Bonvehí diu ara que no portarà a la Fiscalia la gravació de la seva conversa | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nL'alcalde de Manresa (PDeCAT) força la retirada de Mireia Estefanell (ERC) del govern de coalició per "la pèrdua de confiança"\nBarcelona 18 ABR 2017 - 19:07\tCEST\nDavid Bonvehí, aquest dimarts al Parlament. PDeCAT\nEl responsable d’organització del PDeCAT, David Bonvehí, s’ha desdit de la decisió de portar a la Fiscalia la gravació i difusió de la seva xerrada amb militants en què assegurava que si el procés fracassava, es tornaria a recórrer a un candidat “autonomista”. Després d'analitzar l'àudio, el partit va assenyalar ERC com a responsable de la gravació. Bonvehí ha dit que fa marxa enrere després de meditar-ho molt perquè no vol que aquest cas perjudiqui el procés. "Després d'un període en què alguns interpreten que hi ha una manca de sintonia a Junts pel Sí i que pot pertorbar el procés independentista, jo considero ara que val més no anar a la Fiscalia", ha apuntat en una entrevista a Rac1. Fins i tot, Bonvehí ha assegurat que se li ha passat pel cap deixar la política.\nAl Parlament, Bonvehí ha assumit que les seves declaracions havien "estat interpretades malament i fora de context", i ha volgut aclarir que es referia al fet que en aquest "escenari, que jo no desitjo, però que també existeix", el partit hauria de concórrer a unes eleccions autonòmiques i "fer un pas enrere". Però ha subratllat que els estatuts de la formació assenyalen la independència com a objectiu i que així seguiran.\nEl responsable d'organització del PDeCAT ha assenyalat que espera que ERC aclareixi "aquest fet puntual" i assumeixi "responsabilitats" per l'enregistrament de la seva xerrada davant de militants del PDeCAT, tot i que ha recalcat que la crisi generada pel cas no tindrà conseqüències sobre el Govern ni el procés independentista. En la seva opinió, es tracta d'un "problema personal", que només l'incumbeix a ell, encara que ha denunciat que "tot no s'hi val". En aquest sentit, l'alcalde de Manresa, Valentí Junyent (PDeCAT), ha forçat aquest dimarts la retirada de la fins ara tinent d'alcalde, Mireia Estefanell (ERC), del govern de coalició per "la pèrdua de confiança generada pels fets relacionats amb el cas dels enregistraments" a Bonvehí.\nDivendres passat Bonvehí va comparèixer en públic amb Marta Pascal, la coordinadora general del partit, per pressionar ERC perquè assumís responsabilitats després que els republicans admetessin que en la gravació s’identificaven dos militants d’ERC a Manresa, que podrien ser els autors de la gravació. De fet, en un moment de l’àudio, en què la veu de Bonvehí se sent de lluny, apareixen en un primer pla una conversa entre un home i una dona. Ella pregunta: “Li has passat un whatsapp a Junqueras?”. I l’home respon afirmativament: “Li he fet un whatsapp, sí”. Les veus corresponen a la portaveu dels republicans a l'Ajuntament de Manresa, Mireia Estafanell, i l'excandidat dels republicans a la capital del Bages, Pere Culell, segons va identificar Joan Tardà, diputat d’ERC al Congrés. Tot i això, Tardà va negar que els dos militants en fossin els autors.\nPerò Bonvehí no està d'acord i pensa que els dos republicans en són els responsables. "Les veus són les que són i fins i tot Tardà ho va reconèixer". Bonvehí ha lamentat la inacció d'ERC en aquest cas. "Hi ha hagut silencis llargs, que encara duren, silencis que són incomprensibles", ha reblat. El responsable d'organització ha recordat que va veure els dos militants el dia de la gravació, feta en un restaurant de Manresa el passat 31 de març, i que fins i tot es van apropar a saludar-lo, però que es va pensar que no sentien la conversa perquè es van asseure a certa distància.\nBonvehí i Pascal van comparèixer divendres visiblement enfadats per anunciar que portaven el cas a la Fiscalia, ja que el responsable d’organització del PDeCAT considerava que s'havia vulnerat el seu dret a la intimitat. Per la seva banda, Pascal va explicar que havia telefonat la número dos d'ERC, Marta Rovira, per demanar-li que esclareixi els fets i que "prengui les decisions" que siguin necessàries.\nEl cas ha generat molta polèmica perquè Bonvehí plantejava, davant de militants del Bages, que si el procés sobiranista fracassava, el partit es replantejaria la seva ideologia per tornar a recórrer a un candidat "autonomista" a les eleccions que es convoquessin llavors. Durant la trobada, Bonvehí també parlava d’altres escenaris que es podrien produir, com assolir la independència o que les eleccions arribin amb el procés encara en plena “voràgine”. En aquest últim cas, s'optaria per un candidat “molt independentista”.


'Las niñas', premi del jurat al 3è Brussels Internacional Film Festival La República\n‘Las niñas’, premi del jurat al 3è Brussels Internacional Film Festival\nACN Barcelona.-‘Las niñas’, òpera prima de Pilar Palomero, s’ha endut el premi del jurat de la tercera edició del Brussels Internacional Film Festival. La producció catalana, aconsegueix així un altre […]\nACN Barcelona.-‘Las niñas’, òpera prima de Pilar Palomero, s’ha endut el premi del jurat de la tercera edició del Brussels Internacional Film Festival. La producció catalana, aconsegueix així un altre guardó després d’haver triomfat al Festival de Màlaga, on va rebre la Bisnaga d’Or del certamen. La pel·lícula de Pilar Palomero està protagonitzada per Andrea Fandos, que fa el paper de Celia, i per Natalia de Molina, que fa de la seva mare. La Celia és una nena d’11 anys que estudia en un col·legi de monges de Saragossa i que viu amb la seva mare. Brisa, una nova companya acabada d’arribar de Barcelona, l’empeny cap a una nova etapa de la seva vida: l’adolescència.


Håkon Bleken. "El camí entre l'abstracció i la figuració" al MAC - Bonart\nHåkon Bleken. "El camí entre l'abstracció i la figuració" al MAC\nbonart la corunya - 03/04/16\nEl Museu d'Art Contemporani Gas Natural Fenosa (MAC) inaugura l'exposició El camí entre l'abstracció i la figuració retrospectiva i obres inèdites del pintor i artista gràfic noruec, Håkon Bleken, que presenta per primera vegada el seu treball a Espanya en una exposició patrocinada per l'empresa Knutsen OAS.\nNascut el 1929 a Trondheim, Noruega en, és sense dubte una figura imprescindible en noruec i del món de l'art europeu. Amb una carrera de premis i decoracions ple, ha realitzat nombroses exposicions i els seus treballs estan presents en els més importants museus del seu país d'origen. A més ha desenvolupat grans càrrecs públics com el de l'estació central d'Oslo. A 1990 fou nomenat "Cavaller de primera de l'Ordre Noruega real" pel seu treball.\nL'obra de Bleken, considerat mestre nacional al seu país de naixement, té una immensa influència en l'art noruec contemporani. La seva obra se centra sobretot en el sofriment humà i l'activisme social i sempre ha exposat a Noruega.\nA l'exposició del MAC es reuneixen més de mig centenar d'obres que ha creat en l'última dècada. Dins d'aquestes creacions, cal destacar que l'artista ha treballat durant l'últim any i els primers mesos de 2016 en noves peces concebudes especialment per a aquesta mostra organitzada a La Corunya.\nBleken utilitza el seu art per denunciar problemes propis de la societat tot i que també destaca per la seva gran tasca com a retratista. Les seves pintures es caracteritzen per posseir un llenguatge propi, ple de color i força, fins i tot emprant en ocasions retalls de diaris amb notícies que li han impactat, transformant així els seus grans pintures en impressionants collages.\nLa mostra, comissariada per María Toral i Marisa Oropesa, s'inaugurarà el 19 de maig i estarà oberta al públic fins a finals de juliol. Es tracta d'una ocasió única que permetrà al públic conèixer en profunditat les últimes creacions d'un artista imprescindible dins la Història de l'Art noruec.\nHåkon Bleken María Toral Marisa Oropesa Knutsen OAS\nL'OBRA RECENT DE VICTOR MATEO A LA GALERIA JOAN PLANELLAS\nSEMINARI "ECOART A TRAVÉS DE LA MIRADA FEMENINA" AL MUSEU DE LA VIDA RURAL\n"FORA D'ACTE" DE JAVIER NÚÑEZ GASCO A L'EACC\nNOTA DELS FILLS DE M.J. BUIL, DIRECTORA DE LA CARBONERIA


Com evitar que aparegui un càncer en un fetge danyat? | IRB Barcelona\nEl propòsit d'aquest treball és analitzar el paper de les cèl·lules reguladores de l'activitat de gens (CPEB) en el desenvolupament de tumors. "El nostre objectiu és comprendre els mecanismes pels quals les CPEB contribueixen a l'establiment i creixement dels tumors", explica Méndez. "Si comprenem aquests mecanismes, possiblement puguem desenvolupar tractaments farmacològics per prevenir o tractar millor el càncer de fetge".\nAquest treball forma part del programa "Questions for the Future" de ‘la Caixa’.


El quadern | Francesc Viadel Bloc\n← Tejero sí, els catalans no\nEuropa estreny Espanya pels presos polítics →\n*Article de Francesc Viadel publicat l’1 de juny de 2021 a Nació Digital.\nL’àvia quasi no sap llegir ni escriure. Del ben cert que és la cosa que més li hauria agradat fer en la seua vida. Vull dir, llegir i escriure amb virtuositat, coses sublims que donaren gust d’assaborir. Però el cas és que mai no va anar a escola. Es va criar en un hort voretat de palmeres a l’altra banda del riu i, en fer-se fadrina, la posaren en ‘amo’ en la casa d’uns rics. Després vingué la guerra amb la boca tota plena de qualls de sang i vet ací que ella va parir. I la guerra, però, va continuar mentre el seu fillet li creixia amorrat als pits. I just quan ja no quedava ningú per matar va arribar aquell general panxut arrossegant pel terra un sac ple d’ossos podrits i, aleshores, tothom es va tancar a casa i va restar mut per sempre més.\nPodríem dir que l’àvia amb tantes vicissituds mai no va tenir temps, ni diners tampoc, per a aprendre com Déu mana a llegir i escriure. Podríem dir també que totes les paraules que va caçar al llarg de la seua existència se li van tornar pedretes o grills morts entre les genives. Potser hauria volgut clavar tots aquells mots en agulles sobre un pany de vellut blau com si foren les papallones exòtiques d’un rar entomòleg.\nMoltes vesprades de diumenge, un nebot postís cinquantí i malalt dels nervis que tot el dia remena llibres, li llegeix fragments de novel·les. Ho fa en un accent castellà afectat pel seu valencià de poble. Són textos grisos, intranscendents. Li estalvia els paràgrafs obscens o massa pesats. Com siga, ella se l’escolta atentament sense deixar, però, de cosir metòdicament els seus tapets i cobertors de fil, els seus tovallonets i mocadors. Les mans de l’àvia són un tresor. Amb elles seria capaç de cosir una gegantesca bandera negra amb què escanyar tots els malparits de la terra.\nEn acabant de llegir, si és estiu, cerimoniosament berenen aiguallimó amb bescuit o rosquilletes de llavors. Si és hivern, xocolata desfeta amb uns bons manrons de pa dur. Al corral floreixen els gesmilers o baden els fantasmes familiars somicant per una miqueta més de temps.\nL’àvia no sap quasi llegir ni escriure, cert, però jo sé que té el cap ple de lletres que en fileres, com si foren formigues, transiten lentament des del firmament dels seus pensaments fins al centre de la seua ànima. Cal dir que està del tot convençuda que si aprenc a llegir i a escriure molt i molt bé arribaré a ser algú important. No vol morir-se abans de veure com em convertesc, pobre de mi, en un distingit ciutadà.\nUn dia em regala un quadern i tot seguit em mira amb els seus bellíssims ulls blaus i em mana amb gran autoritat que escriga des d’aquell moment mateix en aquells fulls quadriculats tot allò que del món considere rellevant.\nAixí, doncs, la meua llibreta de dia en dia va omplint-se de retalls de memòria incerta. Memòria d’infant. De tant en tant, també, de desitjos o bé de malsons. Desitjos i malsons d’infant. El meu univers poc a poc va emergint poderós enmig d’aquells fulls blancs on cada quadradet és la parcel·la inexplorada d’un territori ignot, un pou o un oceà incendiat de llum. Potser en aquell quadern vaig escriure sobre aquell viatge al Valle de los Caídos, a l’Alcàsser de Toledo, a un Madrid de moixames reals, putes de carreró, pudors a fregits, feixistes disfressats de mosca. També sobre la meua primera visita a Barcelona: els bars bruts de la Rambla, la ciutat nafrada, el Tibidado amb les seues tristíssimes atraccions, un menú de pollastre rostit amb amanida russa, de botifarra amb mongetes i de desesperança… A Barcelona, a la plaça de Catalunya, l’àvia em va comprar un llibret de poemes editat en ciclostil per una associació de joves amb paràlisi cerebral. Llegesc els meus primers mots en català: Cal que neixen flors a cada instant… Quina ingenuïtat!. També vaig escriure potser el meu primer París, amb els pares i el germà. Tal vegada em vaig referir a aquella residència d’estudiants als afores de la ciutat on ens van allotjar indecentment. La residència estava pràcticament ocupada per una multitud de xiquets cambodjans refugiats salvats a l’última del terror dels khemer. El meu germà i jo juguem amb ells tothora. París em sembla aleshores un enorme cadàver. Viatgem en un bus atrotinat amb una colla de vells. L’excursió l’ha organitzat una tipa del poble que es perdria en el menjador de sa casa. Passem gana i vergonya a causa de la nostra condició d’espanyols de merda que els amfitrions no perden ocasió de recordar-nos.\nUn matí d’un estiu de botorn l’àvia se’m mor agafant-me fort de la mà després de fer un gran ronc i una lleu capcinejada asseguda en una cadira d’skai que es queda impregnada de l’olor fetorosa de la mort. Fa uns dies, des que la van tornar d’un hospital de València perquè no ho suportava, que s’asseu en aquella cadira. Al llit s’ofega. Tossuda com és triarà la manera d’acabar. Quan la colguem al nínxol amb el seu marit encara té temps de treure el cap del taüt i de maleir-lo amargament… Abans no la tornen a la pols encara té uns segons per a recordar-me amb tendresa que mai no deixe d’escriure el món.\nAmb els anys que tot ho devoren d’ella només em quedarà el quadern, els quaderns que m’han de salvar de tot. En tinc de totes les mides i escampats per tots els racons del meu apartament merdós i sobre ells tatue els records o els paisatges o els desenganys o els silencis o l’esperança desbocada.\nAra mateix escric Budapest una vesprada d’agost o el cos nu d’Erika Marozsán, els seus llavis molsuts, els seus pits delitosos o el desig d’ella mentre una pluja de vidres s’estavella violentament contra el soler d’Hosök tere i, en això, els cavalls de pedra dels cabdills magiars cobren vida de colp i devoren a dentegades el meu insignificant futur i després el vomiten al Danubi.\nDesprés potser escriuré Varsòvia. Ho faré concretament sobre aquell apartament trist de Bonifraterska amb Konwistorska on vaig sentir la distància com un punyal clavat al coll. Ara que ho pense m’hauria agradat trobar-te a Varsòvia en girar una cantonada, qui sap. T’hauria agafat pels malucs i ens hauríem envolat com globus cap a la immensitat d’aquell cel de plom i en arribar al centre de l’univers t’hauria intentat.\nAra provaré d’escriure un poema en qualsevol dels meus quaderns… Ho sent i et demane disculpes i de genolls i plorant et pregue que em deixes, però, que t’intente una vegada més. A qui si no podria explicar amb uns pocs mots tota la tristor per la felicitat arravatada d’aquell infant que vaig ser?. Qui llevat de tu podria entendre ara i ací, amb plenitud absoluta, aquell temps meu que lluita sense descans contra l’oblit?…\nAcabaré un quadern i en començaré un altre i després encara un altre mentre pense o invente, mentre mate el tedi i la frustració amb un cargol de fil d’aram esmolat com una espassa… L’àvia cus per a tota la mort. El nebot postís li llig. Ara escric. Ara t’he escric en el meu quadern.


