Esmorzars a l’habitació i catifes desinfectants: la ‘nova normalitat’ als hotels de Barcelona\nEls hotels de Barcelona es preparen per un estiu fluix i amb moltes mesures de seguretat / Europa Press\nCelebren que el turisme estranger pugui reactivar-se a partir del 22 de juny, però alerten que l'any "està perdut"\nEsmorzars a l’habitació, neteja constant, mampares de metacrilat a la recepció, catifes desinfectants, senyalitzacions a terra per marcar la distància de seguretat, comandaments de televisor plastificats i facturació a través del mòbil. Aquestes són les principals mesures que els hotels barcelonins estan adoptant per reobrir la setmana vinent, coincidint amb l’entrada de la capital catalana a la fase 1 de la desescalada.\nEls establiments que reprendran l’activitat reconeixen que l’ocupació “no superarà el 5%”, però confien que les restriccions de mobilitat “almenys pel que fa a les províncies” s’aixequin aviat. Així mateix, celebren que el turisme estranger pugui reactivar-se a partir del 22 de juny, però alerten que l’any “està perdut”. Tot i que la majoria de negocis han aprofitat el període de confinament per definir nous protocols de seguretat i formar els seus empleats en matèria higiènicosanitària, no tots preveuen reobrir portes coincidint amb l’entrada a la fase 1.\nL’Hotel Catalonia Atenas està “totalment preparat” per tornar a rebre visitants. La seva directora, Dolors Hurtado, explica que l’establiment va reobrir el 27 d’abril per a casos excepcionals i amb permís del Govern. “Hem tingut una ocupació baixa, d’entre el 5% i el 10%, majoritàriament treballadors d’obres i projectes que no podien aturar-se o persones que havien de venir a la ciutat per temes mèdics”, comenta.\nHurtado confia que amb l’entrada a la fase 1 la situació millori i el turisme de negocis comenci a reactivar-se. Amb tot, reconeix que el 80% dels seus beneficis procedeixen de clients estrangers i indica que fins que aquest no es reprengui la situació seguirà sent complicada. “Des del moment en què van cancel·lar el Mobile World Congress no hem aixecat cap”, assegura la responsable de l’establiment, que apunta que els ingressos han sigut “mínims”.\nTot i que veu amb bons ulls que el govern espanyol hagi obert la porta a crear “corredors segurs” entre territoris que estiguin en fase 3 a partir del 22 de juny i a obrir les fronteres, indica que ho veu molt “lluny”. Hurtado dona aquest any “per perdut” i considera que encara que vinguin visitants de fora, l’ocupació no superarà el 30%. “No tindrem prou beneficis per mantenir les despeses, però almenys les instal·lacions estaran obertes”, observa.\nPer la seva banda, Patricia Rodríguez, directora de l’Hotel Royal Passeig de Gràcia, considera que “la mobilitat de turistes ajudarà” i veu amb bons ulls “qualsevol mesura” en aquesta direcció. La directora d’aquest cèntric establiment, explica que els dos hotels de la cadena –un al passeig de Gràcia i l’altre a la Rambla–, no tenen previst reprendre l’activitat com a mínim fins a mitjans de juny. “Ens agradaria poder reobrir llavors, però dependrà de si la demanda respon a les ofertes que hem fet”, reconeix.\nAquesta cadena ha posat en marxa un programa anomenat Easy Life, que pretén adaptar els seus dos establiments a la situació actual. Contempla un ampli ventall de mesures de protecció, entre les quals destaquen la instal·lació de mampares de metacrilat i catifes desinfectants a la recepció; de marques a terra per definir les distàncies de seguretat; de gels hidroalcohòlics a tots els espais comuns; o la conversió del bufet del restaurant en un servei a la carta.\nA més, es plastificaran els comandaments de la televisió, s’eliminaran les claus físiques de les habitacions i s’ha implantat un sistema per fer la facturació i la sortida a través del mòbil. Rodríguez apunta que preveuen dur a terme una desinfecció intensiva als seus dos establiments abans de la reobertura, i intensificar la neteja de les habitacions. “Després que marxi un hoste es desinfectarà amb ozó”, explica.\nPer la seva banda, l’Hotel Catalonia Atenas, també ha adoptat diverses mesures per reduir el risc de contagi. “S’ha retirat tota la tapisseria i la papereria de les habitacions i s’ha intensificat la neteja de tots els espais, tenint especial cura en elements que els hostes fan servir molt com les manetes de les portes o el selector de l’aire condicionat”, explica. A banda, s’han distribuït dosificadors de gel a totes les zones comunes i també es revisaran els mecanismes d’entrada i sortida.\n“Tindrem marcat el terra amb una senyal perquè es respectin les distàncies de seguretat i hi haurà gels, guants i mascaretes a la recepció”, detalla Hurtado. Alhora, explica que els clients assumiran una part del seu registre a l’hotel: “Seran ells els que posaran el DNI a la màquina d’escàner i també hauran d’introduir algunes dades en una tauleta que es desinfectarà després de cada ús”, indica. A més, les claus no es retornaran en mà com fins ara, sinó que s’hauran de depositar en una caixeta.\nLes zones comunes dels hotels hauran de romandre tancades durant tota la fase 1. Per aquest motiu espais com els gimnasos, les piscines o els restaurants no obriran dilluns. “En el cas dels àpats el que farem serà oferir als hostes una carta perquè demanin el que volen prendre i podran passar-ho a buscar ells mateixos o demanar que els ho portin a l’habitació”, explica Dolors Hurtado.\nIgual que als altres hotels catalans, aquests establiments tenen aplicat un ERTO que afecta la major part de la plantilla. Asseguren que la previsió és que a mesura que les reserves es reactivin puguin anar tornant els empleats. En el cas de l’Hotel Catalonia Atenas, s’ha pogut reincorporar el 15% de la plantilla.


Slider – Pàgina 18 – CIDE\nInici / Slider (pàgina 18)\nUna flor per cada víctima de violència de gènere\nSeguint amb el projecte de coeducació del nostre centre, divendres vam començar a penjar una flor en el pati per cada persona víctima de violència de gènere al nostre país. Anirem penjant una flor per cada víctima fins al mes de juny. L’objectiu és conscienciar a la joventut en contra de …\nEl CIDE inicia les visites guiades per conèixer les instal·lacions del centre per a les famílies que vulguin apuntar als seus fills a l’etapa d’Educació Infantil al CIDE per al curs 2020-2021. Les visites es realitzaran tots els dimecres a partir del 12 de febrer en els següents torns: 09:15 hores i 10:20 hores. Per inscriure’s és imprescindible demanar …\nLes classes de 1r i 2n de Primària són les encarregades enguany de decorar el hall de l’escola. Per això han posat fil a l’agulla i han decidit reciclar els cartons que tenien per casa i pel centre. Han fet dibuixos de cors i estrelles de diferents mides, els han …\nUn alumne de 4t d’ESO participa en la lectura de la Constitució al Parlament\nL’alumne de 4t d’ESO del CIDE, Pablo Angosto, ha estat un dels afortunats en participar en la lectura de diversos articles de la Constitució Espanyola al Parlament de les Illes Balears. A l’acte, que ha tengut lloc pel 41è aniversari de la Carta Magna, han participat vuit alumnes de …\nPage 18 of 39« Primer...10«1617181920\t»\t30...Darrer »


Investigadors de l'ICIQ donen un impuls inesperat per l'economia de l'hidrògen\nPublicat dimarts 11 de Juny de 2019 12:31\nPer primera vegada, científics augmenten de manera directa la producció d'hidrogen en la reacció de divisió de l'aigua a l'aplicar un camp magnètic a l'ànode. Els resultats han estat publicats a Nature Energy.\nEls catalitzadors utilitzen elements abundants i eviten l'ús d'elements crítics. El magnetisme propi dels catalitzadors també evita l'ús de materials adherents per fixar els catalitzadors a un suport físic.\nLa humanitat ha entrat en territori desconegut: els nivells atmosfèrics de CO2 s'han disparat a 415 ppm per primera vegada en la nostra història.\nCada vegada és més urgent trobar alternatives sostenibles als combustibles que produeixen CO2. Una de les fonts energètiques més prometedores per al medi ambient és l'hidrogen generat a través de la divisió de l'aigua, reacció en la qual es produeix oxigen i hidrogen. Ara, gràcies a investigadors de l'Institut Català d'Investigació Química (ICIQ) aquesta economia de l'hidrogen és més a prop que mai.\nEn un article publicat a Nature Energy, científics dels grups Galán-Mascarós i López de l’ICIQ descriuen com, per primera vegada, s'ha utilitzat un imant per millorar directament la producció d'hidrogen durant la divisió d'aigua mitjançant electròlisi en medi alcalí. "La simplicitat del descobriment obre noves oportunitats per implementar millores magnètiques en la divisió de l'aigua. A més, el baix cost de la tecnologia la fa adequada per a aplicacions industrials ", ens ho ha explicat Felipe A. Garcés-Pineda, primer autor de l'article.


About: Climent Ramis Noguera\nCliment Ramis Noguera (Llucmajor, Mallorca, 1949) és un físic i meteoròleg mallorquí. Climent Ramis es llicencià en ciències físiques a la Universitat de Barcelona el 1972 i es doctorà a la Universitat de les Illes Balears, UIB, el 1983 amb la tesi Transportes inherentes a la circulación meridiana sobre la Península Ibérica y el Mediterráneo Occidental. Fou cap de la secció d'observació de l'Oficina Meteorològica de l'aeroport de Son Sant Joan de Palma des del 1979 al 1986. Des del 1973 és professor de la UIB en el departament de física, àrea de física de la Terra. Des del 2008 és catedràtic.\nCliment Ramis Noguera (Llucmajor, Mallorca, 1949) és un físic i meteoròleg mallorquí. Climent Ramis es llicencià en ciències físiques a la Universitat de Barcelona el 1972 i es doctorà a la Universitat de les Illes Balears, UIB, el 1983 amb la tesi Transportes inherentes a la circulación meridiana sobre la Península Ibérica y el Mediterráneo Occidental. Fou cap de la secció d'observació de l'Oficina Meteorològica de l'aeroport de Son Sant Joan de Palma des del 1979 al 1986. Des del 1973 és professor de la UIB en el departament de física, àrea de física de la Terra. Des del 2008 és catedràtic. És membre de la Royal Meteorological Society, soci de la European Geophysical Society, soci numerari de la Asociación Meteorológica Española i de la Real Sociedad Española de Física, secretari del Grupo Especializado de Física de la Atmósfera y del Océano (GEFAO) de la RSEF des d'octubre del 1989, referee de les revistes: Revista de Geofísica (CSIC), Weather and Forecasting (AMS), Journal of Applied Meteorology (AMS), International Journal of Climatology (RMS), Physics and Chemistry of the Earth (EGS), Theoretical and Applied Climatology (AUS), Hydrology & Earth Systems Sciences (EGS). Fou Director de Promoció de la Investigació en la UIB, director general d'Universitat del Govern de les Illes Balears (2003-07), i director del departament de física de la UIB. És autor de Prácticas de meteorologia (1996) i coautor, amb Pau Bibiloni i Cels Calviño, de la sèrie Quaderns d'observació meteorològica bàsica (1987-97). (ca)\nCliment Ramis Noguera (Llucmajor, Mallorca, 1949) és un físic i meteoròleg mallorquí. Climent Ramis es llicencià en ciències físiques a la Universitat de Barcelona el 1972 i es doctorà a la Universitat de les Illes Balears, UIB, el 1983 amb la tesi Transportes inherentes a la circulación meridiana sobre la Península Ibérica y el Mediterráneo Occidental. Fou cap de la secció d'observació de l'Oficina Meteorològica de l'aeroport de Son Sant Joan de Palma des del 1979 al 1986. Des del 1973 és professor de la UIB en el departament de física, àrea de física de la Terra. Des del 2008 és catedràtic. (ca)\nCliment Ramis Noguera (ca)


Remeis de Bruixetes – Club Sanfeliu Santildefons\nAl nostre Punt Òmnia engeguem un projecte transversal als seus diferents tallers (també amb la Xarxa Òmnia), i que aviat esdevindrà intergeneracional amb la participació del Casal Jove.\nRemeis de Bruixeta dóna a conèixer remeis ancestrals i posiciona la Dona remeiera com a figura clau a la nostra societat, trencant els estigmes que la paraula Bruixa sempre ha tingut associats. Aquesta és l’excusa per treballar remeis naturals (ofimàtica, internet), de fer vídeos compartint remeis (comunitat) i de crear un llibret (disseny i art més ampli) on surtin totes aquestes aportacions.\nCompartim alguns dels materials que vam llençar just coincidint amb el #8m a una jornada que vam realitzar conjuntament amb altres Punts Òmnia.\nAviat sumem el grup de Joves i encara farem més gran aquest projecte!\nTags: casal jove, punt òmnia, tic\nhttps://www.sanfeliu-santildefons.org/wp-content/uploads/20210416_Foto_PuntOmnia-.jpg 1564 1564 CIJSSI https://www.sanfeliu-santildefons.org/wp-content/uploads/LogoClub_web250-1.jpg CIJSSI2021-04-16 09:38:512021-04-16 09:44:53Remeis de Bruixetes\nSeguim sumant Feliç Sant Jordi i Santa Jordina 2021!!!!


