dues morts amb un lleuger increment de dades - Imagina Ràdio\nLes Terres de l’Ebre sumen 11 positius i dues morts amb un lleuger increment de dades\nLa velocitat de propagació de la Covid-19 (Rt) puja a 0,65 a les Terres de l’Ebre, quatre centèsimes més que fa 24 hores i el risc de rebrot també puja una mica i ho fa quatre punts fins a 58 (risc moderat). És el risc de rebrot més baix de totes les regions sanitàries catalanes, ja que la resta tenen un risc superior a 100. Per comarques, la Ribera d’Ebre és l’única de tot Catalunya amb un risc baix (28) i s’han detectat tan sols 3 positius l’última setmana, el Montsià té un risc de rebrot de 52 (mitjà-baix) i ha sumat 9 positius, el Baix Ebre té un risc de 92 (mijtà-alt) amb 32 positius la darrera setmana i la Terra Alta un risc molt alt, de 212, i s’han detectat 12 positius els darrers 7 dies.\nLa incidència a 14 dies puja lleugerament a les Terres de l’Ebre i passa a 88. S’ha declarat 11 nous casos confirmats per PCR o test d’antigen cosa que eleva la xifra total a 9.547, 9.836 si es tenen en compte la resta de proves. El risc de rebrot no baixava tant des de principis de setembre de l’any passat.\nLa taxa de confirmats per PCR o tests d’antígens entre el 22 i el 28 de febrer és de 31 per cada 100.000 habitants i s’han detectat 56 casos durant aquest període a les comarques ebrenques, gairebé la meitat que la setmana anterior quan es van detectar 101 positius. El 2,14% de les proves de la darrera setmana han donat positiu. L’Organització Mundial de la Salut (OMS) considera que l’ideal és que el percentatge de proves positives se situï per sota del 5%, però en aquesta tercera onada s’havia arribat al 12,58% a les Terres de l’Ebre, concretament a començaments de gener.\nD’altra banda, hi ha hagut dues noves morts i el total és de 170. Els vacunats de la primera dosi arriben a 14.380 (7,99%), 836 més que ahir, i a 4.712 (2,62%) els vacunats de la segona, 42 més. Segons dadescovid.cat hi ha 22 pacients ingressats als hospitals ebrencs amb Covid-19, igual que ahir dimecres. Malgrat això, la Regió Sanitària Terres de l’Ebre xifra els ingressats per coronavirus en 16, quatre menys que ahir. Concretament a l’Hospital de Tortosa Verge de la Cinta hi ha 6 ingressats a planta i 9 a l’UCI i a l’Hospital de la Santa Creu de Jesús 1. Els hospitals de Móra d’Ebre i Amposta no tenen actualment cap pacient amb Covid.\nArticle anteriorTortosa i Gandesa, els únics municipis ebrencs amb grups escolars confinats\nArticle següentAmposta acull l’exposició “Operació Aigua” d’Agbar per conscienciar sobre els recursos hídrics\nL’Ebre suma una nova mort i els indicadors de la pandèmia s’estabilitzen aquest dissabte\nPuja el risc de rebrot a l’Ebre, fins a 172, i s’han detectat 17 nous positius\nPili Cugat i Carlos Lupprian presentaran aquest dissabte a Jesús el seu disc “Poesia Amiga”\nReconeixement europeu a l’associació de Dones de la Mar, liderada pel GALP Mar de l’Ebre


Memòries d’un torroellenc | Emporion\nper Mercè Pagès\t el gen. 24, 2013\nHe rellegit Incerta glòria, de Joan Sales i Vallès (Barcelona,1912-1983), Quarta Edició ABRIL 1971, CLUB EDITOR, i reconec que he tret molt més profit a la novel·la ara que la primera vegada que la vaig llegir, deu fer quaranta anys, aproximadament. Us la recomano.