Etimologia: del ll. cunicŭlus, íd., probablement d’origen ibèric en ll 1a font: s. XIV, Llull\nMamífer lagomorf de la família dels lepòrids (Oryctolagus cuniculus), més petit que la llebre i d’orelles i potes més curtes, anomenat en estat silvestre conill de bosc, boscà, fer o de camp, del qual deriven les races domèstiques (conill de casa, casolà o de corral).\nconill porquí (o d’Índies, o de rata) Gènere de mamífers rosegadors de la família dels càvids (Cavia sp), amb les potes i les orelles curtes, mancats de cua, i de pelatge llarg i aspre, emprats com a animals d’experimentació.\nmasculí alimentació, indústries alimentàries Peça de carn del múscul de les potes de boví, anomenada conill de l’espatlla i conill de la campana la de les potes davanteres, i conill de la cuixa o garró la de les potes del darrere.\nmasculí dialectal col·loquialment Vulva.\nadjectiu masculí Nu, completament despullat.\nen conill locució adjectiva Nu, en pèl.


Ciutadans i el PP governaran a Sineu\nTomeu Mulet en serà el batle durant els pròxims quatre anys\nC’s i el PP governaran a Sineu\nPalmaEl Partit Popular de Sineu i Ciutadans-Partit de la Ciutadania han signat aquest dimecres l’acord d’estabilitat política i de govern per al poble de Sineu, un pacte de govern per als pròxims quatre anys. La signatura de l’acord ha tingut lloc a la plaça de Sant Marc, després de l’aprovació de l'acte de govern per part de les agrupacions locals d’ambdós partits.\nL’acord està constituït per tres parts: una secció programàtica, elaborada sobre les propostes de govern amb les quals ambdues formacions polítiques es presentaren als comicis; una part centrada en la distribució competencial dels regidors que formaran part del govern en coalició; i una secció final de la col·laboració entre els partits.\nEl pacte inclou setze mesures programàtiques bàsiques a desenvolupar durant la pròxim legislatura, entre les quals destaquen la resolució del conflicte laboral que hi ha entre la junta de govern i la Policia Local, la revisió de la Relació de Llocs de Treball, la millora de la potabilitat de l’aigua, un pla de xoc de neteja, una reforma circulatòria ordenada, l’augment dels aparcaments i la millora del poliesportiu de Son Magí i del cementeri, entre d'altres.\nAixí mateix, Ciutadans i el Partit Popular han pactat que, a part d’aquestes mesures bàsiques, s’aniran desplegant totes les accions proposades als respectius programes electorals des del consens de la junta de govern i cercant l’acord amb els grups de l’oposició.\nCoalició de govern\nEls grups polítics que formen el pacte investiran el cap de la llista del Partit Popular, Tomeu Mulet, com a batle de Sineu. Mulet ostentarà la batlia durant tota la legislatura. L’acord també inclou la constitució d’una junta de govern en coalició, en la qual Pere Joan Jaume, cap de llista de C’s, assumirà una tinència de batlia i les àrees d’Urbanisme i Infraestructures. Així mateix, des de l’aprovació del pressupost de 2020 l’Ajuntament disposarà d'una dedicació parcial assignada al regidor de Ciutadans.\nsineu Ajuntament de Sineu PP Ciutadans pactes\nDel Festival de Música Viva de Vic al Revela'T: 10 plans culturals per al cap de setmana\nDetingut a l’Hospitalet un violador en sèrie que escanyava les víctimes


El mític Carlos Santana brilla a Cap Roig en un concert llegendari – Cornudellaweb / PrioratDigital / Segle21.cat 1998-2017\nEl mític Carlos Santana brilla a Cap Roig en un concert llegendari\nEl guitarrista ha ofert un repertori complet amb peces del seu darrer àlbum i grans ‘hits’ com Maria Maria, Gypsy Woman o Corazón espinado\nUn instant durant el concert que ha ofert Carlos Santana aquest dissabte 23 de juliol del 2016 al Festival de Cap Roig\nNit llegendària la que s’ha viscut aquest dissabte a Calella de Palafrugell (Baix Empordà). Després de 13 anys sense trepitjar Catalunya, el mític guitarrista Carlos Santana ha ofert un espectacle únic acompanyat per la seva banda habitual de músics. Un espectacle que ha fet embogir els 2.140 assistents que han omplert el Festival de Cap Roig. Les entrades per veure’l es van esgotar en menys d’una setmana. I és que el concert ha valgut la pena. Des del primer acord, l’artista ha mostrat perquè ocupa la quinzena posició en els 100 millors guitarristes de tots els temps, segons la revista Rolling Stone. La nit ha arrencat amb Soul Sacrifice i ha comptat amb alguna de les peces del seu darrer àlbum publicat el passat abril Santana IV com Love Makes The World Go Round però també s’han pogut escoltar alguns dels seus grans ‘hits’ dels seus 40 anys de trajectòria com Gypsy Woman, Maria Maria o Corazón Espinado que han posat el públic dempeus. Tot això barrejat amb solos de bateria, guitarra i baix i els assistents cantant. “Aquest concert és per combatre el que passa en el món, tanta por; nosaltres estem aquí per recordar, amb estima, que tothom té dos coses dintre del seu cor que poden canviar el món per sempre: llum i amor”, ha assegurat Santana durant el concert.\nLa nit ha arrencat a ritme de Soul Sacrifice i durant més de dues hores, Carlos Santana ha anat encadenant una vintena de cançons, una darrere de l’altra, com Freedom in Your Mind, Gypsy Woman, Foo Foo, Are you Ready People, Samba pa Ti, Jingo, Sácalo o la mítica Oye como va. Peces d’antics discos i del seu darrer àlbum Santana IV que va sortir publicat el passat abril. En concret, d’aquest darrer disc ha interpretat Love Makes The World Go Round. Es tracta d’un treball d’estudi que conté 16 obres noves. Peces que va gravar amb els mateixos músics amb qui va arrencar a principis dels setanta i amb qui va crear els primers àlbums que el van catapultar al panorama internacional.\nEn un principi, els 2.140 assistents s’han quedat mig sorpresos per l’energia de Santana, no obstant això, a mesura que avançava l’espectacle i sobretot quan ha començat a sonar Maria Maria, no s’han pogut quedar quiets a les seves cadires i han arrencat a saltar, ballar i aplaudir de mans mentre cantaven.\nLa majoria dels espectadors asseguraven que eren fans incombustibles i fidels de Santana. Provenien d’arreu de Catalunya i de fora del territori català. I és que veure Santana en directe no és fàcil. Concretament a Catalunya feia 13 anys que no venia. Per això les entrades van volar en menys d’una setmana. Aquest dissabte, com si es tractés d’un regal, s’han posat a la venda deu localitats més, a través de les xarxes socials. Les últimes que l’organització s’havia reservat, i que, de nou, han volat en pocs minuts.\nUn cop més, Santana ha demostrat perquè ocupa la quinzena posició en la llista dels 100 millors guitarristes de tots els temps, segons la revista Rolling Stone. I és que amb Santana tot són grans xifres. Al llarg de 40 anys de carrera, el guitarrista ha venut més de 90 milions de discos, disposa de 100 milions de fans i ha rebut una desena de Grammy’s. A més, actualment Santana encapçala una residència anual a la House of Blues de l’Hotel Madalay a Las Vegas.\nAquest dissabte, i acompanyat per la seva banda habitual, un octet que compta amb figures tan destacades com el cantant Andy Bargas, el baixista Benny Rietveld – que va acompanyar a Miles Davis en els últims anys- o l’esposa de Santana i bateria Cindy Blackman, que va formar part del grup de Lenny Kravitz, han ofert un concert memorable.\nUn instant durant el concert que ha ofert Carlos Santana aquest dissabte 23 de juliol del 2016\nA part dels solos de baix, guitarra, bateria o teclats, la nit també ha deixat instantànies claus com Santana acostant-se a un dels laterals de l’escenari perquè un espectador toqués la seva guitarra durant el concert o el mateix guitarrista cantant aniversari feliç, amb pastís inclòs, a un auxiliar del grup. “Com es troben? Tenen ganes? Energia? Sentiu fúria? Doncs vinga”, comentava el músic al principi del concert. Posteriorment, ha aprofitat petites pauses per llançar un missatge clar: “El concert d’aquesta nit és per combatre tot el que passa en aquest món, amb tantes pors. Nosaltres estem aquí per recordar-vos, amb estima, que tenim dos coses dins del nostre cor que poden canviar el món per sempre: llum i amor”.\nEn aquest sentit, posteriorment Carlos Santana ha afirmat que feia música per “fer llum”. “Abans d’anar-me’n a l’altre món vull pau al món”, ha assegurat. L’espectacle ha acabat amb el públic dempeus aplaudint i cridant mentre Santana ha anat repassant a tots els membres de la banda, un dels quals ha aprofitat el moment per cantar una part de Roxanne. Un punt i final mític a una nit llegendària. Un dels adjectius més utilitzats entre els espectadors per resumir aquesta nit. No obstant això, alguns asseguraven que els hauria agradat escoltar més clàssics i ‘hits’ històrics com Europa.\nAl concert s’hi ha pogut veure cares conegudes com el conseller d’Interior, Jordi Jané, la consellera de Treball, Dolors Bassa, la consellera de Governació, Meritxell Borràs, i el director de la Fundació Bancària ‘La Caixa’, Jaume Giró, entre d’altres. – ACN Calella de Palafrugell.\nCarles X. Cabós 24 de Juliol de 2016 Baix Empordà, Calella de Palafrugell, Carlos Santana, concerts, Festival de Cap Roig, festivals música, música, Rock\nAnterior Entrada anterior: El primer tren turístic de Catalunya passarà pel Priorat i arribarà al Baix Aragó\nSegüent Entrada següent: Un enorme forat coronal al sol


