Presó per a un home que va incomplir tres vegades en tres dies una ordre d'allunyament a Inca\nL'home va amenaçar de botar d'un cinquè pis perquè no l'arrestassin\nEl detingut en el moment que amenaçava de botar d'un cinquè pis. Guàrdia Civil\nLa Guàrdia Civil va arrestar dilluns a Inca un home de 34 anys i origen marroquí que havia incomplert per tercera vegada en tres dies una ordre d'allunyament de la seva parella o exparella sentimental. En el moment en què els agents el van localitzar, va amenaçar de botar d'un cinquè pis per evitar que l'arrestassin. L'endemà va passar a disposició del jutjat, que el va enviar a la presó.\nEls fets van ocórrer dilluns a les 22 hores, quan una patrulla de la Guàrdia Civil feia tasques de protecció a una víctima de violència masclista i va veure que l'home era a un balcó proper al pis de la dona. Quan va veure que l'havien descobert, l'home va pujar al mur del balcó i va amenaçar de botar al buit si intentaven detenir-lo, mentre amenaçava amb un ganivet.\nDavant això, es van haver de desplaçar bombers, ambulàncies i el negociador de la Guàrdia Civil fins al lloc dels fets i van acordonar la zona. Després de dues hores de negociació l'home va amollar l'arma blanca, però va continuar insistint de no ser arrestat.\nFinalment, un guàrdia civil que dominava el seu idioma va aconseguir una relació de confiança amb l'acusat i va fer que sortís de la casa i es lliuràs sense oposar resistència. Les autoritats van dur l'home a l'Àrea de Psiquiatria de l'Hospital d'Inca, on va quedar ingressat. L'endemà va rebre l'alta i la Guàrdia Civil el va posar a disposició del Jutjat d'Instrucció 2 d'Inca, que li va decretar presó.\nViolència masclista guàrdia civil Inca


La Policia Local intervé a Cala Varques per fer front a la venda ambulant il·legal i als aparcaments en zones prohibides - CENT PER CENT\nLa Policia Local intervé a Cala Varques per fer front a la venda ambulant il·legal i als aparcaments en zones prohibides\nDotze agents de la Policia Local de Manacor, assistits per una patrulla de la Policia Nacional, actuaren ahir dijous a Cala Varques amb l’objectiu de fer complir la normativa municipal a la platja i tota la seva àrea d’influència. L’operació es posà en marxa després que el batle de Manacor i delegat de Medi Ambient, Pedro Rosselló, sol·licitàs als efectius policials que facin les actuacions pertinents per exigir el compliment de la normativa aplicable, tant pel que fa a la prohibició d’aparcament com per al compliment de l’Ordenança Municipal de Prohibició de la venda ambulant sense autorització.\nI és que “aquesta actuació dóna continuïtat a les que ja s’han fet durant aquest estiu i pretén millorar la seguretat per a les persones que visiten Cala Varques, també pretén ajudar a garantir el compliment de la legalitat i fer els vehicles d’emergència puguin arribar al final del camí transitable sense obstacles”, aclarí el batle.\nL’operació es va iniciart a les deu i mitja, quan el dispositiu policial, format per dotze Agents i cinc vehicles motoritzats, arribaren al camí que dóna accés a Cala Varques des de la carretera que uneix Porto Cristo i Portocolom. Els agents multaren els pocs cotxe que estaven estacionats al camí d’accés i identificaren el responsable de la parada de venda il·legal. A més es varen intervenir180 llaunes de cervesa que es baixaven a la platja amb l’objectiu de posar-les a la venda en aquest xibiu.\nI és que tal com estableix l’Ordenança Municipal de Prohibició de la venda ambulant sense autorització de l’Ajuntament de Manacor (BOIB núm. 83 de 9 de juny de 2012) en el seu primer article, “queda prohibida la venda ambulant a tot el municipi de Manacor fora d’un establiment comercial permanent i exercida a espais públics de qualsevol tipus (zones verdes, vies públiques, etc.) sense tenir la preceptiva autorització o llicència administrativa atorgada per l’Ajuntament de Manacor “. A més en l’article 11 la mateixa ordenança específica que “els agents de l’autoritat retiraran i intervindran cautelarment els productes o els elements objecte de prohibició i els materials o els mitjans emprats. Si es tracta d’aliments o bens fungibles, els destruiran o els destinaran al lloc adequat”. La mateixa ordenança preveu sancions pels infractors que poden arribar als 800 euros.\nCal destacar que, tal com marca la llei, les administracions que són competents per acabar amb les acampades il·legals i l’ocupació de coves són la Conselleria de Medi Ambient, la Demarcació de Costes i el SEPRONA. Així mateix també és la Conselleria de Medi Ambient l’administració amb competències per regular el fondeig d’embarcacions en el fons marí protegit de Cala Varques.\nprevious post: Tret de sortida al cicle de cinema kurd a l’Ateneu lo Tort\nnext post: “Segons Steiner, Europa neix de l’obsessió de comprendre les coses que tenen els seus ciutadans”


Lloret incorpora servei de WIFI gratuït a les oficines de turisme i equipaments culturals - Àrea professional de Lloret de Mar\nLloret incorpora servei de WIFI gratuït a les oficines de turisme i equipaments culturals\n21 d'agost de 2014 Lloret Turisme, Màrqueting\nEl MOLL (Museu Obert de Lloret) rep més de 100.000 visitants a l’any\nEls Jardins de Santa Clotilde amb 97.490 visitants i el Museu del Mar amb 14.442 visitants durant l’any 2013 són els dos equipaments culturals que disposen de servei d’internet, WIFI, des d’aquest estiu.\nA més, des de Lloret Turisme, s’ha instal·lat una tauleta digital que permet als usuaris navegar amb aquest dispositiu de forma còmoda i gratuïta. En paraules de Jordi Orobitg, regidor de turisme, “oferir aquest servei als visitants facilita que puguin compartir les seves vivències amb la família i amics i enviar de forma instantània, per exemple, fotos de la seva visita als Jardins de Santa Clotilde”. Jordi Orobitg afegeix “tenint en compte la bellesa d’aquest entorn i el nombre de persones que hi passen, promoure aquest tipus de difusió espontània és sens dubte la millor promoció”.\nFins ara els Jardins de Santa Clotilde i el Museu del Mar disposaven de llibres de visita amb molt bones valoracions. Ara, incorporant el servei d’internet gratuït, el regidor considera que “s’aprofita el potencial de les noves tecnologies i es dóna molta més repercussió als comentaris que hi surten”.\nEls Jardins de Santa Clotilde, el Museu del Mar i el Cementiri Modernista han rebut el certificat d’excel·lència 2014 del web de viatges TripAdvisor, el web social de viatges amb la comunitat més gran a Internet. El certificat s’atorga per la bona valoració i la qualitat dels comentaris i les opinions que els usuaris del web han generat durant l’últim any. El web també ha atorgat un certificat d’excel·lència als Jardins de Santa Clotilde i el Museu del Mar. Tots tres elements formen part del MOLL (Museu Obert de Lloret).\nEl servei de WIFI i un tablet d’accés gratuït també estan disponibles a les Oficines de Turisme. Les oficines de turisme reben 110.000 visitants l’any. Amb el mateix objectiu es vol millorar el servei d’atenció al visitant posant al seu abast la tecnologia que li permet al visitant estranger no haver de tenir despeses extres de telefonia en itinerància.


Garraf al dia notícies - Canal Blau\nAl dia notícies 19-04-2018\nEls productes industrials han de portar al darrere un disseny que el faci pràctic i atractiu i que generi emocions a l’usuari. Aquesta és una premissa que s’ha repetit avui durant la primera jornada del segon fòrum Universitat Disseny i…\n19 d'abril de 2018 A Garraf al dia notícies, Programes TV\nAl dia notícies 18-04-2018\nL’ajuntament de Sant Pere de Ribes ja té el projecte tècnic finalitzat del nou teatre municipal de Les Roquetes. Ara queda la licitació de les obres, un tràmit que es debatrà en el proper ple municipal. El ple de Cubelles…\n18 d'abril de 2018 A Garraf al dia notícies, Programes TV\nAl dia notícies 17-04-2018\nFront comú del plenari de Vilanova i la Geltrú per fer accessible universalment el pas sota via del carrer de l’Àncora. L’Ajuntament de Vilanova ha aprovat una moció en la que, literalment, es reclama la llibertat immediata dels presos polítics…\n17 d'abril de 2018 A Garraf al dia notícies, Programes TV\nAl dia notícies 16-04-2018\nCentenars de persones han sortit pels carrers de Vilanova, aquest dissabte, convocats per sindicats i moviments socials, en defensa del sistema públic de pensions. Nova manifestació per reclamar la llibertat dels empresonats pel procés i exigir que els polítics exiliats…\n16 d'abril de 2018 A Garraf al dia notícies, Programes TV\nAl dia notícies 13-04-2018\nLa platja del Far de Vilanova viurà aquest estiu la seva primera temporada de bany amb una imatge totalment renovada, en la que els cotxes estacionats ja no hi seran presents. Els treballs de renaturalització de la platja s’estan enllestint.…\n13 d'abril de 2018 A Garraf al dia notícies, Programes TV\nAl dia notícies 12-04-2018\nMinisteri de Medi Ambient i ajuntament de Cubelles han començat a tenir els primers contactes per trobar solució als problemes de pèrdua de sorra que pateix una part del litoral cubellenc. Uns problemes que s’agreugen quan hi ha temporals com…\n12 d'abril de 2018 A Garraf al dia notícies, Programes TV\nGaudeix la festa 12-04-2018\nL’activista Ramon Grau és part implicada en la recuperació de l’imatgeria festiva de Girona. En aquest capítol, un passeig per la ciutat immortal envoltat de llegendes i història.\nAl dia notícies 11-04-2018\nEl col.legi de metges de Barcelona alerta que en deu anys poden faltar metges a Catalunya.Al Garraf, hi ha actualment al voltant de 1300 metges censats, però la comarca tampoc s’escapa d’aquesta problemàtica. La FAPAC, la federació d’ Ampa més…\n11 d'abril de 2018 A Garraf al dia notícies, Programes TV\nAl dia notícies 10-04-2018\nMacrooperació de la guàrdia civil contra el trafic de drogues i el blanqueig de capitals. Hi ha hagut fins a 24 registres i 14 detinguts, un d’ells a Vilanova. Operatiu també de la guàrdia civil contra els comitès de defensa…\n10 d'abril de 2018 A Garraf al dia notícies, Programes TV\nAl dia notícies 09-04-2018\nEls canvis entorn la mobilitat a la façana marítima de Vilanova sembla ser que agraden a les dues parts. Ajuntament i veïns han anat consensuant el projecte que està pendent d’alguns serrells El PSC a Vilanova també obrirà una ronda…\n9 d'abril de 2018 A Garraf al dia notícies, Programes TV\nPàgina 1 de 12412345...102030...»Última »\nCiutadans expedienta i suspèn de militància el regidor vilanoví Francis Álvarez 12 d'abril de 2018\nEls regidor de Ciutadans a Vilanova, Francis Álvarez, titlla de ‘comèdia’ el trencament del pacte de govern a la ciutat 12 d'abril de 2018\nAl dia esports 16-04-2018 16 d'abril de 2018\nEl CF Vilanova renova Agus Isabel i exhibeix solidesa golejant el Júnior 16 d'abril de 2018\nEl Llúpol de Cubelles, el gegantó del Cerkabirra, ja té el seu propi conte il·lustrat 16 d'abril de 2018\nLa platja del Far, a punt per a la seva primera temporada de bany com a platja natural 13 d'abril de 2018\nLa Copa del Rei de dissabte, s’atura a Ribes abans d’arribar al Wanda 16 d'abril de 2018\nL’Agrupació de Balls Populars de Vilanova impulsa un mocador solidari en favor del càncer infantil 13 d'abril de 2018\nEl CP Vilanova recupera el ritme golejant al Rivas i mantenint-se fora del descens 16 d'abril de 2018\nEl Vilanova naufraga a Les Casernes davant el Palau i diu adéu a Europa 16 d'abril de 2018