'Barcelona: títol provisional. Un viatge literari per la ciutat'\nEs publica el llibre Barcelona: títol provisional. Un viatge literari per la ciutat.\nCoeditat per Andreu Gomila i Diego Piccininno, inclou escrits, entre altres, d'autors com Marta Pessarrodona, David Castillo, Julià Guillamon i Blanca Llum Vidal.\nAixí mateix, el llibre proposa una ruta per la ciutat que vincula espai urbà i indrets novel·lats i recorre els barris i els llocs més emblemàtics i referents de Barcelona com a ciutat literària\nDe dilluns a divendres contes per als més petits de la casa en sessions de matí a les 11h i a les 12h i de tarda a les 17h.\nDimecres 20 de maig a les 20.30 h\nBona nit, saltamartí\nEl Saltamartí tenia ganes de fer un viatge. «Buscaré un camí», es va dir, «i el seguiré fins allà on em dugui.» Un matí, el Saltamartí va trobar un camí. Un camí llarg i polsegós que s’enfilava cap als turons i baixava cap a les valls. –M’agrada aquest camí –va dir el Saltamartí–. Som-hi!\nCom es diu la casa ocupada, antic hotel i residència, situada al carrer Mont d’Orsà de Vallvidrera? Quin és el transport públic utilitzat per pujar fins a la Carretera de les Aigües o fins a Vallvidrera superior? Aquestes i moltes altres preguntes posen a prova els teus coneixements sobre els barris de Vallvidrera-Tibidabo i Les Planes amb aquest joc que ha preparat la Biblioteca Collserola-Josep Miracle.\nEscola d’escriptura de l’Ateneu barcelonès. Fins al 23 de juny\nMatrícula oberta per als cursos intensius d’estiu 2020. Escriptura, literatura, humanitats i oficis de l’edició. Són 30 cursos en format de videoclasse en directe perquè puguis gaudir d’un estiu ben literari. Amb el carnet de Biblioteques de Barcelona obtindràs un 5% de descompte en el preu de tots els cursos d’estiu. Més informació\nExperimentem amb l’art. Del 22 de juny al 31 de juliol\nCasal d’estiu Endinsa’t al món de l’art. Una activitat de lleure on podràs viure l’experiència del procés de creació a partir del joc i amb la incorporació d’activitats d’aigua i d’altres propostes lúdiques. 90 places setmanals per a nenes i nens de P3 a 6è. Amb el carnet de Biblioteques de Barcelona obtindràs un 3% de descompte en el preu de tots els cursos d’estiu. Més informació


Travessar els Alps de nit en ple hivern, la ruta perillosa de desenes de migrants\nPer a molts d'ells és el primer contacte amb la neu, i segueixen el camí per poder passar d'Itàlia a França\nEsther Miró 25/01/2018 - 17.10 Actualitzat 25/01/2018 - 17.48\nDos migrants travessant els Alps de nit per poder arribar a França\nEl tancament de la frontera de Ventimiglia, entre Itàlia i França, aboca alguns migrants a travessar els Alps a peu, en ple hivern i jugant-se un cop més la vida, per arribar al seu destí.\nÉs el cas de l'Ibrahim i el Cissé, de Guinea. Caminen per la muntanya nevada de nit, que és dur, sobretot quan és la primera vegada que veuen la neu. Quan s'ha creuat un desert i s'ha travessat el mar en condicions penoses de Líbia a Itàlia, però, aquest sembla només un últim escull que cal superar.\nTots dos fan com molts altres abans d'ells. Acaben girant cua i accepten un plat calent dels mateixos voluntaris que poc abans els havien intentat dissuadir de passar els 12 quilòmetres de fort pendent fins a França, pels Alps. Ara han entès allò que els explicaven sobre el perill de mort o d'amputació per congelació.\nMohamed, migrant de Burkina Faso, ha entès el risc que corre:\n"No creuaré així, és molt perillós. Caminaràs amb neu fins a París? Pots perdre un peu, i què fas si et falta un peu? També pots morir, no està bé."\nDes que es va tancar el pas fronterer de Ventimiglia, cada dia una dotzena de migrants arriben en tren a l'estació d'esquí de Bardonecchia, amb la intenció de passar a França. Els controls de policia els aturen, fins que ho tornen a provar.\nDavide Rostan, voluntari d'ajuda als migrants, admet que la voluntat dels migrants és forta:\n"Si algú té familiars que van passar a França fa anys, no té sentit que li diguem 't'has de quedar a Itàlia'. Vol passar i trobarà la manera costi el que costi. I el cost pot ser morir, enterrat sota una allau."\nEls que són rebutjats per la policia tenen un lloc per passar la nit a recer, però hauran de marxar-ne aviat, per deixar lloc als que vindran després. Molts passaran la nit pensant com tornar-ho a intentar.\nMigrants que creuen els Alps a peu malgrat la neu


El Maresme brinda per la fi del peatge a la C-32 després de 52 anys - Pànxing\nEl moviment anti peatge reclama ara que s'acceleri la pacificació de l'N-II.\nEl peatge més antic de l’Estat, el de la C-32 al seu pas per Vilassar de Dalt, ha deixat de cobrar als conductors que hi passaven poc després de les vuit del vespre, al mateix temps que ho feien la resta de peatges de les autopistes que queden alliberades a partir d’aquest 1 de setembre.\nMolt a prop de les barreres, la Coordinadora Preservem el Maresme ha celebrat la fi dels peatges, 52 anys després, amb un sopar de carmanyola i un brindis. El portaveu de l’entitat, Antoni Esteban, assegura que un cop “ha caigut la peça” del peatge és ara el moment de reclamar que s’acceleri l’anunciada pacificació de la carretera N-II, una altra de les reclamacions històriques de la comarca en relació a la mobilitat i les infraestructures.”És el més natural”, assegura Esteban sobre la intenció del Govern d’invertir en millorar les connexions dels municipis amb la C-32 per traslladar el trànsit de l’N-II i convertir l’antiga carretera en una via més amable per a vianants i bicicletes, reduint la capacitat per al trànsit rodat.\nMembres de la Coordinadora Preservem el Maresme brinden per la fi del peatge de la C-32.\nAmb tot, però, el portaveu de la Coordinadora Preservem el Maresme entén que la manera més efectiva per pacificar la carretera és apostant decididament pel transport públic. “Només així la gent no agafarà el cotxe”, explica. En aqeust sentit, Esteban ha carregat durament contra el servei de Rodalies, per car i deficient.\nEl portaveu del moviment antipeatges del Maresme recorda que per fer el trajecte Mataró-Barcelona s’han de pagar tres zones al bitllet de Rodalies, mentre a l’extrem sud de Barcelona es paga només una zona per recórrer una distància similar. “Els maresmecs paguem el triple”, exclama.\nSobre el futur de la C-32, la Coordinadora Preservem el Maresme rebutja haver de recuperar qualsevol sistema de pagament, com ja ha avançat el govern espanyol: “Ens estan ficant al cap que hem de pagar sí o sí i portem més de 50 anys pagant el manteniment de totes les autopistes d’Espanya amb els nostres impostos”.\nUn vehicle passa sense pagar el peatge de Vilassar, a la C-32.\nEsteban reclama “alternatives” per finançar el manteniment de les autopistes que no passin carregar-ho al cintada ni per incrementar la pressió fiscal. El portaveu veïnal també considera “obsolet” el model vinyeta.\nDesprés de la celebració, un grup de veïns han recorregut la C-32 de sud a nord en una marxa de vehicles per alliberar simbòlicament els tres peatges que hi havia actius a la comarca fins a aquest dimarts a la tarda. A més del peatge de Vilassar, la C-32 també comptava amb els peatges d’Arenys i de Santa Susanna.\nSi t’ha agradat llegir la notícia El Maresme brinda per la fi del peatge a la C-32 després de 52 anys, també et pot interessar llegir Festa Major dels Sants Genís a Vilassar de Dalt.


arnús | Resultat de la cerca | Badalona bitàcola | Pàgina 10\nMaite Arqué respon demà en directe als oients de RCB\n5 novembre 2004 BadalonaBadalona bitàcola\nAixò es publicava ahir dijous (ja estem a divendres 🙁 ) a el Punt: L’alcaldessa de Badalona, Maite Arqué, serà entrevistada demà, a partir de les deu, en el programa BDN de Ràdio Ciutat de Badalona (94.4 FM), conduït per Núria Coll. Durant l’entrevista, l’alcaldessa atendrà les preguntes que els ciutadans formulin en directe per … Continua la lectura de Maite Arqué respon demà en directe als oients de RCB →\n27 octubre 2004 Badalona, ParcsBadalona bitàcola\nAvui llegeixo a el Punt una notícia força interessant. De fet són tres notícies relacionades. Les comento d’una en una. La rotonda de la discòrdia Aquesta notícia està relacionada amb un parell d’entrades que publicava jo el 30 d’agost i el 4 d’octubre. Per tal que us feu una idea de què va el tema … Continua la lectura de Ens prenen el pèl? →\nEls jardinets del Condis\n22 setembre 2004 Badalona, ParcsBadalona bitàcola\nAmb aquest títol enceta la Carta de la setmana d’en Ferran Falcó (CiU). Aprofita en Ferran aquest “jardinet” al carrer d’en Cueta per criticar la manca de jocs infantils a les places de la ciutat. Li dono tota la raó, però trobo a faltar una cosa a la seva carta. Posa exemples de places públiques … Continua la lectura de Els jardinets del Condis →\nJugar a bàsquet a Badalona\n11 setembre 2004 Badalona, ParcsBadalona bitàcola\nAvui he rebut un missatge a lonabada arroba terra.es on em comenten la manca de pistes de bàsquet a Badalona centre. La persona que m’envia el missatge em comenta: Pensaràs que estic malfixat perquè segur que tindràs un bon grapat de pistes en ment ara mateix, deixa que m’expliqui :). Jo, igual que molts dels … Continua la lectura de Jugar a bàsquet a Badalona →\n8 setembre 2004 Badalona, FotosBadalona bitàcola\nÉs tard i no voldria deixar de comentar i publicar notícies i enllaços que m’han arribat o que he vist al llarg del dia. Així que faré un repàs obligatòriament molt breu. A la web de CiU Badalona trobem la recuperada carta de la setmana d’en Ferran Falcó. De fet n’hi ha dues, però una … Continua la lectura de De tot una mica… →\nDissabte passat vaig poder convidar a TOTS SOM POPS, el guanyador del concurs de juliol, a prendre alguna cosa a la Rambla de Badalona. Bé, de fet vaig convidar els participants del concurs que van arribar al final, que eren Mira, Athos, Pep i TOTS SOM POPS. Finalment van ser TOTS SOM POPS i Athos … Continua la lectura de El dissabte, aperitiu a la Rambla →\n4 agost 2004 Badalona, Casagemas, ParcsBadalona bitàcola\nCan Solei és un parc situat al barri de Casagemas, just a tocar el parc de Ca l’Arnús. De fet, com deia fa uns dies, inicialment Can Solei i Ca l’Arnús era una sola finca coneguda com Can Solei. La finca de Can Solei va ser expropiada per l’ajuntament als anys seixanta i es va … Continua la lectura de Can Solei →


