Lev Trotski: Lletra a Joseph Hansen (gener del 1940)\nLLETRA A JOSEPH HANSEN\nGràcies per la teua informació. Si fos necessari o convenient, Jim podria publicar la nostra correspondència i la de Wrigth sobre el problema de l’escissió. Aquesta correspondència mostra el nostre ferm desig de preservar la unitat del partit, malgrat el debat fraccional més enverinat. He escrit a Wright que, encara que quedés en minoria, l’ala bolxevic del partit hauria de mantenir-se dins de la disciplina i Jim m’ha contestat que està àmpliament d’acord amb mi. Crec que aquestes dues frases són decisives en aquest assumpte.\nEt diré només dues paraules sobre la meua opinió sobre la qüestió finlandesa, tal com l’exposí en l’article sobre l’oposició petit burgesa. Hi ha una diferència de principi entre Finlàndia i Polònia, no és cert? ¿La intervenció de l’Exèrcit Roig a Polònia, fou o no fou acompanyada de guerra civil? La premsa dels menxevics, que està molt ben informada gràcies a la seua amistat amb emigrats del Bund i del PPS, diu obertament que una onada revolucionària acompanyava l’avanç de l’Exèrcit Roig. I no sols a Polònia, sinó també a Romania.\nEl Kremlin creà el govern de Kuusinen amb el propòsit evident de sustituir la guerra per la guerra civil. Hi ha informació sobre els començaments de la creació de l’Exèrcit Roig finlandès, sobre l’“entusiasme” dels grangers pobres de les regions ocupades en què s’havia expropiat als grans terratinents, i tot això. Què és açò si no és el principi d’una guerra civil?\nEl desenvolupament posterior d’aquesta guerra civil depèn completament de l’avanç de l’Exèrcit Roig. L’“entusiasme” del poble no és suficientment ardent com per a produir aixecaments independents dels camperols i obrers que es troben sota l’espasa del botxí Mannerheim. La retirada de l’Exèrcit Roig posaria, necessàriament, la guerra civil en la mateixa situació que al principi.\nSi els capitalistes ajuden eficientment la burgesia finesa a defensar el règim capitalista, la guerra civil serà impossible a Finlàndia, de moment. Però si, com és més probable, els destacaments reforçats de l’Exèrcit Roig penetren amb èxit en el camp, veurem com la guerra civil es desenvolupa paral·lelament a la invasió.\nNo podem preveure tots els episodis militars, els alts i baixos tàctics, però la línia estratègica general dels esdeveniments ha d’ésser aquesta. I en aquest tema, com en tants altres, l’oposició fa una política purament impressionista i conjuntural, en compte d’una política de principis.\n(No crec necessari repetir que la guerra civil a Finlàndia, com a Polònia, és de naturalesa limitada, mig reprimida i que pot convertir-se, en el seu dia, en una guerra civil entre les masses finlandeses i la burocràcia de Moscou. Som tan conscients d’açò, almenys, com l’oposició, i recolzem obertament les masses. Però tractem d’analitzar el procés tal com és i no identifiquem el primer pas amb el segon.)\nAmb els meus millors desigs i salutacions per a tots els amics,


La detenció de l'agressor va anar a càrrec de la Policia Local de Sant Pere de RIbes. | CatalunyaDiari\nEls fets van tenir lloc el passat dijous, 26 d'agost, quan la dona entrava al portal del seu edifici\nper Antonio Ramos / ACN 02/09/2021 09:55h\nEls Mossos d'Esquadra han informat que el passat dijous, 26 d'agost, van detenir un home de 21 anys i de nacionalitat marroquina com a presumpte autor d'un delicte de robatori amb violència i intimidació a Esplugues de Llobregat. L’arrestat, que té cinc antecedents policials, va passar a disposició judicial i el jutge instructor va decretar la seva llibertat amb càrrecs.\nSegons ha explicat la policia catalana, els fets imputats al detingut van tenir lloc a mitjans del mes d’agost. La víctima, una dona octogenària, va patir una estrebada de les cadenes d'or que portava al coll en el moment en què es disposava a entrar al portal del seu edifici. L'arrestat es va acostar pel darrere i li va arrencar amb violència les cadenes, causant-li ferides al coll a la dona.\nIdentificat gràcies a les càmeres de seguretat de l'edifici\nL'autor dels fets va poder ser identificat gràcies a les imatges recollides per les càmeres de seguretat de la finca. Uns dies més tard, concretament el 26 d’agost, una patrulla dels Mossos de la comissaria de l’Hospitalet de Llobregat va localitzar, a la via pública, un jove que coincidia plenament amb la descripció de l’autor dels fets.\nEs va avisar als investigadors del cas, que es van apropar al lloc. Allà van comprovar que es tractava del presumpte autor dels fets i el van detenir.\nDetingut l'atracador que va apunyalar un farmacèutic a Barcelona\nEls Mossos d'Esquadra van detenir aquest dimarts a la nit l'atracador que divendres passat va cometre un robatori amb violència en una farmàcia de Barcelona. Durant l'atracament va apunyalar diverses vegades el farmacèutic que va plantar-li cara. L'arrestat, segons ha explicat la policia catalana, és un home de 27 anys, amb 18 antecedents policials.