\nL’article que el periodista Josep Faulí publicà a La Vanguardia el 15 de novembre de 1983, l’endemà de l’enterrament de Joan Sales al cementiri de Siurana, la seva terra de naixença, deia així: “Joan Sales, en esclatar la guerra civil, no havia complert encara els vint-i-cinc anys. No és estrany, doncs, que el seu màxim fruit literari sigui una novel·la dedicada, precisament, a aquella guerra : Incerta glòria, donada a conèixer fragmentàriament el 1956 i en versió definitiva el 1968, és l’obra d’una vida i el testament d’un home entusiasta que va veure desfer-se, contra tota lògica, les il·lusions de joventut en una guerra fratricida”.\nDiu l’autor d’Incerta glòria al començament de la seva novel·la: “La set de glòria es fa, en certs moments de la vida, dolorosament aguda; tant més aguda és la set com més incerta és la glòria de què estem assedegats; vull dir, més enigmàtica. La meva novel·la tracta precisament de copsar algun d’aquests moments en algun dels seus personatges. ¿Amb quin resultat? No sóc pas jo qui ho ha dir. Però sé que molt li serà perdonat a qui molt hagi estimat. En altre temps hi havia més devoció a sant Dimas i a santa Maria Magdalena; és que no corria tanta pedanteria com ara i la gent no tractava de dissimular amb tesis, missatges ni teories abstractes el fons apassionat que tots portem a dintre. Som pecadors amb una gran set de glòria. I és que la gloria és el nostre fi”.\nA propòsit de la relectura del llibre he mantingut una llarga conversa amb un amic de Torroella. Jo sabia que ell havia viscut de ple els esdeveniments dels quals parla la novel·la de Joan Sales. Al 1936 es va acabar per a ell, i per moltes famílies, la tranquil·litat i el benestar. Es va declarar la guerra, una guerra llarga, cruel, incomprensible, desastrosa. A Torroella, com a tants altres llocs, van arribar piquets de milicians dedicats a incendiar esglésies i perseguir religiosos. Aleshores va començar un temps d’incertesa i de por que s’escampà per pobles i ciutats d’arreu.\nL’any 1938 el meu amic, tot i no estar ben recuperat d’una greu malaltia, va ser mobilitzat i enviat al front de l’Ebre, on fou testimoni d’una matança espantosa, salvatge. Per a un adolescent de 17 anys i per a tots els homes que hi van haver de prendre part, sense mitjans per defensar-se, amb un armament obsolet, sense comandaments responsables, sense ordre ni control, allò fou un infern. Què havien de fer? Van ser iniciats en un inexplicable baptisme de foc. Després de quatre mesos de lluita, la derrota de la batalla de l’Ebre va ser total. La retirada cap al municipi de Falset va ser doblement cruel: ferits de cos i d’esperit, la majoria d’aquells homes no tenien esma de tirar endavant, estaven derrotats, sense ideologies i sense comprendre aquella guerra per la qual havien de lluitar, morir i/o matar, amb la moral per terra, cansats, desnodrits, assedegats… Per què, per què, Déu meu, per què? Què havia passat, si el dia que va esclatar la guerra ell i els seus amics encara pensaven anar de festa a Palafrugell?\nRefugiats a Falset, enviats cap al front de Berga, mobilitzats més tard formant part de la divisió 42, finalment van emprendre el camí de retirada cap a França, a peu, passant per Ripoll, Puigcerdà, Pirineus. Van ser metrallats durant tot el camí per les forces enemigues que volien barrar-los el pas. Escruixeix de pensar-ho, perquè fou un espectacle dantesc!\nAmb aquestes males condicions, arribats a França foren molt maltractats pels gendarmes que els van rebre i internats en un improvisat camp de concentració a la Tor de Querol, sense abric, sense aliments, sense aigua. El meu amic, ferit i molt malalt, va ser ingressat en un hospital molt gran al poble d’Aurillac, i això li va salvar la vida. Allí el van tractar molt bé, va recobrar les esperances perdudes i les ganes de viure. Va fer-hi amics, i en la convalescència va poder fer llargues passejades i va poder saber de la seva família.