Defensar la llengua no es cap delicte!: 1a Jornada Antirepressiva de Sant Andreu\n1a Jornada Antirepressiva de Sant Andreu\nLa comissió antirepressiva del SEPC i les imputades pel cas Rosa Díez serem, juntament amb l'Alfon de Vallekas, el proper dissabte a la 1a jornada antirepressiva organitzada per Arran Sant Andreu, que tindrà lloc al C.S.O La Gordissima.\nEsperem veureus-hi a totes!\nAquest és el manifest que han fet les companyes per aquesta jornada:\nEl capitalisme que regeix la política, l’economia i les nostres vides s’ha evidenciat profundament injust. Hi ha qui no es rendeix i lluita per derrocar-lo i construir un sistema on tothom tingui les mateixes oportunitats i no existeixin classes ni discriminacions. Els estats burgesos, en el nostre cas els estats espanyol i francès, neguen els drets dels pobles a l’autodeterminació i la seva sobirania. Hi ha qui ofereix resistència a l’ocupació i combat la presència de l’imperialista opressor. El patriarcat ens imposa uns rols i perpetua una sèrie de desigualtats en funció dels sexes i de les orientacions sexuals. Ens obliga a estimar i comportar-nos d’una manera determinada. Hi ha qui no ho accepta i subverteix les normes i els cànons establerts. El sistema s’ha encarregat de desmobilitzar al poble perquè, malgrat el descontent, aquest mai sigui capaç de destruir-lo. Mitjançant un control estricte en tots els àmbits de les nostres vides i complexos mecanismes d’alienació han fet que la por i la impotència calin molt fons en el poble i garanteixen el manteniment de l’ordre i l’estructura.\nPerò cada cop som més les que no callem, ens instruïm, ens organitzem i ens mobilitzem per teixir un contrapoder que acabi amb aquesta triple opressió que patim. Sabem que no és fàcil, que l’enemic és més fort i està millor preparat, que farà tot el possible per aturar-nos i fer de la nostra lluita una constant derrota. Que ens aplicarà tot el pes de la seva repressió, ens detindrà, ens torturarà, ens aïllarà, ens criminalitzarà, ens empresonarà. Però nosaltres comptem amb la força que ens dona la raó, comptem amb la convicció en la noblesa de la nostra causa que ens fa seguir impassibles en el combat, comptem amb la humanitat i la tendresa revolucionàries que ens diferencia d’ells, comptem amb la solidaritat com a millor arma, el suport mutu i el treball conjunt per vèncer les batalles que lliurem. I hem d’estar preparades, conèixer l’enemic per poder-lo vèncer més fàcilment, saber els nostres punts febles i poder-nos cobrir, i demostrar la nostra solidaritat amb les companyes lluitadores que han patit o pateixen la repressió per intentar aturar la seva lluita.\nDes d’ARRAN Sant Andreu hem volgut organitzar unes Jornades Antirrepresives per tal de posar en comú punts de vista, compartir experiències, desmuntar mites i oferir informacions i consells que facin de la repressió una eina menys efectiva per al nostre control. Per això el dissabte 13 d’abril, al CSO La Gordíssima (c/Pons i Gallarza) oferirem un seguit de xerrades. Durant el matí Alerta Solidària ens donarà consells sobre com prevenir-nos de la repressió i exposarà quins són els objectius d’aquesta i com actua contra els moviments polítics i socials. Durant la tarda el company Alfon de Vallekas i companyes imputades pel cas de Rosa Díez a la UAB ens explicaran les seves experiències al voltant de la repressió. A més oferirem un dinar popular i un sopar de pintxos amb posterior festa amb els PD’s Radio Rebelde de Santa Coloma i ATK Crew de Manresa.\nSi la repressió no s’atura, nosaltres menys!\nPublicat per Defensar la llengua, no és cap delicte! a 12:59\nMés 30 anys de PRESÓ per a 5 joves independentistes. La seva repressió no ens aturarà, absolució joves encausades!


Joan Ribó i Juan Roig valoren els beneficis de l'Arena per a València\nLa proposta arreplega que la parcel·la siga cedida per l'Ajuntament de València, baix la fórmula de concessió, per un període de 50 anys.\nEl Ple de l’Ajuntament de València ha aprovat per unanimitat en el dia d’avui el suport a la iniciativa presentada per LICAMPA 1617, societat patrimonial de Juan Roig creada per a promoure la construcció a València d’un Arena. Aquesta proposta reforçarà les infraestructures de la ciutat en dotar-la d’un recinte que pretén convertir-se en motor d’esdeveniments esportius, musicals i culturals, i contribuir al dinamisme de la ciutat per a enfortir el seu atractiu turístic.\nPer a dur a terme aquesta iniciativa altruista que forma part del projecte Llegat de Juan Roig, igual que Marina d’empreses, Fundació Trinidad Alfonso, València Basket i L’Alqueria del Basket; LICAMPA 1617 té previst realitzar, si s’obté la concessió, una inversió aproximada de 192 milions d’euros. Aquest esforç inversor es destinarà a la construcció del recinte, del pàrquing i restes d’infraestructures complementàries per a dotar a València d’unes instal·lacions modernes i innovadores amb capacitat per a 15.000 espectadors (asseguts), que a futur quedarà a favor de la ciutat. Açò i gens més que açò, és la finalitat que cerca amb aquesta inversió.\nBomber Ramón Duart i Antonio Ferrandis, sota la fórmula de concessió i per un període de 50 anys. El projecte s’ha encarregat al despatx internacional d’arquitectura HOK i a l’estudi d’arquitectes ERRA arquitectura.\nEl projecte presentat per LICAMPA 1617 contempla una proposta, en el cas de resultar adjudicatària de la concessió, de pagar anualment, i al llarg de tot el període de la concessió, un cànon a favor de la Corporació Municipal del 2,7% sobre els ingressos generats, que d’acord amb els plans actuals, pot representar durant els primers anys una xifra mitjana d’ingressos per a l’Ajuntament de València d’aproximadament 350.000 euros anuals.\nL’Arena, que se situaria sobre una parcel·la de 21.500 metres quadrats, comptarà amb una superfície total construïda d’aproximadament 40.000 metres quadrats. El recinte, que està previst que tinga una dotació d’1.458 places d’aparcament subterrànies, explicarà en el seu interior amb zona de restauració, àmplia oferta de llotges i zones VIP. La instal·lació estaria dotada amb la tecnologia més avançada i els últims mitjans tècnics per a la retransmissió de tot tipus d’esdeveniments.\nEn la parcel·la està previst construir de forma annexa, la futura seu del València Basket Club, qui al seu torn serà el promotor usuari preferent del recinte, i comptarà amb serveis esportius com a pista auxiliar, vestuaris, àrea de mitjans de comunicació, tenda, sala de trofeus i oficines del Club. Així mateix, i amb l’objectiu que el projecte s’integre i dinamitze la zona, LICAMPA 1617 té previst procedir a realitzar la inversió i les actuacions necessàries per a escometre la renovació i nova construcció del col·legi veí “Les Arts”.\nSi tots els tràmits administratius són aprovats i es desenvolupen segons el calendari previst, i si no hi ha contratemps importants, l’Arena podria inaugurar-se a València l’any 2022. A partir de llavors, el recinte podrà acollir esdeveniments esportius, en els quals es trobaran inclosos els partits del València Basket Club, que tindrà prioritat en la seua utilització, artístics, culturals i d’entreteniment de gran capacitat i de primer nivell nacional i internacional. Si ben ambdues parts, conscients que s’inicia una llarga tramitació i poden sorgir a instàncies d’una o una altra canvis sobre aquest plantejament inicial, es reconeixen en aquest cas la llibertat per a qualsevol de les dues parts, de reconsiderar la continuïtat del projecte presentat i impulsat.\nDurant la trobada entre Joan Ribó i Juan Roig, l’Alcalde ha considerat aquest futur recinte “d’interès general per a la ciutat de València”. I ha explicat les raons: “en primer lloc perquè la ciutat no té una instal·lació d’aquest nivell i aforament, per la qual cosa queda necessàriament al marge de l’organització de grans esdeveniments esportius, culturals, musicals, d’oci, etc., i vull que València tinga els impactes positius que aquests espectacles donen en la ciutat, tant econòmicament com en la seua reputació. El projecte podria convertir-se en un element singular de referència de la ciutat de València en l’àmbit nacional i internacional, i contribuir a la revitalització en aquesta part de la ciutat”. Alhora, Joan Ribó ha recordat que “qualsevol procediment que inicie l’Ajuntament, com fem sempre, haurà de respectar els procediments administratius de planejament i concessió demanial, de conformitat amb la normativa en matèria d’urbanisme i la normativa patrimonial de les entitats locals vigents».\nD’altra banda, Juan Roig ha assenyalat que “el meu compromís amb el desenvolupament d’un projecte com el de la construcció d’un Arena és un orgull, doncs em permet seguir contribuint amb fets a elevar la notorietat i reputació de la ciutat de València i de la Comunitat Valenciana. Quan iniciem aquesta idea emprenedora sempre vam tenir clar que la nostra iniciativa havia de ser, a més de sostenible, un projecte conjunt que aportara valor a tots els valencians i que els donara resposta a una necessitat real, alguna cosa per al que és indispensable comptar amb tots els agents polítics i socials de València, als qui agraïsc l’esforç que durant aquests mesos han realitzat perquè el projecte Arena comence a ser una realitat. La inversió en la construcció d’aquest espai cerca, de forma altruista, dotar a la ciutat d’un recinte de referència internacional la gestió sostenible de la qual passarà per una empresa especialista contractada per a açò, que ho dotarà del contingut específic”.\nLICAMPA 1617 ha agraït a tota la Corporació Municipal, encapçalada pel seu Alcalde Joan Ribó, als Grups municipals que la componen, a la Generalitat i a la resta d’institucions, i especialment als càrrecs públics i tècnics que estan treballant en aquest projecte, la seua dedicació i il·lusió per a impulsar a València la possible construcció d’un Arena modern i innovador que puga dotar a la ciutat d’una de les millores instal·lacions del circuit mundial de grans esdeveniments. Igualment, des de la Corporació Municipal s’ha reconegut la importància de la iniciativa de Juan Roig i el seu impuls altruista perquè València puga comptar amb aquest gran projecte.


Xerrada sobre el voluntariat de llarga durada (ONLINE) - SCI Catalunya\nXerrada sobre el voluntariat de llarga durada (ONLINE)\n15 juny, 2020 | 6:00 pm - 7:00 pm CEST\n« Els camps a casa: Economia solidària, una proposta econòmica per sortir de la crisi\nEls camps a casa: Atiant la regeneració de la terra »\nEl voluntariat no s’atura! Per això farem una xerrada informativa online sobre projectes de voluntariat de llarga durada amb l’SCI. Explicarem què és el Cos europeu de voluntariat i el programa LTV. Per a més informació sobre programes ESC i LTV podeu consultar aquesta pàgina.\nQuan: Dilluns 15 de juny a les 18h\nOn: a través de la plataforma Zoom, en aquest enllaç.


La Moncloa lloa el paper del rei el 23-F mentre sufoca la tensió PSOE-Podemos\nBarcelona. Dimarts, 23 de febrer de 2021. 15:27\nActualitzat Dimarts, 23 de febrer de 2021. 15:27\nEls tambors d'una crisi de govern ressonen al Palau de la Moncloa. L'incompliment del PSOE del compromís subscrit amb els seus socis de Podemos per regular el preu de lloguer ha estat qualificat de "traïció" per part del vicepresident Pablo Iglesias, que des de fa dies és a la diana dels dirigents socialistes pel seu qüestionament públic de la democràcia espanyola arran de la causa catalana.\nDurant la compareixença posterior a la reunió setmanal del consell de ministres, la portaveu del govern espanyol ha rebut un allau de preguntes sobre la tensió creixent entre socis. María Jesús Montero, del PSOE, ha negat la major. "El president i el vicepresident segon tenen una comunicació fluïda", ha manifestat. I ha seguit. "El govern no viu instal·lat en la discrepància", "estem davant d'un govern estable", "corren rius de tinta quan la feina que s'està fent és fluïda". La ministra ha expressat que en un govern de coalició és normal que hi hagi diferències en alguns àmbits i ha posat l'exemple del que passa en altres governs autonòmics. És més, ha destacat que passa també en governs monocolors, com va ser el cas del govern Rajoy.\nL'acord de coalició del PSOE i Podemos incorporava la promesa de fixar, per llei, "posar un sostre a les pujades abusives dels preus de lloguer en determinades zones" on el mercat estigui tensionat. Aquesta setmana, el ministre del ram, José Luis Ábalos ha aigualit la proposta reconvertint-la en un sistema de bonificacions fiscals.\nSobre aquest fet, i davant la indignació manifesta tant de Podemos com de la resta de partits que van fer possible la investidura de Pedro Sánchez (ERC i Bildu), la ministra portaveu del govern espanyol ha assenyalat que "en cap cas l'executiu ha transmès cap voluntat de no fer complir el compromís que va fer possible aquest govern de coalició". En aquest sentit ha apuntat que el ministeri està treballant per impulsar una nova regulació que faci més accessible l’habitatge. Amb tot, Montero ha deixat clar que la pandèmia ha restat urgència, ja que la majoria de zones tensionades ho eren com a conseqüència dels pisos turístics, ara forçosament en desús.\nAplaudiment al rei emèrit\nMalgrat les afirmacions de la ministra defensant que el matrimoni PSOE-Podemos està ben avingut, la roda de premsa en si ha deixat al descobert les divergències, coincidint amb l'aniversari del cop d'estat.\nPer bé que Podemos ha assistit a l'homenatge celebrat al Congrés, Pablo Iglesias ha qüestionat la narració històrica dels fets. El vicepresident ha defensat que els ciutadans tenen dret a que es conegui tota la veritat sobre el 23-F per esvair dubtes, Montero li ha replicat que "la informació sobre aquesta qüestió és suficient". I ha aprofitat per aplaudir el paper que va jugar Joan Carles I durant l'alçament militar. "Ningú no pot negar l'aportació que va fer al país", ha afirmat. "No hi ha discussió respecte al paper que va jugar Joan Carles en la consolidació de la nostra democràcia". La ministra socialista ha reclamat "rigor" i ser "fidels a la realitat" perquè "les noves generacions coneguin què va passar perquè no es torni a repetir".\ngovern espanyol Iglesias acusa el PSOE de "trair la paraula donada" El Nacional