A 4 EL KM: XXV Cursa de l'Alba\nXXV Cursa de l'Alba\nI més curses !\nUna cursa de muntanya per Montserrat, amb sortida i arribada a Collbató, 24 km aproximats de recorregut , 100m de desnivell positiu i 2000n de desnivell acumulat. Es fa un recorregut per la muntanya, tot pujant a Sant Jeroni ( 1236 m ).\nCursa molt maca però duríssima i on el nostre comany Albert Tatjé va participar defensant el nostre club, classificant-se el 287è amb un temps de 3:08:36.\nimpressionant imatge del Parc Natural de Montserrat\nL'Albert, primer a l'esquerra, amb un grup d'amics\n La crònica de l'Abert Tatjé:\nLa insistència del Mike va fer que, fa un parell de mesos, m’apuntés a aquesta cursa de muntanya. Se surt del poble de Collbató (a 375 metres d’altura), es puja fins a Sant Jeroni, el punt més alta de la muntanya de Montserrat (a 1.237 metres) i es torna a Collbató després de 24 kms. Havia llegit cròniques de participants d’altres anys (entre elles les del Dennis) i, la veritat, el panorama que pintaven era bastant “acollonidor”. Per això durant aquests dos mesos he fet bastant entrenament de muntanya per Collserola i he pujat i baixat moltes escales. Sort d’aquest entrenament sinó, vist ara amb perspectiva, no hagués estat capaç d’acabar aquesta cursa o bé hagués patit molt més del que vaig patir.\nM’he llevat una mica abans de les 7 del matí per anar fins a Collbató. Quan he arribat allà m’he menjat un plàtan i un parell de kitkats. M’he trobat amb el Mike, el seu fill Paul, Toni i Ramon i hem fet un mínim escalfament tots junts. A les 08:30h es dona la sortida als poc més de 400 participants. El sol mig tapat pels núvols mitiga la calor. El primer km és pels carrers del poble. La gent s’ho pren amb calma sabent el que queda pel davant.\nSortim del poble i agafem la carretera que va cap a les coves de Salnitre. Aquesta carretera ja fa una bona pujada. Al cap d’un quilòmetre i mig deixem la carretera i agafem les primeres escales. El Mike i el Toni, molt més entrenats, han tirat endavant mentre el Ramon i jo anem a un ritme molt més prudent. Agafem un corriol que primer planeja durant un parell de kms i després s’enfila cap al Pla de Sant Miquel. L’ascensió és dura tot i que en alguns trams es pot trotar una mica. Les vistes són espectaculars. Arribem a l’avituallament del Pla de Sant Miquel. Aquí m’entretinc una mica per recuperar la respiració accelerada abans de menjar una mica de plàtan i de fruita seca. El Ramon gairebé no s’ha aturat i ha seguit endavant.\nUn fort descens d’una mica més d’un quilòmetre per una pista encimentada ens porta fins al Monestir de Montserrat on agafem unes escales amb molta pendent que ens han de dur fins al Pla dels Ocells. Aquestes escales són molt dures i s’enfilen per enmig del rocallam que envolta el Monestir. Els graons són molt alts i ens ajudem de les baranes que hi ha als costats per empènyer-nos cap amunt. Un cop al Pla del Ocells podem trotar una estona per un corriol que travessa un bosc. Som al km 12 i ens falten gairebé dos quilòmetres per arribar a Sant Jeroni. Ara ja som en un tram d’escales estretes que compartim els que pugem amb els que baixen a tota castanya. Saludo al Mike, que ja va de baixada. Quan em falta poc per arribar a dalt em creuo amb el Ramon que em deu portar uns 500 metres d’avantatge.\nArribo a dalt de Sant Jeroni en 1h58 min. Les vistes són espectaculars. M’entretinc una mica a contemplar-les. Coincideixo amb el Meep i el Krlos (de corredors.cat) i fem una foto. Comentem que anem una mica justos per baixar de les 3 hores, però que ho podem intentar. Iniciem el descens molt forts. Després de tanta pujada ve de gust deixar-se anar amb una bona baixada. Ens creuem amb la gent que encara puja. Hi ha un avituallament comú pels que pugen i pels que baixen. Hi ha una noia estirada a terra que està sent atesa pels bombers. Té fortes rampes als bessons. Fa uns crits que resonen per la muntanya. Un nen del avituallament pregunta si es morirà. El tranquilitzem dient-li que no, que a la que es recuperi tornarà a la cursa.\nKrlos, Meep i jo seguim tirant fort cap avall. Avancem a gent que va bastant petada. Un corriol ens duu fins a Sant Joan. Manquen 8 kms per l’arribada i 45’ per les 3 hores. Si seguim a aquell ritme baixem de les 3 hores. Però cap dels tres coneix el camí i no sabem que els propers 8 kms de baixada són molt lents. És un corriol estret, amb molta pedra i força pendent. S’ha d’anar amb molt de compte doncs el risc de caure és molt elevat. El cansament acumulat també fa que els reflexos vagin minvant i que disminueixi l’agilitat a l’hora de moure les cames amb rapidesa. A més, no tot és baixada. Hi ha alguna rampa curta però molt dura que fa que haguem de tornar a caminar. Per tot plegat, en l’últim avituallament (km 20) ja veig que serà impossible baixar de les 3 hores.\nEm torno a entretenir en aquest avituallament per menjar tranquil i recuperar-me bé abans d’encarar els últims 4 kms. La baixada és cada vegada més empinada i el camí està ple de pedres i roques. Les cames em fan mal i baixo amb molt de compte. Abans d’arribar a baix de tot atrapo al Ramon que va bastant mort. En Ramon puja molt bé però les baixades el maten. Cal tenir en compte la seva edat, cinquanta i pico llargs...\nEl últim km torna a ser pels carrers del poble de Collbató amb els últims 400 metres per un carrer en pujada. Arribo en 3h08’22’’. El Ramon arriba un minut darrera meu. En Toni i en Mike ja fa estona que han arribat (2h35 i 2h42 respectivament). El Paul, el fill del Mike, 2h20, sense paraules. Recollim els obsequis i comentem la jugada mentre endrapem l’entrepà de botifarra i ens hidratem amb una cervesa ben fresca. Ens l’hem guanyada!!\nToni Flores dimarts, de maig 15, 2012\nAlbert,et dona igual xixa que limona......aquestes alçades 3 hores i per muntanya....mana c.....\nAlbert felicitats! !!\nFelicitats, Albert. Visto lo visto, qué será lo següent? Una duatló?\nNo et fa por res!\nMontse dimarts, de maig 15, 2012\nQuina crònica més xula! I quines vistes! Només pel paissatge ja val la pena fer la cursa.\nLluis Peix dimarts, de maig 15, 2012\nAlbert, sin duda una magnifica experiencia y una crónica fantástica, Felicitats.\nMagnifica crònica i gran cursa!\nMireia dimecres, de maig 16, 2012\nMoltes felicitats!! és una cursa dura però bonica :)\nAlbert Tatjé dimecres, de maig 16, 2012\nA veure si l'any vinent fem una bona colla d'a4elkm' en aquesta cursa. Val molt la pena. Només pel fet de que t'"obliga" a entrenar ja va bé.\nEva, doncs si, el següent serà una duatló. M'he apuntat a una duatló popular que fan a Figueres el 27 de maig : 5 kms running + 10 kms btt + 2,5 kms running. Us animeu?\nEnhorabona Albert !!!\nLa crònica genial, com ens tens acostumats, i la cursa, millor.


GARCIA FAURA ha participat recentment en la jornada titulada 'La formació en el sector de l’envolvent arquitectònica' celebrada al Trespa Design Centre de Barcelona. La jornada va servir per presentar el Màster de Façanes Lleugeres que, després de dues edicions a Madrid, aquest any s’impartirà a la UPC de la capital catalana.\nEl gerent de GARCIA FAURA, l’enginyer especialitzat en façanes Javier Paredes, va formar part d’una taula rodona on va compartir protagonisme amb, entre altres, prestigiosos actors del sector com Xavi Ferrés, de Ferrés Arquitectos i Consultores o Jesús Román, de la firma d’arquitectes Rafael de La Hoz.\nLa sessió va servir per presentar la tercera edició del Màster de Façanes Lleugeres que, després dos anys realitzant-se a Madrid, en aquesta ocasió es desenvoluparà a l’Escola Tècnica Superior d’Arquitectura de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC).\nEl Màster busca formar enginyers en l’especialització de l’estudi, anàlisi i desenvolupament de façanes lleugeres. Una necessitat del sector, que requereix cada vegada més de tècnics especialistes que aportin coneixement i valor a una solució constructiva a l’alça.


“Boira a Pení, plega es volantí....” | Cap de Creus amb caiac --------------------------------------------------------------------------------\n“Boira a Pení, plega es volantí....”\nAquesta és una dita de la mar d'Avall que acaba dient.: “... i ves-te’n a dormir”. Significa que quan bufa fort el garbí, millor que no t’enganxi al bell mig de la mar. Quan els vents de component sud bufen fort, tal i com ha passat aquest dissabte, es produeix un efecte palanca a la serra de Verdera i en arribar l’aire humit a la part més alta d’aquestes muntanyes es condensa, i genera una mena de capell amb aspecte de boira o núvol. Aquest fenomen quan es produeix i, si et trobés a mar, millor que pensis en tornar a port, perquè a la plana ja està bufant i li queda poc per arribar. És un vent que aixeca una onada molt desagradable de ser navegada i, si és molt fort, pot arribar a ser perillós per les petites embarcacions.\nLa mar d’Amunt queda força arrecerada, tot i això, hi ha dos llocs que poden portar-nos problemes els dies de garbinada, la badia de Port de la Selva i el Golfet. Quan el vent es despenja per les respectives valls, es comprimeix i s’accelera, aleshores pot ser molt fort i ens podrem trobar amb problemes si no estem acostumats a navegar amb vent d’alta intensitat, per sort com el seu recorregut per mar és curt, no aixeca onada grossa i aleshores la qüestió és més de força que de tècnica.\nAquest dissabte el vent era un “garbí aponentat” i una altra dita diu que “de ponent ni vent, ni gent”, és obvi que fa segles que de ponent no ens arriba res de bo. Esperem que aviat ens alliberem d’ells i que tot això no quedi en una falsa il·lusió.\nDoncs, el que volia explicar-vos és que nosaltres hem anat a cercar la calma de la mar d’Amunt, hem fet el curri amb un resultat minso, però no s’ha tornat de buit i a més, desprès d’esmorzar hem fet un volt i hem recollit quatre bolets per fer l’aperitiu. Què més podem demanar? Mai tornes de buit a casa! La mar sempre et regala alguna cosa bona.\nAnònim 25 de novembre de 2012 a les 21:52\nQue tens lectors pescadors!!! Jejeje. Que vau pescar?\nKayak Experience 26 de novembre de 2012 a les 15:30\nVaig pensar amb tu jeje! Vam dinar al Cap de Creus i veiem tot l'espectacle des d'aquell mirador privilegiat. M'hagués agradat molt sortir de Porlligat fins a Port de la Selva amb aquell mar!\nEduard, tema pesca has de baixar a veure'm home!\nAhir un Déntol d'1kilet ;)\nVellmarí 26 de novembre de 2012 a les 17:09\nLa veritat que la pesca no era ben bé la intenció, moltes sortides el que fem és arrossegar l'artificial per si algú si vol clavar. Dissabte van ser oblades, res de bonítols, ni llobarros.\nmanel 27 de novembre de 2012 a les 20:16\nMolt interessant aquetes dites Eduard, no les coneixia. A mí (i als Pagaia) el vent del sud em va enganxar a Port-Bou. L´idea era arrivar a Banyuls.\nA la tornada molt i molt de vent i dificultats per arribar a Colera.\nMalgrat tot ens hem curtit una mica més\nVellmarí 27 de novembre de 2012 a les 20:57\nSempre que et trobes amb unes condicions dures a mar un creix com a caiaquiste. La satisfacció posterior ho denota. Salut\nEls Racons del Bandoler 2012\nMarató de TV3 a les Illes Medes\nUn somni pendent\nProblemes en la comunicació dels rorquals.\nVols anar ben equipat?\nAbans de que arribi l’hivern...\nHaurem de vigilar...\nQuè menja la foca leopard?\nUn altra píndola d'en Noé\nIlles del Cap de Creus.