\nOh, miracle! A l’hospital va sentir parlar català, després de tants mesos… Quina emoció, quin goig! Va presentar-se a la senyora que parlava la seva mateixa llengua, la qual era a l’hospital per visitar el seu marit. Després d’explicar-li la seva situació, aquesta senyora es va brindar a ajudar-lo per arreglar els papers que li eren necessaris per al seu retorn a Catalunya. Ell no se’n veia amb cor de fer-ho perquè no coneixia l’ idioma. La seva alegria i el seu agraïment van ser infinits.\nD’aquesta manera va poder resoldre el seu problema, sortir d’aquella situació i agafar el tren que el tornaria a casa, on l’esperaven uns pares amb els braços oberts i llàgrimes als ulls. Però el record de tants altres companys que no van tenir la mateixa sort i l’infern que va viure han quedat per sempre més en el seu record.\nLes últimes paraules de la conversa amb aquest amic van ser: “La nostra situació actual em fa patir. Els polítics no s’entenen, la gent, sobretot el jovent, tan ben acostumat a viure sense gaires privacions i sense conèixer la desgràcia d’una guerra, no entén on ens poden portar les ambicions, les ànsies de poder i de llibertat mal entesa. I això em fa por”.


Els Agents Rurals fan les primeres inspeccions de caça seguint noves mesures de seguretat “extraordinàries i temporals”\nper Text i fotografia: ACN diumenge, 29 de gener 2017 - 00:00h\nEls Agents Rurals fan les primeres inspeccions de caÃ§a seguint noves mesures de seguretat âextraordinÃ ries i temporalsâ| Text i fotografia: ACN\nEls Agents Rurals han fet aquest dissabte les primeres inspeccions de caça seguint noves directrius de seguretat després del crim de dos efectius que es va produir fa just una setmana a Aspa. En concret, quinze dotacions s’han desplegat per fer controls de caça en equips formats per grups de tres persones, vestint armilles antibales i equipats amb una arma de foc, adquirint així el procediment que fins ara només seguien els agents destinats a controls antifurtius de caça i pesca.\nJosep Antoni Mur, inspector en Cap dels Agents Rurals, ha destacat que es tracta de mesures “extraordinàries i temporals” que s’han decidit aplicar després d’una reunió d’urgència celebrada els últims dies. En aquesta mateixa reunió també s’ha acordat crear un grup d’experts en seguretat per a què determini quines mesures definitives hauran d’adoptar els Agents Rurals, tant pel que fa als controls de caça com en la resta d’actuacions del cos.\nDes de la seu central del Cos d’Agents Rurals, al centre de fauna de Torreferrussa, a Santa Perpètua de Mogoda (Vallès Occidental), Mur ha explicat que el doble assassinat ocorregut a Aspa fa una setmana “obliga a revisar” els procediments de les patrulles de control de caça, vigents des de 2013. “Als procediments hi havia les mesures que es consideraven suficients fins ara”, ha justificat l’Inspector en Cap, qui ha recalcat que s’han aplicat mesures temporals mentre no culmini la revisió a fons dels dispositius de seguretat.\nMur ha apuntat que l’ampliació de 2 a 3 agents per grup, la incorporació de les armilles antibales i d’una arma són mesures “extraordinàries” que ha consensuat el Comitè de Seguretat i Salut del cos d’Agents Rurals, del qual en formen part membres de la direcció d’aquest cos, de la subdirecció general de Recursos Humans, Organització i Relacions Laborals, i també delegats de Prevenció dels diferents sindicats, a banda de representants de l’Administració.