Somriu el Mestalla - Pàgina web oficial Valencia CF\n03 Març de 2013\nSomriu el Mestalla\nEl filial valencianista s'imposa per 4-1 a l'AE Prat, amb tres gols de Fede i un de Juan Delgado\nEl València CF - Mestalla va aconseguir una valuosa victòria en el partit davant l'AE Prat disputat a Paterna este dissabte 3 de març. Els nostres es van imposar per un contundent 4-1, amb tres gols de Fede i un de Juan Delgado. El Mestalla va ser clar dominador de lencontre, va portar la batuta del mateix i va obtindre una merescuda recompensa a tot el seu treball i esforç. Amb este triomf es tanca una gran setmana per als nostres, en la qual s'han fet amb cinc de nou punts possibles, i que després de la victòria de hui igualen al Prat en la taula i superen diversos rivals, situant-se ja com desens classificats.\nEl Mestalla sabia que el partit de hui era una oportunitat perfecta per a fer-se amb tres importants punts, i per això els jugadors van eixir arrasant des de l'inici. Ja als 4 minuts Fede, el gran protagonista de la trobada, va estar a punt d'inaugurar el marcador, però el seu tir es va anar fregant el pal. La sort que no li va acompanyar en esta jugada es va aliar amb l'argentí quan, en el minut 25, un tir seu rebotava en un defensa rival i es colava fins al fons de la xarxa. El filial valencianista es posava per davant en el marcador, i ja no abandonaria esta tessitura en tota la trobada.\nEs va arribar al descans amb el 1-0, però el vendaval blanquinegre va tornar a ser definitiu en la represa, amb uns 5 minuts d'infart. En el minut 50 Juan Delgado anotava el segon després d'aprofitar una bona passada de Fede per a batre amb habilitat Toni. I tan sols 3 minuts després el Prat tornava a acurtar distàncies per mitjà de Creus. Però l'alegria per als catalans va durar poc, ja que tan sols un minut després Juan Delgado i Fede es van tornar a associar perquè l'argentí acabara situant el 3-1 en l'electrònic. La festa es completaria amb un altre gol de Fede en el 85, que culminava així una actuació de somni.\nD'esta manera, el Mestalla continua sumant i obtenint valuosos punts, que li valen per a situar-se ja en la desena posició de la taula, i per a afrontar amb enorme optimisme la cita de la setmana que ve davant del Reus. Encara que ara cal disfrutar del gran triomf de hui i somriure.\nGols: 1-0. Fede,min 25; 2-0, Juan Delgado, min 50; 2-1, Creus, min 53; 3-1, Fede, min 54; 4-1, Fede, min 85.\nÀrbitre: va amonestar Quintanilla i Portu por parte del Mestalla y als visitants Fran Bea y Rafa Murillo.


julianen: museu d'història de barcelona\nSense ser un museu d’història espectacular te una avantatge per sobre de molts d’altres. La veritat del que veus aquí per sobre de tots els jocs virtuals o maquetes que pots veure en la majoria de museus d’història de la vella Europa és aclaparadora. Aquí el que es mostra son veritables carrers i vestigis de cases de la Barcino romana o la primitiva Barcelona visigòtica. Un mostrari de oficis i menestralies són mostrats amb tot luxe de detalls en el subsòl de la ciutat per poc desprès anar a la llum i acabar la visita amb l’impressionant salo del Tinell i la capella adjunta de santa Àgata.\nEXPO - MUSEU D'HISTÒRIA DE BARCELONA - 2014 - 8/10 - Barcelona, Plaça del Rei\nPublicat per julianen a 16:36\nEm va pareixer sorprenent i molt interesant. Vaig disfrutar com un nen.\n4 de setembre de 2014 a les 21:13


Miranda i Laura, campiones del Circuit Femení sub 18 de Raspall - Superdeporte\nCircuit Femení sub 18 de Raspall\nTrinquet d'Alcàsser va acollir les finals de Tecnificació Femenina\nLliurament de premis de la gran final. SD\nLliurament de premis de la gran final.\nLes finals del circuit sub 18 de tecnificació femenina de Raspall arribaven diumenge 23 de febrer al trinquet d'Alcàsser. Miranda i Laura varen ser les grans triomfadores del matí, proclamant-se campiones d' aquest important campionat que s'ha consolidat com un referent de la pilota femenina.\nLa jornada començava amb la partida pel tercer i quart lloc a les 11:00h, on Aina i Cristina s'enfrontaven a Sandra, Andrea i Angela. El resultat final va ser de 25-10 a favor del trio, però el resultat no mostra l'igualtat que va haver durant el joc, en el que l'equip que finalment va aconseguir la victòria va començar dominant de forma contundent fins avançar-se 10-0, però les seues rivals van lluitar per tal de remuntar i a partir d'aci va ser quan més renyida va estar la partida.\nPodent veure intercanvis llargs de pilotes i també punts que pareixien molt difícils d'aconseguir. Finalment, la partida va concloure d'aquesta manera,.\nLa gran final va arribar a partir de les 12:00h, Miranda i Laura es van proclamar campiones després de vèncer per 25-0 al trio de Lina (va substituir a Judith), Africa i Marina.\nEls dos equips varen mostrar un gran nivell de pilota, però les guanyadores varen estar intractables, mostrant la seua millor versió front a la que les seues rivals res pogueren fer. Tot i això mai van donar un quinze per perdut i van lluitar fins el final. Amb el 10-0 al marcador l'equip composat per un trio va tindre al marcador val per quinze, però les guanyadores varen remuntar i a partir d'aquest moment no varen concedir cap error, el que va fer impossible la tasca de remuntar a les seues rivals.\nFinalment Miranda i Laura es varen proclamar campiones, després de fer una gran partida i un gran campionat, en el que soles han perdut una partida.\nVaren lliurar trofeus, Teresa Chaveli, regidora de l'ajuntament d'Alcàsser, Paco Marí, regidor d'esports de l'ajuntament d'Alcàsser, Elvira López, vicepresidenta de la Federació de Pilota Valenciana i Juan Contreras, vicepresident de la Federació de Pilota Valenciana. En definitiva, es va viure una gran jornada en què les pilotaris van demostrar el seu gran nivell.\nCircuit Femení sub 18 raspall


Calafell planteja alternatives pel Carnaval de Segur després dels problemes d'aquest any\nRetardar una hora la sortida o fer-la el dissabte al matí, algunes de les opcions que hi ha sobre la taula\nper Redacció 16/02/2018 10:15h | Actualitzat a 22/02/2018 14:04h\nImatge del Carnaval de Calafell 2018. | Ajuntament de Calafell\nL'Ajuntament de Calafell estudia diverses alternatives per evitar que es repeteixin els problemes d'aquest any a la rua de Segur de Calafell del divendres al vespre. La proximitat horària entre les rues del Vendrell i la de Segur va fer que molts participants no arribessin a temps a la sortida de la de Segur. Això va fer que moltes carrosses comencessin a desfilar sense tots els seus integrants, i que hi hagués molta distància entre grups.\nLa regidora de Turisme, Maite González, ha explicat al 'Diari de Tarragona' que el consistori estudia opcions com retardar una hora la rua, passant de les nou a les deu, o traslladar-la al dissabte al matí. Aquesta última opció evitaria també que els participants estiguessin tan exposats a les inclemències meteorològiques, especialment en anys com aquest, que ha fet temperatures molt baixes.\nMés coordinació amb el Vendrell\nTambé es vol buscar una major entesa amb l'Ajuntament del Vendrell, una cosa que es reclama des de fa temps. La rua del Vendrell va començar enguany a les 19.30 hores, i la de Segur ho havia de fer a les 21.00 hores. Mirés com es mirés, era molt complicat que els grups participants poguessin arribar a temps a la sortida de Segur. Tot i que l'alcalde de Calafell, Ramon Ferrer, va apuntar a les xarxes socials l'opció d'avançar l'hora de la rua de Segur i que els participants escollissin entre una de les dues rues, aquesta opció no sembla la preferida entre alguns comparsistes, que preferirien prendre part a les dues rues.\nA més , també apunten que fer canviar l'hora de la rua del Vendrell, quan només se'n fa una i a Calafell se'n fan tres no seria adequat. Coordinar-se sembla, doncs, indispensable. De fet, a la pròxima reunió del Penedès Marítim es posarà aquest tema sobre la taula, per buscar que el Carnaval sigui un dels potencials de la zona.\nArriba la 17a Festa dels Tres Tombs d'Albinyana\nTot a punt pel concurs de disfresses del recuperat Ball de Carnaval de l'Arboç\nCalafell Maite González rua Carnaval Xurigué Segur de Calafell


Ensenyant 12 de 563 Propietats - PAG 1/47\nPis - Barañain (Barañain Centro) , Superfície Construïda 80m2, 9m2, 2 Habitacions, 1 Banys,...\nLocal comercial - Barañain (Barañain Centro) , Superfície Construïda 58m2.\nLocal comercial - Barañain (Barañain Lago) , Superfície Construïda 164m2, 1 Banys.\nPis - Pamplona - Iruña (Nuevo Artica) , Superfície Construïda 98m2, 10m2, 3 Habitacions, 2 Banys,...\nPis - Barañain (Barañain Lago) , Superfície Construïda 99m2, 4m2, 3 Habitacions, 2 Banys, Ascensor.\nLocal comercial - Pamplona - Iruña (Rochapea) , Superfície Construïda 54m2.\nPis - Orcoyen , Superfície Construïda 75m2, 4m2, 2 Habitacions, 1 Banys.


Puig demana al govern estatal que es comprometa amb "un gran acord pels recursos hídrics" - Diari La Veu\nEscriba el número 456674\nPuig demana al govern estatal que es comprometa amb "un gran acord pels recursos hídrics"\nEl president de la Generalitat i la consellera de Medi Ambient, Elena Cebrián, han presentat la campanya de conscienciació ciutadana #aguaparasiempre\nLa campanya #aguaparasiempre està destinada a la conscienciació de la ciutadania per a una major eficiència en el consum humà de recursos hídrics.\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha demanat al govern central que active el transvasament Tajo-Segura després que s'haja arribat als nivells hídrics requerits, així com un compromís per a aconseguir "un acord nacional per l'aigua". "La postura del Consell en suport als regants és clara: que es complisca la llei i no es perda més temps a atendre la situació d'emergència del Baix Segura i el conjunt d'Alacant", ha afirmat Puig en referència al recent augment de les aigües en el Tajo.\nRespecte al "pacte nacional per l'aigua", el responsable del govern valencià ha demanat a l'executiu espanyol "que no s'avance d'esquena als regants d'Alacant i del conjunt de la Comunitat Valenciana" i ha destacat, a més, el paper que les autonomies han de tindre en la consecució d'aquest acord.\nEl cap del Consell ha lamentat que, segons dades de la Càmera de Contractistes, les inversions del ministeri al País Valencià en aquesta matèria van representar menys de l'11% del total de l'Estat en 2017 i ha reclamat acabar amb "la infrainversió hídrica". Puig ha demanat que s'activen les "inversions pendents per a la modernització dels regadius" i que s'amplie la producció de les dessaladores davant l'actual situació d'"emergència".\nInversions per a modernitzar els regadius i tractar les aigües\nEn l'obertura de la jornada pel Dia Mundial de l'Aigua organitzada a Alacant per la Federació de Comunitats de Regants de la Comunitat Valenciana (Fecoreva), Puig ha presentat el nou pla de la Generalitat per a l'aprofitament dels recursos hídrics, basat en la millora en l'eficiència del consum, la modernització dels regadius i la reutilització d'aigües. Així, el president ha anunciat que es destinaran subvencions per a aconseguir que el nivell d'eficiència del consum humà no baixe del 70%, amb una línia específica d'ajudes que es posarà en marxa amb la col·laboració de les diputacions.\nA més, Puig ha presentat el nou Pla de Modernització del Regadiu, en el qual s'estima una inversió publicoprivada propera als 1.000 milions d'euros en els propers 20 anys. "En els pròxims quatre anys ja estan previstes les inversions directes i subvencions a comunitats de regants per a la modernització, que ascendeixen a 150 milions d'euros, dels quals 60 es destinaran a les comarques d'Alacant", ha matisat el cap del Consell respecte al finançament públic.\nFinalment, Puig ha destacat la inversió de 153 milions d'euros entre 2018 i 2021 per al tractament d'aigües depurades, que "posarà a la disposició del sistema de regadiu valencià 60 hectòmetres cúbics d'aigua addicionals", ha remarcat. Enguany, segons el president, les actuacions sobre 13 estacions depuradores aportaran 18 hectòmetres cúbics d'aigua regenerada, 10,5 dels quals seran per a les comarques alacantines.\nInformació i conscienciació sobre l'ús de l'aigua\nA la jornada celebrada a Alacant també ha assistit la consellera d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, Elena Cebrián. President i consellera han presentat la campanya #aguaparasiempre, destinada a la conscienciació de la ciutadania per a una major eficiència en el consum humà de recursos hídrics.\nAmb el lema 'Una gota de més és una gota menys', la campanya, ha assenyalat Puig, està pensada tant per als mitjans de comunicació, per als quals es destinarà cartelleria i informació amb consells d'aprofitament, com per a associacions i escoles, on es difondran materials com uns rellotges d'arena que indiquen els minuts suficients per a activitats que consumeixen aigua.\n"En aquesta societat nova en la qual ens enfrontem al canvi climàtic, cal ser actius en la cerca d'informació i ser conscients en l'ús quotidià", ha apuntat Cebrián. "A la Comunitat Valenciana i sobretot a Alacant sabem molt bé gestionar l'escassetat" d'aigua, ha afegit la consellera, que ha apuntat la necessitat de continuar amb aquesta tradició de coneixement i "adaptar-la als nous temps".\nEscriba el número 552254