Centre Mèdic Capellades - Centre Mèdic Capellades\nAl Centre Mèdic Capellades et cuidem a tu i als teus\nFisioteràpia, traumatologia, dermatologia, podologia, psicologia infantil i per adults, logopèdia, dietètica i nutrició, estètica… Descobreix totes les nostres especialitats mèdiques!\nQuè t'oferim al Centre Mèdic Capellades?\nAl Centre Mèdic Capellades et cuidem a tu i als teus. T'oferim serveis mèdics de qualitat i proximitat amb el nostre equip d'especialistes: traumatologia, fisioteràpia, podologia, nutrició, psicologia, estètica... A més de fer grups de gimnàstica, tallers i xerrades molt interessants!\nSom especialistes en fisioteràpia esportiva i rehabilitació de lesions. Fem tractaments amb Indiba, Epte, ganxos, punció seca... I tenim servei de traumatologia, podologia i nutrició esportiva, així com d'entrenadora personal.\nSom un equip de bons professionals de la salut i la bellesa que estem al teu costat. Traumatologia, dermatologia, fisioteràpia, acupuntura, nutrició, estètica, psicologia...\nVols apuntar-te a classes de pilates? D'hipopressius? Necessites reunir-te amb altres mares per compartir experiències? Descobreix tots els nostres serveis especials per a mares!\nCom vius el teu embaràs? Des del Centre Mèdic Capellades t'oferim un gran ventall de serveis perquè en gaudeixis plenament i amb salut.\nVols cuidar-te? Tenim tot tipus de tractaments estètics (anti-acnè, manicures i pedicures...) i per fer exercici, a més d'altres especialitats..\nDurant aquesta etapa pots aprofitar per fer aquelles coses que no has pogut gaudir mentre treballaves com fer exercici i cuidar-te. Et proposem fer salut!\nL'Indiba Activ Therapy accelera el procés natural de recuperació del cos. Alleuja el dolor, recupera el moviment, millora l'eslasticitat dels teixits i disminueix la inflamació de la zona tractada.\nAl Centre Mèdic Capellades tenim un ampli ventall de bons professionals de la salut que poden ajudar a recuperar-te més aviat de qualsevol intervenció. Fem de cada cas un cas únic.\nDescobreix els nostres packs regal: regala salut, bellesa i benestar\nNo saps què regalar? Tenim la millor solució! Al Centre Mèdic Capellades t'oferim packs regal fets a mida amb massatges relaxants, tractaments facials, aromateràpia, sessions de fisioteràpia, tractaments d'Indiba... i molt més!\nDescobreix els packs regal\nNotícies, consells i articles\nCom podem explicar la menstruació als nostres fills i filles?\nExplicar la menstruació als nostres fills i filles és important per normalitzar-la i evitar que...\nInflueix el cicle menstrual en el rendiment esportiu?\nUn cicle dura una mitjana de 28 dies (entre 25 i 35 dies). Comença amb la menstruació i acaba a...\nClaus per combatre la calor\nAquesta setmana estem vivint la primera onada de calor de la temporada, que s’agreujarà de cara...\nQuè cal tenir en compte a l'hora de practicar esport quan fa calor?\nAquesta setmana ha arribat plenament la calor. Què has de tenir en compte a l'hora de practicar...\nL'equip professional del Centre Mèdic Capellades està format per especialistes i experts apassionats per la seva feina i en formació constant per atendre't de la millor manera possible.\nTenim els millors especialistes per oferir-te els millors serveis.


Tècniques d'estirament (Relaxació)\n- Utilitzar diverses tècniques d’estirament per recuperar després de l’esfo.\n- Prevenir lesions i millorar el rang de moviment articular dels clients/usuaris.\n- Detectar i alliberar zones de restricció al moviment.\n- Valorar el rang de moviment actiu i passiu.\n1. Estructura i funció dels biomaterial\n2. Respostes i adaptacions als estiraments.\n3. Visió general dels tipus d’estiraments\n4. Pràctica d’estiraments sobre diferents biomateria\n5. Pràctica de valoració del rang de moviment passiu i actiu.\n6. El ‘top"\nTècniques d'estirament 06/07/2022 a 19/07/2022 30h. de 18:00 a 21:00


10 set 2017 - Atlàntida invertirà 11 milions en una nova residència geriàtrica | Francesc Muñoz | Barcelona | Empreses | L'Econòmic | Notícia\nAtlàntida invertirà 11 milions en una nova residència geriàtrica\nEl centre reforçarà l’oferta de serveis a la tercera edat del grup sanitari, que ja disposa de dues instal·lacions\nPere Abelló és el conseller delegat del grup i representant de la tercera generació. Foto: FRANCESC MUÑOZ.\nEl grup es va fundar com una asseguradora mèdica i el 2000 es va diversificar\nEl grup sanitari i assistencial Atlàntida construirà una nova residència per a la gent gran en un solar que ha adquirit al passeig Maragall de Barcelona. El centre, que es posarà en marxa a finals de l’any 2019 o principis del 2020, representarà una inversió total d’uns onze milions d’euros, que es finançaran principalment amb recursos propis però també amb l’entrada de socis individuals.\nLes 127 places que tindrà el geriàtric se sumaran a les 93 que tenen cada un dels dos altres centres d’Atlàntida: Mas d’Anglí i Mas Piteu, situats a la part alta de la ciutat.\nEl grup Atlàntida, que es va fundar el 1927 com a asseguradora mèdica, va decidir a partir de l’any 2000 diversificar la seva activitat cap al sector de la tercera edat. La venda a Mutua Madrileña d’Aresa, que Atlàntida havia contribuït a fundar amb altres firmes del sector, va proporcionar a l’asseguradora catalana capital per emprendre l’aposta estratègica.\nEl procés de diversificació d’Atlàntida també es va plasmar en la creació el 2001 del segell Dependentia, que es dedica a la prestació de serveis a domicili per a persones dependents. A diferència de la resta de serveis del grup, amb l’activitat molt centrada en Barcelona ciutat i demarcació, Dependentia té mercat a tot l’Estat.\nPerò el pal de paller del grup continua sent l’asseguradora, que té 35.000 abonats, principalment particulars, però també col·lectius professionals. A més de pòlisses mèdiques, la cartera de productes s’ha ampliat progressivament a assegurances de defunció, de subsidi, d’hospitalització i dental.\nDes de finals dels anys noranta, Atlàntida posseeix una clínica mèdica i dental de 2.000 metres quadrats al carrer Enric Granados de la capital catalana que disposa d’un quadre de cinquanta metges. Recentment ha sumat un local complementari de 500 metres quadrats dedicat a rehabilitació, podologia i part dels serveis comercials. Ara mateix, el grup està reforçant el departament de vendes per tal d’incrementar la base d’associats. El grup sanitari català no descarta operacions corporatives per adquirir més cartera, però pensa que és difícil i aposta sobretot pel creixement orgànic. “Fins ara hem crescut gràcies a la fidelització del client i al boca-orella, però ara cal fer un esforç comercial més gran”, explica Pere Abelló, conseller delegat i membre de la tercera generació d’Atlàntida.\nAbelló recorda que “Atlàntida és una companyia propietat de tres famílies (Abelló, Rabassa i Pueyo) que mai s’ha obert al capital exterior, per la qual cosa ha pogut mantenir la seva estructura accionarial i la seva filosofia empresarial íntegres al llarg de noranta anys”.\nPer la seva banda, Carles Rabassa, president del grup i fill d’un dels fundadors, explica que les normes escrites i no escrites de funcionament intern han perseguit sempre el consens i l’harmonia en la presa de decisions. A més a més, fins ara, els relleus s’han fet amb un únic membre de cada família i la direcció general de l’empresa sempre ha estat en mans d’un professional extern.\nSegurament això explica en bona mesura que, del grup d’asseguradores mèdiques pioneres a Catalunya, Atlàntida sigui l’única que encara sobreviu. La resta han estat adquirides, s’han integrat en grups o simplement han desaparegut.\nAtlàntida té un peu en el passat i un altre en el futur. Ara està invertint en business intelligence: això significa que s’estan integrant les diferents bases de dades per obtenir coneixement i generar nou negoci. D’una banda, per aprofitar les oportunitats de vendes creuades de serveis entre els clients del grup, i, d’una altra banda, per detectar tendències i necessitats relacionades amb la salut a temps per desenvolupar nous productes.\nEn aquesta mateixa línia de treure profit de les noves tecnologies, Atlàntida ha decidit participar en empreses emergents de l’àmbit de la salut. La primera aposta ha estat pel portal Biwel, una comunitat de persones amb interessos comuns en temes com ara l’esport i l’alimentació saludable. “Ens ajuda a tenir una posició en aquest món i observar”, remarca Pere Abelló.\nEl grup destina entre el 15% i el 20% dels resultats a aquesta iniciativa.\nL’asseguradora va ser intervinguda durant la Guerra Civil i va passar a ser cooperativa. Només després del conflicte bèl·lic, Atlàntida va recuperar l’estatus inicial de societat privada. Abelló pensa que el caràcter familiar els ha dotat d’una visió a mitjà i llarg termini.\nMostra sobre la sanitat privada\nEn el marc del norantè aniversari del grup, el pròxim 14 de setembre s’inaugurarà una mostra sobre la sanitat privada a Catalunya que té el suport d’Atlàntida, companyia que ha estat testimoni dels canvis en aquest camp. Aquest recorregut històric es podrà veure al Palau Robert de Barcelona.\nD’altra banda, Atlàntida també ha volgut celebrar l’efemèride amb alguns dels seus associats més antics. Pere Abelló explica que el soci més veterà té avui 89 anys i és soci d’Atlàntida des de l’any 1928.\nL'econòmic 10-09-2017 Pàgina 17