Relat "El governador de Bartània"\nInici > detall del relat: El governador de Bartània\nEl governador de Bartània, Albert de Bo i Bella, era un personatge que havia arribat on era de manera força tèrbola. Ningú en coneixia ben bé l'origen o si algú en sabia res no ho explicava. Però les males llengües deien que en la seva joventut s'havia dedicat a tota mena d'excessos. No entraré en detalls perquè no tenim gaire temps i no es el que vull explicar. El cas és que s'ho va manegar per governar els bartonians, malgrat l'oposició de la majoria. I amb el temps va estendre el seu poder a tots els àmbits de la vida pública.\nSi bé és cert que no s'estava de res, de sobte la seva conducta va canviar. Va deixar de freqüentar els establiments de vida llicenciosa. Va deixar de anar als grans banquets que constantment s'organitzaven a la cort. Va rebutjar vins i licors que s'havia anat fent regalar al llarg dels anys. Fins i tot va deixar el havans i altres substàncies a què s'havia acostumat. Es deia que ho va fer perquè un oracle va vaticinar que el seu poder s'acabaria per culpa de la seva conducta i va decidir que, des de llavors mateix, seria virtuosa i exemplar. Va ser com si s'hagués convertit i entrat en un ordre monàstic.\nTot això, que a aquelles alçades del seu mandat potser no hauria estat ni especialment bo ni especialment dolent, es va convertir en el flagell definitiu del sofert poble de Bartània. A partir d'aquell dia va promulgar tota mena de lleis contra allò que li semblava que podia afectar la temprança del seu poble. Va prohibir qualsevol beguda alcohòlica i el tabac. Va establir per llei que tothom seria vegà. Va crear un programa d'ensinistrament físic per millorar la salut del poble. També, va prohibir tota mena d'espectacles, la ràdio i la televisió, menys el canal Albertià que lloava la temprança a tota hora. Van tancar estancs i licoreries, granges i cinemes. De fet va ser un daltabaix tan gran que d'un dia per l'altre es va enfonsar l'economia i l'endemà, ell mateix. Al capdavall va perdre el poder per la seva conducta!\nVaja amb la prohibició...[Ofensiu]\nPERLA DE VELLUT | 03-01-2019 | Valoració: 10\nUn relat molt bé aconseguit, on la prohibició està molt bé mereiscuda.\nEn el final, està molt bé per la seua conducta.\nUna felicitació gran...\nJo anava al teatre bartà[Ofensiu]\naleshores | 23-02-2018\n...i li reia les gràcies, com per exemple amb l'obra "M-7 Bartània" que va presentar al teatre Romea, (si no vaig ferrat de peus), on un migrat grup de bartans malden per conservar la seva identitat.\nEm va agradar també la seva forma de fugir de la presó anti-bartana on l'havien dut per "La torna" on criticava les togues militars amb motiu de l'enviament forçat a l'altra vida, per mitjà de l'escanyament a un bon xaval benintencionat però per justificar-ho més hi posaven el tall de pa que feia el pes, un senyor que havia vingut des de Polònia, ni més ni menys i que es deia Heinz Chez (pobre, haver estat triat de seguici de senyor Puig, un noi que no va poder envellir i que va morir en dissabte, ho recordo molt bé, aquell dia jo treballava i mirava com passava el temps, els preuats segons al rellotge!)\n...un dia va dir que a ell en realitat no el coneixem, que era un quillo vaja!, un paio fetr al carrer a cops de pedra com als principis dels quaranta. Jo no m'ho vaig creure per tal com es va despenjar del clínic amb uns llençols i va fugir exiliat a França.\nQue dolenta que és la rancúnia: si s'hagués conformar amb criticar al gran cabró a l'operació Ubú, dient-li simplement això!, però, no, el va venerar if er bó passant-se al costat obscur i empastifant-se (conm li agradava dir a l'Ubú) de la m... vull dir dels excrements de la "Còlera de deu ...i dels "urbanos de madrit", una bocamolla que va pujar al poder no com l?ubú, sinó a través d'un suborn.\nSí l'Ubú li mhagués donat, sisquera, una eptita subvenció, que mereixia, potser no haguessim arribat aquesta disbauxa de (AU)BargÍnia o Bartània, perdò,...un llepaculs, com el bigotis de Figueres, dels pitjors botxins,...\nEm sembla que m'he allargat, ... expressament,...\nVicent Terol | 22-02-2018\nEl cas és que em sona aquest personatge, no sé per què...\nCrònica de l'actualitat en clau de ficció crítica. Un text divertit.\nDoncs ja li està bé![Ofensiu]\nE. VILADOMS | 21-02-2018\nBen merescut el que li ha passat al governador de Bartània!\nTransformava la seva conducta però continuava igual de dictador.\nEdgar | 21-02-2018\nM'ha sorprés molt, sobretot la desconeixença que em provoca el protagonista. Important és la temperança però en aquest cas encara ho és més el seu enfonçament. Molt interessant i actual.


Un oli d’oliva de varietats experimentals fet a Batea és la base d’una nova línia de productes d’alta cosmètica | EbreActiu.cat, revista digital per a la gent activa | Terres de l'Ebre...\nUn oli d'oliva de varietats experimentals fet a Batea és la base d'una nova línia de productes d'alta cosmètica\nL’empresa Origival comercialitza els productes en línia i inicia la certificació ecològica de l’oli verge extra prèmium\nEtiquetes de la terra, OOVE, batea, terra alta\nEl bateà Aleix Sunyer ha convertit una finca experimental d'oliveres en l'embrió d'un projecte per comercialitzar un oli d'oliva verge extra prèmium i crear una gamma de productes d'alta cosmètica natural. L'empresa Origival va arrencar fa poc més d'un any. Sunyer produïa un oli per a consum propi d'una finca on anys enrere es van testejar nou varietats experimentals d'oliva. Associat amb la periodista madrilenya Vanessa Calderón, han creat una línia de cosmètics d'alta gamma que es produeixen amb aquest oli, del qual també han posat a la venda 1.700 ampolles (de mig litre) per a comerç i restauració gurmet. Origival ja treballa en nous productes cosmètics i han iniciat la certificació ecològica de la producció.\nEn un camp experimental d'1,22 hectàrees, propietat d'Aleix Sunyer, es va plantar fa uns anys a Batea, a la Terra Alta, nou veritats d'olivers diferents, projecte de l'empresa Agromillora. Algunes estan identificades, com l'arbosana o l'oliana, però d'altres són varietats experimentals i clons amb què es feia un estudi de productivitat. Quan la parcel·la va començar a fer olives, Sunyer les recollia i es produïa oli per a consum propi.\nPerò el 2019, Sunyer i Calderón es van conèixer durant unes vacances i van començar a gestar el projecte d'Origival. Calderón, periodista especialitzada en el sector de la cosmètica i la bellesa, va animar a Sunyer a comercialitzar-lo i a crear una línia de cosmètics sustentada en el seu oli, "diferenciat i únic". El negoci s'ha posat en marxa fa uns mesos a través de la seva web mentre negocien amb establiments i restaurants gurmet perquè es pugui exposar, tastar i vendre la botella del seu oli verge extra prèmium (OOVE).\nL'oli d'Origival s'extreu amb una única mòlta i s'emmagatzema en dipòsits d'acer inoxidable. "No es filtra perquè no perdi ni aromes ni essències. És un oli de primer raig, un producte exclusiu perquè no existeixen aquests tipus d'olives al mercat, i un producte natural i de quilòmetre zero", ha destacat el CEO d'Origival. Enguany se n'han posat a la venda 1.700 botelles, de mig litre. "Realment ara no tenim més producció. Enguany plantarem 3,5 hectàrees més amb rèpliques de les mateixes varietats d'aquesta parcel·la, perquè més endavant tinguem més capacitat de vendre oli o de fer els productes que fem amb ell", ha explicat Sunyer. També han iniciat el procediment per aconseguir la conversió i la certificació ecològica i l'empresa vol incloure programes socials que es beneficiïn de les vendes.\nD'aquest oli de Batea se n'han començat a elaborar productes cosmètics d'alta gamma en un laboratori de Madrid. Contenen productes 100% naturals (com mantega de karité, vitamina C, pentavin, i l'OOVE Origival). Són cremes sense perfums i distribuïdes en envasos reciclables. La primera línia que ja es pot comprar en línia està formada per un sèrum, un contorn d'ulls i cremes de dia i nit, i aviat es farà el llançament d'una aigua micel·lar i un sèrum de pestanyes. Els cosmètics estan pensats per a tota mena de pell i han detectat que estan tenint grans resultats, sobretot en pells sensibles – es va fer una prova amb 1.500 mostres-. "La idea és anar creixent, posicionar-nos i consolidar-nos", ha apuntat Sunyer.


Cóm - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nUn cóm o obi és un recipient, normalment allargassat i fet amb pedra o amb una soca d'arbre buidada, que recull l'aigua que brolla d'una font i la funció principal del qual era que els animals s'hi abeuressin.\nCóm és una paraula provinent del cèltic, cumbos. El mot cóm, es refereix a un recipient de pedra o bé de fusta. Els cóms s'empren per abeurar el bestiar i donar menjar als porcs, entre altres funcions. A la zona del Pirineu i zones properes, el cóm es fa servir com a abeurador de font, cosa que permet al bestiar que pastura a la muntanya tenir un recipient prou gros per poder-se abeurar quan no hi ha fonts properes. Per poder fer el cóm es buida el tronc d'un arbre de les dimensions que es vol.\nFotografies d'un cóm i de la canal que hi porta l'aigua.\n↑ Casals, LLuís. Malanyeu imatges i mots. Catalunya: Brau Edicions, 2004. ISBN 84-95946-41-6.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Cóm&oldid=27478908»


Laie Liceu: Ampliem repertori?\nDavant les banals programacions musicals de concert al nostre país, només ens resta aventurar-nos en els catàlegs discogràfics actuals a la recerca d’obres que ens siguin desconegudes. Dues òperes, que fins i tot els melòmans més aferrissats de ben segur les desconeixen, acaben de ser editades en DVD:\nVon Heute auf Morgen (D’avui a demà), va ser la primera òpera d’Arnold Schönberg composta amb la tècnica dodecafònica, estrenada l´any 1930 i tota una novetat per a l’època.\nÒpera en un sol acte basada en un llibret signat per Max Blonde, pseudònim de Gertrud Schönberg (la muller del compositor), on es tracta de les ambivalències dins del món de la parella, constantment acuitat pel fantasma de la infidelitat. Aquesta producció del Teatre La Fenice de Venècia, publicada pel segell discogràfic Dynamic, és el primer enregistrament mundial publicat en DVD, sota la direcció escènica d’Andreas Homoki i la direcció musical d´Eliahu Inbal.\nDie Liebe der Danae (L’amor de Dànae), òpera en tres actes de Richard Strauss, amb llibret de Joseph Gregor, va ser estrenada pòstumament l´any 1952.\nUna enginyosa combinació de comèdia musical i temes clàssics de la mitologia grega, caracteritzada per la seva complexitat vocal i escènica. Publicada pel segell Arthaus i produïda per l´Òpera Alemanya de Berlin l´any 2011, sota la direcció escènica de Kirsten Harms i direcció musical d´Andrew Litton.\nPublicat per laie a 16:42


El progrés ens menja | ets el que menges\nEl progrés ens menja\nLa pagesia i la seva dedicació substancial a produir aliments per a la població local ha patit i pateix nombrosos atacs.\n5 de maig 2021 | Actualitzat el 3 de juny 2021 per Gustavo Duch\nLes terres fèrtils sempre han estat territoris de disputa. De vegades, simplement per la seva ubicació, però també poden despertar altres interessos, com la instal·lació d’infraestructures, polígons industrials, aeroports o, com estem veient actualment, per la pressió dels parcs de renovables. O per ser lloc de pas de conductes per al gas (i penso en Ucraïna) o de petroli (i penso en les selves amazòniques o nigerianes). Sense oblidar-nos de la colonització turística, que no només n’ha usurpat les terres, sinó que ha desorganitzat completament una cultura de viure. El subsol, més avall de la capa d’humus i cucs, també és summament desitjat si té petroli o minerals.\nAllò que es produeix també està subjecte a moltes pressions. La més greu de totes: la substitució de cultius per a l’alimentació de comunitats i ciutadania local per cultius per a l’exportació. Aquesta circumstància és, precisament, la responsable de la pobresa rural en els països del Sud global, amb la seva pandèmia de fam. Com ja va explicar Eduardo Galeano en el capítol “El Rey Azúcar y otros monarcas”, de Las Venas Abiertas, el cacau, el cafè o el sucre va desposseir els pobles per enriquir les metròpolis, igual que ara passa amb la soja o la palmera d’oli africana, que fan més i més riques les corporacions.\nEncara que de manera simbòlica, preocupen també casos com els que estan passant a l’horticultura camperola propera a la ciutat de Barcelona, on projectes que tenen el suport de les universitats i les administracions estan desplaçant collites d’aliments per deixar lloc a nous cultius amb possibles aplicacions cosmètiques, com el del cànem.\nInteressos dels agronegocis, del sector energètic, del sector miner, del turístic… però ja ha arribat el competidor imbatible, el més prestigiós de tots, aquell al qual la societat rendeix culte en el més pompós dels altars. El que no pot faltar en aquesta societat de progrés: els xips de la tecnologia. Com hem pogut llegir aquests dies, ha circulat la notícia que a Taiwan, que pateix una de les seves pitjors sequeres dels últims cinquanta anys, han hagut de decidir entre dedicar l’aigua per al reg dels cultius, com l’arròs, o dedicar-la a la indústria dels semiconductors. —I no hi ha color —han dit els dirigents, i s’ha suspès el reg de 74.000 hectàrees de terra agrícola per proveir empreses que consumeixen unes 60.000 tones d’aigua al dia.\nNo puc deixar de pensar en aquella frase, la de “quan hàgim cremat l’últim bosc i assecat l’últim riu, ens adonarem que els diners no es mengen”, però no sé si per afegir que la tecnologia no es menja o per afegir que el progrés ens menjarà a nosaltres.