\nEn aquest sentit, Josep Antoni Mur ha argumentat que s’ha optat per aquestes mesures perquè formen part d’un procediment que el cos ja té assumit a l’hora de fer controls antifurtius, de manera que eren canvis de fàcil aplicació. De moment, aquest dissabte s’han equipat 15 unitats de control de caça amb el nou sistema, i la previsió és que aquesta propera setmana s’arribi a les 30 unitats equipades.\nEn paral·lel a les mesures provisionals, hi haurà un grup d’experts que assessorarà el cos d’Agents Rurals per definir nous mecanismes de seguretat en totes les àrees. “No només volem centrar-ho en temes relacionats amb la caça”, ha destacat Mur, ressaltant que tant sols un 10% de les 130.000 actuacions anuals que fa el cos estan relacionades amb el control de caça. Per això, ha valorat la importància de comptar amb un assessorament extern “que indiqui quines més les mesures més ajustades als riscos reals que corren els Agents Rurals”.\nÉs en el marc d’aquest grup d’experts que Mur confia abordar també l’aprovació del reglament d’ús d’armes, del qual hi ha una primera versió redactada des del 2007. Per a aquest proper dimarts, els Agents Rurals tenen programada una reunió amb el Departament d’Interior, on desitgen que es concreti el calendari del treball del grup d’experts.\nEl 61% dels turistes de l'aeroport d'Alguaire són esquiadors\nMor un motorista de 50 anys després de xocar amb un cotxe entre Bellmunt d'Urgell i Bellcaire


El jurat de la 36a edició del Concurs de Cocteleria per a Joves Professionals Trofeu “Ciutat de L’Hospitalet” selecciona als sis finalistes | Ajuntament de L'Hospitalet\nEl jurat de la 36a edició del Concurs de Cocteleria per a Joves Professionals Trofeu “Ciutat de L’Hospitalet” selecciona als sis finalistes\nL’acte se celebra cada any en el marc de les Festes de Primavera\nEl jurat de la 36a edició del Concurs de Cocteleria per a Joves Professionals Trofeu “Ciutat de L’Hospitalet” s’ha reunit aquest matí a l’equipament municipal de Gornal Activa per visionar i deliberar les propostes dels joves participants.\nAquest any, a conseqüència de la crisi sanitària de la Covid-19, s’ha apostat per modificar les fases de selecció dels concursants per a participar a la gran final. Els alumnes d’escoles d’hostaleria i joves professionals de Catalunya disposats a participar en el concurs d’aquesta disciplina, han hagut de presentar un vídeo amb l’elaboració i explicació del seu còctel de caire predinner (aperitiu), d’acord a les bases establertes per la International Bar Association (IBA).\nEl jurat, format per professionals del sector, han estat els encarregats de visionar les propostes i triar als sis finalistes que es disputaran a la final del dia 25 d’abril al Restaurant d’aplicació del Centre de Formació i Hostaleria de L’Hospitalet. Les escoles i cocteleries inscrites al concurs es citaran telemàticament el pròxim 9 d’abril per conèixer el veredicte.\nEl concurs, que compte amb la col·laboració del Club del Bàrman de Catalunya i del Centre de formació i Hostaleria de L’Hospitalet, té una gran tradició a la ciutat i se celebra cada any en el marc de les Festes de Primavera.\nAquest programa respon a les accions que està duent a terme L’Ajuntament dins del Pacte Local de Ciutat per posar en relleu l’oferta formativa que té el sector a tota Catalunya i especialment a la nostra ciutat.