Una revolució en la intimitat - Opus Dei\nJesús ha estat convidat de nou a menjar. El seu amfitrió havia insistit molt que hi anés, ja que l’il·lusionava rebre’l amb un banquet especial. Però quelcom inesperat està a punt de truncar la celebració: una dona que no havia estat convidada apareix a la sala. Al fariseu amo de la casa, que es diu Simó, li canvia el rostre. El moment és incòmode. Jesús, en canvi, sembla com si l’hagués estat esperant, perquè els seus ulls s’han il·luminat quan l’ha vista. Certament, coneix la seva ànima millor que ella mateixa i, per això, coneix el dolor que omple el seu cor; sap que per estimar i intentar ser estimada ha recorregut camins equivocats. Sap que ella ha creuat barrancs i precipicis.\nEls detalls de delicadesa de la dona —com li ungeix els peus amb perfum, amb llàgrimes i amb petons— emocionen Jesús. Per això, tot seguit, intenta explicar-li-ho amb un exemple a Simó, que havia vist l’escena de lluny, amb certes objeccions: «Dos homes devien diners a un prestador: l’un li devia cinc-cents denaris, i l’altre, cinquanta. Com que no tenien res per pagar, els va perdonar el deute a tots dos. Quin d’ells et sembla que l’estimarà més?» (Lc 7, 41-42). Aquella dona ha après a estimar deixant-se perdonar. Aquí és on resideix la seva veritable grandesa i, per això, Jesús decideix lloar-la públicament (cf. Lc 7, 44-46).\nNo havia estat mai tan fàcil\nAquesta dona sent, potser per primera vegada, el goig de ser respectada. La mirada de Jesús és diferent de la de la resta de persones. S’adona que davant seu no necessita estar a la defensiva. No ha vist mai uns ulls que s’endinsin tant en el seu cor i no ha estat mai tan fàcil aconseguir que l’estimin. Es compleix en ella la benaventurança que Jesús ha promès als qui es deixen netejar el cor (cf. Mt 5, 8); ho està aprenent ràpidament del mestre i ja en nota els efectes: «Totes les criatures es tornen límpides quan se les mira a través de la Faç del més bell i més blanc dels lliris». Ella, d’alguna manera, aconsegueix experimentar aquesta llibertat amb què Jesús l’estima, aconsegueix experimentar aquest afecte que no ha necessitat ser forçat ni atrapat amb trucs.\nDurant anys, aquesta dona havia malgastat els talents que Déu li havia regalat. Tanmateix, ara s’adona que és davant d’un nou inici. Ara pot ser la dona sensible que en el fons sempre ha estat, forta i vulnerable alhora, serena i apassionada. Ara pot ser ella mateixa. Perquè un dels grans drames de la impuresa és estar convençuts que no aconseguirem ser estimats per qui veritablement som i, en conseqüència, vendre una aparença per ser estimats. Però aquesta és una tasca impossible senzillament perquè l’amor no té preu. O és lliure o no ho és. Per això, quan s’entra en aquest xantatge, abans o després aquesta aparença s’esfuma i ens deixa el regust d’haver estat enganyats.\nSorprendre’s davant de cada cor\nPerquè l’amor creixi, perquè arreli, cal fer-li espai, de vegades amb esforç, perquè la santa puresa «és una rosa que només floreix entre espines». Potser per això de vegades ens fa por arriscar-nos a l’amor i intentem assegurar-lo. De fet, el cor que es torna impur renuncia a conrear l’amor en l’espai en el qual ens podem trobar. No es vol arriscar a patir i prefereix de manera tirànica i irrespectuosa crear zones de confort pròpies. De vegades aquella motivació té un component de compensació, quelcom de rebequeria, potser un enuig amagat. En ocasions pot semblar que el que aconseguim és amor, quan en realitat estem utilitzant l’altra persona, tot i que sigui de manera virtual: l’obligo que m’“estimi”, el forço que em faci sentir “valuós” o “valuosa”. Davant la promesa de l’amor incondicional que Déu ens ofereix, el pecat és una farsa que ens empeny cap a la solitud.\nEs tracta d'assolir una manera de mirar i de relacionar-nos que ajudi a fer que tots ens sentim estimats a imatge de l’amor de Déu\nDavant d’això, la solució no és tancar-se, desanimar-se o pensar que aquest tipus d’amor és impossible. Més aviat es tracta de buscar l’amor que Déu ha sembrat allà on som, especialment en les persones i en les nostres relacions. En aquest sentit, sant Josepmaria ens animava a estimar els altres posant «generosament el nostre cor a terra, de manera que els altres trepitgin tou, i els sigui més amable la lluita». Aquest pot ser un dels fruits —entre tants d’altres— de la santa puresa: fer més amable la vida dels altres. No es tracta només d’evitar el pecat personal, sinó d’assolir una manera de mirar i de relacionar-nos que ajudi a fer que tots ens sentim estimats a imatge de l’amor de Déu. L’ànima neta té cura de la vulnerabilitat d’un mateix i dels altres, es mostra amb elegància, busca ser estimada lliurement. És veritat que el nostre cor, posat a terra, corre el risc de ser menyspreat, però aquesta és l’única manera divina d’estimar i de rebre amor. La dona i l’home de cor net saben mirar els altres sense tolerar que es trafiqui amb la imatge de Déu que hi ha en ells.\nPer tot això podem dir que Jesús ha revolucionat la llibertat i l’amor. Ens convida a custodiar la intimitat dels fills i les filles de Déu fins i tot amb la nostra mirada i amb els nostres pensaments. Vol que participem de la sorpresa que ell mateix experimenta davant de la dignitat de cada cor. La intimitat és terra sagrada on el cristià es descalça.\nPart de la nostra missió\nUna de les tasques de la santa puresa és custodiar —en nosaltres i en els altres— quelcom preciós als ulls de Déu, i la millor defensa d’aquest tresor és estar enamorat. També és veritat que el desig de viure un amor net moltes vegades requerirà tornar a començar. Deixar-se perdonar i deixar-se estimar són manifestacions d’una humilitat que entén que la santa puresa i l’amor dels altres són un do. «Déu, per entregar-se a nosaltres, sovint tria camins impensables, potser els dels nostres límits, els de les nostres llàgrimes, els de les nostres derrotes». En la confessió ens deixem estimar com en cap altre lloc. Qui es deixa perdonar obre la porta a l’amor més lliure i és capaç de respondre —ja ho ha començat a fer— amb un amor a la mida del que rep.\nA més, cal tenir en compte una altra possible dificultat: que, algunes vegades, fins i tot sense pensar-ho, rebre una cosa de franc ens pot avergonyir. No estem acostumats al fet que una cosa tan gran sigui un regal. Moltes vegades preferim saber que ho hem aconseguit amb el nostre esforç, perquè això ens fa autònoms, ens permet experimentar cert poder; no volem dependre d’un altre en quelcom tan decisiu. En canvi, qui ha après a deixar-se estimar està convençut que «no pot donar únicament i sempre, també ha de rebre. Qui vol donar amor, al seu torn l’ha de rebre com a do». El més gran que podem arribar a ser sempre és fruit d’un do previ: «Déu ens ha estimat primer» (1 Jn 4, 19).\nEn tot cas, la santa puresa és necessària per desenvolupar qualsevol missió apostòlica. L’evangelització es fa gratuïtament. Si el nostre cor no és net, no podrem entendre aquesta donació en la qual moltes vegades els fruits no arriben quan nosaltres els planifiquem, sinó quan Déu disposa. L’afecte veritable i pur, nucli de qualsevol missió evangelitzadora, no imposa les seves raons, no exigeix resposta, no passa factura pel que ofereix; no distingeix entre persones, no descarta els hostils, no es cansa dels lents. Tampoc no fa xantatge ni retreu. En una paraula, l’afecte veritable és fidel.\nCom sempre, n’hi ha prou amb mirar Jesús per aprendre a ser estimat. I no hi ha cap altra lliçó tan magistral com la que ens ofereix en l’Eucaristia. Allà Jesús no s’imposa. Ningú no és tan pacient. Ningú no desitja amb tanta força que l’estimem, però, alhora, ningú no ho diu tan baixet, com en un murmuri amb prou feines perceptible. Sap que la nostra llibertat és un gran regal seu, així que no la vol comprometre per res del món. Ningú no valora tant la nostra fragilitat —i la dignitat que conté— com Jesús. Per això, en la nostra il·lusió per créixer en aquesta virtut és gratíssim a Déu que oferim cadascuna de les nostres passes, també les ensopegades i les derrotes. El dolor de Déu només pot ser causat pel nostre sofriment i per la solitud en la qual ens aïlla. Bé podem imitar sant Josepmaria en els seus desitjos d’oferir a la Mare de Déu el millor que tenia: «Jo, a la Mare de Déu i Mare meva, la corono amb les meves misèries purificades, perquè no tinc pedres precioses ni virtuts. —Anima’t-hi!».\n Santa Teresa del Nen Jesús, Carta 105 a Celina.\n Sant Rector d'Ars, Sermón sobre la penitencia.\n Sant Josepmaria, Amics de Déu, núm. 228.\n Francesc, Audiència, 29.I.2020.\n Benet XVI, encíclica Deus caritas est, núm. 7.\n Sant Josepmaria, Forja, núm. 285.\nPrinted | document generat automàticament des de https://opusdei.org/ca-ad/article/una-revolucio-en-la-intimitat/ (27/01/2022)


Alemanya obre la porta a fer vacances més enllà de les seves fronteres\nEl comissari de turisme assegura que es treballa perquè els alemanys puguin viatjar a països propers com ara Àustria i Polònia, però no descarta les illes Balears\n4 min. Barcelona 06/05/2020 15:29\n651x366 Els museus alemanys van reobrir les portes aquesta setmana / GETTY Els museus alemanys van reobrir les portes aquesta setmana / GETTY\nSaber si es podran fer vacances i si es podrà viatjar aquest estiu és una de les moltes incògnites que planteja la crisi del coronavirus, que deixarà tocada la indústria del turisme europeu. Alemanya, però, donava un bri d’esperança aquest dimarts obrint la porta al fet que els alemanys facin vacances més enllà de les seves fronteres, sempre que l'expansió del virus segueixi controlada.\nQui ha apuntat la possibilitat que hi hagi viatges d’estiu ha sigut el comissari federal de Turisme d’Alemanya, Thomas Bareiss, que dimarts va assegurar al diari Der Tagesspiegel que està mantenint converses amb diferents països per establir com i on es podrien fer les vacances. Segons Bareiss, si el virus segueix sota control, els alemanys podrien fer turisme d'interior però també podrien viatjar a països veïns que hagin experimentat un descens significatiu del nombre d’afectats pel coronavirus. El comissari assenyala que una de les opcions seria fer vacances a països propers als quals “es pot accedir amb cotxe”, com ara Àustria, Polònia, Bèlgica o els Països Baixos. Actualment, però, Alemanya segueix mantenint la prohibició d'anar a l’estranger fins a mitjans de juny.\nL’impacte per a les Balears i les illes gregues\nEl turisme alemany representa una bona part del gruix dels visitants que cada any reben les illes Balears i les illes gregues i la seva absència aquest estiu deixaria molt malmeses les seves industries turístiques. Si fa unes setmanes semblava impossible que els alemanys passessin aquest estiu a Mallorca o Eivissa, les declaracions de Bareiss d’aquesta dimarts eren un mica més optimistes. “Jo encara no descartaria del tot altres regions d’Europa, com les illes Balears o les illes gregues”, afirmava Bareiss.\nLes declaracions actuals de Bareiss contrasten amb les afirmacions que va fer a finals d’abril durant una entrevista a la televisió pública ZDF. Llavors va assegurar que era “bastant improbable” que els alemanys poguessin viatjar a Espanya o Grècia aquest estiu i que segurament s’haurien de quedar a Alemanya i fer vacances dins de la seva regió.\nAlemanya demana als seus ciutadans que no vagin de vacances a Espanya aquest estiu\nQue els alemanys puguin passar les vacances a les Balears depèn de les restriccions per viatjar que imposi Alemanya, però també les que estiguin vigents a Espanya quan arribi l’estiu. Aquest dimarts, la presidenta de les Balears, Francina Armengol, anunciava que el seu govern estava treballant “bilateralment” amb Alemanya per recuperar com més aviat millor rutes aèries que permetin l’arribada a les illes dels turistes alemanys amb les màximes garanties sanitàries. “Hem de ser capaços de restablir l’activitat abans que ningú perquè depenem del turisme més que cap altre territori”, reconeixia Armengol.\nA l’espera de saber en què es materialitzen les converses entre Alemanya i les Balears, alguns lands ja treballen per reobrir els equipaments que els permetrien treure rendiment del turisme intern que podria marcar la temporada estival. Baviera, un dels lands més restrictius però també un dels més turístics, preveu reobrir les seves terrasses cerveseres el 18 de maig i ha establert el final de mes com la data per reobir els seus hotels. Amb tot, el sector turístic alemany ha advertit que el país no està preparat per “absorbir” les necessitats estivals dels ciutadans, un 75% dels quals fins ara optaven per marxar a l’estranger quan disposaven de més de cinc dies de vacances.\nAlemanya fa un parell de setmanes que va començar el seu procés de desconfinament i avui Angela Merkel es reuneix amb els presidents dels lands per acordar quins són el pròxims passos que farà el país. Una de les qüestions que es tractaran serà la reobertura de l’hostaleria i la restauració i les mesures a prendre en matèria de turisme.


L’Ajuntament es compromet a la renovació de tota la il·luminació per fer-la més eficient i econòmica - Diari de Sant Adrià\nL’Ajuntament es compromet a la renovació de tota la il·luminació per fer-la més eficient i econòmica\nEl grup municipal d’ERC va presentar al darrer ple del mes de desembre una moció per l’eficiència i l’estalvi energètic en l’enllumenat públic, on demanava el recanvi de totes les bombetes de la ciutat per un sistema com els LEDS, que són més eficients i poden suposar un estalvi.\nRubèn Arenas, portaveu del grup municipal d’ERC, deia en defensa de la moció: “Sant Adrià s’ha quedat a les fosques. Això s’ha traduït en una manca de seguretat i de tranquil·litat al carrer. Pensem que aquesta és una moció de ciutat i el consens hauria d’arribar de manera natural.”.\nTambé incloïa en els acords un recordatori de la moció del grup republicà aprovada l’any anterior on demanaven la inclusió de la perspectiva de gènere en l’urbanisme, cosa que també passava per millorar la il·luminació de moltes zones que a dia d’avui continuen generant molta sensació d’inseguretat. Finalment, els republicans també van aprofitar per demanar que es reactivés la Taula de recuperació creada en la primera onada de la pandèmia com a espai on consensuar les propostes que han de servir per millorar la ciutat.\nLa moció va ser aprovada per una àmplia majoria, representada per tots els grups municipals amb l’excepció de C’s i Movem, que van optar per una abstenció.\nArticle anteriorLa Residència Mossèn Anton serà la primera en rebre les vacunes contra la Covid\nArticle següentAvui podrem visitar el Campament Reial


Novetats fiscals | Cervera i Gonfaus\nEl termini de 6 mesos a partir del qual es meriten interessos de demora, si la quantitat que resulti a retornar per la presentació de l’autoliquidació no s’ha fet efectiva, es comptarà a partir del 30/11/2020. Per tant, en cas que resulti una quantitat a retornar d’aquesta segona autoliquidació, la meritació d’interessos de demora començarà l’1/06/2021.\nLa data a partir de la qual es compta el termini per a la formulació dels Comptes Anuals passa a ser l’1/06/2020 (abans era a partir de la finalització de l’estat d’alarma). Per tant, el termini màxim de formulació dels Comptes Anuals d’una entitat (3 mesos), l’exercici de la qual va acabar el 31/12/2019, serà el 31/08/2020.\nEl termini d’aprovació dels Comptes Anuals passa a ser de 2 mesos, a partir de la finalització del termini per a formular-les (abans era de 3 mesos), amb la qual cosa, esgotant els venciments, entitats amb exercici coincident amb l’any natural podrien aprovar els seus comptes anuals fins el 31 d’octubre.\nPer qualsevol dubte, aclariment o informació addicional relacionada amb la informació facilitada, poden contactar directament amb el nostre departament fiscal jjimenez@cigassociats.com