crisi PP: Rajoy ja busca relleu a Cospedal davant la pressió dels seus ministres | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nRajoy ja busca relleu a Cospedal davant la pressió dels seus ministres\nEl líder del PP diu que prendrà "les decisions més oportunes" abans de les eleccions\nMadrid 27 MAI 2015 - 20:40\tCEST\nMariano Rajoy, aquest dimecres al Congrés. Uly Martin\nMariano Rajoy ja busca relleu a Dolores de Cospedal a la secretaria general del PP, segons una dotzena de dirigents del partit i ministres del Govern. Aquests creuen que la prova inequívoca d'aquesta decisió és l'expressió del president aquest dimecres al Congrés, quan ha corregit la seva posició de dilluns davant l'executiva i no ha descartat canvis en el partit o en l'Executiu, quan ho consideri oportú. La pressió dels ministres i barons del PP és màxima perquè faci alguna cosa en el partit. Tots entenen que el president canviarà la cúpula del partit al juliol, després de la constitució dels ajuntaments i les comunitats.\nEl president del PP, davant la nova política de comunicació anunciada, aquest dimecres ha decidit parlar un moment amb els periodistes, després d'una anodina sessió de control enfront de Pedro Sánchez, i en part ha modificat la posició negativa a fer canvis ara en el partit o el Govern que ell mateix havia fixat dilluns en l'executiva del seu partit. Rajoy ha deixat anar una d'aquelles frases tan seves, obertes i enigmàtiques: “En el partit anirem prenent les decisions que siguin més oportunes i convenients a poc a poc per presentar-nos de la millor manera possible a les eleccions generals”. Després ha estat més concret quan li han preguntat per possibles renovacions: “Els canvis s'anuncien una vegada s'han produït”.\nLa primera conclusió que s'ha tret d'aquesta intervenció ha conduit a no descartar que Rajoy produeixi una crisi de Govern i en el PP, amb recanvis i noves incorporacions. Una dotzena de ministres i dirigents nacionals del PP més propers al president consultats per EL PAÍS rebutgen aquesta tesi, però coincideixen que Rajoy sí que farà moviments en el PP “quan consideri convenient i sigui el moment”. El calendari apressa.\nUn mes de juliol clau\nLa direcció del PP ha lliurat a Rajoy un escenari de la situació amb els compromisos dels propers mesos, i en el seu entorn indiquen que si el president vol executar aquest relleu que li demanen majoritàriament els seus ministres i barons només té el mes de juliol per forçar-lo.\nEl president ha encarregat una anàlisi postelectoral detallada sobre les pèrdues de vots i poder del PP poble a poble i per comunitats, en la línia del que ell mateix es va entretenir diumenge a fullejar a la pàgina web oficial del Ministeri de l'Interior al seu despatx fins més tard de les dues de la matinada. Ara ho vol detallat. Els agradaria disposar, fins i tot, de l'àmplia anàlisi postelectoral del Centre d'Investigacions Sociològiques. Després, Rajoy esperarà fins que el 13 i 16 de juny es constitueixin els Ajuntaments i Parlaments autonòmics, en els quals el partit no descarta que en alguna comunitat la investidura es compliqui i es retardi unes quants setmanes.\nEl més probable, per tant, segons les fonts citades, és que Rajoy afronti els canvis en el PP al juliol, abans de les vacances. I no podran ser canvis estètics, com nomenar un altre portaveu o omplir la vacant del sotssecretari d'estudis i programes que va deixar Esteban González Pons. La idea d'un portaveu jove ja la va intentar en campanya amb Pablo Casado, de 33 anys, per suplir les mancances del cap de campanya, Carlos Floriano, i no va tenir més efecte que la seva presència permanent en totes les pantalles de televisió en programes de tertúlies.\nL'únic relleu important en el PP és el del càrrec de secretari general, ara en poder de Dolores de Cospedal. La candidata a Castella-la Manxa els compagina tots dos des del 2008 i ha suscitat crítiques i recels d'un sector ampli del partit. Tots els barons territorials preguntats sostenen que no és possible dedicar-se a governar una comunitat i portar les regnes d'una formació com el PP, amb gairebé 800.000 afiliats i enormes quotes de poder per tot Espanya. Cospedal va obtenir el rebuig d'una bona part de la vella guàrdia del PP, a més a més, amb la seva particular gestió del cas Bárcenas. A uns els va semblar que no assumia els deutes històrics del partit i d'altres li van retreure que no actués amb més contundència i rapidesa.\nCospedal és conscient que no s'ha entès mai amb el sector del PP que encara controla el seu antecessor, Javier Arenas, i tampoc amb els que van tenir relació laboral i política amb Luis Bárcenas, amb qui va mantenir enfrontaments duríssims sense la comprensió del seu cap.


Xavi Cardelús sobre l'accident del seu fill: "Ell va tornar a néixer i jo també" - FÒRUM.ad\nXavi Cardelús sobre l’accident del seu fill: “Ell va tornar a néixer i jo també”\nOn: 30/05/16 16:41\nXavi Cardelús ha viscut l´ensurt més gran de la seva carrera esportiva. Una caiguda a la primera volta al circuit aragonès de Motorland ha acabat aquest diumenge amb el pilot pel terra i la Kalex en flames enmig de la pista, amb diversos pilots implicats. Afortunadament, ningú ha pres mal. Hem parlat amb el seu pare.\nEncara amb els nervis a flor de pell, Xavi Cardelús pare es recupera d´un ensurt que difícilment oblidarà. L´excampió d´Europa de dos i mig es trobava ahir al circuit de Motorland Aragó quan la moto que pilotava el seu fill va anar pel terra i va acabar en flames al mig de la pista. “Va ser l’ensurt més gran de la meva vida”, explica. “Veure una columna de foc i molt de fum, moltes motos per terra i que el teu fill no passa, és una angoixa que no li desitjo ni al pitjor dels meus enemics. Ho vaig passar molt malament fins que em van dir que estava bé”, narra el pare del pilot. Quan es van veure “ens vam abraçar perquè ell va tornar a néixer i jo també”, afegeix.\nL´accident es va produir a la primera volta. Cardelús, que sortia 13è a la graella, havia avançat posicions i buscava connectar amb els primers pilots quan va perdre el control de la seva Kalex. El seu pare explica que el pilot “va quedar a l’esquerra de la recta, i la moto se’n va anar al mig, amb el dipòsit per terra, es va encendre, hi van impactar dos motos més i va quedar totalment destrossada”. “Va arribar al box molt espantat” i poc a poc es va anar calmant, diu.\nEl dia després, els Cardelús ja pensen en la propera cita de l´Europeu de Moto2 al circuit de Barcelona-Catalunya. Per disputar-la, necessitarà trobar una nova moto.\nMenys de dues setmanes per tornar a córrer després d´haver deixat enrere el moment més dur com a pilot. La millor teràpia, centrar-se en la propera cursa.\nPrevious Post: El guanyador del Premi Carlemany 2015 apropa la seva obra als estudiants\nNext Post: PICURT celebra la seva 10a edició