‘Llegendes de l'esport’, la reeixida mostra del Museu de l'Esport arriba a Torrent | Periódic local L' Opinió de Torrent\n‘Llegendes de l'esport’, la reeixida mostra del Museu de l'Esport arriba a Torrent\nUna exposició en l'Antic Mercat reuneix prop de 300 objectes relacionats amb les grans llegendes de l'esport, del 3 de desembre al 30 de gener\nAquesta mostra, que pertany al Museu de l'Esport, ens porta una exposició en la qual es podran veure des dels Fórmula 1 de Ferrari, escuderia amb la qual va competir Fernando Alonso, fins a les tres torxes olímpiques que han visitat Espanya en tota la seua història, o el mallot Banesto del Tour de França, de Miguel Induráin, o les sabatilles de Usain Bolt, amb les quals va aconseguir l'or en els Jocs Olímpics de Riu 2016.\nLa regidora de Cultura i Esport de Torrent, Susi Ferer, ha expressat que se sent “orgullosa de poder oferir a tots els torrentins una exposició d'aquestes característiques, que mai abans havia visitat la Comunitat Valenciana. Aqueixa mescla de cultura i esport que ens porta aquesta mostra, farà que majors i joves puguen gaudir i aprendre una mica més d'aqueix llegat que els grans assoliments de l'esport van deixant en la nostra societat”.\nDel món del bàsquet, s'exposen samarretes, sabatilles i més objectes, signats per llegendes de la NBA, com Kobe Bryant, Tim Duncan, Westbrook o Bill Russell, entre altres. I, per descomptat, una zona especial dedicada als jugadors espanyols que han participat en la lliga americana, amb particular atenció a les figures de Pau i Marc Gasol, José Calderón, Juan Antonio Corbalán i un llarg etcètera.\nPer exemple, els amants de la velocitat gaudiran veient un autèntic Fórmula 1 de Ferrari, el SH70 de 2017 que va donar la victòria a Sebastian Vettel en el GP d'Austràlia d'aqueix any. S'exposen, a més, altres objectes del món del motor pertanyents a Carlos Sainz, Marc Coma, Toni Bou, Jorge Lorenzo, Angel Nieto o Laia Sanz.\nTambé estan representats en l'exposició deportes com el golf, amb la Jaqueta Verda de José María Olazábal i Sergio García; i el tennis, amb material signat per Rafa Nadal o Garbiñe Muguruza; o el bàdminton, amb la raqueta de Carolina Marín; i és destacat l'apartat dedicat a l'esport femení, representat per figures com la levantadora de pes Lydia Valentín, la paralímpica Loida Zabala, l'esquiadora Maria José Rienda o la patinadora Sara Hurtado.\nL'atletisme és un altre dels plats forts d'aquesta exposició, on destaca una peça singular, les sabatilles de *Usain Bolt, les mateixes que va usar per a aconseguir l'or en els Jocs Olímpics de Riu 2016. També en atletisme hi ha representació d'atletes més pròxims, com Ruth Beitia, Sandra Myers, Jesús García Bragado, Álvaro de Dalt, Manolo Martínez o Javier Cienfuegos. Així mateix, els visitants d'aquesta exposició podran comprovar les dimensions reals dels rècords del món de salt d'alçada i de longitud, i contemplar el detall de les sabatilles originals dels seus protagonistes, el nord-americà Mike Powell i el cubà Javier Sotomayor.\nFinalment, el Museu de l'Esport ha dedicat per a aquesta ocasió un espai d'especial homenatge a l'esportista torrentina més universal, Anabel Medina. La doble campiona de Roland *Garros i medalla de plata a Pequín 2008 cedirà a l'exposició alguns objectes de la seua reeixida carrera tenística, incloent alguns que pertanyen a la seua etapa actual com a capitana de l'equip espanyol femení de tennis.\nL'exposició es complementa amb abundant material fotogràfic i audiovisual, així com una zona on els visitants podran demostrar les seues habilitats jugant al futbolí, el mateix en el qual el rei Felip va reptar el mes d'abril passat al president Pedro Sánchez, durant la inauguració de l'exposició celebrada en la Cartoixa de Sevilla.\nL'Hispànic guanya el seu partit enfront del CD Maguen UPV per 4 a 5