L'exnedadora de la selecció espanyola va explicar la seva mala experiència amb l'entrenadora catalana en una dura carta penjada al seu blog abans dels Jocs de Londres, el 16 d'abril\n2 min. Barcelona 07/09/2012 23:01\n260x366 Paola Tirados, amb la medalla de plata de Pequín Paola Tirados, amb la medalla de plata de Pequín\nPaola Tirados va formar part de l'equip espanyol de natació sincronitzada durant 16 anys, quasi sempre sota les ordres d'Anna Tarrés, i abans de saber-se la destitució de la seleccionadora aquest dijous, ja va escriure una carta molt dura que va penjar al seu blog personal. El 'post' explica amb pèls i senyals la seva mala experiència a les ordres de Tarrés.\nL'exnedadora canària va escriure la carta el 16 d'abril d'aquest 2012, i hi explica que Anna Tarrés no entregava totes les beques que rebien les nedadores, que es quedava diners, que va tapar positius per dopatge, que extorsionava algunes nedadores i que fins i tot que les incitava a prendre antidepressius per anar més motivades als entrenaments.\n"Quin és el preu d'una medalla?", es preguntava abans dels Jocs de Londres Tirados. Després de tres Jocs Olímpics (Sydney, Atenes i Pequín), a la Xina va aconseguir la seva primera medalla, però una medalla amarga. Paola Tirados explica que quan va baixar del podi amb la medalla de plata en duos, modalitat en què ella era la reserva, Anna Tarrés li va arrancar la medalla del coll i li va dir que no la mereixia. Tirados diu que ho va denunciar a la Federació, que van obrir un expedient a la seleccionadora i li van donar la raó, "però em van demanar que no ho expliqués a la premsa", recorda.\nEl gener del 2009 per fi es va decidir a denunciar tot el que, segons ella, feia Tarrés dins l'equip de sincronitzada. Va enviar el text a la Federació Espanyola, al COE i al CSD. "Tots em van donar copets a l'espatlla i em van dir: 'Ho sabem tot, Paola, però hi ha resultats...'", explica.\nCom que la carta està escrita abans del desenllaç i la destitució d'Anna Tarrés, Paola Tirados es preguntava quan Fernando Carpena, president de la Federació Espanyola, faria alguna cosa per solucionar-ho. Per això aquest divendres, als micròfons de La Xarxa, es mostrava molt feliç amb la decisió de Carpena.\nLa Federació Espanyola de Natació contacta amb la japonesa Mayuko Fujiki per substituir Anna Tarrés


CRÒNIQUES MATARONINES: UN MAGNÍFIC CONCIERTO DE ARANJUEZ\nLa temporada estable del cinquè cicle de concerts del Foment Mataroní, va presentar el passat dissabte, 2 de juny una vetllada musical amb un programa variat i de gran qualitat, que va encisar en tot el seu esplendor al públic assistent: El concierto de Aranjuez de J. Rodrigo, juntament amb obres de Manuel de Falla, G.Ph. Telemann A. Piazzola i G. Walters, interpretats per l’orquestra de cambra Terrassa-48, pertanyent a l’obra social Caixa de Terrassa i el guitarrista grec Yorgos Arguiriadis.\nAmb el registre d’una bona entrada, quasi tres quarts de platea – no obstant, el programa i el cartell mereixien més atenció del públic mataroní – i com sempre sense cap personalitat destacable del món associatiu, ni responsables ni autoritats municipals de cap mena – la norma constant – però si amb la presència d’alguns personatges, pocs, del món de la cultura y de la història, i d’un públic entès i desitjós d’escoltar una peça coneguda (fins i tot es va notar l’assistència d’alguns dels exclusius de la Setmana de Música Antiga), l’audició, com sempre, va començar amb el pre-concert talk de Joan Vives.\n“És un gran goig per a mi presentar un programa com aquest que es dona poques vegades fora de Barcelona”, varen ser les primeres paraules de Vives, que tot seguit va passar a exposar el contingut del concert, que va començar amb Georg Philipp Telemann amb un Concert per a violí en Sol M. Un compositor aquest, coetani de J.S. Bach, de vida longeva, i gran coneixedor i virtuós de diversos instruments. Els músics, quan toquen la seves composicions, se n ‘adonen que Telemann coneixia les particularitats de l’instrument, al igual que la música del seu temps, especialment la italiana i la francesa, la màxima expressió d’un llenguatge musical molt europeu per l’època.\n“Telemann és un dels pocs músics que figuren dins el llibre Guiness dels rècords, com el compositor que ha escrit més música al llarg de la història. Les seves composicions es compten per centenars. En determinats moments, va ser un exemple a seguir pels estudiants i músics, doncs se’l considerava un home erudit".\nSeguidament, Vives va fer referència a George Walters, nascut al País de Gales al 1928 i del seu Divertimento per cordes, que “encaixa molt bé en la línia britànica a que estem acostumats”. A Anglaterra, els compositors solien seguir a Gustav Holtst, compositor de la celebèrrima “Els Planetes”, o a Vaughan Williams (recordem la seva “Greensleeves”). També va ser el naixement de Benjamin Britten, i de l’autor que ens ocupa.\n“Quan es va estrenar aquesta peça, l’any 1960, es feia una música molt espectacular, i d’alta dissonància, i dins aquesta partitura, apareixen citades moltes expressions populars”. Walters no és un compositor molt conegut, però va tenir la particularitat d’escriure música per que la interpretessin els seus alumnes, a fi a efecte de permetre la seva comprensió.\nFinalment, Vives va parlar de A. Piazzola, i dels tres tangos que Prepárense, Melodía en la m i Marrón y azul. “A Piazzola se’l considera com el Gershwin argentí". Va començar a tocar amb les orquestres de Pullesa, Troilo y fins i tot al costat de Carlos Gardel. Quan tenia uns trenta anys, cap l’any 1950, va decidir anar a Europa, concretament a París i estudiar amb Nadia Boulanger, una prestigiosa mestre de música, qui a l'escoltar les seves composicions, el va animar a que continués amb el tango, i es deixés de música europea. El tango Prepárense, el va estrenar a París, després d’una de les seves classes amb la Boulanger. “El tango o la música de Piazzola sempre té un punt angoixant que ens atrapa”, va concloure Joan Vives, donant pas a la primera part del concert.\nEl Concert per a violí en Sol M, és una peça senzilla, sense complicacions; color musical agradable i imatges de “soirée barroca”, on els seus tres moviments, Allegro, Adagio i Presto queden perfectament definits: brillantor i vivesa en l’Allegro, melangiós va ser l’Adagio i el Presto ens va tornar l’ànim alegre, amb final feliç. Una peça pel lluïment del concertino i director de la Terrassa-48 Quim Térmens, ben secundat pel conjunt de l’orquestra.\nEl Divertimento per cordes, de George Walters, va ser una obra plena d’aires i paisatges gal·lesos, i de records cinematogràfics, especialment de la música Bernard Hermann. En absolut es tracte d’una copia, però les bandes sonores cinematogràfiques són molt il·lustratives de context d’un film, i escoltar aquest Divertimento permet a l’espectador associar sons i imatges. Es tracta d’una obra de cinc moviments: Allegro Vivace, Lento cantabile, Presto, Largo i Allegro Giocoso, de gran contingut i fantasia, de composició compacte, i on destaquem el color de la seva sonoritat amb mil i una sensacions com poden ser: dolçor en el Lento, un vigorós en l’Allegro o un espectacular Allegro Giocoso. La interpretació de l’orquestra va ser molt acurada, demostrant un bon treball d’estudi i assaig.\nLa primera part del concert va acabar amb la passió, l’encís, el patiment, les emocions a raig i la rauxa dels tres tangos de Piazzola: Prepárense, Melodía en la m i Marrón y azul, i on els membres de l’orquestra varen gaudir d’allò més amb aquesta interpretació, traspassant aquest sentiment al públic. Especialment volem destacar l’actuació del contrabaix, que tocava i movia l’instrument a un sentit ritme de tango, essent la Melodia en la m, més reposada, permetent als violins mostrar un gran sentiment. El cromatisme musical de Marrón y Azul, al igual que en el Prepárense recordava perfectament els aires “arrabaleros” de la populosa Buenos Aires.\nLa segona part constava de dues peces de Manuel de Falla: Homenaje a la tumba de Debussy i Danza del molinero, i l’esperat Concierto de Aranjuez de Joaquín Rodrigo\nVives va explicar en referència a l’Homenaje...que Falla, home de marcada timidesa, la va composar a petició del guitarrista Miquel Llobet. Debussy va morir al 1918, en plena primera guerra mundial. Les dates i els esdeveniments no eren propicis per a fer un gran homenatge públic a qui va ser el pare de l’impressionisme musical. No obstant, l’estrena d’aquesta peça es va fer amb una mena de llaüd-arpa, un instrument actualment desaparegut. Posteriorment, Llobet la va estrenar a Burgos uns mesos desprès\n“La Danza del molinero és una farruca que pertany al ballet El sombrero de tres picos – els francesos en diuen el Tricorni- . Aquesta peça, originàriament Falla la va composar per guitarra i cantaor, però s’ha popularitzat gràcies al piano, que segons els entesos té més nivell”, va comentar Vives, que va afegir que en aquest concert tindríem ocasió de sentir l’original “i gràcies al guitarrista, Yorgos Arguiriadis, de ben segur que fins i tot al cantaor”.\nI finalment, Joan Vives va explicar als presents detalls de la composició del Concierto de Aranjuez, entre ells el fet de que Rodrigo, invident des de l’edat de tres anys, no era guitarrista, i per tant desconeixia les possibilitats reals de l’instrument. “De ben segur que en Yorgos ens ho podria confirmar”. Rodrigo va composar aquesta obra a Paris, i es diu que l’origen del conegut Adagio es deu a que la seva esposa, embarassada, va perdre la criatura que esperava.\nNo obstant, de tots és sabut que aquest Concierto està inspirat en el Palacio de Aranjuez, seu de primavera i d’estiu de la cort espanyola des dels temps de Felip II. “És l’obra que més beneficis ha donat a la Societat General d’Autors, i la que més discos ha venut al llarg de la història. Tots recordarem el disc d’aquest Concierto i Noches en los jardines de España”. Es va estrenar al Palau de la Música de Barcelona al 1940, hi encara hi ha públic viu que va viure l’estrena. El guitarrista va ser Regino Sainz de la Maza, tot i que Narciso Yepes va ser qui la va interpretar més vegades arreu del món. L’orquestra que l’acompanyava eren les restes de l’antiga Orquestra Pau Casals, embrió de l’Orquestra de Barcelona d’Eduard Toldrà. La Unió Europea de Radiodifusió la va retransmetre per tota Europa, i la va popularitzar.\nEn aquesta segona part, l’orquestra Terrassa-48, va acompanyar al guitarrista grec Yorgos Arguiriadis, que ha estat l’impulsor d’aquest concert; volia interpretar aquesta obra específicament al Foment, tal com ens va comentar el Sr. Vilà, organitzador de la temporada de concerts d’aquesta entitat.\nTant Homenaje a la tumba de Debussy com la Danza del molinero, varen ser interpretades en solitari per Arguiriadis, mostrant a través de les cordes de la guitarra, tot el sentiment i el dolor pel traspàs d’una insigne figura com va ser Debussy. Una obra íntima i profunda, desenvolupant amb gran emoció un sol matís de color musical. El contrast va ser la Danza..., que fent ús d’una castissa expressió la podríem definir plena d’ “arte i tronio”. Una magistral interpretació, que va tenir al públic totalment absort amb el mestratge de Arguiriadis. Lluïment, efectisme i coneixement profund d’aquesta obra, varen donar pas a la peça esperada: el Concierto de Aranjuez, que va respondre perfectament a les espectatives.\nEn el primer moviment: Allegro con spirito, la guitarra va atacar el primer tema, tot establint un ritme viu, enèrgic i brillant que va durar durant tot el moviment.\nEl famós Adagio, del que s’han fet infinitat d’adaptacions, Arguiriadis va plantejar un tema únic ple de la nostàlgia d’un antic esplendor, i on la desplegant amb la guitarra una gran quantitat de dibuixos ornamentals, i de dolces imatges.\nEl tercer i últim moviment, Allegro gentile, és una dansa, evocadora de la magnificència de la cort, alegre i festiva que dona lluïment al solista.\nEl públic va aplaudir entusiasmat i cridant “bravo” l’actuació de l’orquestra i del solista, qui va regalar dos bisos: un d’Heitor Villalobos, l’estudi nº 1 i Invocación y Danza del mateix J. Rodrigo, interpretats amb el mateix mestratge que la resta d’obres.\nUn programa de gran encert i interpretat de forma magistral, a plena satisfacció de l'audiència.\nPosted by Marta Teixidó at 12:34 PM\nNo paras, compañera.\nTe lo habrás pasado la mar de bien.\nAndo con retraso en lecturas y comentarios; Helena tiene la selectividad la semana que viene...\nUn beso enorme, desde la Enterprise.