Josep Puy 2020\nDissabte 11 de juliol de 2020 - Llibreria Cinta (Carrer de la Palla)\nPresentació del llibre "Carta de grisos" d'en Josep Puy\nDe la mà de l’amic Domènec Ferran hem escoltat unes cançons de Joan Baez i Pete Seeger. Aquell cantautor que vàrem descobrir un gèlid diumenge de febrer - 7 de febrer - de 1971 al pavelló de la Sagrada Família,- encara no es deia SFERIC. On tothom hi era i amb els meus setze anys no acabava d’entendre com un cantant amb un banjo sota el braç podia tenir aquell poder de convocatòria. L’actuació del cantant nordamericà fou l’acte més massiu que hom recorda a la ciutat. No hi cabia ni una agulla.\nSempre vaig arribar tard a comprendre moltes coses però estem aquí per recordar, somriure i fer homenatge de molts moments que hem viscut tots plegats.\nDomènec Ferran ha estat la gran descoberta d’aquest confinament i avui ha interromput la seva gira mundial que el porta a actuar per grans auditoris del país: Vilada, Borredà, Sant Jaume de Frontanyà…\nDues qüestions prèvies:\nRecord i homenatge per la gent que ens ha deixat en aquest darrers mesos. I per tota aquella gent que avui també hauria d’estar aquí però que aquest maleït virus se’ls ha emportat, record i homenatge per la gent que tant estimo i he estimat i que no podem gaudir de la seva companyia.\nEl llibre que avui presentem és un compendi de records, anècdotes, vivències i emocions - no és un llibre d'història - amb un discurs rigorós i ben documentat. No cal que treguin el detector d'errors comprat a la ferreteria. És un llibre personal que compta amb nombrosos matisos i particulars interpretacions. Es la meva autobiografia entre els cinc anys fins els divuit, aproximadament. Abans dels quatre anys no recordo res. Ho explico tot amb els ulls d’un infant i després d’un adolescent a partir del que he vist, he viscut i també m'han explicat.\nVicenç Villatoro ho explica molt bé en el pròleg: “és un llibre basat en un coneixement vivencial i empíric.” - És la meva memòria, la meva història amb una càrrega inevitable de subjectivitat però sense faltar mai a la veritat i als esdeveniments -. “Carta de grisos és un llibre de memòria personal. I òbviament : la memòria també és història.”\nDiari de Terrassa - Dimecres 15 de juliol de 2020\n"El terrassenc Josep Puy va presentar a la llibreria La Cinta del carrer de la Palla el llibre "Carta de grisos", una íntima reflexió de les seves vivències com a infant i adolescent al barri de Ca n'Aurell. El text transita per quatre espais vitals: barri, escola, vacances i oci. Conté 60 fotografies, moltes inèdites. L'obra està prologada per Vicenç Villatoro. L'editor Pau Vinyes, Domènech Ferran i Isabel Marquès van acompanyar l'autor".\nEl llibre s’estructura en quatre grans àmbits:\n- Espais i persones de referència: el barri, la família, els veïns…\n- Temps d’estudi\n- Temps de vacances\n- Una enyorada quotidianitat\nA més d’un epíleg a mode de cloenda i reflexió final. En tots ells, suren aquests elements de recordança, d’emoció, de vivències, de gratitud i d’homenatge. Un nombre important d’imatges (70) , conegudes o no, ajuden i embolcallen el discurs narratiu.\nGRATITUD I HOMENATGE.\nAquests són els dos mots sobre els que giren els següents i breus comentaris.\n- A tots vostès per fer-me costat I honorar aquest acte amb la seva presència.\n- A la llibreria Cinta per les mil i una facilitats en poder dur a terme aquesta presentació malgrat les circumstàncies que tots sabem i patim.\n- A l’amic Vicenç Villatoro pel seu pròleg, els seus suggeriments I la seva immensa generositat . Un gran escriptor i una millor persona.\n- Als que m’acompanyen en aquesta presentació:\n- Isabel Marquès, Sindica de Greuges de la ciutat, moltíssimes gràcies pel teu suport i afecte.\n- Pau Vinyes, editor i home d’infinita paciència i grans coneixements editorials i historiogràfics.\n- A l’amic Domènec Ferran, sempre disposat a ajudar, a donar un cop de ma; és el paradigma de la generositat més absoluta.\n- A la Nora Grijalba, maquetadora i també persona d’infinita paciència per aguantar les meves interferències i haver de fer tres, cinc…, set maquetes abans de veure el llibre acabat.\n- A l’Agustí Vilar per les fotos de la piscina\n- A l’amic Rafel Aróztegui\n- A l’Angelina Ruiz\n- A la Montse Cuyàs de l’Arxiu Municipal de Terrassa.\n- A la Montse Saludes i l’Arxiu Tobella\n- Al Manel Cortès\n- Als amics que no han pogut venir però que m’han fet arribar el seu suport i adhesió.\n- A les meves filles pels seu suport incondicional de pensament i paraula.\n- A la Mercè per donar-me sempre ànims i aguantar els meus nervis, inquietuds i inseguretats. Entenc que sovint m’hagi de recordar quina edat tinc i que ja està bé de tanta tonteria.\n- Aquest llibre vol ser un homenatge a a la meva família que ja no hi és. Als avis, i als avis que no he conegut, a l’amic Manel Capel, als pares, …ostres el meu pare que ja fa 25 anys que va marxar. Al meu oncle Joan Tarrés mort per aquest terrible coronavirus. Gran pintor i gran jugador d’hoquei patins. Al meu sogre, en Roc, un segon pare, per a mi i que va marxar fa uns mesos. Tan humil, tan correcte i tan bona persona.\n- A tantes persones que he conegut i estimat i entre d’altres aquells professors: –Lluís Paloma, Pere Rajadell, Josep Mula, Àngel Santaulària, Mn. Manel Ametller, Albert Singla… i tots els companys dels escolapis. D’alguns he après molt i els recordo amb molta estima. Homenatge als que ja no hi són.\n- El llibre és homenatge a la ciutat de Terrassa, al barri de Ca n’Aurell i a la seva gent. He conegut gent meravellosa que tampoc hi són i gent que es mereixen un llibre propi per les seves vivències. No canviaria el barri per res. Homenatge a tantes famílies de les que ja no queda ningú i cal fer un seguiment detectivesc per situar-ne els seus orígens i trajectòria.\n- La botiga de Cal MATIES era un observatori excepcional que permetia conèixer el tarannà i el ritme d’aquell temps. La botiga era el centre d’una immensa galàxia.\n- Ca n’Aurell ha estat el meu barri de sempre: amb les catifes del Corpus, la Setmana Santa, el bar Lucense, els focs de Sant Joan, els partits de la pista, Pete Seeger, l’actuació dels setge Jutges, circ, boxa, lluita lliure, els primers mitings en democràcia…\n- Els edificis emblemàtics, la comunitat evangèlica, la parròquia de la Sgda. Família, el vell teatre que Fellini hauria d’haver conegut…..en el carrer Infant Martí. Epicentre d’aquesta història. Com que ningú ho farà jo ja l’he batejat com el carrer dels famosos: Xavi Coral, Josep Jové, Quim Paüls, Jan Cornet Galí, Oscar Reig Plaza…Josep Puy.\n- El llibre és homenatge a tota una generació que vàrem passar d’infants a adolescents durant els anys seixanta. A meitats de la dècada deixàrem de ser uns marrecs. Aquella generació de pantalons curts i genolls sempre nafrats de caure, mil vegades, en carrers plens de rocs i esvorancs. Aquells rocs amb els quals fèiem les porteries de futbol i dictàvem el nostre reglament en dir si havia estat gol o no.\n- Porteries mòbils que calia desplaçar perquè algun cotxe interrompia al partit i més si era algun vehicle amb matrícula alemanya ja que havia arribat l’emigrant del barri a presumir de Mercedes ni que fos llogat o de segona ma. Que tristos ens vam sentir quan va arribar l’asfalt. No podia ser d’una altra manera. Havia arribat el cotxe i aquest era un santuari on no es podia permetre pujar amb les sabates plenes de terra i de fang.\n- Homenatge a botiguers, pastissers, tocinaires, venedors ambulants i sobretot a la classe mèdica. Recordo l’expressió : « ves al metge que et doni una mirada o que et passi per la pantalla ». Només preocupaven dues coses : parlar i menjar. Recordeu les hores a les sales d’espera, les revistes rebregades, la visita del doctor a domicili?. Era tot un cerimonial. El pare cridant: HA ARRIBAT EL DOCTOR!!\n- Homenatge a la generació on el carrer era la vida. Jugàvem hores i hores. Quants records! Hivern i estiu. Només entràvem per berenar o per sopar. I abans si que feia calor.Som fills del carrer i hem crescut amb la ràdio i la descoberta de la televisió. El carrer era la vida i el pa amb vi i sucre el nostre berenar més habitual. No em direu que no era boníssim!\n- Som la generació de la ràdio, del Cola-Cao, del Norit el Borreguito, de l’Arribas Castro, del Joaquin Soler Serrano, de Matilde , Perico i Periquin, de Salvador Escamilla i el seu Radioscope, d’Ama Rosa i d’Elena Francis. Sovint pensava que a casa no érem cinc, érem alguns més i també amb la companyia inclosa de Jesús Alvárez, presentador de Televisió Espanyola. La iaia Nita deia que era molt eixerit.\n- La generació dels espots i reclams publicitaris: “mobles de prestigi i qualitat, mobles Nadal del carrer Cremat”. ”Terrassa frio no pasa con mantas Andreu en casa.”\n- Homenatge a la generació que va descobrir una televisió en blanc i negre, d’un sol canal i antenes de banyes damunt l’aparell. Rin Tin Tin, Bonanza, Els Intocables, El Santo, El Fugitivo (quan veiem algú que li faltava un braç..) Félix Rodríguez de la Fuente, Mariano Medina, Cesta y Puntos o l’Herta Frankel i Frank Joham ( actuant justament la nit de les riuades en un programa que es deia Amigos del Martes)\n- Homenatge a una generació que va descobrir cada cosa de la manera més innocent i esporàdica. Tremolàvem quan arribava l’hora del patge XIU XIU a veure si deia el nostre nom i feia alguna referència. Tremolàrem – d’una altra manera - en aquella primera festa particular, en alguna casa del barri i on algú va apagar el llum i “Al Capone – Alcapone los discos - va posar per primera vegada el Je t’aime de la Jane Birkin i el Serge Gainsburg. Això l’era l’any 1969. Just havent-fet 14 anys.\n- Homenatge a moltes més coses i d’altres recordatoris:\n- A molta gent fantàstica que hem conegut i hem gaudit\n- A la gent de Fraga , d’Ullastrell, a la família de la Remígia Raventós\n- Als companys dels escolapis\n- Als primers anys de la UAB\n- A l’Anna Santamaria que tant em va ajudar\n- A tots els personatges , fixos en aquesta “pel.lícula”, que sembla que encara hi són quan passejo pel barri o per la ciutat.\nGràcies una vegada més per ser-hi i escoltar aquests parlaments.\nDesitjo que els hi agradi – el text i les imatges - però no prenguin en consideració els lapus o confusions que hi poguin trobar.\nDemano disculpes per si algú es pot sentir ofès o considera que algun comentari no és del tot encertat o cal algun retoc i/o un xic més de precisió. Mai vaig voler ofendre ningú.\nDe fet és el que descobert escrivint el llibre. Sovint tens moltes ganes de passar comptes, cantar les veritats i picar la cresta. En definitiva posar les coses en el seu lloc. Després t’adones que el ressentiment no porta enlloc, Ja tenim prou problemes i complicacions de tota mena. Recordar és quelcom meravellós i extraordinari però oblidar alguna cosa tampoc ens farà cap mal.\nPujada el dijous 30 de juliol de 2020.\n- Apartat: Josep Puy\t.