IMPULSA 2019 - La Safor Emprén\nSón una sèrie d’activitats i cursos formatius per a fomentar els negocis en Internet i ajudar a posicionar-los e incrementar les vendes. Cada empresa o projecte en funció de les necessitats particulars podrà participar en qualsevol moment de l’itinerari formatiu.\nQUI POT INSCRIURE’S ?\nRealitzar campanyes de publicitat en Internet (ADS).\nEl programa IMPULSA es concreta en tres fases, plantejats en els àmbits del màrqueting digital, el desenvolupament i posicionament web, el branding corporatiu i amb tècniques de comunicació per augmentar les vendes, entre altres aspectes, que constitueixen els nivells òptims per a la visibilitat i promoció d’un negoci en Internet.\nLes persones participants podran accedir a qualsevol part del itineri depenen de les seues necessitats i característiques. Per aconseguir els objectius els assistents comptaran amb tutories, meet-up, workshops, experiències d’èxit i networkings temàtics, conduïts per professionals i experts dels diferents àmbits treballats.\nTotes les accions gratuïtes del programa Impulsa estan programades en horari flexible adaptades a necessitats de les empreses a qui es dirigeix. Les activitats es realitzaran a la seu de l’Àrea de Polítiques Econòmiques i Innovació- Urbalab Gandia.\nFira de solucions digitals per a turisme i comerç\nDes de maig fins a novembre de 2019.


Batet (CiU) cerca un pacte per garantir l'estabilitat a Valls | Diari de Tarragona\nBatet (CiU) cerca un pacte per garantir l'estabilitat a Valls\nDesprés d'haver perdut 4 regidors, un acord amb ERC seria la forma d´assegurar-se un govern estable\n26/05/2015 08:56 | Actualizado a 22/05/2017 20:19\nAnton Ferré (dreta) deixa l´alcaldia d´Alcover i agafa el relleu Albert Figueras. Foto: APC\nA l’Alt Camp es presenta una situació estable en pràcticament tots els ajuntaments amb victòries que arriben a la majoria absoluta en molts dels casos. En alguns es dóna continuïtat al govern que ja hi havia fins al moment, com el cas de Vallmoll, on Josep Lluís Cusidó (PSC-CP) seguirà al capdavant del consistori, mentre que en altres s’ha apostat pel canvi.\nCabra del Camp és l’exemple més clar, on la força més votada ha sigut Cabra en Comú. Es tracta d’un grup de veïns del poble que per aquestes eleccions havia decidit unir esforços i, finalment, ha aconseguit la majoria amb 5 del 9 regidors del consistori.\nHa sigut a la capital de la comarca on aquesta hegemonia s’ha trencat amb la pèrdua de quatre regidors per part de CiU: del número 13 al 9. El partit perd la comoditat de què gaudia i ara arriba el moment dels diàlegs i les converses amb les diferents forces, ja que, tal com apunta Albert Batet, el que es vol és un «govern estable».\nEs podrien plantejar diferents escenaris en el consistori vallenc. Un és el que proposa Ramon Font des de Compromís per Valls-ICV: la unió dels partits d’esquerra per crear una oposició forta contra CiU. De fet, si ERC, CUP, Compromís i PSC pactessin, sumarien 11 regidors, dos més que Convergència, i podrien governar.\nPerò serà difícil que això es produeixi, d’una banda, perquè són agrupacions molt diferents i seria complicat que arribessin a algun tipus d’acord, i de l’altra, perquè la CUP ja ha anunciat que no pactarà amb ningú, tot tancant les portes a qualsevol situació que no sigui fer oposició des de les seves pròpies sigles.