Jordi Morera, reelegit president d’El Prat Empresarial\nUn portal de compres menors per a les empreses del municipi i ajudar-les en la transformació digital, principals reptes per a 2022\nDijous, 28 octubre 2021 · 08:30 hores ActualitatEconomiaEmpresa\nMorera, a l'extrem dret, ha estat reelegit president de la patronal pratenca.\nJordi Morera, de l’empresa Canaletas, ha estat reelegit president de l’associació El Prat Empresarial en l’assemblea de socis anual, celebrada novament de manera presencial. Mònica Puyal (Ofiprat) i Joan Sans (Bugi Consulting) han estat escollits per entrar a la junta directiva de l’entitat.\nActivitats i propostes per a 2022\nPer al 2022, El Prat Empresarial es planteja objectius com aconseguir un portal de compres menors eficient per a les empreses del Prat i seguir treballant i donant facilitats a les empreses associades per a la transformació digital. A més de treballar amb altres entitats, com el recent conveni amb El Prat Gran Comerç, també prepara la III Nit Empresarial del Prat de Llobregat, Premi Vicente Baltasar.\nAltres objectius són seguir treballant amb el Centre de Promoció Econòmica de l’Ajuntament per tal que s’optimitzin els recursos en fer xerrades, actes i formació de temes que interessin les empreses. A més, El Prat Empresarial seguirà participant dels Consells de Salut, Benestar Social i de reconstrucció socioeconòmica del municipi, especialment pel que fa a la Formació Professional i Dual, enfocat a saber quins son els llocs de treball que cal cobrir al municipi i com coordinar un bon vincle entre les empreses i els estudiants.\nEl Prat Empresarial treballa perquè la restauració del Prat aconsegueixi tenir un interlocutor vàlid davant les administracions. La unió de la restauració del Prat sota el paraigües d’El Prat Empresarial ha de permetre tirar endavant projectes importants per al sector i la seva implicació amb la resta del teixit empresarial de la ciutat.


Modern Apartment with Lake View Balatonlelle Hongria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBalatonlelle, Balatonlelle, Hongria - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Modern Apartment with Lake View\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Modern Apartment with Lake View és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Balatonlelle. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Modern Apartment with Lake View asseguren una estada plaentera als seus clients. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix s'admeten animals de companyia, ascensor, restaurant, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa. L'ambient de Modern Apartment with Lake View es reflexa en cada habitació. rentadora, balcó/terrassa, assecador de cabell, servei de planxa, mosquiter són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com parc infantil, jardí, esports d'aigua (no motoritzats), piscina exterior que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Modern Apartment with Lake View és una selecció idònia per a la vostra estada a Balatonlelle.\nCal que informeu el Modern Apartment with Lake View de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


MANIFEST, d’Antoni Zaragozà (LEVANTE-EMV) - Els Papers de Santa Maria de Nassiu\nLa declaració de l´any 2015 com l´any Carles Salvador és bon moment i ocasió per repensar el per què de l´estat actual del País Valencià, en tant que poble. Carles Salvador, com els de la seua generació, fou un estudiós, usuari i ensenyant de la llengua dels valencians, la qual s´estimava i per això es dedicà a ensenyar a estimar-la. Aquesta fou la seua vera tasca, el seu treball, la seua dedicació, la seua obra. Carles Salvador fou un dels firmants de les Normes de Castelló amb què es posaren les bases de la normalització de la llengua. Haurien d´haver sigut els prohoms de la Renaixença els que la normalitzaren, però la manca de voluntat palesa ho feren impossible.\nCarles Salvador sabia, com ho sabia tothom, que calia una normativa per a poder escriure, poder llegir i poder ensenyar en les escoles la llengua pròpia dels valencians. I s´hi dedicà de per vida. Volia, a més, que el valencià „el català que parlem els valencianoparlants, el català més clàssic i bell del món„ fóra una llengua de cultura i culta, com ho havia sigut molts segles abans, com ho era quan l´escrivia i llegia Ausiàs March, Joanot Martorell, Eiximenis o els papes Borja que dugueren a Roma familiars i valencians de confiança, també la llengua. El prestigi de la llengua.\nGràcies al treball incansable per la llengua dut a cap per Carles Salvador i per altres, com ara a tall d´exemple Josep Giner, Francesc Ferrer, Manuel Sanchis Guarner, Enric Valor, Joan Fuster, Germà Colom… el valencià entrà a l´escola, als mitjans de comunicació, a les institucions públiques pròpies, sancionat a través de la Llei d´Ús i Ensenyament i l´Estatut d´Autonomia que la sanciona com a «la llengua pròpia dels valencians». I, no obstant això, és ben escàs el seu ús pels polítics valencians i pels representants d´aquells que sí l´usen i se l´estimen. Si més no l´han ignorada, l´han reduït a un ús simbòlic o folklorista en festes populars o dates commemoratives, quan no simplement l´han menyspreat.\nAquest ha sigut el cas de la representant de la institució valenciana que governa la capital dels valencians qui, durant més de 23 anys ha estat anorreant la dignitat dels valencianoparlants com la de la llengua que parlen. No és un cas aïllat, però; tampoc no és un comportament puntual o circumstancial; ha sigut i és sistemàtic, car és l´expressió de l´autoodi més aborronador denigrant els seus propis orígens. No emprar la llengua dels seus representats amb normalitat, amb dignitat i cura, no ajuda al seu prestigi, diu molt de qui així s´expressa, i constitueix un insult a la intel·ligència humana i una manca de respecte imperdonable a tots els valencians, incloent-hi aquells que tenen una altra llengua diferent de la valenciana, perquè d´ells és també patrimoni.\nUn tan alt representant d´una institució valenciana no pot, no deu, no es pot consentir que continue exercint un càrrec amb el qual fa ostentació evident de menyspreu constant a una part, una gran part, dels seus conciutadans. En una societat democràtica normalitzada, és clar, tindria conseqüències electorals punibles. Ara és moment, doncs, aprofitant l´esdeveniment commemoratiu de l´any Carles Salvador de repensar-nos com a poble, a través dels valors ètics, l´esforç personal i el treball per la dignificació, l´ús i el prestigi degut del valencià, en tal que valencians. La societat civil hem d´exigir de la classe política valenciana no tan sols la seua implicació, sinó l´exercici de valencians a tots els àmbits, sense restriccions; com també hem de ser la societat civil valenciana que exercim de valencians amb la normalitat i la dignitat amb què també ho fan els usuaris de qualsevol altra llengua arreu el planeta. És un deute amb Carles Salvador i amb tots els altres; és un deute amb nosaltres mateixos.\n22.02.2008 | 12.09\n“Funcionarios públicos y sueldos congelados”, per Gustavo Vidal Manzanares\n18.05.2010 | 7.54


Pàgines: 1 ... 3 4  6 7 ... 54 Anar Baix\nAutor Tema: Meteogrames i models, any 2012 (Llegit 72785 cops)\n« Respondre #60 el: 23 de Gen de 12, 23:50:45 pm »\nel gfs ha eixit mes inestable i amb mes fred que l anterior eixida per al disabte, pero per al diumenge a la nit ens marca molta precipitacio pero domes amb la iso 0 , jo em quede amb l europeu i crec que aniran posant mes fred per disabte i ja tindrem la cota de neu baixeta , espere no tragarme estes paraules\n« Respondre #61 el: 24 de Gen de 12, 00:29:10 am »\nUf encara estem a Dimarts! Esta setmana s'ens fara molt llarga a mes d'un...l'ultima eixida del Gfs la veig mes bruta que un bocadillo de grava, per situacions viscudes anys enrrere no acabe de creureme-la, eixides axi vuic vore jo a 24-48 hores vista, amb aquest escenari actual el Diumenge encara es mantendria la precipitacio i la cota de neu clar esta seria prou baixa.\nFins el Dijous es tonteria parlar de cotes, el que esta clar es que anem arreplegar molta aigua, en algunes zones aquest Gener pot ser historic i Febrer apunta maneres...\n« Respondre #62 el: 24 de Gen de 12, 09:33:48 am »\nVinga que ja tenim ahi les rebaixes de Gener, que fem, ens suicidem ja?\n« Respondre #63 el: 24 de Gen de 12, 09:40:00 am »\nBe jo vaig mirant i la veritat que m'agrada aquesta il.lusiò que tenim tots, a vorer si finalment es fan realitat els nostres desitjos.Que aquest invern es mol aburrit.Ja aneu informant, aci a Albaida va ser el cap de setmana passat Sant Antoni i el dia 4/02/2012 celebrem els Carnestoltes, esteu convidats i ja vorem que ens depara l'oratge.\n« Respondre #64 el: 24 de Gen de 12, 09:59:33 am »\nCom diu Carboner ja estem de rebaixes... encara que a mi hi ha una cosa que m´agrada. I es la persisténcia de fred i fluix de llevant. Normalment estes situacions les tenim sempre un poc efímeres i agarrades amb pinces i després pasa el que pasa, però esta vegada encara que tb ho está tindrém fred si o si durant uns quants dies i vents del primer quadrant.\nNo se, es la meua impressió, que sense ser una onada de fred destacable per a la resta de la península, quant hem tingut nosaltres eixes condicions de fred i humitat?\n« Respondre #65 el: 24 de Gen de 12, 10:51:04 am »\nPaciencia.......que a la noria encara li queden voltes !!!!!\nEs deveres que han fet rebaixes de gener, pero si recordeu nevades i sutuacions anys enrrerepasava el mateix .....ara pose ara no....en el record 14 de decembre 2009.....tres dies avans estavem tots que igual.....paciencia......\n« Respondre #66 el: 24 de Gen de 12, 13:57:53 pm »\nPaciència, si,..... però els models de hui, res tenen a veure amb els d´ahir, llevat del que puga caure el divendres i dissabte, la resta res, més sec que la moixama, l´ultima eixida del GFS encara és pitjor que la d´este matí.\nPerò com dius, paciència que açò encara pot anar a millor o a pitjor.\n« Respondre #67 el: 24 de Gen de 12, 15:31:48 pm »\nCita de: carboner en 24 de Gen de 12, 13:57:53 pm\nEspere no donarte la rao....en lo de a pitjor.\n« Respondre #68 el: 24 de Gen de 12, 21:13:23 pm »\nQue calladets esteu tots esta nit.\nJa tenima els dos grans models d´acord, tindrem pluges el divendres i part del dissabte, en zones ben orientades al gregal es podran acumular uns bons litres, encara que menys que fa ara una setmana. després ve tot sequet, però amb l´anticicló tant potent al nord del continent, les esperançes continuen obertes.\nPodem dir que em perdut la primera batalla.\n« Respondre #69 el: 24 de Gen de 12, 21:37:59 pm »\nCita de: carboner en 24 de Gen de 12, 21:13:23 pm\nDoncs ja pareix que van confirmant-se les pluges de divendres-dissabte -que no està gens malament comparant-mos amb altres llocs de la península on porten prou de temps sense veure ploure dignament- i al mateix temps un progressiu refredament.\nI.. després del cap de setmana què?, doncs veurem com va evolucionant tot. De moment pareix que l'amo de la situació meteorològica a Europa serà eixe anticicló ben fort cap a Escandinavia, la qual cosa pot dur-mos de cara a la setmana que ve un segon refredament més important. Ara tot pinta segons els models Europeu i Americà a que seria més sec que altra cosa, com diu Màrio... pero el millor es que falten molts dies i sempre poden entrar en joc altres centres d'acció secundaris, com alguna baixa que es despenjara per l'Atlàntic (alguna coseta intueixen ela models )...\nResumint, disfrutem de la pluja que ens ve i que cada vegada pareix més assegurada i amb el que vinga després quedem-se amb l'anticicló escandinau que van confirmant.\nAu!, seguirem pendents...\n« Respondre #70 el: 24 de Gen de 12, 22:44:54 pm »\nDoncs si que estem calladets, si.....\nAra toca una nova dosi de GFS per a vore que marca. Cada 6 hores marca coses diferents.. vorem en aquesta....\n« Respondre #71 el: 24 de Gen de 12, 23:06:27 pm »\nespere que ens tornen a marcar el llevant que tant ens fa falta per al diumenge vore neu\n« Respondre #72 el: 24 de Gen de 12, 23:32:36 pm »\nJo soles dic que tranquilitat que al menos el aborriment pot dirse que desapareix per a una temporada, i els canvis que vinguen,doncs ja vorem, si a la fi es confirma la sitaucio que plantejen els modelos ara mateix, no crec que tinguen molts referents com per a poder definir molt be la prediccio a mes de dos dies vista.\n« Respondre #73 el: 25 de Gen de 12, 00:28:34 am »\nCom vos deia ixes pressions tant altes no magradaven gens, de moment resten molta precipitació, espere equivocarme però açò pinta mal i de neu ja ni parlar-ne!!\n« Respondre #74 el: 25 de Gen de 12, 01:19:24 am »\nSembla que anem a tindre un Febrer que poc va a pareixes a lo que duem d'hivern.\nEsta setmana que ve, després de l'episodi del cap de setmana, pot ser que tinguem uns dies de fretet sec (tampòc gran cosa) pero la situació promet i molt a la llarga.\nLlàstima -per ami- que les altes presions afavoreixquen mes als de la vessant nord de la mariola.\nPàgines: 1 ... 3 4  6 7 ... 54 Anar Dalt