Macaco adapta "Qualsevol nit pot sortir el sol" per al disc de La Marató de TV3\nEl "TN Vespre" ha estrenat el mític tema de Sisa amb veu de Macaco\nRedacció 22/10/2015 - 21.49 Actualitzat 22/10/2015 - 23.44\nSisa va compondre "Qualsevol nit pot sortir el sol" ara fa 40 anys. Amb el temps s'ha convertit en un cant a la generositat i a la fantasia que ha transcendit diferents generacions. Ara, Macaco en fa una versió que recull el disc de La Marató de TV3.\nMacaco ha reciclat el caràcter somiador i esperançador de la històrica cançó de Sisa per dedicar-la a totes aquelles persones que pateixen una malaltia. Amb un to naïf i carregat de tendresa, enumera nombrosos personatges dels còmics, els llibres i el cinema infantil que s'ajunten en una sola casa, una casa on tothom hi és convidat per ser feliç. D'aquesta manera, el cantant Dani Carbonell afegeix a la seva trajectòria una nova peça en català després de la seva exitosa participació a "Corren", de Gossos, i de gravar "La República de la Tramuntana" amb la seva banda, els Macaco.\nDesprés d'"He oblidat com es viu", interpretada per Niña Pastori, aquest dijous el "TN Vespre" ha estrenat un altre dels 20 temes del disc de La Marató. Aquest divendres, "El matí de Catalunya Ràdio" i "Els matins de TV3" també hi dedicaran un espai a aquesta cançó carregada de tendresa, ara amb segell Macaco. El disc de la Marató es posarà a la venda el 29 de novembre.\nMacaco col·labora al disc de La Marató


Tres detinguts per robar en piscines municipals de la Noguera\nper Redacció - Fotografia: lleidaalminut.com (Arxiu) divendres, 17 d’agost 2012 - 00:00h\nTres detinguts per robar en piscines municipals de la Noguera| Redacció - Fotografia: lleidaalminut.com (Arxiu)\nPassades les dues de la matinada del dia 16 d’agost, un veí de la Sentiu de Sió (Noguera) va alertar que havia vist unes persones saltant la tanca perimetral de les piscines municipals. Segons els testimoni, tres homes havien arribat amb un turisme i dos d’ells van entrar a les instal·lacions, mentre el tercer es va quedar dins del vehicle. D’immediat diverses patrulles es van adreçar al lloc i van localitzar el turisme estacionat a pocs metres de les instal·lacions municipals, amb un home al seu interior en actitud vigilant.\nParal·lelament, una responsable de les piscines va arribar al lloc i una patrulla la va acompanyar per comprovar tot el recinte. En arribar a la zona del bar van observar que havien forçat la persiana de la porta d’accés i davant d’aquesta, van trobar diverses ampolles de licor i un televisor, que els lladres haurien abandonat precipitadament en escoltar que arribaven els mossos.\nEls agents van detenir al còmplice dels lladres i van efectuar una recerca per la zona per tal de localitzar els evadits. Després de diverses indagacions, els mossos van saber que els dos fugitius podien amagar-se en un domicili de Mollerussa. Durant la tarda del mateix dia 16 es va muntar un dispositiu al voltant d’aquest domicili, el qual va permetre la detenció de Razvan George D i Radel Marius S, com a presumptes autors del robatori.\nUn cop en dependències policials, els investigadors van trobar indicis que permetien relacionar els tres detinguts amb dos robatoris més, que es van cometre la matinada del passat 10 d’agost a Camarasa. El primer d’aquest robatoris es va produir en un bar, prop de la carretera C-13 i el segon al bar de les piscines municipals, en el que van utilitzar un modus operandi similar al del bar de la Sentiu de Sió. En ambdós casos van forçar les màquines enregistradores i també van sostraure aparells electrònics, ampolles de licor i tabac.\nLa investigació continua oberta i no es descarten noves imputacions als detinguts. Els detinguts, dels quals Razvan George D tenia antecedents, passaran avui a disposició judicial al jutjat d’instrucció en funcions de guàrdia a Balaguer.\nArriba la festa major de la Seu, carregada d'activitats


El Sant Gabriel se la juga | Futfem.cat\nLa Real Sociedad visita el Ruiz Casado en un partit transcendent a la zona baixa\nEl Sant Gabriel s'enfronta aquest diumenge (11.00 hores) a un altre conjunt de la part baixa de la classificació, la Real Sociedad. La situació del conjunt adrianenc és preocupant, amb zero punts en les set jornades disputades fins al moment i el duel d'aquest cap de setmana és una oportunitat immillorable de començar a agafar aire. Les de Toni Camacho reben a un rival directe, les basques es troben tres posicions per sobre, amb quatre punts, tot i que la setmana passada van superar, de manera contundent (4-1) al Collerense.\nEl balanç de gols de les futbolistes adrianenques demostra els problemes que està tenint l'equip per mantenir la porteria a zero. El Sant Gabriel ha encaixat 23 gols i només n'ha marcat cinc. Superar aquests problemes pot ser la clau per sumar els primers punts de la temporada.\nEn la situació completament oposada es troba el Barça. La golejada (5-1) de la setmana passada davant l'Oviedo Moderno va situar les catalanes a la tercera posició, a un punt de l'Athletic i el Levante, el rival de demà.\nEl Barça afronta un dels partits més complicats de la temporada. Al marge de la derrota davant el Valencia, les blaugranes no han cedit cap punt en tot el campionat però davant tindran un Levante invicte (sis victòries i un empat).\nLa Lliga està molt igualada i aconseguir bons resultats amb els rivals directes serà fonamental si les vigents campiones volen tornar a conquerir el títol de Lliga. En les set jornades disputades fins al moment, els líders (Athletic i Levante) només han cedit un empat i la resta de rivals directes del Barça tampoc han perdut encara aquesta temporada (dos empats del Valencia i tres de l'Atlético).\nEl partit entre el Barça i el Levante serà el que obri la jornada de Primera Divisió, dissabte a les 11.45 hores a la Ciutat Esportiva Joan Gamper.\nL'Espanyol també jugarà a casa però ho farà diumenge, a les 12.15 hores (Ciutat Esportiva Dani Jarque) davant el Transportes Alcaine. Les blanc-i-blaves afronten una nova jornada de Lliga molt reforçades després d'aconseguir empatar (1-1) amb el líder de Primera, l'Athletic Club.\nEl tècnic català, José Antonio Montes, avisa de la importància del partit de diumenge: "Si aconseguim la victòria, ens consolidarem en una zona còmoda de la taula i això és imprescindible per a nosaltres". Montes també ha volgut rebaixar l'eufòria de l'equip: "El rendiment i l'esforç de les jugadores són increïbles, però els partits se'ns estan complicant d'inici i això ens obliga a fer un sobreesforç per poder superar-los".\nLa principal novetat de l'equip és la tornada de Kenti Robles, que s'ha perdut els últims tres compromisos de Lliga amb l'Espanyol, per classificar a Mèxic per al Mundial de Canadà 2015.


Un error garrafal condemna l'Arsenal\nLA CARLING CUP, PER AL BIRMINGHAM\nVan Persie es lesiona i podria perdre's la tornada al Camp Nou\nL'Arsenal perd un partit en el minut 90, quan es dirigia cap a la pròrroga. Una falta d'entesa entre Koscielny i el porter gunner ha impedit a Cesc Fàbregas aixecar el primer títol com a capità.\nADRIÀ SOLDEVILA Barcelona. 28/02/2011 00:00\n260x366 Obafemi Martins celebra el gol del Birmingham City davant La desolació de Koscielny i Szczesny. / SUZANNE PLUNKETT / REUTERS Obafemi Martins celebra el gol del Birmingham City davant La desolació de Koscielny i Szczesny. / SUZANNE PLUNKETT / REUTERS\nL'Arsenal de Cesc Fàbregas va perdre ahir la final de la Carling Cup, a Wembley i davant el Birmingham City. El d'Arenys de Mar, però, no va entrar finalment en la convocatòria per a aquest partit, per precaució a una recaiguda de la seva lesió d'isquiotibials. L'equip d'Arsène Wenger va desaprofitar una gran quantitat d'ocasions per desequilibrar el marcador, però la falta de punteria dels davanters gunners i el gran encert del porter Harper van impedir la victòria dels londinencs.\nEn la primera mitja hora de partit, els dirigits pel tècnic francès van tenir el domini del joc i van tancar els visitants a la seva àrea, amb un Wilshere constructor, fent de Cesc Fàbregas, i un Van Persie líder, baixant a rebre pilotes fora l'àrea i creant la gran majoria d'ocasions del seu equip. Va ser en aquest període quan el Birmingham es va avançar en el marcador. En una jugada d'estratègia, Sebastian Larsson treu un córner al centre de l'àrea, Roger Johnson la perllonga des del punt de penal i Nikola Zigic, exjugador del València i del Racing, pentina cap a porteria sense que cap jugador de l'Arsenal pugui impedir el gol. A partir d'aquest moment, el Birmingham es va fer amb el domini de la pilota i va crear més ocasions sobre la porteria de Szczesny, però en un contraatac, Wilshere va rematar una pilota al travesser i en el refús, Van Persie va aconseguir rematar a gol una centrada d'Arshavin.\nGol i lesió de Van Persie\nEl davanter holandès va patir un fort cop al genoll dret en el moment de la rematada i podria arribar a ser baixa per a la tornada del Camp Nou, però va continuar el partit fins al minut 83, quan Arsène Wenger va decidir substituir-lo, força adolorit, pel davanter danès Nicklas Bendtner. A la roda de premsa posterior, el tècnic francès va confirmar la lesió al genoll del seu futbolista.\nQuan el partit semblava que es dirigia cap a la pròrroga, va succeir la jugada desgraciada del partit i la que va suposar la pèrdua del títol per part dels gunners . En una pilota dividida a l'interior de l'àrea, el central Koscielny i el porter Szczesny no aconsegueixen entendre's i deixen la pilota solta, que aprofita el nigerià Obafemi Martins per marcar el gol de la victòria del seu equip i enfonsar les il·lusions de Cesc Fàbregas d'aixecar el títol.


Whiten Teeth At Home | La millor manera de blanquejar les dents Guia\nEntrades etiquetades "blanquejar les dents a casa"\nCom blanquejar les dents i RÀPID DE TREBALL!\nHi ha tantes maneres en què una persona pot optar per, en la forma d' com blanquejar les dents. tenir neta, dents blanques és un gran problema. Quan les dents estan en el seu millor aparença, se sent millor amb si mateix i amb més confiança, llest per prendre en el món. Per altra banda, amb les dents grogues bruts, comença a sentir-se insegur i pot ser que ni tan sols voler somriure. Amb el temps, les seves dents són només empitjorarà si no es prenen les mesures apropiades cap al blanquejament i abrillantat d'elles.\nPer aconseguir les dents blanques, el primer pas és possible que vulgueu provar com blanquejar les dents està canviant la seva pasta dental regular per a una versió de blanquejament. Aquesta pasta de dents conté ingredients afegits, productes blanquejadors que treballen per eliminar les taques de les dents, el que els deixa mirar més brillant i més blanca que abans. Aquestes pastes de dents són típicament el mateix preu que la seva pasta dental regular, però li pot donar resultats dramàtics després de fins i tot només uns pocs usos.\nLes planxes productes blancs són sempre molt populars. Si vols aprendre com blanquejar les dents, tractar les tires blanques per tu mateix i veure la diferència que pot fer. La majoria dels productes que contenen tires blanques de deu a vint tires, i en general es suggereix que utilitzi una al dia fins que hagi fet servir totes les tires. A la fi d'aquest moment, vostè hauria de ser capaç de notar una millora significativa en la condició i el color de les dents.\nTambé hi ha una altra forma de com blanquejar les dents que és el procediment de blanquejament dental amb làser, un procediment cosmètic realitza en el consultori del dentista o en una blanquejament dental amb làser centre. Aquest procediment dóna els resultats més dramàtics de tots els mètodes per blanquejar les dents, gairebé a l'instant blanquejament de les dents per dos o més tons. També conegut com emblanquiment de les dents, aquest procediment és molt popular a tot el món, com una de les dents més eficaços mètodes de blanquejament. Durant aquest procediment, gel especial s'aplica sobre les dents, després de la qual cosa una llum làser s'utilitza el gel, activant i blanquejament de les dents com a conseqüència.\naprenentatge com blanquejar les dents no té per què ser un desafiament enorme. Amb tants mètodes per blanquejar les dents eficaços, es pot trobar una manera que funcioni per a vostè per donar-li la brillantor, somriure que sempre has somiat. No ha de costar una fortuna per eliminar les taques difícils de sobre les dents i millorar dramàticament el seu somriure. El més brillant de les dents, com més es vol somriure, i quan se senti millor que es vegi millor.\nL'Internet és la millor font per al seu ús en la recerca de formes com blanquejar les dents. Que es reuniran absolutament un munt de bons detalls pel que fa a les formes com blanquejar les dents i que sens dubte té sentit saber que per tenir dents més blancs i més brillant és un avantatge per a tots, per tant, vetllar perquè vostè té el millor somriure que pot tenir.\nPublicat per Guia de blanquejar les dents - juny 5, 2016 a les 12:04 AM\ncategories: Inici base per blanquejar les dents etiquetes: com blanquejar les dents, blanquejament dental amb làser, per blanquejar les dents, blanquejar les dents, blanquejar les dents a casa