\nL’altre possible escenari, i el més probable, és un acord entre CiU i ERC. Tot i que el cap de llista dels republicans, Jordi Cartanyà, afirmava diumenge a la nit que «no pensava en pactes», aquesta seria l’opció més plausible pels republicans. És la seva oportunitat per poder tornar a governar l’Ajuntament de Valls, un fet que no es produeix des dels anys 90, quan ERC va arribar un acord amb PSC i Jordi Castells va ser l’alcalde de la ciutat entre 1995 i 2001.\nA diferència del pacte entre esquerres, en aquest cas únicament s’haurien de posar d’acord dues forces polítiques, tot sumant un total de 13 regidors.\nPel que fa a CiU, aquesta seria també l’opció més favorable. Seria la manera d’assegurar-se un govern mínimament estable i comptant amb ERC com el pont amb altres partits d’esquerra com la CUP o Compromís. Si no hi ha acords, també podria passar que CiU governés amb minoria, un escenari que podria donar peu a la inestabilitat del consistori.\nOn també seran necessaris els pactes serà a Aiguamúrcia, on Convergència i Unió ha aconseguit la victòria, però no la majoria, i Tots Som Aiguamúrcia han aconseguit entrar al consistori amb 2 regidors. Tot fa pensar, però, que CiU tornarà a pactar amb el grup d’independents, la situació que ja s’ha donat en aquesta última legislatura.\nQuant a Alcover, el segon municipi més gran de l’Alt Camp. Alcoverencs pel Canvi seguiran per quatre anys més al govern, però amb nou alcalde: Albert Figueras, que substitueix a Anton Ferré. El partit continua tenint la majoria absoluta, però la CUP ha entrat amb força al consistori amb 3 dels 13 regidors.


Alonso arriba a Oviedo després de l'espectacular accident durant el GP del Brasil de F-1\nL'asturià Fernando Alonso va tenir diumenge, a Sao Paulo, moltíssima més sort que Kato. El seu accident va ser molt espectacular, però Alonso en va sortir pràcticament il·lès, tret d'algun cop. El pilot revelació del Mundial de fórmula 1 ha arribat a Oviedo i ha explicat com va veure i viure l'accident.\nFernando Alonso ha aterrat a l'aeroport d'Oviedo, ha baixat l'escala de l'avió i ha caminat fins a la terminal una mica coix. Aquesta és l'única conseqüència del terrible accident que va tenir diumenge. Un cop passat l'ensurt, Alonso s'ho mira amb humor. Alonso és tercer en la classificació del Mundial de fórmula 1 i ha fet dos podis. Abans de participar la setmana vinent en el Gran Premi de San Marino, Alonso passarà uns dies a Oviedo amb la família. Després se sotmetrà a una revisió amb els metges del seu equip per poder competir amb el màxim de garanties en la quarta cursa de la temporada.\nFernando Alonso és donat d'alta i torna a Espanya amb contusions lleus i un altre gran pòdium\nFernando Alonso continua fent història amb el segon podi consecutiu, al GP del Brasil


Es representa a Alzira l’obra de teatre Art, de la companyia Albena Teatre - elseisdoble.com\nEs representa a Alzira l’obra de teatre Art, de la companyia Albena Teatre\nHui, a les 20:30 hores, en el Gran Teatre\nQui no ha sigut víctima alguna vegada de l’estupidesa recalcitrant d’algú que, per rigidesa mental, no és capaç de canviar d’opinió, o que intenta imposar els seus punts de vista? O d’algú que no pren mai partit per res o bé adopta alternativament posicions contradictòries sense intentar resoldre-les o comprendre-les? No obstant això, podríem pensar que els éssers humans estem d’acord en algunes coses, i la felicitat hauria de ser un assumpte així, ja que és el sentit de la mateixa existència. Doncs sembla que tampoc.\nUna mentalitat rígida o massa líquida no només és més propensa a patir tot tipus de trastorns, sinó que, a més, afectarà negativament a l’entorn per on es mou, ja siga el laboral, familiar o, com en ART, dins el nostre cercle d’amistats.