Clan Ós Gris: 19/01/14 - 26/01/14\nCRÒNICA DE LA 44ena SORTIDA XINO-XANO\nCAMINADA HISTÒRICO-LITERARIA PELS VOLTANTS DEL BRULL\nO QUAN, TOT I GAUDIR DE LA PASSEJADA, NO SEMPRE S’ACONSEGUEIXEN TOTS ELS OBJECTIUS PREVISTOS\nJa ho diuen, no us fieu mai de la propaganda. La crida-anunci a la 44ena Sortida Xino-Xano acabava amb la següent frase: Tot plegat una excursió molt variada, sense gaires desnivells i força fàcil. Variada, potser si, tot i que hem passar tres o quatre vegades per la mateixa masia...; sense gaires desnivells, mentida podrida !! i de fàcil, rés de rés, ens hem perdut fins a l’extrem de no poder assolir el principal objectiu de l’excursió: visitar el poblat i la muralla ibèrica del Turó de Montgròs. Expliquem, per a que en quedi constància (i no es torni a repetir...), com ha anar tot plegat.\nBen d’hora, ben d’hora..., a les set del matí, plovia. Després, el dia s’ha aguantat i hem pogut fer la sortida sense mullar-nos, ni –evidentment, a mitjans de gener- passar calor, ni suar gaire.\nDisciplinats, a 2/4 de 9 arribem tots i totes a l’aparcament que hi ha davant l’església del Brull. Un cop saludats, ens enfilem fins el turonet on hi ha les restes del castell i, a la Font de Sant Martí, esmorzem. És el nostre esmorzar tradicional a partir dels entrepans de cadascú i els complements comunitaris: vi, olives, coca casolana (molt bona, per cert), llaminadures, “pa de figues”, cafè, llet i “gotes”.\nFeta aquesta primera i important feina, comencem la caminada. Després de l’església parroquial de Sant Martí i el castell del Brull, tots dos del segle XI, el primer punt destacable del recorregut d’avui és la casa i l’església de Casademunt (1). Ens hi aturem uns minuts per a fer un breu recordatori al poeta Bartomeu Rosselló-Porcel que morí en aquest lloc, el 5 de gener de 1938, als 24 anys (2).\nContinuem. Quan som a Can Serrà, una endreçada casa en un lloc privilegiat, ens desviem per anar a buscar la tanca del Camp de Golf “Osona–El Muntanyà–El Brull” que anirem vorejant fins a trobar el Sot de les Merles.\nA l’altre costat de la tanca, gairebé al mig dels cuidats prats, els turons i els estanyols hi ha la vella masia de l’Estanyol transformada, ara, en seu social i restaurant del Club de Golf.\nUn cop som al Sot de les Merles se’ns planteja el primer dubte; l’itinerari que hem tret d’internet diu que hem de travessar el torrent i continuar per l’altre costat fins a trobar el Sot de les Bigues i, des d’allà seguir la ruta –per diferents camins- fins al Turó de Montgròs. No hi ha cap senyalització i, amb l’ajuda del mapa de l’Alpina, pensem que ens en sortirem.\nArribem a un mas abandonat que identifiquem, tot i que amb alguns dubtes, erròniament amb La Fàbrega –de fet és el Raurell- i baixem fins a un Sot –que pensem que és el de les Bigues, quan en realitat és la part alta i menys engorjada del Sot de l’Afrau-. Dos greus errors (que assumeixo jo que, com que era el qui portava el mapa, m’he auto erigit en guia de la colla) i que ens malmetrà el principal objectiu de l’excursió: la visita a la Muralla de Montgròs. Quan som al llit d’aquest darrer torrent pugem per l’altra riba convençuts de que aviat trobarem la pista que porta a les Muralles del Turó de Montgròs. Anem, amunt i avall, per una pineda tot buscant el poblat ibèric i on en realitat arribem –de nou- és a la masia del Raurell (3). Estem, ara, segurs d’allà on som. A la muntanya del davant, de la qual ens separa els verticals cingles del Sot de l’Afrau, hi veiem el que semblen unes muralles i una gran lona de color blau. El poblat iber deu ser allò, diuen alguns.\nAnem carenant per dalt del serrat, cercant un camí que vagi en direcció al Turó de Montgròs, fins que arribem a un pla -el Pla dels Romanins- amb forces arnes d’abelles (sort que a l’hivern dormen...). Som a l'extrem d'una mena de península. Ens acostem al cingle amb l’esperança de trobar-hi algun corriol que ens permeti passar a l’altre costat, però la cosa pinta molt malament... el torrent és, sota nostre, al fons d'unes altes i verticals parets. Tindrem d’anar-hi, si és possible, retornant de nou on hi ha la casa del Raurell. Falta ¼ per l’hora de la nostra cita amb en Marc (el guia del Turó de Montgròs) i com que ell ja hi és i nosaltres encara no, ens truca per telèfon. Li preguntem si al poblat hi ha una lona o plàstic blau... Efectivament, el Turó i la Muralla de Montgròs és allò. Li diem que som al turó de davant, separats pels espadants de l’Afrau... Diu que no ens moguem d’on som que, ell i l’alcalde del Brull que l’acompanya, vindran a trobar-nos amb el cotxe.\nConvenim que avui no podrem fer la visita, som –a peu- lluny del lloc i no tindrem temps, ens diuen. Volem pagar, al guia, el preu per persona que hem estipulat (ell ha complert, fins i tot en un dia entre setmana quan les visites no hi estan programades). Però no ho vol acceptar de cap manera amb la condició de que fem la visita al Turó de Montgròs en una altra ocasió: “Val la pena...”, “Això si, feu la visita i no la combineu amb cap altra caminada per la zona...no fos cas...” ens recalca, en Marc, escarmentat. Ens disculpem per tot l’enrenou i li agraïm la seva atenció comprometent-nos a seguir la seva recomanació (o, com a mínim, primer anirem directament al recinte arqueològic i després –si és el cas- farem la caminada). Quedem doncs que, d’aquí a un parell o tres de mesos abans de que comenci a fer calor, tornarem al Turó de Montgròs.\nEns acomiadem i comencem a desfer el camí per on, a primera hora del matí, hem arribat fins El Raurell: el Sot de les Merles, la tanca del Camp de Golf, Can Serrà, Casademunt (on ens fem la foto “oficial” de la sortida) i El Brull. Segons els equips de mesura d’en Joan Miquel, el recorregut total que hem fet ha estat de 9 km.\nQuan som al restaurant Can Pascual en Enric i la Carme ja ens hi esperen. Quan han anat, amb el cotxe, al Turó de Montgròs per a coincidir-hi amb nosaltres i fer plegats la visita s’han trobat que ni nosaltres ni el guia, clar, no hi érem i només han pogut fer aquesta foto des de fora del recinte.\nPrenem les cerveses de rigor i, amb força gana, les seques amb cansalada, les amanides i la carn –botifarra, llom i xai- o, aquells que ho han preferit, els pollastres a la brasa. Pa, vi, aigua, postres –el mató amb mel, excel·lent- i els cafès. Tot molt be i bo.\nEl que dèiem en el subtitular. No sempre s’aconsegueixen tots els objectius previstos. Del que es tracta, però –i aquest si que és el principal objectiu de les Xino-Xano-, és passar-ho be, fer una mica d’exercici, riure i gaudir de la trobada. I si queda algun altre objectiu pendent, com en aquest cas, ja hi tornarem un altre dia...! Així ho farem.\nGràcies a en Josep Lluís per l’organització de la sortida. Disculpeu al que signa la crònica per, en aquesta ocasió, haver-vos portat pel mal camí. I a tots i a totes per la vostra assistència i participació.\nFins la propera Xino-Xano que serà el dijous 6 de febrer.\n1.- Can Casademunt es un bell edifici quadrat, de grans proporcions, dos pisos d'alçada i teulada a quatre vessants, construït per picapedrers francesos a l’entorn del 1540 i embellit al segle XVIII, quan era propietat de la família Pons, amb rajoles de València i altres ornamentacions. Té la façana principal orientada a llevant i presenta tot l'entorn enjardinat. A la porta principal feta amb grans dovelles de pedra rogenca hi ha la data 1635. Per atendre les necessitats religioses dels propietaris s'hi construí al costat, entre el 1894 i 1895, una gran església de reminiscències goticomodernistes. L’any 1931 per iniciativa dels metges Josep Reventós i Farrerons i Lluís Rosal i Catarineu, aquest mas va ser transformat en sanatori antituberculós, conegut arreu com el Sanatori del Montseny. El centre disposava de quaranta llits i funcionà fins el 1950. El juliol de 1956, Can Casademunt va ser adquirit per la Congregació Religiosa de Jesús i Maria i des d’aleshores és un centre d’espiritualitat d’aquestes monges.\n2.- De família modesta, el poeta, assagista, crític i traductor Bartomeu Rosselló-Pòrcel va néixer a Palma de Mallorca el 3 d’agost de 1913. Estudià batxillerat a l’Institut de Palma on va ser deixeble d’en Gabriel Alomar. De ben jovenet publicà diversos articles de caràcter cultural. El 1930, només amb 17 anys, edità Antologia de poetes mallorquines. El 1935 es llicencià en Filologia i Lletres a Barcelona on va ser deixeble de Carles Riba i d’en Joan Coromines i condeixeble d’en Salvador Espriu. Va cursar el doctorat, treballà de tipògraf i impartí classes a Madrid entre 1935 i 1936, any en què va tornar a Barcelona com a professor de batxillerat de l’Institut-Escola Pi i Margall. En esclatar la guerra civil, s’allistà a l’exèrcit republicà però malalt de tuberculosi va haver de mantenir-se lluny del front. Publicà tres llibres de poesia: Nou poemes (1933); Quadern de sonets (1934), que inclou el “Sonet marí” dedicat a Salvador Espriu; i Imitació del foc (1938, pòstum). Aquest darrer poemari servirà de pont entre tradició i modernitat per a les generacions poètiques posteriors. El 5 de gener de 1938 morí, als 24 anys, al Sanatori de Can Casademunt i inicialment va ser enterrat al cementiri del Brull. Aquesta mort prematura el convertí en símbol d'una generació perduda i en els primers anys de la postguerra el seu nom va ser venerat i la seva obra gairebé mitificada. Al 1958, el seu amic Salvador Espriu, davant l’enderrocament del vell cementiri del Brull, gestionà el trasllat de les restes d’en Rosselló-Porcel al cementiri d’Arenys de Mar al nínxol on anys després hi reposà el mateix Salvador Espriu. Des de l’any 1978, les seves restes descansen al cementiri de Palma. Posteriorment, rapsodes i cantants, com Maria del Mar Bonet i Celdoni Fonoll, entre d'altres, han recitat o musicat els seus poemes.\n3.- El Rourell és una de les masies històriques del terme del Brull. Forma part de tota una sèrie de masos que ja existien vers el 1270. És una antiga i gran masia fortificada, de planta rectangular, feta amb carreus irregulars de pedra i argamassa. La teulada és de doble vessant, amb teula aràbiga. L'edifici consta de planta baixa i dos pisos i el seu estat és d'abandonament total. La façana principal està orientada al nord-est.\nFotografies.- Montserrat B., Joan, Enric i Joan Miquel.\nPublicat per Pep a 9:57 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Excursió, Homenatge, Sortida, Xino-xano


Cort edita un mapa amb tres itineraris històrics de Palma\nL'Ajuntament de Palma ha editat un mapa de la ciutat amb tres itineraris històrics, i entre els quals es troben punts de l'època romana, l'època musulmana i espais que han configurat la ciutat actual.\nSegons ha informat l'àrea de Cultura de Cort en un comunicat, l'objectiu és reforçar la percepció de la ciutat com a punt de trobada, confluència i memòria; un territori emocional que afavoreix el descobriment del nostre passat.\nEls mapes s'han editat en català, castellà, anglès i alemany i es podran trobar en paper a Can Oms, en el Casal Solleric i a Can Balaguer i en versió digital a la web palmacultura.cat.\nLa ruta de l''Antiguitat' comença en el Fòrum Romà i recorre punts destacats de l'època romana a Palma, continua per diferents racons del recinte de l'Almudaina per acabar en les termes romanes excavades a l'interior de la Seu.\nUna altra dels itineraris és el de la 'Madina Mayurqa fins al segle XVIII' i la conformen setze punts que inclouen l'Hort del Rei, els Banys Àrabs i les Torres del Temple, entre d'altres.\nL'últim itinerari, el que va des del segle XVIII fins als nostres dies, arrenca a palau Reial, continua per la plaça de Quadrado, on es trobava la Reial Societat Econòmica Mallorquina d'Amics del País el 1778, i segueix recordant episodis històrics clau en la configuració de Palma als segles XIX i XX.


Endinsa’t al Castell de Montjuïc - Becorp\nEndinsa’t al Castell de Montjuïc\nEl Castell de Montjuïc és part indispensable de la historia de Barcelona. Visita’l a poca distància del teu pis de lloguer a BeCorp · Barcelona – Sants i endinsa’t a una fortificació que ha vigilat la ciutat des de 1640.\nSabies que abans de convertir-se en castell, el que coronava la muntanya era un far? Va ser el 1640, com a conseqüència de l’inici de la Guerra dels Segadors quan es va ordenar emmurallar el far amb un fortí. Davant l’amenaça d’un atac naval, es va fortificar el cim de Montjuïc per protegir la ciutat. En trenta dies, la població va construir un petit castell que va evolucionar al llarg dels segles fins a convertir-se en el que avui dia coneixem.\nReviu la història amb una visita guiada amb la qual descobriràs les aventures viscudes al castell i la seva arquitectura. Podràs endinsar-te en llocs que no estiguin oberts al públic com els calabossos, la torre de vigia o la cisterna.\nImatge de ©Jordi Puig\nAls famosos calabossos, et sorprendran els més de 650 grafits realitzats per presoners. Mitjançant una tasca de documentació, s’ha investigat com era el dia a dia de la reclusió en aquests espais i les seves vivències. Els presoners que van passar per aquestes van ser molt diversos, doncs els calabossos van ser utilitzats des de l’últim terç del segle XIX dins a finals de la Guerra Civil.\nAl recinte també contemplaràs el pont d’accés, els baluards, el pati d’armes, la terrassa, la muralla de marina, la fosa, l’hornabec i el revellí, els vidres de mar i terra i el camí cobert.\nSi ho prefereixes, pots optar per la visita lliure, per 5 € o visitar-lo gratuïtament els diumenges a partir de les 15 h i els primers diumenges de mes durant tot el dia.\nEl castell està ubicat al cim de Montjuïc, pel qual t’esperen unes vistes immillorables de la ciutat de Barcelona i els seus voltants. Des del pati d’armes, comptes amb una visió 360º que abasta la ciutat, el port, el Mediterrani, la costa Barcelonina i el Baix Llobregat.\nAllibera la teva imaginació al castell de Montjuïc. Des de BeCorp · Barcelona – Sants, pots arribar en transport públic amb la combinació dels busos 125 i 150.


Avantatges de tramitar l'Informe d'Idoneïtat Tècnica (IIT) amb el CAATEEB\nPreus dels Informes d'Idoneïtat Tècnica (IIT)\nTramitar l'Informe d'Idoneïtat Tècnica (IIT) amb el CAATEEB té una serie d'avantatges. Aquí us els expliquem\nDes del febrer del 2014, el CAATEEB està habilitat com a ECA de l’Ajuntament de Barcelona per emetre Informes d’Idoneïtat Tècnica. A continuació us expliquem els avantatges de tramitar l'Informe d'Idoneïtat Tècnica (IIT) amb el CAATEEB.\nAvantatges de realizar l'Informe d'Idoneïtat tècnica al CAATEEB\nRevisió d’expedients en 2 dies laborables*\n*No compten dissabtes, diumenges i festius\nRebrà un correu electrònic del tècnic verificador assignat al seu expedient, amb qui tindrà línia directa en tot el procés i que l’informarà en tot moment de la situació del seu expedient.\nVisat/Registre i Informe d’Idoneïtat (IIT) en un sol tràmit\nJuntament amb la sol·licitud de l’Informe d’Idoneïtat Tècnica (IIT) també pot tramitar el visat/registre de la seva documentació, i si s’escau, fer la comunicació a la Companyia d’Assegurances. No cal perdre el temps en realitzar els 3 tràmits per separat, ho gestionem en un únic tràmit a través de l'Oficina Virtual del CAATEEB.\nCarta de pagament per facilitar el pagament diferit amb el client\nOferim una via de pagament diferit del IIT, que permet que el Promotor o Comunitat de propietaris pugui pagar a través de Caixer automàtic o línia oberta de CaixaBanc, i disposa de 30 dies per fer el pagament.\nEstat del tràmit transparent\nEl torn de tràmits és transparent a través del web, el que li permet veure en qualsevol moment en quin punt de la cua virtual està el seu expedient.\nConsultoria de e-projectes\nDisposem d’un equip tècnic especialitzat que li assessorarà en l’execució del e-projecte abans de la verificació de la Idoneïtat Tècnica (IIT), i també, en el procés de sol·licitud de la e-Llicència a l’Ajuntament. Demani el seu assessor.\nFormació i eines de suport\nCursos de informació de com elaborar els e-projectes i tramitar les e-llicències en el portal de e-Obres. Documents guia, i criteris d’aplicació de normativa, recomanacions per evitar les incidències més habituals, preguntes resposta, entre d’altres.\nServei de creació del pdf’s per l’expedient d’Idoneïtat\nSi ens aporta els fitxers que composen el projecte i els annexes a l’expedient, li preparem els pdf’s amb estructura de marcadors segons el que demani la consulta prèvia, per obtenir l’informe d’Idoneïtat. Consulti procediment i preus.