La CASS demana urgentment més mesures polítiques per garantir les\nLa CASS demana urgentment més mesures polítiques per garantir les pensions\nNoticies » Economia 28 d'octubre, 2019\nLa CASS demana mesures urgents per garantir la viabilitat de les pensions per a un període d'anys més llarg. Així ho tornarà a reflectir el tercer estudi actuarial, que encara no ha presentat al Govern ni al Consell General. El fons de reserva de les pensions ha crescut fins als 1.364 milions.\nLa CASS ha fet balanç dels resultats del fons de reserva de jubilació provisionals, que se salden, el 30 de setembre, amb una rendibilitat de les inversions de 91,6 milions d'euros més respecte del desembre del 2018. En total, hi ha 1.364 milions a la cartera d'inversions, 121 més que fa nou mesos, 30 dels quals corresponen a transferències de superàvit de la CASS.\nEl president de la comissió gestora del Fons de Reserva de Jubilació, Josep Delgado, i el del Consell d'Administració, Jean-Michel Rascagneres, defensen que calen mesures urgents per garantir la sostenibilitat de les pensions a més llarg termini. "El missatge és aquest: sigui una, dues, tres o quatre mesures s'han de començar a fer al més aviat possible. Cada any que passa, la motxilla es fa més pesada. I no n'hi ha tantes (de mesures), al final és incrementar cotitzacions, fer-ho d'una manera que el factor de conversió comenci a guanyar i sigui més adaptable a l'esperança de vida...", deia Delgado.\nEl president de la comissió gestora del Fons de Reserva de Jubilació i el president del Consell d'Adminstració de la CASS advoquen perquè hi hagi un pacte d'estat per defensar el futur de les pensions, "una solució política", demana Rascagneres.\nRascagneres i Delgado posaran el punt final al seu mandat l'1 de novembre, sense que es conegui qui seran els seus successors.


Cementiri de Pneumàtics: Cinema: Batman v Superman - Dawn of Justice\nCinema: Batman v Superman - Dawn of Justice\nSuposo que no sorprendrà cap lector ni cap lectora habitual -si és que en tinc, d'habituals- que, parlant de tants còmics d'en Batman i algun d'en Superman, tot i que fa temps que això no passa, ara publiqui la meva crítica personal de la pel·lícula que feia tant de temps que estàvem esperant, acabada d'estrenar quan escric aquestes línies i ja vista per sentència per part meva.\nFa gairebé 3 anys, al juny de 2013, s'estrenava Man of Steel, el nou intent de ressuscitar cinematogràficament el personatge d'en Superman després d'aquella fallida Superman Returns de 2006, i com que els fans són gent difícil de satisfer va resultar que agradava, però no convencia tant, ni de bon tros, com la trilogia de Christopher Nolan del Cavaller Fosc. Per a mi era una més que notable pel·lícula d'orígens i una refrescant nova visió d'un dels personatges més icònics de la història del còmic, però la seqüela que s'esperava inicialment per al 2014... es va transformar en un crossover que ens ha arribat ara, tot despertant moltíssima expectació.\nLes reticències inicials respecte al film dirigit per en Zack Snyder eren importants: sobretot es temia per la interpretació que en Ben Affleck havia de fer del Cavaller Fosc. Atès que es considera gairebé universalment un mal actor, en fer-se càrrec d'un personatge tan important l'aposta era arriscada. Personalment he de dir que jo sóc defensor d'aquest senyor, tot i que reconec que és força millor director que no pas actor. I després d'haver fet de Daredevil a la vilipendiada pel·lícula de 2003 i de Superman, de manera indirecta, a la notable Hollywoodland, a mi personalment m'agradava la idea.\nLa qüestió amb què jo tenia reserves, no sé si compartida amb gaire gent, era que Batman v Superman: Dawn of Justice no fos la seqüela que mereixia Man of Steel, sinó un crossover que arribava després de només un film de presentació d'en Superman. Trobava que li faltava una pel·lícula més. I ara que l'he vist puc dir que m'ha convençut completament en la seva doble funció de seqüela, perquè ho és, i pròleg del que serà el DC Universe Extended, la contrapartida del Marvel Cinematic Universe, amb la presentació de personatges de la Lliga de la Justícia que tornaran a aparèixer en pel·lícules individuals i a la de la mateixa JLA en els propers 3 o 4 anys.\nEl punt de partida argumental és coherent amb Man of Steel i alhora dóna l'excusa per a l'altrament improbable enfrontament entre en Batman i en Superman: la batalla amb el general Zod que va provocar terribles pèrdues humanes i materials al final del film de 2013 ha fet que la condició d'heroi de l'últim fill de Krypton sigui posada en dubte, i des de les institucions se'l vol fer responsable dels danys col·laterals que les seves activitats -o les dels alienígenes que va atraure a la Terra- han provocat. La gent vol saber quines són les seves intencions i el govern el vol tenir controlat. Previsible i lògic.\nPer altra banda en Bruce Wayne, que era a Metropolis el dia d'aquell èpic combat, també el posa al seu punt de mira, perquè ni tan sols ell, amb la seva demostrada intel·ligència, pot evitar sentir desconfiança d'un ésser pràcticament desconegut que té els poders d'un déu. Un ésser que, al seu torn, també desconfia del vigilant de Gotham i els seus violents mètodes.\nLa qüestió és que el terreny estava preparat per a una col·lisió que havia de tenir lloc tard o d'hora, i l'empresari Lex Luthor -que no havia aparegut a Man of Steel-, i que aquí interpreta en Jesse Eisenberg amb un estil que no m'ha agradat gens, encén la guspira que ho fa esclatar tot, gairebé literalment, i és llavors quan es produeix l'enfrontament de titans que se'ns promet al titol.\nCom és possible, amb la diferència de forces que hi ha? Bé, com tothom sap en Superman té una debilitat, la kryptonita, que a la primera pel·lícula no es va ni tan sols esmentar, i en Batman sempre s'ha caracteritzat per ser un superheroi amb molta força física, però també molts calés i enginy, que fa servir tota mena d'armes i aparells que en aquest cas li permeten enfrontar-se a l'Home d'Acer en desigualtat de condicions al seu favor.\nEn aquest sentit Batman v Superman: Dawn of Justice és pur espectacle, no hi ha cap dubte que els combats que hi veiem són impressionants i els efectes especials de primera, però... i la resta d'aspectes de la pel·lícula?\nArgumentalment reconec que tot plegat és una mica forçat, que la construcció dels personatges es deixa una mica de banda -per exemple, d'aquest Batman que es desmarca del Batman de Nolan, que per cert també està ficat a la pel·lícula com a productor executiu, només en sabem que li van matar els pares (i ens ho tornen a explicar per enèsima vegada) i que té un majordom d'allò més capaç, però poca cosa més-, que durant una bona estona del principi del film no acaba de quedar clar cap on vol anar ni quines són exactament les subtrames, i que aquests Batman i Superman menys escrupolosos amb els atacs letals impacten força i s'allunyen de les versions dels còmics, però el film també té moltes coses bones. Moltes.\nPer exemple, que després de tants anys d'intentar posar al lloc cinematogràfic que es mereixen en Batman i en Superman, amb resultats desiguals, Warner Bros. (propietària de DC Comics) per fi comença a donar forma al que Marvel està fent de meravella -no pun intended- des de fa uns anys: la unió dels seus superherois més emblemàtics en una història compartida.\nAllò que ja està executant a la televisió amb Arrow, The Flash, DC's Legends of Tomorrow i Supergirl, però en pantalla gran, amb productes realment ambiciosos i, sobretot, la Trinitat de DC com a centre. Perquè l'aparició de la Wonder Woman -per primera vegada en una pel·lícula tot i que va ser creada el 1940- se sabia des de feia molt de temps i el resultat és una participació més aviat misteriosa, de poques paraules i podríem dir que de cameo de força durada.\nI per si no acabava de quedar clar que Dawn of Justice vol dir, en realitat, Dawn of Justice League, no només està anunciat que l'any vinent en tindrem pel·lícula, sinó que a Batman v Superman ens en donen pistes, ens mostren presències breus -però reiterades, no fos cas que ens les perdéssim- d'altres superherois que en formaran part, i argumentalment ja ens hi encaminen amb la promesa d'una amenaça terrible que ve de l'espai i que requerirà que els més poderosos defensors de la Terra uneixin forces.\nEl millor és que tot això no passa de ser mel als llavis, i per tant permet que aquest film es desenvolupi a la seva manera i sense excessives distraccions. És una seqüela de Man of Steel, sí, perquè el personatge d'en Superman es continua construint, i també ens presenta una versió d'en Batman més madura, brutal i roçant el feixisme, que beu directament del celebrat i canònic The Dark Knight Returns tant en moments del guió com en referències visuals i el mateix enfrontament entre els dos herois.\nPot semblar que a Batman v Superman, doncs, s'hi volen ficar massa coses: continuació d'una història, introducció d'un personatge que fa de coprotagonista més que de secundari, múltiples referències a un còmic concret d'en Batman en un film teòricament d'en Superman -que també en té moltes de pròpies, i s'inspira força en la trama de The Death of Superman-, nous personatges i la llavor d'un univers cinematogràfic que ja s'està desplegant... i tanmateix no he tingut la sensació que es deixessin coses al tinter.\nPer tal d'evitar que es considerés un simple pròleg de la pel·lícula de la JLA tampoc no podia faltar el combat èpic que ocupa la darrera part del film, és clar, i és un combat absolutament trepidant i melodramàtic que per força ha de ser excitant per a qualsevol seguidor d'en Batman, en Superman i la Wonder Woman. Inoblidable.\nPer tot plegat, i per unes interpretacions convincents -més criticada la d'en Henry Cavill, que ja a Man of Steel feia un Superman força ensopit-, jo he quedat molt satisfet amb aquesta pel·lícula, cosa que no vol dir que no hi trobi algun defecte, ja esmentat. Però sempre ho dic: jo sóc benèvol i m'acostumo a mirar les coses amb bons ulls, a més que sóc un analista totalment nul. De públic eternament emprenyat i insatisfet sempre n'hi ha, públic que tenia ganes de buscar-li les pessigolles a aquesta pel·lícula des del principi i s'ha endut unes quantes garrotades, perquè sembla que després de Superman: The Movie (1978) no s'hagi fet cap film bo de superherois. M'ho esperava, però se me'n fum. A mi m'ha agradat molt. I, per cert, si us heu adonat de diverses referències més o menys ocultes dins la pel·lícula, segur que aquí trobareu les que us falten.\n-Per fi els dos superherois més populars de la història junts en una mateixa pel·lícula\n-Sempre s'ha volgut fer un film sobre The Dark Knight Returns, i fent-hi tantes referències aquí s'ha solucionat de la millor manera\n-Crossover, seqüela, punt de partida d'un univers cinematogràfic... aquest film és totes aquestes coses i ho aconsegueix amb solvència, per a mi, diguin el que diguin\n-Les múltiples referències a l'Univers DC que emocionen els fans quan les localitzem. Fins i tot n'hi ha alguna al videojoc de lluita Injustice: Gods Among Us, que és el primer que vaig pensar quan es començava a saber de què aniria aquesta pel·lícula\n-Un Batman i un Superman diferents dels dels còmics -genial la frase d'en Perry White en aquest sentit, "Ja no és 1938"-, però igualment interessants\n-Una mica de caos durant bona part del principi i alguna subtrama poc desenvolupada\n-L'amanerada interpretació d'en Lex Luthor que fa en Jesse Eisenberg. Massa inspirada en el Joker d'en Heath Ledger i allunyada del caràcter del personatge als còmics\n-Que no hagi agradat tant com caldria per a l'impuls adequat de les pel·lícules que han d'arribar\nEtiquetes de comentaris: Aquaman, Batman v Superman, bruce wayne, Cinema, Cyborg, Dawn of Justice, dc comics, Flash, JLA, justice league, The Dark Knight Returns, The Death of Superman, wonder woman, Zack Snyder\nEmili Samper 27 de març de 2016, a les 13:04\nSubscric el que dius, sí senyor. Crec que la pel·lícula és excessiva en tot (i això té coses bones i també coses dolentes) i el que té d'impactant visualment ho perd en una història que vol incloure massa coses. Sóc del parer que no s'hauria d'haver tallat la mitja hora de metratge que falta (i que podrem veure en bluray), però amb la pel·lícula dividida en dues parts. Encara que entenc que, comercialment parlant, no es vegi viable.\nM'ha convençut aquest Batman, m'he quedat amb moltes ganes de més Wonder Woman i també coincideixo amb tu amb l'excessiva jokerització d'aquest Luthor.\nMoroboshi 27 de març de 2016, a les 20:13\nÉs tot un honor que un expert en Batman com tu comenti una entrada relacionada amb el personatge i a sobre em digui que opina el mateix que jo en diverses coses :)\nAixí que al Blu-ray tindrem més metratge? Genial. Però potser sí que, en aquest cas i no com fan sempre amb l'adaptació cinematogràfica de qualsevol últim llibre de final de saga, l'haurien d'haver dividit en dues parts. El que, de fet, tenen pensat per a la pel·lícula de la JLA.\nClark 28 de març de 2016, a les 0:23\nMolt bona crítica Toni. Coincideixo amb tu en la majoria de les coses.\nTal com vaig posar al meu mur de Facebook ahir al vespre quan vaig sortir de la Maquinista, a mi m'ha encantat.\nLes sagues en les que es basen, tant d'en Batman (Dark Knight Returns de Frank Miller) com d'en Superman (Death and Return of Superman), i amb reminiscències de Crisis en terres infinites, són un fan service total a l'amant dels còmics i molt fidel a ells.\nLa pel·lícula és més profunda del que sembla amb el "pobre" argument, ja que conté molts detallets que passen desapercebuts per una bona part de l'espectador (i per la majoria de trolls que estan posant a parir-la) i és un magnífic punt de partida pel que ens vindrà d'aquí poc amb la Lliga de la Justícia.\nBen Affleck es menja la pantalla i jo em menjo les paraules que li vaig dedicar quan em vaig assabentar del seu paper. El paio borda el paper fins al punt d'afirmar que és el millor Batman que he vist. Igual que Gal Gadot, que m'ha deixat amb moltes ganes de veure la seva peli.\nMoroboshi 28 de març de 2016, a les 0:36\nUn altre honor que tu també comentis l'entrada i que t'hagi agradat.\nGràcies a comentaris com els vostres veig que hi ha gent que respecto que ha quedat contenta amb la pel·li, i me n'alegro.\nAl final serà un d'aquells films que divideixen el públic completament entre els que ens encanta i els que l'odien...\nKeromi 23 de maig de 2016, a les 10:29\nSobre quan es va anunciar, em sona que a 2012 quan vaig anar a NY vaig veure un cartell a Times Square que vaig fer foto pensant en tu, però ara no sé si potser m'equivoco perquè fa massa anys, no? xD\nSobre el conjunt de la peli trobo que està molt bé, em sembla molt raro que mostrin que les dues ciutats estan just al costat, amb una "bahia" al mig i prou, això no em va agradar tot i que no hi entenc gens xD no sé, no ho trobo normal jajaja\nSobre com a actor per Batman, potser com el Ben Affleck és un actor que no té molt de gesticulació i tal, i el Batman potser és més seriot, doncs per això queda bé perquè pot fer paper seriós i no fer moltes cares diferents i queda bé, no? XDD\nMoroboshi 23 de maig de 2016, a les 10:38\nNo sé, el logo ja sortia a la pel·li "I am legend", cosa que és un misteri. Però també és veritat que existia pels còmics Superman/Batman (que no Superman vs. Batman ni res de similar).\nA mi em va agradar, no sé... però al Ben Affleck li tenen mania des de fa molt de temps.\nKeromi 23 de maig de 2016, a les 10:43\nvan crear el logo per donar expectativa i ho van deixar així llavors XDD\ni el Ben Affleck em sembla que vas ser tu que diuen que no sap interpretar, que el seu germà és millor... doncs llavors per això no deu agradar a la gent, totes les pelis fa el mateix paper, sense interpretació bona, però aquí el paper potser li escau més perquè és un personatge seriós, amb cara més agre i sense ser feliç de la vida XD