\nLa vida és un esdevenir etern, un moviment que no es deté. Sota la disfressa de la rutina, la vida quotidiana és pura sorpresa, canvi continu. No podem evitar-lo ni detindre’l quedant-nos quiets. Enmig de tanta filosofia, de tanta humanitat, de tanta civilització i màximes sublims, només tenim un exterior frívol i enganyós, honor sense virtut, raó sense saviesa i plaer sense felicitat, va observar Rousseau. Doncs quin desastre! Sembla que únicament ens queda posar-nos d'acord sobre els nostres fracassos; sobre el fracàs de la intel·ligència. Però, i si no es tractara de tindre raó, sinó d'aquelles coses que a més de “ser raonables” fomenten la nostra qualitat de vida, com l’amor, la confiança i l’alegria de sentir-se viu? Dames i Cavallers, la comèdia va a començar. Prenguen seient. Trien al seu favorit. Facen les seues apostes. El plaer i les discussions estan servides. Gràcies senyora Reza per este escumós xarop de regust amarg.\nDirecció: Joaquim Candeias.\nAmb: Carles Alberola, Alfred Picó i Carles Sanjaime.\nComèdia / Durada de 90 minuts\nEntrada pati i llotges: 10 € (reduïda: 8 €) / 1er pis i laterals: 7 € (reduïda: 5 €)\n.-000025 .-000125 .-000123 .-000021


L'Audiència de Navarra manté la llibertat provisional de La Manada - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'Audiència de Navarra manté la llibertat provisional de La Manada\nRecorda que els acusats van passar gairebé dos anys a presó i que han complert les condicions establertes\nMembres de La Manada, a la sortida de l'Audiència de Sevilla arxiu/ep\nMembres de La Manada, a la sortida de l'Audiència de Sevilla\nLa Secció Segona de l'Audiència Provincial de Navarra ha desestimat la sol·licitud d'ingrés a la presó provisional dels cinc membres de La Manada, realitzada per la Fiscalia, acusació particular i acusacions populars, i ha acordat mantenir en llibertat els cinc condemnats a 9 anys de presó per un delicte continuat d'abús sexual amb prevaliment perpetrat a Pamplona, durant els Sanfermines, el 7 de juliol del 2016.\nL'Audiència ha pres aquesta decisió per majoria de dos magistrats i amb el vot en contra del president de la secció, que advoca per decretar la presó provisional sense fiança dels cinc encausats.\nLa Fiscalia, l'acusació particular, exercida per la víctima, i les dues accions populars –l'Ajuntament de Pamplona i el Govern de Navarra– van sol·licitar l'ingrés a la presó dels cinc processats després que la Sala Civil i Penal del Tribunal Superior de Justícia de Navarra confirmés el desembre passat la condemna imposada a l'abril per la Secció Segona de l'Audiència.\nEls cinc condemnats van quedar en llibertat el 22 de juny del 2018 després d'abonar cadascun una fiança de 6.000 euros.\nEn la resolució, coneguda ahir, la Sala assenyala que «hem d'aplicar els consolidats criteris de la jurisprudència constitucional sobre aquesta matèria, ja que la confirmació –en tràmit d'apel·lació– de la sentència condemnatòria dictada per aquesta Sala resulta sens dubte insuficient per justificar, per si sola, la decisió que totes les acusacions ens sol·liciten».\nSegons afegeixen, «la qual cosa en cap cas pot perseguir-se amb la presó provisional són finalitats punitives o d'anticipació de la pena» i, «des d'aquesta perspectiva, no podem obviar que els encausats van ser privats de llibertat des del 7 de juliol del 2016 fins al 22 de juny del 2018, pràcticament dos anys».\nEn la interlocutòria exposen els jutges que «durant el temps transcorregut des que els encausats van ser excarcerats han complert, puntualment, les condicions que els van ser imposades» i «han comparegut davant el jutjat de guàrdia de Sevilla els dies indicats en la resolució del 21 de juny».\nCondemnats a 3 anys i 3 mesos de presó per gravar la violació grupal dels Sanfermines.