Nit de les Lletres Catalanes a València: lectors i autors com a protagonistes | ASSOCIACIÓ D'ESCRIPTORS EN LLENGUA CATALANA\nLa quarantena de persones que assistiren el passat 26 de gener a la novena edició de la Nit de les Lletres Catalanes vibraren de nou amb la nostra literatura més actual. Com en convocatòries anteriors, des de la seua creació per part del malaguanyat i polifacètic Simó Aguilar el 2002, les sales de la cafeteria de la Societat Coral el Micalet de València van ser-ne l'escenari d'acollida.\nA les vuit del vespre ja començaven a acudir a la cita els primers assistents, fins que cap a les nou, una vegada asseguts tots a taula, va encetar l'acte el presentador, Isma Sempere, en representació dels joves escriptors de la revista Gargots, que batejà la jornada com la «Gran Nit de les Lletres Catalanes». Tot seguit, Isma donà la paraula a la vicepresidenta pel País Valencià de l'Associació d'Escriptors en Llengua Catalana, Gemma Pasqual, la qual en el seu parlament va encoratjar els joves escriptors per un país i una literatura normalitzada en català. Després de demanar «l'empoderament de les lletres catalanes que es fan al País Valencià», va anunciar que durant el mes de febrer se li faria un gran acte d'homenatge a Isabel-Clara Simó al Centre Octubre organitzat per l'AELC, de la qual va recordar que recentment havia rebut el Premi d'Honor de les Lletres Catalanes.\nBrindis de la Nit de les Lletres Catalanes. © Prats i Camps. >MÉS FOTOGRAFIES\nEntre el públic assistent, hi havia una nodrida representació de les associacions valencianes més actives, com ara Toni Gisbert, secretari d'Acció Cultural del País Valencià; Vicent Moreno, president de la Federació Escola Valenciana; Tonetxo Pardiñas, president de la Societat Coral el Micalet; Enric Valero, coordinador de Ca Revolta; a més d'uns quants membres de la revista Gargots. També es va comptar amb la presència de l'escriptor i polític Josep Guia, de l'escriptora i llibretera Núria Cadenes, de la professora Maria Conca, del fotògraf Jesús Prats i dels poetes Abel Davila i Àngels Moreno.\nCom en anteriors edicions, la Nit de les Lletres Catalanes va consistir en un sopar en què els mateixos autors presentaven les seues novetats, publicades durant l'any 2016 o en aquest 2017 de qualsevol gènere. Cada autor disposava de dos minuts per a presentar el seu títol, i era introduït pel conductor de l'acte. Durant la sobretaula, els assistents podien adquirir els llibres i demanar-ne una dedicatòria als autors, entre els quals hi havia: Manel Alonso, Francesc Bayarri, Carles Durà, Carles Enguix, Cristina Escrivà, Josep Ferrer Guzman, Roser Furió, Francesc Mompó, Vicent Penya i Josep Lluís Roig. La poeta Mari Carme Arnau excusà la seua assistència.\nAbans de les presentacions, Vicent Penya, com a membre de la Junta de l'AELC i amic de Simó Aguilar, va prendre la paraula i va destacar que «la nostra literatura, i, en concret, la literatura catalana que es cou al País Valencià té, com feia temps que no tenia, una vitalitat extraordinària i, en general, una excel·lent i envejable qualitat. Una qualitat homologable a la de qualsevol país del món.»\nLa Nit de les Lletres Catalanes va ser una creació del malaguanyat Simó Aguilar, que organitzava des de l’associació cultural que ell mateix va fundar: el Club A la Nostra Marxa. La primera edició de l’invent data de l’estiu de 2002, però després d'uns anys en què s'havia deixat de fer, a causa del traspàs del seu promotor, el 2015 l'Associació d'Escriptors en Llengua Catalana va reprendre la idea amb la col·laboració de la Societat Coral el Micalet, que cedeix l'espai, i la llibreria Fan Set, que s'encarrega de tenir-hi els llibres disponibles. Compta, a més, amb la col·laboració d'Acció Cultural del País Valencià i el patrocini de la Institució de les Lletres Catalanes.\nComptat i debatut, la Nit de les Lletres Catalanes és una ocasió perquè lectors i autors compartisquen una vetlada amb la literatura catalana més actual feta des del País Valencià com a gran protagonista. Una interessant trobada en què els autors esdevenen al mateix temps protagonistes i espectadors, i en què els espectadors poden conèixer de primera mà, com a lectors, les últimes novetats literàries en la nostra llengua.\nVisiteu l'àlbum de fotografies en aquest enllaç (fotografies de Prats i Camps).\nPremsa i edicions anteriors:\nLevante-emv: Qualsevol nit pot eixir el sol.\nLa Veu del País Valencià: Nit de les Lletres Catalanes a València: lectors i autors com a protagonistes.\nLevante-emv: La Societat Coral aculll demà la Nit de les Lletres Catalanes.\nLa Veu del País Valencià: Torna a València la Nit de les Lletres Catalanes.\nLliure i Millor: Arriba la nit de les Lletres Catalanes a València.\nNit de les Lletres Catalanes 2015.\nNit de les Lletres Catalanes 2016.


L'arquitectura de l'escola Renaixença, en una xerrada | NacióManresa\nL'arquitectura de l'escola Renaixença, en una xerrada\nAntonio Pizza és especialista en arquitectura racionalista, estil en el qual s'inscriu l'edifici de La Renaixença, dissenyat per l'arquitecte manresà Pere Armengou Torra el 1932\nper Redacció, 7 d'abril de 2010 a les 16:21 |\nL'escola Renaixença, construïda l'any 1934, fou considerada en el seu moment un magnífic exemplar de l'arquitectura catalana. De fet, l'edifici de l'escola Renaixença, dissenyat per l'arquitecte manresà Pere Armengou Torra l'any 1932, constitueix l'únic exemple d'arquitectura racionalista que resta a Manresa en el seu estat original. Per parlar de l'arquitectura de la Renaixença, i dins del marc dels actes per celebrar el 75è aniversari del centre, aquest proper dissabte, 10 d'abril a les 11 del matí en una aula de la mateixa escola, l'arquitecte Antonio Pizza, especialista en arquitectura racionalista, parlarà de l'edifici i de l'estil arquitectònic en el qual va ser concebut.\nAntonio Pizza és arquitecte i professor del departament de Composició Arquitectònica de l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona. Ha escrit múltiples articles i publicacions, entre les quals destaquen: Guía de la arquitectura moderna en Barcelona (1928-1936), Arte y Arquitectura futuristas (1914-1918), GATCPAC 1928-1939 , Alberto Campo Baeza, Guia de la arquitectura del novecento: Espanya 1940-1964. En busca del Hogar, entre moltes d'altres.\nDesprés de la xerrada, l'arquitecte Francesc Mestres, director de l'Àrea de Serveis del Territori de l'Ajuntament de Manresa, farà una visita guiada per l'edifici.\nL'edifici de La Renaixença destaca per la seva tipologia singular i pel seu paper de configurador d'un espai urbà. Per aquest motiu, l'any 1985 l'edifici va ser inclòs en el catàleg i Pla especial del Patrimoni historicoarquitectònic i ambiental de la ciutat. Fou considerat en el seu moment un magnífic exemplar de l'arquitectura del nostre país, com constata la seva publicació al número 16 de la revista trimestral del GATEPAC, una iniciativa que tenia per objecte la difusió de l'arquitectura moderna en el període d'entreguerres.\nL'acte està organitzat per la delegació del Bages-Berguedà del COAC, conjuntament amb l'AMPA de la Renaixença i la col·laboració de l'Ajuntament de Manresa.\nCultura i Mitjans, arquitectura, escola renaixença, agenda, coac


ACNV informa de valencians premiats a Boston | ANNA notícies\nACNV informa de valencians premiats a Boston\n7 de novembre de 2014 ANNA\tDeixa un comentari\nAlumnes de la UPV premiats en el MIT de Boston\nUn equip de 6 estudiants de la Politecnica logren consquistar un premi especial del major concurs mundial de biologia sintetica. La planta “sexy” valenciana excita al MIT de Boston.\nSis alumnes de la Politecnica triumfen en el concurs mundial de biologia sintetica del MIT de Boston en una planta modificada geneticament per a emetre feromones sexuals baix encomanda en la fi de controlar plagues.\nLa “sexy Plant”, una planta modificada geneticament per sis alumnes de l’Universitat Politecnica de Valencia (UPV), ha triunfat en el iGEM, el concurs de biologia sintetica organisat pel Massachusetts Institute of Technology (MIT) Boston.\nEls estudiants de la Politecnica no a soles han lograt una de les medalles d’or del certamen sino que tambe han obtes el premi especial “Best Part Collection”. Est ultim guardo reconeix la millor combinacio d’elements genetics funcionals, “promotors, activadors, repressors, seqüencies codificants, acabadors, senyals de localisacio celular…”, dins d’un proyecte.\nLa competicio tingue lloc en Boston (EEUU) i congregà a 247 equips de tot lo mon, la major participacio en els seus 10 anys d’historia. La presencia espanyola fon integrament valenciana, donat que ademes del grup de la Politecnica l’atre grup espanyol que concursava ho integraven 9 estudiants de l’Universitat de Valencia (UV), el proyecte dels quals demostrà que els principis fonamentals de la biologia sintetica no sempre es complixen en organismes vius.\nEx aequa en l’Imperial College\nDels equips valencians, unicament el de la UPV resultà premiat. Ademes d’una de les medalles d’or del concurs, “que reconeixen el treball dels equips que superen totes les proves i arriben a la final”, rebe un dels premis especials iGEM, ex aequo en l’Imperial College de Londres.\nLa planta “sexy” de l’equip de la Politecnica propon una estrategia novedosa i alternativa als pesticides en el control de plagues. Per ad aço, els alumnes crearen una planta sintetica capaç de produir i lliurar feromones sexuals d’insectes, i equipada en un interruptor genetic que activa les senyals quimiques per a generar confusio sexual quan l’agricultor aixina ho decidix.\nEn el proyecte han participat quatre estudiants de Biotecnologia de la UPV “José Gavaldá, Lucía T. Estellés, Alba Rubert i Alfredo Quijano”, i dos d’Ingenieria de Tecnologies Industrials: Iván Llopis i Alejandra González. Els alumnes han contat en l’ajuda de 8 assessors,investigadors postdoctorals de la Politecnica: Yadira Boada, Alejandro Vignoni, Gabriel Bosque, Maria Siurana, Marta Vázquez, Estefania Huet, Victor M. Nina i David Fuente. Com a instructors han intervingut quatre investigadors de la UPV: Jesus Picó, Diego Orzáez, Javier Urchueguía i J. Alberto Conejero.\nEl iGEM, que arrancà com un concurs d’estiu per a alumnes lluents, es hui una cita mundial per als experts en biologia sintetica i una incubadora de talents.\nEntrada anteriorERPV i Esquerra Valenciana-Estat Valencià convocaran un homenatge al diputat republicà Marcos Miranda en desembreSegüent entradaL’acte d’homenatge a Josep Martínez Aloy, ahir a la plaça de Manises de la ciutat de València


ESCOLA DE SERVEI: 01/11/2017\nAL PRESIDENT DE LA REPÚBLICA\nEls catalans, en general, tenim fama de ser gent agraïda i educada. De menuts ja ens ensenyen a donar les gràcies. Voldria ara, doncs, donar-ne fe, com a creient, com a català i també, perquè no, com a monjo de Poblet.\nGràcies, President Puigdemont.\nEl dia ja llunyà, el 3 de febrer, en què el President va visitar, privadament, casa nostra, va deixar, crec que en tots els monjos, una bona impressió. Personalment vaig copsar una mirada neta i una gran humilitat. I em vaig quedar amb això, i recordo que em va acompanyar força temps.\nPer tot això, gràcies President. Gràcies, perquè heu complert el que vàreu prometre. Gràcies perquè heu fet realitat el nostre somni. Com a català, com a cristià, com a monjo, gràcies President. Rebeu també el meu escalf. A les ombres acollidores del monestir, ara avergonyit per tanta indignitat com hem hagut de presenciar aquests dies, prego per vós, per la vostra família, per tots els vostres col·laboradors, i per la República que ja estimem.