Set consells perquè el teletreball que s'imposa després de la pandèmia sigui un èxit - Regió7\nSet consells perquè el teletreball que s'imposa després de la pandèmia sigui un èxit\nEls expert apunten que es treballarà amb un model híbrid\nMANRESA | 28·05·21 | 15:45 | Actualitzat a les 16:13\nUna imatge d'una noia fent teletreball UOC\nJa ha passat més d'un any de la improvisació a la qual moltes empreses van haver de recórrer amb l'arribada del confinament obligatori. I és que, segons una enquesta feta pel Banc d'Espanya, el 80 % de les empreses van augmentar el treball en remot malgrat que fins llavors a Espanya tan sols el 4,8 % de les persones ocupades teletreballaven, segons dades de l'INE. Però ja no és temps d'improvisar: el món laboral conegut en l'era pre-COVID-19 ha canviat per complet. I, en part, ha arribat per quedar-se.\nCap a un model híbrid\nÉs el que opinen els experts, que apunten cap a un model de treball nou en el qual es teletreballarà almenys una part de la jornada setmanal. Però adverteixen que, perquè tingui èxit, les empreses han de corregir alguns errors que s'han vist amb freqüència durant la pandèmia. “Cal evitar entendre el teletreball com ‘el mateix, però en línia’. El teletreball requereix maneres d'organitzar i comunicar diferents”, explica Eva Rimbau, professora dels Estudis d'Economia i Empresa de la UOC i una de les ponents de la xerrada “El lideratge del teletreball”, que es farà el 26 de maig que ve en el marc del cicle Retos.\nEntre aquests errors comesos per moltes empreses a l'hora de desenvolupar el teletreball hi ha la fatiga de Zoom, un fenomen derivat de les llargues hores davant l'ordinador en reunions virtuals. Segons el professor Jeremy Bailenson, autor d'un estudi que examina les conseqüències psicològiques que pot provocar el fet de passar molt de temps en aquesta mena de plataformes, les reunions virtuals poden generar un estrès addicional, especialment a les dones, que, segons una nova recerca, pateixen l'anomenada fatiga de Zoom un 13,8 % més que els homes. Combatre-la és un dels reptes del nou món laboral.\n“S'ha d'assegurar la desconnexió digital de les persones que teletreballen”, assenyala Carmen Seisdedos, subdirectora d'Avaluació i Innovació de l'Institut Andalús d'Administració Pública (IAAP) i també ponent en el cicle Retos. Segons la seva opinió, assegurar aquesta desconnexió del personal és part de la feina dels càrrecs directius, que han de fer costat als empleats també en aquest aspecte. “És inviable que s'estigui preparat permanentment perquè en qualsevol moment salti la videoconferència. Per això cal fer una planificació molt exhaustiva”, afirma.\nPlanificar la comunicació. Si l'objectiu és aconseguir maximitzar la productivitat del teletreball, planificar com comunicar-se amb els empleats és un punt imprescindible. Com explica Eva Rimbau, aquesta planificació cal fer-la des de la calma i cal “explicar puntualment les prioritats, les decisions i les eines de l'organització i de cada equip i triar els canals més adequats per a la finalitat perseguida. Moltes vegades no cal fer una videoconferència”, asseg\nArticular mecanismes de comunicació diferents dels que teníem a l'oficina. Una cosa que no se sol tenir en compte en el desenvolupament del teletreball és la comunicació informal. Entre altres coses, perquè, com adverteix Carmen Seisdedos: “Ja no tenim la màquina del cafè ni el passadís, per la qual cosa hem de substituir aquests espais per uns altres que tinguin la mateixa calidesa i aquesta mateixa informalitat que permet comunicar-se amb els equips també d'una altra manera.”\nCombinar el teletreball amb una certa presencialitat. Segons l'informe El Futuro del Trabajo tras la COVID-19, de la consultora de recursos humans Robert Walters, tan sols un 7 % vol tornar a l'oficina a temps complet després de la pandèmia, mentre que a un 32 % dels professionals els agradaria poder treballar des de casa de manera permanent. Una de les raons és que disposarien d'una certa flexibilitat horària. Però, segons l'opinió dels experts, el model de treball que s'imposarà en el futur no es basarà únicament en el treball a distància. “El que és ideal és que el teletreball es combini amb una certa presencialitat, perquè això permetrà el contacte social generador de més implicació i compromís amb l'organització i amb les persones”, assenyala la subdirectora d'Avaluació i Innovació de l'IAAP. També és l'opinió de Rimbau, que creu que, sempre que sigui possible, s'ha de procurar que els membres del mateix equip es coneguin millor mitjançant trobades presencials.\nAtendre el costat humà. Per complir el punt anterior, Eva Rimbau proposa que es garanteixi que es coneguin les competències dels altres, mitjançant la comunicació informal o les activitats d'intercanvi de coneixements, i es faci visible el costat humà de cadascú, a més d'oferir consells tècnics i sobre benestar físic i emocional.