El temps vola i l’aeroport de Dublin fa 75 anys - Liffey\nEl temps vola i l’aeroport de Dublin fa 75 anys\nImatge de l'aeroport de Dublin als anys 50 / Foto: National Library of Ireland\nEl 19 de gener del 1940 queda molt lluny però el temps vola i avui fa 75 anys que un avió Lockheed 14 d'Aer Lingus va enlairar-se cap a Liverpool uns minuts després de les nou del matí des d'una pista d'herba situada davant de la “terminal vella” (foto), avui fora de servei, que aquell dia encara estava en construcció. Allà va començar la història de l'aeroport de Dublin, situat a la zona de Collinstown, al nord de la ciutat.\nL'inici no va ser gens prometedor a causa de la Segona Guerra Mundial i durant els primers 5 anys només hi havia un vol diari cap a Liverpool i esporàdicament algun altre cap a Manchester. El novembre del 1945 va començar a operar la ruta cap al londinenc Croydon Airport, una ruta, la de Londres, que esdevindria una de les més transitades i rendibles del món. L'any 1959 va arribar el primer vol transatlàntic cap a Nova York.\nEl nombre de passatgers al llarg dels anys mostra la popularització de l'avió com a mitjà de transport: l'any 1949 n'hi van passar 200.000, l'any 1963 un milió, l'any 1989 cinc, l'any 1997 deu i l'any passat 21,7 milions; el rècord històric va tenir lloc l'any 2008, amb els darrers rugits del Celtic Tiger, amb 23,5 milions de passatgers.\nAquest creixement ha obligat a ampliar les instal·lacions i actualment hi ha dues terminals on durant el dia d'avui, per tal de celebrar l'efemèride, hi haurà actuacions musicals ambientades als anys quaranta i cinquanta.\nURL curta: ves.cat/maOE\nPublicat a: Història


El Bou de Reus: A Reus per Sant Pere bou i arròs\nA Reus per Sant Pere bou i arròs\n“A Reus per Sant Pere bou i arròs” és un refrany que tot i que ja no es diu avui dia, va ser força conegut dins i fora de la ciutat. Mostra n’és que Joan Amades el recull dins l’apartat de refranys del volum de cançoner de Folklore de Catalunya (Barcelona: Selecta, 1951 p.1217). Fins i tot s’ha inclòs dins dels 25.000 refranys que conté la contemporània obra Tots els refranys catalans d’Anna Parés (Barcelona: Ed. 62, 1999 p.486). Però a part del refrany, què en sabem més? El folklorista Ramon Violant i Simorra ho explica a Etnografia de Reus i la seva comarca (Barcelona: Ed. Alta fulla, 1990, p.659) referint-se al menú de la Diada de Sant Pere: “el matí es tenia un plat a taula amb avellanes torrades i coca per a convidar els visitants a la casa. El dinar clàssic era el bou i arròs. Això és, arròs a la cassola per primer plat i bou rostit per entrant. Per postres, crema o bunyols de pasta adobada i coca adobada, d’elaboració casolana”. Aquesta menú tradicional no ha arribat fins als nostres dies ni molt menys, ja al 1923 Pere Cavallé deia: “La decadència dels costums tradicionals estava ja iniciada […] eren molts pocs els veïns que complissin amb el precepte aforístic de “Per Sant Pere bou i arròs”. De les diverses famílies que jo tractava, únicament la d’en Celestí Ferrando, l’impressor, seguia el costum. La senyora Dolors, l’esposa d’en Ferrando, deia, amb certa emoció, que el seu pare tenia per deure ineludible el menjar bou amb arròs el dia de Sant Pere i que ella, en homenatge als avantpassats, seguia fidel a la culinària tradició” (P. Cavallé Festes i Costums de Reus. Reus: Centre de Lectura, 1990 p.72).\nEls temps ha canviat, per les festes de Sant Pere homes i dones tenen ganes d’estar al carrer i no pas tancats a la cuina elaborant el menú que explicava Ramon Violant. Per recuperar aquesta tradició, caldria adaptar-la als nous temps: passar de ser una menjada familiar a una de comunitària i fondre l’arròs a la cassola i el bou rostit en un sol plat. A partir de dos elements bàsics com són el Bou i l’arròs, cada cuiner o cuinera faria el plat al seu gust i a la seva mida, talment com el Masclet, que a partir de dos elements bàsics com són el Vermut i el Plim cadascú els combina com més li plau.\nNo inventem res, de menges comunitàries per festes n’hi ha arreu dels Països Catalans: l’espineta amb caragolins per Santa Tecla a Tarragona, el ball de coques dels pobles del Priorat, el ranxo de Ponts, les calderes de Sant Antoni de Massalfassar o la truita amb suc d’Ulldemolins. La idea no seria fer una festa gastronòmica com pot ser la calçotada de Valls, sinó dotar a la Festa Major de Sant Pere d’una menja tradicional, senzilla i energètica que serveixi per fer coixí per aguantar les hores de festa que calguin.\nEtiquetes de comentaris: Bou i arròs, Info Bou


JxCat i Demòcrates tanquen un acord per concórrer junts a les eleccions del 14-F - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nAssumpció Laïlla ocuparà el número 16 i Antoni Castellà, el 25 a la llista de Barcelona\nacn | barcelona 29.12.2020 | 17:10\nLa candidata de JxCat pel 14-F, Laura Borràs, amb el líder de Demòcrates, Antoni Castellà | ACN\nLa candidata de JxCat pel 14-F, Laura Borràs, amb el líder de Demòcrates, Antoni Castellà\nJunts per Catalunya i Demòcrates han arribat a un acord per concórrer junts a les eleccions del 14-F, segons han anunciat Laura Borràs i Antoni Castellà aquest dimarts en una roda de premsa conjunta. Així, Demòcrates se suma a la candidatura de JxCat, que encapçalarà de manera simbòlica Carles Puigdemont, amb Borràs com a presidenciable i de número 2. Tot i que Antoni Castellà es va imposar a les primàries del partit, Assumpció Laïlla hi anirà per davant. Ocuparà el número 16 a la llista per Barcelona, i Castellà, el 25. Borràs ha afirmat que "la unitat i la transversalitat no només s'han de predicar, també s'han de practicar". I ha destacat que amb aquesta entesa es busca "la millor candidatura per assolir la independència".\nCastellà ha explicat que Demòcrates i JxCat han segellat l'acord amb un document polític, titulat 'Lleials a l'1-O', on s'explicita la necessitat de "recuperar l'estratègia guanyadora de l'1-O". També se situa la "confrontació ciutadana i institucional, pacífica, però contundent, com a via més realista per arribar a la independència" i es marca com a fita "assolir la majoria parlamentària i un govern independentista que tingui com a objectiu activar la DUI". Finalment, es remarca que les institucions autonòmiques "s'han de gestionar sense fer autonomisme".\nLa militància haurà de validar a partir de dimecres les llistes definitives. Després de l'acord, s'hi han incorporat nou membres de Demòcrates. Segons Castellà, aquest acord busca "donar resposta a un anhel de la majoria de ciutadans de Catalunya, que és fer efectiu l'1-O amb el màxim d'unitat possible". D'altra banda, ha assegurat que Borràs serà "una presidenta disposada a fer la independència".\nEl Baxi suma la vuitena malgrat la relaxació final (71-78).\nEl mercat de Puigmercadal suma un espai cultural a les seves instal·lacions.\nCatalunya suma gairebé tres mil contagis i 49 morts en les últimes 24 hores.


Silencis (A la mare, afectada d'alzheimer) | Diari Maresme\nSilencis (A la mare, afectada d’alzheimer)\nPer Jordina Farré , a Ficcions 15 de maig de 2013\nEm mostrares el món i m’ensenyares a mirar-lo. Juntes observàvem les nits estrellades, i els matins freds d’hivern, escalfaves els meus incipients passos amb el teu alè. Recordo la mà ferma a l’hora de corregir-me, i els dolços petons, quan calia. De mare només n’hi ha una, això diuen. La que et dóna la vida, la que et vigila, et cuida i t’ acompanya dia a dia. Ara no sents el que et dic. M’escoltes amb la mirada perduda, com si per a tu jo fos una estranya. Estem tant a prop i tant lluny, a la vegada! Però la teva mà segueix ferma, m’agafes fort, t’agafo fort, com de petita, quan per anar a escola travessàvem els carrers de la gran ciutat. Ho veus? Només ha passat una vida! I cantem les cançons de la infància, les meves, les teves, i somrius estirant els llavis, els ulls et brillen, tota tu t’ il·lumines. Llavors et perds en el teu univers, retrocedeixes en el temps.\nT’envolten els pares, els germans, aquell poble on vares créixer, el teu primer desengany… i revius altra vegada, tant sols per uns segons, l’abraçada de l’ amor, la joia de donar vida, el dolor d’un comiat, i altres caramels amargs. I tots aquests anys es tornen instant, i cada instant reviu en una mirada, en un somriure, una carícia… Segueixes amb les mans fermes retenint el passat, un passat que és futur a la vegada. I penso amb el que ja no em pots dir però d’alguna manera m’expliques, perquè la meva essència forma part de tu. En les hores baixes acluco els ulls. Puc sentir com m’abraces. Amb veu dolça i tendre cantes cançons de bressol. M’acarones delicadament, i amb mans suaus m’acotxes al llitet de baranes. Ets al meu costat, dempeus, contemplant-me. La claror es comença a apagar, però encara il·lumina la teva silueta a través dels vidres de la finestra, em sento acompanyada.\nEm mostrares el món i m’ ensenyares a mirar-lo. El món que et va tocar viure, un món ple de joia i també de llàgrimes, de llibertat i de repressió, un món que prometia progrés i que es va aturar… I la teva lluita es transformà en la meva, en silenci, cridant sense veu, caminant sense camí, però amb mà ferma. Em mires i no em veus. Et miro i no et reconec. Els esforços s’ han convertit en arrugues que dibuixen un rostre afable. Ara m’agafes la mà enmig d’un món silent, envoltada de paraules sordes, de mirades incompreses, i la prems ben fort, segura, retenint l’instant, la vida fugissera que s’ha endut les paraules. I ens queda la mudesa d’una història sencera, plena d’amor i de guerra, d’amistat i de comiats, farcida de paraules sense dir, de frases fetes, de contes plens de riures, de llàgrimes, de silencis…\n1 comentari per a “Silencis (A la mare, afectada d’alzheimer)”\n20 maig 2013 a les 9:50\nmolt emocionant Jordina enhorabona


La televisió d'À Punt iniciarà les emissions el pròxim 10 de juny\nAl llarg de les pròximes setmanes es donaran els detalls de la posada en marxa.\nLa televisió es troba en proves tècniques d'emissió des del passat 25 d'abril.\nL'arracament es farà amb una graella completa, amb informatius i programes d'entreteniment, culturals i infantils.\nLa televisió d'À Punt iniciarà les emissions el pròxim 10 de juny À PUNT MÈDIA\nLa televisió d'À Punt iniciarà les emissions regulars el 10 de juny després de sis setmanes de proves tècniques. El nou canal públic valencià començarà amb una graella completa.\nAixí ho ha anunciat la Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació (CVMC), que ha assenyalat que al llarg de les pròximes setmanes es donaran els detalls d'aquest inici d'emissions, així com del contingut de la graella preparada per als mesos vinents.\nEn aquest sentit, incideixen que en la televisió d'À Punt "haurà continguts de tot tipus i per a tots els públics: documentals, programes d'entreteniment, oferta infantil, sèries i, per descomptat, programes d'actualitat i informatius".\nTambé en breu es farà pública la campanya de llançament per a presentar la televisió i els seus continguts. El projecte, que va ser licitat en concurs públic, va ser adjudicat a la unió temporal d'empreses formada per les agències La Mujer del Presidente i Zenith.\nLa televisió es troba en proves tècniques d'emissió des del passat 25 d'abril, controls que han testat problemes tècnics o anomalies i dificultats de recepció.\nDurant aquestes setmanes, a més, s'ha informat els usuaris sobre els canals de referència d'À Punt: el 60 a Castelló, el 25 a Alacant i els canals 57 o 39 a la província de València.\nLa directora general d'À Punt, Empar Marco, i el president del Consell Rector de la CVMC, Enrique Soriano, han informat aquest dijous al màxim òrgan de l'entitat de la data i els detalls de l'inici dels emissions televisives. El Consell Rector ha donat el vistiplau a la proposta.\n"Estem preparats per a emetre per televisió com ja estem fent per la ràdio, el web i les xarxes socials. Estem resolent tots els problemes que han sorgit en els nous sistemes i iniciarem els emissions en televisió amb una graella completa, des d'informatius fins a programes d'entreteniment, culturals i infantils", ha dit Marco en un comunicat. "Estem il·lusionats, molt il·lusionats de presentar-nos a la societat valenciana", ha asseverat la directora general.