De cara a barraca (Jordi Sunyer)\nJORDI SUNYER 30/01/2012 00:00\n260x366 Les velles porteries del camp de futbol de la Unió Esportiva Olot evoquen imatges d'altres temps d'aquest esport en blanc i negre. / JORDI SUNYER Les velles porteries del camp de futbol de la Unió Esportiva Olot evoquen imatges d'altres temps d'aquest esport en blanc i negre. / JORDI SUNYER\nNo van complicar-se els anglesos per definir el lloc on cal allotjar la pilota en el joc del futbol que ells van inventar: goal (objectiu, meta). Ara bé, al marge de les traduccions oficials, existeixen en català i en anglès alguns sinònims reveladors. Woodwork (en una traducció lliure, treball en fusta ) i barraca són dues paraules que indiquen que una porteria és alguna cosa més que una utilitat, que té un treball, un significat i una litúrgia que l'acompanyen. Els fundadors de la Gazzetta dello Sport , en el seu primer editorial el 1896, ja afirmaven donar la mateixa importància als aspectes competitiu i estètic de l'esport. En el futbol, un gol té un sabor o un altre en funció de la trajectòria i els moviments que dibuixa la pilota en les dècimes de segon en què frega la xarxa.\n" Besar las mallas , deien els comentaristes rancis". Josep Tubau és un company de feina, corrector, amb un coneixement taxonòmic de les construccions que han allotjat la pilota en els camps de futbol. I, sorprenentment, no és que els misteris de la porteria el captivessin mentre guardava la meta del Càstic, al Guinardó. "Vaig començar a dibuixar des de petit perquè la meva mare era pintora. Ens vam traslladar d'Horta, on vivíem, a un pis situat davant d'un dels córners del vell Sardenya, al carrer Secretari Coloma, quan l'Europa jugava a Segona. Amb la visió que tenia de les porteries del camp, vaig aprendre a dibuixar en perspectiva. Però el que més m'agradava era veure com l'encarregat del camp despenjava les xarxes amb aquella mena de ganxo i col·locava el tensor sota el travesser perquè aquest, que era de fusta, no es bombés".\n"Per mi, el gol estèticament perfecte va lligat amb els gols al Camp Nou. Jo en sóc, del Barça. Però abans, les xarxes de les porteries de l'estadi no eren de niló, sinó de cotó, o de lli. Tenien molt pes, i quan la pilota tocava la xarxa, quedava esmorteïda. Ni rebotava ni rebentava la xarxa". L'homologació de les porteries, pals amb secció rodona i xarxa sostinguda exteriorment i no per estructures metàl·liques, no esborra la memòria d'un temps en què un recinte es podia identificar per la seva porteria. "La porteria per antonomàsia és la de Wembley, amb la corba de l'estructura lleugerament arrodonida i les xarxes molt ben col·locades, fetes a mida. A Wembley, a més, mai van pintar el pam negre perquè els porters s'espolsessin el fang de les botes, perquè a Wembley no hi havia mai el fangar que se sol fer al sector que ocupa el porter. Les primeres porteries de la Nova Creu Alta, que vaig veure el dia de la inauguració, eren semblants; en canvi, l'estructura de les del Camp Nou gairebé no tenien corba". Amb precisió, Tubau recorda la segona corba que feien les metes de l'estadi blaugrana i les de Sarrià, que convertien els últims centímetres de l'estructura en perpendiculars a la gespa. "Les porteries del Bernabéu, amb una estructura tota arquejada que també tenien les de l'Helmántico, en canvi, les trobava horroroses. I al vell Luis Casanova hi havia tan poc espai entre la porteria i la tanca publicitària que qualsevol pilota que entrés a mitja alçada rebotava a la tanca... un gol marrà, gairebé. Hi havia, també, porteries sense estructura avant la lettre , com a la Romareda, Balaídos o la vella Creu Alta, on la bellesa del gol depenia sovint de l'espai entre xarxa i tanca".\nL'interès per aquest element clau en el joc és escàs, però Tubau sap que qui el cultiva ho fa amb intensitat. I per un motiu tan simple i complex com l'estètica. "Em fixo molt en l'escenografia dels estadis. Tot i ser del Barça, el Camp Nou, per fora, em sembla espantós, em recorda l'edifici de Telefónica del carrer Aragó. Tampoc entenc que es pugui jugar bé en un terreny amb pista d'atletisme al voltant. En canvi, em va semblar preciós el camp del Binèfar. Tancat, i encara que no hi plogui gaire, amb totes quatre graderies cobertes, ben anglès. Semblava un Subbuteo".\nTubau, culminant el culte a l'estètica futbolística, va fer de groundsman , de cuidador, d'alguns camps de barri. No som gaires els que parlem amb ell dels dibuixos amb la inscripció BUT de les xarxes franceses, del dibuix hexagonal de les malles del Calcio, d'estructures soldades en espadats com va veure en un camp a Vallvidrera. Però quan el debat sobre el continent i el contingut en el futbol està en un moment àlgid, per què no anar de cara a barraca i fer justícia a la construcció que plasma l'objectiu del futbol.


La tradicional fira de ceràmica d’Argentona es reinventa per afrontar el seu retorn després de l’aturada obligada de l’any passat, en què es va celebrar una versió virtual de la mostat. La principal novetat és que les parades dels expositors se situaran al pati de l’escola Bernat de Riudemeia, al centre de la vila, i s’estendrà la plaça de l’Església, on s’hi ubicaran els tallers i activitats educatives, així com les exposicions, a més del Museu del Càntir.\nEl motiu principal del canvi d’ubicació és el de garantir un millor control de l’aforament del recinte, que serà de 450 visitants simultàniament, per tal d’oferir al públic la màxima seguretat sanitària davant el context actual. En aquest sentit, s’habilitarà un únic punt d’accés al recinte escolar, pel carrer de Jacint Verdaguer, mentre que la sortida es farà pel carrer del Dr. Samsó, des d’on el públic podrà dirigir-se a la plaça de l’Església.\nLa fira s’iniciarà el divendres 2 de juliol a les 5 de la tarda i s’allargarà fins a les 10 del vespre. Dissabte i diumenge l’horari serà de 10 del matí a 10 del vespre, amb una aturada per dinar i descansar, entre les 2 i les 5 de la tarda.\nA la zona d’activitats educatives de la plaça de l’Església s’hi podran veure demostracions de terrissa tradicional al torn, els més menuts podran participar als tallers de torn i fer la seva pròpia peça i els adults podran participar al taller de rakú el dissabte al vespre. Dissabte i diumenge, a les 4 de la tarda, es presentaran diversos films sobre ceràmica dins la mostra “Cineràmica 2021”. La fira es clourà, com sempre, el diumenge al vespre amb la trepitjada de fang. Altres activitats seran les visites guiades al museu.\nA més, al recinte de la fira i al museu també s’hi podrà adquirir el càntir de l’any 2021, obra de l’arquitecte i dissenyador Oscar Tusquets.\nPati de l'Escola Riudemeia (Accés per J.Verdaguer) i Pl. de l'Església


Apartments Atlantida Marina Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartments AtlantidaPralisce 9, Marina, Marina, Croàcia, 21222 - Veure al mapaExcel·lent8,8Basada en26comentarisApartments AtlantidaVeure més fotos"Comfortable apartment with a very friendly and extremely hel..."MartinaCzech RepublicVeure més fotosVeure totes les 25 fotosMolt bona ubicació 8,8Veure al mapa8,8UbicacióParticularitats que li encantaranbalcó/terrassa\nSobre l'allotjamentDescripcióConvenientment situat a Marina, Apartmani "Atlantida" és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Apartmani "Atlantida" també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Marina. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Apartmani "Atlantida" és una selecció idònia per a la vostra estada a Marina.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


L'FMI elevarà les previsions per a Espanya per al 2016 - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'FMI elevarà les previsions per a Espanya per al 2016\nEl fons considera que la manca de govern i la incertesa política\nno estan causant un "impacte negatiu" en l'economia estatal\nEl Fons Monetari Internacional (FMI) no veu "impacte negatiu" sobre l'economia espanyola tenint en compte la incertesa política per la perllongada absència d'un govern amb plenes funcions, i ahir va apuntar que "elevarà" les previsions de creixement per al 2016 per sobre del 2,6 % anticipat el juliol.\n"El PIB real el segon trimestre de l'any ha estat més fort del que s'esperava a Espanya, això serà reflectit en les projeccions revisades que es presentaran a la reunió anual de l'FMI d'octubre", va indicar Gerry Rice, portaveu de la institució, en roda de premsa.\nPreguntat sobre la incertesa a Espanya, que podria celebrar les terceres eleccions en un mateix any per la incapacitat de les forces polítiques per formar govern, Rice va subratllar que "no estem veient en aquest moment evidència d'un impacte negatiu en el creixement". "Creiem que la forta recuperació econòmica continua, recolzada en passades reformes i en alguns vents externs favorables", va afegir el portaveu del fons.\nLes previsions de juliol passat del Fons Monetari Internacional situaven el creixement estimat d'Espanya en el 2,6% per a aquest any i el 2,1% per al 2017. La institució sí que apunta, però, a un gradual alentiment del creixement si no es prenen més mesures en el futur.\n"A mitjà termini hem pronosticat que el creixement es moderi cap al seu potencial d'entorn del 1,5%, ja que segueix restringit per un feble creixement de la productivitat, l'alt endeutament en alguns sectors i un elevat atur estructural", va assenyalar Rice.\nL'FMI celebrarà al començament del proper mes d'octubre la seva reunió anual, en la qual presentarà les seves noves projeccions globals i reunirà els principals líders econòmics per discutir els desafiaments globals, en un moment, en conjunt, de feble creixement, més desigualtat econòmica i renovades crides al proteccionisme.


El Tren dels Llacs reprèn l'activitat\nPàgina d'inici\tNotícies\tEl Tren dels Llacs reprèn l’activitat\nEl comboi ha estrenat enguany una nova pàgina web amb venda anticipada de bitllets\nMarc Raluy - Dilluns, 3 de maig de 2021\nEl Tren Històric utilitza vagons de fa més de 50 anys\nEl popular Tren dels Llacs reprendrà el servei el dissabte 8 de maig, després d’un mes d’aturada per les restriccions de mobilitat. Enguany, l’atractiu compta amb una nova pàgina web amb venda anticipada de bitllets, que permet als visitants assegurar-se la disponibilitat del trajecte el dia de la seva visita. El tren, que va des de Lleida fins a la Pobla de Segur tot recorrent diversos paisatges de postal, obrirà cada dissabte fins al 30 d’octubre. Del 24 de juliol al 14 d’agost circularà el Tren Panoràmic, i la resta de dissabtes ho farà el Tren Històric, un autèntic ferrocarril dels anys seixanta.\nEl recorregut, de 89 quilòmetres i unes dues hores de durada, transcorre per una via única a la vora del Segre, travessant les comarques del Segrià i la Noguera fins a arribar al Pallars Jussà. Alguns dels paratges naturals que es poden albirar des del tren són les impressionants serres de Mont-roig i del Montsec, així com els quatre embassaments pels quals passa l’itinerari, Sant Llorenç, Camarasa, Cellers i Sant Antoni. En total, el recorregut disposa de 40 túnels i 75 ponts.\nEl comboi està dirigit a tota mena de públic, especialment, famílies i grups d’amics que vulguin descobrir la plana de Lleida i el Prepirineu d’una manera diferent. A més del viatge, el tren també ofereix diverses visites i activitats coordinades amb el territori, que es poden trobar a la seva pàgina web. Si voleu consultar horaris, preus i qualsevol altra informació, ho podeu fer aquí.