19.02.2015 | 10:05\nLa mort del nen que volia salvar el seu gos\nCarles Moreno Massegur. GIRONA.\nEn resposta a l'article del ?senyor Albert Soler sobre el cas desafortunat del nen mort al voler ajudar el seu gos, i en vista que ja és el segon cop (cas Excalibur) en què fa servir el mateix to irònic a costa de la gent que s'estima el seu gos, li vull respondre que no és d'inconscient estimar un animal, el pitjor dels quals pot donar lliçons de noblesa, lleialtat, bondat i valor al millor dels homes. Em va ofendre molt el comentari de l'article del cas Excalibur dient que "Hitler també estimava molt els gossos".\nLamento molt la mort d'aquest pobre nen, tant de bo no s'hagués llançat a l'aigua, però considero molt més intel·ligent i noble morir intentant salvar el teu gos que lluitant per la bandera d'un país amb governants que viuen a costa seva, com fan molts dels seus "superiors" humans. Sí, m'estimo els gossos i sí, jo també m'hauria tirat a l'aigua, i tot i que no sóc un premi Nobel, li asseguro que no sóc imbècil.\nAgricultura o mort\nJOAN ALBERT MASSACHS. CASSÀ DE LA SELVA.\nSi no ajudem a desenvolupar l'agricultura al Sahel i al nord de ?l'Àfrica, el flux d'immigrants que moriran al mar fugint de la misèria serà del tot imparable. Sense possibilitats d'alimentació, la pobra gent desesperada fugirà com sigui jugant-se la vida i els únics que en trauran profit seran els mafiosos que trafiquen amb persones. Això és el que han d'entendre tots els nostres polítics de manera urgent.\nFelicitats, Sr. Felip Comadira\nQUIM TORRA. GIRONA.\nAquest diumenge m'ha alegrat moltíssim llegir un magnífic escrit seu. Dintre la meva modèstia vaig voler llançar a l'aire, i mai més ben dit, tractant-se de les ones hertzianes, una pregunta. No va obtenir resposta. Potser amb el projecte "Devesa-Bellesa" (participar per decidir la Devesa del futur) es pugui recuperar el que vostè demana per escrit i jo davant del micro. El meu text radiat en data 16-12-13 és el següent: "De ben petit, un servidor, lector de Pla i Cargol, en especial de la seva obra Gerona arqueològica y monumental, em va sobtar i encara em sobta el següent paràgraf: "Como detalle algo antiguo, en el linde del antiguo Campo de Marte, un mojón de piedra, que ostenta, grabada una distancia geodésicaÉ". Suposo que el dit "mojón" es refereix al mesurament de l'arc del meridià terrestre que passa per París, comprès entre Dunquerque i BarcelonaÉ El Sr. Pla i Cargol explica: "Como el paralelo 42 pasa por Gerona, es posible que la distancia indicada en dicho mojón sea la que media, medida en dicho paralelo entre el lugar en que está el mojón i el meridiano". Bé, de la dita i repetida pedra, "mojón", m'agradaria saber què se n'ha fet".\nAh, per cert, el passat 2002 vaig contemplar in situ a la Corunya les fites meridianes de què vostè fa esment.\nAgraïment a la Residència Les Oliveres de Sant Gregori\nÀngela Boada. Bescanó.\nVull donar les gràcies tant al personal tècnic com al personal auxiliar que ha acompanyat i cuidat Narcís Boada durant la seva estada a la residència en aquests últims anys. Molt especialment a l'equip sociosanitari, Sra. Lupe, Sra. Gasca, a l'equip d'infermeria, i al Dr. Joan Turró.\nDestaco la seva professionalitat, eficiència i gran humanitat en les seves actuacions amb els residents i familiars. Per això es mereixen una felicitació i un reconeixement per part de tots nosaltres.\nXais o llops\nEls senyors de Podem sembla que tenen probabilitats de governar gràcies a la mala gestió de la casta política que ells volen eliminar, però de moment i pel que veiem, sembla que volen fer fora de la poltrona els que tenim per asseure-s'hi ell. Eliminar la casta vol dir eliminar els privilegis que ells tan injustament s'han atorgat i treballar pel bé dels soferts ciutadans. Jo crec que en el seu programa haurien de proposar, entre moltes altres coses:\n1.- Rebaixar el sou a tots els polítics i alts càrrecs, no és normal per exemple que el Sr. Mas cobri el doble del Sr. Rajoy; jo crec que el sou del Sr. Rajoy seria correcte, el problema està que no ha fet res del que va prometre, només carregar sobre les espatlles del poble el deute que va deixar el Sr. Zapatero, a qui no han demanat cap responsabilitat, al contrari, ha estat premiat amb el sobresou de l'innecessari Consell d'Estat.\n2.- Eliminar els càrrecs de confiança que serveixen per endollar família i amics; hi ha prou funcionaris competents. Els de baix són els que fan la feina.\n3.- Incompatibilitzar els grans sous de l'ex amb altres alts sous privats.\nLa llista seria molt llarga, però els senyors de Podem, comunistes radicals, volen tots el privilegis per a ells; el comunisme no ha solucionat mai res, tot al contrari, empobreix més el ciutadà i retalla llibertats. Són llops disfressats de xais. Votar Podem és canviar pets per merda i perdonin aquesta expressió tan clara i catalana.\nJosep Castells i Bofill. VIDRERES.\nEl conseller Boi, amb les llistes d'espera, si diu una veritat és que s'equivoca. Segons diaris, les retallades del conseller disparen les llistes d'espera un 51%. Però diu que no hem pas de patir per ser atesos i es compromet a acabar amb les demores de més de sis mesos per operar-se. Triomfalisme rajoniano: la sanitat, va bé!\nUn conegut està en llista d'espe?ra des del 2013. Sí, sí, 2013, no m'he pas equivocat. Pren una quantitat important de medicaments forts, no té qualitat de vida, li costa caminar, va amb crosses. Quan li ve un agreujament s'ha de quedar al llit. Té 62 anys, quan el conseller atribueix l'augment de les llistes d'espera a l'envelliment de la població.\nL'especialista ha dit que l'operarà en el curs d'aquest any ja que la llista d'espera per aquesta operació és de màxim 2 anys, i a causa de les retallades no es pot gestionar abans, per manca de quiròfans.\nEll està en baixa laboral (i ja no podrà tornar a treballar perquè li estan tramitant la incapacitat laboral, és a dir que perdrà el seu lloc de treball). En aquesta situació, la baixa la paga la S.S., el seguiment el fa la mútua, que paga l'empresa. Els medicaments es copaguen amb les farmàcies. Potser es cansi d'esperar i vagi a una mútua o "pagant". És a dir que al conseller no li costa res i ja li està bé aquesta situació.\nDes del 2013 fins ara, ell ha patit un calvari i ha pres molt medicament. Fer patir els malalts per "protocol" i negar les llistes d'espera és ser molt cínic. I no parlem de la dependència i de la "reprogramació de visites" a l'especialista i el de "ja no hi ha hores per al CAP". La Sanitat, va bé!\nEls polítics no retallen partides amb els seus sous, cotxes oficials, Visa, assessors, informes falsos i inútils, càrrecs de confiança, a llogar altres edificis i no fer servir els propis.


TAC12 TV - Notícies 12. Edició vespre. 31/03/2020\nNotícies 12. Edició vespre. 31/03/2020\nDimecres, 01 abril 2020 10:15\nEls Col·legis professionals d'Infermeres i de Metges denuncien la falta d'equips de protecció per al personal sanitari i reclamen l'arribada de proves diagnòstiques per aplicar als treballadors dels hospitals. Es mostren preocupats davant de l'alt índex de contagis entre el personal sanitari. Representen al voltant del 16% de casos confirmats al país.\nEls experts alerten que cal ser prudents, però reconeixen esperançats que les mesures de contenció ja estan donant els primers fruits. Es preveu que la corba epidèmica que podria arribar al seu pic a finals d'aquesta setmana o principis de la vinent.\nPerò tota precaució és poca per contenir el virus. La desinfecció de la via pública s'ha convertit en una mesura recorrent arreu del territori. A Valls, cada dies es desinfecta l'entorn de la residència Ballús, tant al matí com al vespre. A més a més, també es netegen altres punts sensibles com farmàcies, supermercats o centres de salut.\nPortAventura envia a casa temporalment 1.500 treballadors. Davant la impossibilitat de poder obrir el parc, encara sense data d'inici de la temporada, l'empresa ha presentat un Expedient de Regulació Temporal per força major.\nEl curs escolar es reprendrà el pròxim 14 d'abril, però ho farà de forma virtual. El departament d'Educació ja ha demanat als centres que adaptin la seva oferta formativa mentre duri el confinament. Hi haurà avaluació a final de curs, però s'haurà d'adaptar a les circumstàncies i limitacions de cada alumne.\nMés en aquesta secció: « Notícies 12. Edició migdia. 31/03/2020 Notícies 12. Edició migdia. 01/04/2020 »


EL PALAU DUCAL DELS BORJA DE GANDIA I EL SEGLE D’OR VALENCIÀ\nAmb aquests versos, Ausiàs March complia la demanda feta per una jove cultíssima que havia accedit a una refinada educació gràcies a ser neboda del Papa Calixt III. Tecla Borja, seria, més endavant, germana d’Alexandre VI, qui compraria el ducat de Gandia. Sembla ser que, d’alguna manera, Ausiàs March i Tecla Borja van preludiar amb la seua amistat les dues grans èpoques d’esplendor de la cort gandiense: l’etapa del duc Alfons el Vell com a epicentre del segle d’Or de les Lletres Valencianes, i l’etapa Borja com a començament d’un mecenatge sòlid i fructífer.\nEl Segle d’Or valencià comprén el període històric que abasta l’últim terç del segle XIV i la totalitat del XV, on realment va florir. Es va produir de forma simultània a l’italià, sent aquests, -amb Petrarca, Dante i Boccaccio-, clars referents per a March, Martorell i Corella.\nEl focus d’aquesta creativitat literària tindria lloc en el Ducat Real de Alfons el Vell. Aquest, com a procurador i dispenser, és a dir, administrador, tindria a dues famílies el llinatge de les quals es remuntaria als anys 1360 i 1373. Es tracta dels March i els Martorell respectivament. Pere, pare d’Ausiàs, ja va cultivar la poesia, i els seus germans, –Jaume i Arnau-, també. Les primeres noces d’Ausiàs March serien amb Isabel, germana de Joanot Martorell. Si a això li sumem que el tercer vèrtex d’aquest trio literari, -Joan Roís de Corella-, va ser familiar llunyà de March, ja tenim unida, no solament literàriament, a tres dels màxims exponents del Segle d’Or Valencià en la cort ducal de Gandia.\nParlar de la importància de March, Martorell i Corella en l’entramat literari del moment, i la seua vinculació amb el ducat de Gandia és parlar del naixement d’una cort refinada que cultivava les lletres i les arts d’igual manera. Ells, en la història de la literatura, van representar el pas d’una escriptura amb reminiscències medievalistes i trovadoresques cap a un primer Renaixement. Parlant en comparatives, van ser els Petrarca italians, els Garcilaso de la Vega castellans o els Goethe alemanys, en un context, no l’oblidem, on la societat s’estava castellanitzant gradualment, d’ací les comparacions per a conéixer la seua transcendència.\nUn segle després, en el XVI, Cervantes salvaria de la biblioteca del Quixot el Tirant lo Blanch pel seu innegable valor literari. A principis del XX, Amadeu Pagès dignificaria la figura de March com cánon de rellevància poètica del XV, i veuria la llum una edició valenciana de la seua poesia a París. I, finalment, se li atorgaria a la cultíssima creació de Corella, el ser un dels màxims exponents de la Valenciana Prosa.\nEl Ducat de Gandia està innegablement unit al Segle d’Or de les Lletres Valencianes. Cada 20 de novembre, per a commemorar aquell dia de 1499, quan va eixir la primera edició impresa del Tirant lo Blanch per la impremta de Nicolás Spindeler, Gandia celebra la seua Setmana Literària on el Palau Ducal acull la “Nit de Contes al Palau”.\nÉs el cordó umbilical que no pot ser tallat perquè està innegablement unit a la seua història. No vanament, dels 280 exemplars que tenia la biblioteca del duc Joan de Borja i Enríquez, un era l’edició en castellà de Baltasar de Romaní de la poesia de March. Sembla ser que, el duc, coincidia en gustos amb la seua tia besàvia; Tecla Borja.


El Memorial Democràtic instal·la 10 llambord... - Govern.cat\nquery_builder 5 novembre 2021 09:19\nEl Memorial Democràtic instal·la 10 llambordes Stolpersteine a Flix (Ribera d'Ebre)\nEl director del Memorial Democràtic Vicenç Villatoro presidirà l'acte de col·locació de les llambordes en homenatge deu flixencs deportats pel nazisme\nEl director del Memorial Democràtic, Vicenç Villatoro, presidirà, diumenge 7 de novembre, l’acte de col·locació de deu llambordes Stolpersteine a Flix (Ribera d’Ebre) en record de deu ciutadans del municipi deportats pel nazisme. La instal·lació de les llambordes tindrà lloc a les 11.00 h i, posteriorment, se celebrarà l’acte institucional. Vicenç Villatoro així com el batlle de l’Ajuntament, Francesc Barbero Escrivà, seran els encarregats de pronunciar els parlaments en homenatge a les víctimes. També hi haurà una actuació musical per part de l’Escola de Música de Flix.\nLes llambordes Stolpersteine són plaques artístiques urbanes creades per l’artista alemany Gunter Demnig, en record a totes les persones deportades pel nazisme. S’emplacen davant l’última residència on la persona va viure en llibertat.\nEls deportats als quals s’homenatja amb la col·locació de les plaques són:\nCarrer Sant Roc, 45\nCarles Antoni Alentorn Tarragó\nCarrer Castell, 54\nRafael Ros Matheu\nCarrer Església, 23\nDomingo Josep Zurita Nogales\nCarrer Sant Roc, 20\n378 Stolpersteine a Catalunya\nAmb la col·locació de llambordes a Flix, a Catalunya hi ha 378 Stolpersteine. El Memorial Democràtic s’encarrega d’adquirir les llambordes i coordinar-ne la instal·lació.\nActualment, n’hi ha a Amposta, Albatàrrec, Barcelona, Caldes de Montbui, Cardona, Castellar del Vallès, Cervera, Cubelles, el Pont de Vilomara i Rocafort, els Guiamets, Esparreguera, Figueres, Girona, Gironella, Granollers, Granyena de Segarra, Igualada, Juneda, la Prenyanosa, les Oluges, Lleida, Manresa, Mataró, Mollerussa, Montornès del Vallès, Navàs, Olesa de Montserrat, Prats de Lluçanès, Pontils, Puig-reig, Ripollet, Roses, Rubí, Sabadell, Sanaüja, Salt, Santa Coloma de Queralt, Santa Perpètua de Mogoda, Sant Adrià de Besòs, Sant Antolí i Vilanova, Sant Cugat del Vallès, Sant Sadurní d’Anoia, Sant Salvador de Guardiola, Sant Vicenç de Castellet, Súria, Talavera, Tàrrega, Tarroja de Segarra, Terrassa, Torà, Torrelles de Foix, Vallfogona de Riucorb, Vilafranca del Penedès, Vilanova i la Geltrú, i Vallbona d’Anoia.\nGunter Demnig va crear i instal·lar la primera Stolpersteine l’any 1996.  Des de llavors, ha col·locat més de 82.000 llambordes en record als deportats a més de vint països, com ara França, Finlàndia, Lituània, Polònia o l’Argentina. Stolpersteine és un terme alemany que vol dir ‘pedres que ens fan ensopegar’. Segons Demnig, aturar-se i inclinar-se per llegir la inscripció de la llamborda és una mostra de respecte cap a les víctimes. Es tracta d’uns blocs de ciment, d’aproximadament 10 cm x 10 cm, amb una placa de llautó daurat on hi ha gravades les dades de les persones deportades.\nEl Memorial Democràtic és una institució pública que té per missió recuperar,  commemorar i fomentar la memòria democràtica a Catalunya del període 1931-1980. L’entitat rememora la lluita antifranquista i la transició a la democràcia, fins a les primeres eleccions al Parlament de Catalunya.\nImatge de les llambordes 1843