ACTES EN COMMEMORACIÓ DEL 5 DE MAIG. HOMENATGE A LES PERSONES DEPORTADES ALS CAMPS DE CONCENTRACIÓ I VíCTIMES DEL NAZISME – Centre d'Estudis Comarcals del Baix Llobregat\nACTES EN COMMEMORACIÓ DEL 5 DE MAIG. HOMENATGE A LES PERSONES DEPORTADES ALS CAMPS DE CONCENTRACIÓ I VíCTIMES DEL NAZISME\nNeus Ribas 17 de maig de 2021 28 de maig de 2021 General No Comments\nEls actes d’homenatge del 5 de maig organitzats des de la Xarxa de Memòria Democràtica del Baix Llobregat, es van iniciar amb la programació del Cicle de Cinema Mai Més: Memòria, deportació i prevenció del feixisme al Cinebaix de Sant Feliu de Llobregat. El divendres 14 es va programar un Cinefòrum a partir d’una selecció de breus fragments de pel·lícules de ficció a càrrec de Xesco Montañez i d’Enric Garriga de l’Amical de Mauthausen. Vam poder veure escenes de pel·lícules com Hannah Arendt (2012), El fotògraf de Mauthausen (2018), o La profesora de historia (2015) a través de les quals vem fer un viatge a través del periple que passaven les persones deportades des de la seva detenció. El divendres 21 de maig es va projectar el llargmetratge d’animació Josep, i un cinefòrum dinamitzat per la hostoriadora Rosa Toran. I el dissabte 22 de maig vam poder veure el documental El ejército de Marine Le Pen, dirigida per Frédéric Biamonti, amb un cinefòrum a càrrec de David Karvala, d’Unitat Contra el Feixisme i el Racisme\nEl dia 16 de maig es va fer un acte a Olesa de Montserrat on es va presentar la recerca que s’ha fet sobre els Deportats del Baix Llobregat. Un equip de persones representants de diversos municipis i entitats, han estat treballant des del mes de febrer del 2020 amb una base de dades amb noms de persones deportades de 22 dels 30 municipis de la comarca. Quan es van iniciar els treballs, comptàvem amb un llistat de 35 baixllobregatins que havien passat per diversos camps nazis. I amb la col·laboració de les investigadores i els investigadors de la comarca, dels ajuntaments i les entitats adherides a la Xarxa de Memòria Democràtica del Baix Llobregat, hem acabat presentat un total de 89 persones deportades de la nostra comarca.\nAquest acte moderat per M.Jesús Bono, membre de la Junta del CECBLL i directora general de Memòria Democràtica de la Generalitat entre els anys 2005 i 2010, va començar amb la benvinguda de l’alcalde d’Olesa de Montserrat, Miquel Riera i el regidor de cultura i memòria, Xavier Rota. Tot seguit una ponència marc La deportació republicana als camps nazis de l’historiador i membre de l’Amical de Mauthausen, Joan Calvo, que va explicar com es va produir l’arribada d’exiliats espanyols després de la Guerra Civil als camps de concentració. Tot seguit, Isidoro Teruel, també membre de l’Amical de Mauthausen, va presentar les dades de les persones deportades del Baix Llobregat que es va iniciar des d’Amical Mauthausen. Després es van presentar dues xarxes que tenen objectius similars: la Xarxa de Memòria Democràtica del Baix Llobregat que va presentar Neus Ribas, cap de projectes del CECBLL, i la Xarxa Mai Més, que va presentar el president d’Amical Mauthausen, Enric Garriga.\nL’acte el va cloure el conseller de cultura, memòria i medi ambient del Consell Comarcal, Jordi Carbonell, que va agrair la tasca que s’està fent per no oblidar la barbàrie que es va cometre el nazisme.\nUs deixem amb la recerca dels 89 deportats del Baix Llobregat que conté les dades que s’han pogut trobar al llarg d’aquests mesos. Recordar que aquesta és una recerca viva i que s’anirà modificant a mesura que es trobin noves dades.\nI el diumenge 16 de maig es va fer un emotiu homenatge al Parc de Torreblanca als deportats dels Baix Llobregat amb la presència de familiars de les víctimes de l’horror nazi. Ens hi van acompanyar molts alcaldes, alcaldesses, regidors i regidores, representats d’entitats i d’organitzacions diverses, que des dels seus municipis han contribuït a cercar als familiars per retre aquest sentit homenatge. Als parlaments institucionals vam comptar amb les intervencions del president de l’Amical de Mauthausen i altres camps, Enric Garriga, la presidenta del Centre d’Estudis Comarcals del Baix Llobregat, Genoveva Català, la directora general de Memòria Democràtica de la Generalitat de Catalunya, Gemma Domènech, i la presidenta del Consell Comarcal del Baix Llobregat, Eva Martínez.\nL’acte el va presentar la periodista Montserrat Armengou, i la part més emotiva la va protagonitzar Carlos Quesada, fill de José Quesada Herrerías, passatger del comboi dels 927 que va assistir a l’acte, amb un emotiu parlament en nom del seu pare i de la resta de familiars dels deportats. Tot seguit, Carlos Quesada i Montserrat Armengou, van fer la lectura dels 89 noms que el van seguir un llarg i sentit aplaudiment de les més de 130 persones que van assistir a l’acte.\nL’Escola de Música de Sant Feliu de Llobregat va posar la nota musical amb la interpretació de les peces de “Juan sin tierra” del Disc de ‘Mauthausen’ de Ricard Garriga i Juan Vilató i van tancar l’acte amb “Bella Ciao”, tot un himne de la lluita antifeixista.\nCom ens deia la nostra presidenta en el seu discurs, cal que les dones i els homes d’aquest segle XXI no ens desdiguem de les nostres responsabilitats personals davant els afers col·lectius. Continua impressionant quan es llegeix alguna de les frases d’Hannah Arent: “El problema amb Eichmann fou precisament que molts foren com ell, i que la majoria no eren ni pervertits ni sàdics, sinó que eren i segueixen sent terrible i terroríficament normals”. Hannah Arent va cobrir com periodista el judici contra el nazi Adolf Eichmann l’any 1961 que se celebrà a Jerusalem per 15 delictes contra la humanitat. Arran d’aquest judici va publicar un llibre on expressava la seva reflexió entorn a “la banalitat del mal”\n← FESTA PRESENTACIÓ DEL LLIBRE PAISATGES CONTEMPORANIS DEL BAIX LLOBREGAT\nConversa sobre el cooperativisme al Baix Llobregat. Passat, present i futur →


Conferència: 200 anys de la Policia Municipal de Manacor | card.cat\nConferència: 200 anys de la Policia Municipal de Manacor\nPublicat el 16 d'octubre de 2021 per Tomàs Martínez\nLa línia literària de n’Antoni Sureda Vicens, el convidat del proper Dilluns de l’Obra, ha estat marcada amb major o menor intensitat, però de forma gairebé transversal, per la seva trajectòria professional.\nÉs autor de les obres Procediment sancionador en matèria de trànsit (1997), Seguretat Vial (2004), Consells bàsics d’autoprotecció (2005), Trilogia (2007), En versió pròpia. La globalització de la delinqüència i altres conflictes del segle XXI (2009), L’altra pell. Vivències d’un policia (2012), Brun. Manacor, de la dictadura a la democràcia. Retrat d’una generació de mallorquins (2014), Viure amb por. Una història de 1936 a Mallorca (2016) i Temps d’infàmia, Assassins de ploma i paper. Depuracions de guàrdies municipals (2019) i El motí de les dones. La primera revolta femenina a Manacor, obra que parla de l’episodi d’un grup de dones que reclamaven un espai propi dins la societat del 1920 i que li va suposar a l’autor rebre el Premi Alexandre Ballester d’assaig que atorga cada any l’ajuntament de Sa Pobla.


Tàrrega penja la bandera espanyola a la Casa Consistorial obligat per una sentència judicial – Comarques de Ponent\nTàrrega penja la bandera espanyola a la Casa Consistorial obligat per una sentència judicial\nL’Ajuntament de Tàrrega ha hissat aquest dimarts 22 de setembre la bandera espanyola a la façana de la Casa Consistorial en compliment d’una sentència judicial del Jutjat Contenciós Administratiu 1 de Lleida. L’esmentada sentència estima un recurs contenciós – administratiu que interposà l’Estat espanyol contra el consistori targarí per no penjar la bandera espanyola i incomplir l’anomenada llei de banderes (Ley 39/1981, de 28 d’octubre, de Banderas). Desobeir la sentència suposava la inhabilitació de càrrec públic.\nL’Ajuntament de Tàrrega ha acatat la sentència i avui dimarts, dia que expira el termini per penjar la bandera espanyola, ha col·locat aquest símbol als pals de la Casa Consistorial juntament amb les banderes de Tàrrega, Catalunya i la Unió Europea. Així mateix, l’Ajuntament de Tàrrega també ha penjat al balcó de l’edifici una pancarta que diu textualment: “La bandera estatal penja en aquest Ajuntament per imperatiu legal i en compliment d’una sentència judicial”.


Èxit al 1r networking presencial per al sector del turisme, organitzat per la UEA - Notícies UEA - Actualitat - Unió Empresarial de l´Anoia\nInici Actualitat Notícies UEA Èxit al 1r networking presencial per al sector del turisme, organitzat per la UEA\nÈxit al 1r networking presencial per al sector del turisme, organitzat per la UEA\nL'objectiu de la jornada va ser motivar i oferir un punt de trobada per al sector\nLa comarca de l'Anoia té molt per oferir quant a experiències, allotjaments, cellers, restaurants, activitats... De fet, el turisme de l'Anoia és un sector molt ampli amb gran diversitat de serveis i propostes.\nLa Unió Empresarial de l'Anoia, a través de la sectorial UEA turisme, va celebrar el dilluns dia 7 de març, un nou networking per al sector. Es tracta del primer que s'ha fet de forma presencial, atès que les altres trobades es van realitzar mitjançant una plataforma virtual per la situació epidemiològica i sanitària d'aquell moment.\nAquesta trobada va comptar amb prop d'una trentena d'empreses del sector, i de perfils molt diversos i variats com les cases rurals, agències de viatges, restaurants, allotjaments, entre altres, per tal de facilitar el contacte entre les empreses i professionals d'aquest sector; generar relacions de negoci i sinèrgies; fer xarxa i motivar al sector. La jornada es va celebrar al Castell de Tous i va comptar amb la sessió de Carles Martí, coach de team building i intel·ligència emocional i expert en comerç i turisme.\nPosteriorment, es va fer una dinàmica d'identificació de propostes, reptes i accions per aquest 2022, i també per trobar punts en comú entre el sector. El networking va finalitzar amb una visita guiada pels companys d'Anoia Patrimoni.\nEl sector turístic de la comarca (allotjaments, activitats, oci, restauració, esdeveniments...) va començar a organitzar-se i a fer pinya arran de les limitacions per la pandèmia. La sectorial UEATurisme va néixer llavors, esdevenint punt de trobada, de contacte i de professionalització del sector, amb formació, trobades virtuals, networkings i campanyes actives per donar a conèixer el territori i els seus serveis. Es van recollir els establiments, allotjaments i activitats amb les guies Descobreix l'Anoia i la Guia d'Enoturisme de l'Anoia (https://cutt.ly/zSetuw9 / https://cutt.ly/8Set5Db) que es renovaran aquest any. I és que aquest 2022 el sector entoma amb ganes un any que ha de ser de recuperació i de mirada endavant, i amb aquesta premissa hi ha sobre la taula noves propostes, de networking i coneixença, cursos i formació especialitzada, noves accions de promoció, jornades, campanyes... accions que permetran al sector a professionalitzar-se, sumar, generar sinergies i ser visibles. Aquest 2022, la sectorial desenvoluparà tot un seguit d'accions i visibilitat, les quals, convida a tot el sector del turisme a participar-hi.


Carta by SO KO 373 views\nEstructura curricular by karen1809 62 views\nCarta Formal by Camila Espinoza 1013 views\nLa carta y su estructura by Ana240393 2239 views\nEl signo lingüístico by Ana240393 904 views\nLa carta formal by lurdessaavedra 6611 views\n1. NOTICIAApartat 2\n2. QUE HA PASSAT? Un nin va morir trepitjat per una columna de pedra per la que pujava.\n3. QUI SON ELS PROTAGONISTES? L’agresor i la seva dona maltractada.\n4. QUAN HA PASSAT? Sobre les quatre i mitja del diumenge.\n5. ON HA PASSAT? A Sant Antoni de Portmany a Ibiza\n6. PER QUE? Estaven discutint\n7. COM? La Policia Nacional va acudir a la casa després de rebre un avís sobre un avís sobre un possible cas de violència domèstica. Un cop allà, van descobrir que el bomber, de 49 anys, havia arribat ebri al domicili i, després de discutir amb la seva dona, li havia llançat sobre el contingut duna cassola que estava cuinant.\n8. OPINIÓ Jo trobo que els pares son un poc irresponsables deixant pujar el seu fill.


Carner, 50, per Josep Maria Fonalleras\nEns podríem quedar en ell tota la vida. O millor: Carner és el lloc on sempre tornarem\nDimecres, 03/06/2020 - 19:10\nAquest dijous fa 50 anys que va morir Josep Carner, el senyor que sortia a donar un volt i deia el que havia vist. És el que va escriure Joan Ferraté en el poema ‘4 juny 1970’. I afegia: «a tots portant consol». Aquesta és la clau de la seva poesia, de tota la poesia, en definitiva. Un consol que no és ungüent o bàlsam, solució epidèrmica per al dolor, sinó coneixement de l’ànima humana posada a l’abast del lector perquè sigui més savi, que no vol dir més feliç, sinó més conscient. Alleujar la pena (localitzar-la, dir-la) o gaudir de l’instant d’epifania moral, interpretar-lo a partir del que deia el mateix Ferraté: «La natura com a semblança pròpia de l’home i de les seves variacions».\nCarner va morir al número 64 de la Rue Lincoln, a Brussel·les, i està enterrat (una llosa discreta, fosca, amb el mar al darrere) a la Tomba menor A, número 363, de Santa Eulàlia, 3, a Montjuïc. Aquest dijous és un bon dia per anar-hi i per llegir els versos de Comadira: «Amunt i avall d’un passeig impalpable, / jo us veig com sempre». Li deia fa poc a una amiga, que s’iniciava en la seva lectura: ens hi podríem quedar tota la vida. O millor: Carner és el lloc on sempre tornarem.