\nEl passat divendres, el detingut va entrar a la farmàcia, situada al barri de Montbau de Barcelona, amb un cas de moto posat i un ganivet a la mà, amb què va amenaçar els clients i el farmacèutic. L'atracador va exigir els diners de la caixa, però el farmacèutic es va llançar sobre l'atracador i el va intentar reduir, rebent diverses ganivetades lleus.\nDesprés de l'enfrontament, el lladre va marxar corrents i no va ser detingut fins aquest dimarts a la nit.\nMor Félix Pérez, un dels metges espanyols més reconeguts\nUn altre ensurt a la costa espanyola: Un veler, atacat per 4 orques\nRobatori Detingut Esplugues de Llobregat


Barcelona Societat 27 | Drets Socials, Justícia Global, Feminismes i LGTBI\n27 Barcelona Societat Revista de coneixement i anàlisi social\nLa pandèmia de la Covid-19 és una crisi de crisis. És una emergència sanitària que ha provocat una gravíssima crisi econòmica i social, i l’OMS ja ha advertit que la destrucció del medi ambient i la globalització faciliten la propagació de virus com el que provoca la Covid-19. Per tant, l’emergència sanitària no ha de fer-nos oblidar l’emergència climàtica, amb la qual està molt relacionada. Superar la pandèmia i els seus efectes econòmics i socials és la tasca més urgent per als governs de tot el món, però l’emergència climàtica segueix sent el desafiament més gran al qual fa front la humanitat. L’evidència científica és aclaparadora. A Catalunya, la temperatura mitjana ha augmentat 1,6 °C des del 1950 i l’augment serà molt més ràpid durant les properes dècades si no s’aturen les emissions de gasos d’efecte hivernacle. El grup d’experts de les Nacions Unides que fa dècades que estudia el canvi climàtic ens adverteix que hem d’assolir emissions zero el 2050 per tal de mantenir l’augment de la temperatura global a 1,5 °C a finals de segle, cosa que provocaria un canvi climàtic greu però controlable amb mesures d’adaptació.\nLa necessitat d’una transició ecològica ja és admesa per gairebé tots els actors polítics seriosos, sobretot gràcies a la feina de sensibilització realitzada per les organitzacions ecologistes del moviment global per la justícia climàtica que hem vist néixer des de fa uns anys. Ara ens juguem l’orientació d’aquesta transició, i qui surt guanyant i qui surt perdent en aquesta gran transformació. La crisi climàtica afecta més a les dones i els grups de rendes baixes (tant a escala global com a dins de cada país), que són justament els que menys gasos amb efecte hivernacle emeten. Davant aquesta injustícia, és necessari construir una transició ecològica amb justícia social i de gènere. I sobre això les ciutats tenim moltes coses a dir.\nAquest número de Barcelona Societat vol contribuir a aquesta tasca, amb una sèrie de reflexions sobre els diversos aspectes de la relació entre la crisi climàtica i les desigualtats, i explicant algunes experiències concretes de polítiques de transició ecològica justa, que combinen els esforços per reduir les emissions de gasos amb efecte hivernacle i la protecció dels drets socials. Barcelona, amb eines construïdes de manera col·laborativa com el Pla clima i la Declaració d’emergència climàtica, és capdavantera en aquestes polítiques. Les diferents edicions del Pla calor, les polítiques de mobilitat orientades a reduir la contaminació que tant perjudica la salut, la xarxa de refugis climàtics, els punts d’assessorament energètic, les polítiques de rehabilitació d’habitatge o les iniciatives de transformació de les escoles, són exemples d’actuacions on la perspectiva ecològica s’entrecreua amb la perspectiva social i de gènere.\nLa crisi provocada per la Covid-19 ens ha colpejat amb força, però també ens ha obligat a replantejar-nos moltes coses que donàvem per fetes. S’ha posat de manifest la importància de les cures, la nostra vulnerabilitat, la necessitat de teixir xarxes veïnals i comunitàries més fortes, etc. Aprofitem aquest moment de reflexió col·lectiva per donar una empenta a la gran transformació que les nostres societats han de dur a terme durant les properes dècades: la transició ecològica amb perspectiva social i de gènere. Aquest número de Barcelona Societat vol ser una contribució modesta, des de la perspectiva municipal, a l’esforç de reflexió col·lectiva que exigeix aquesta transformació.\nTinenta d'alcaldia de l’Àrea de Drets Socials, Justícia Global, Feminismes i LGTBI\nBru Laín i Albert Sales\nQuan fa uns mesos vam començar a preparar aquest número 27 de la revista Barcelona Societat que teniu a les mans, treballàvem amb un títol provisional que feia referència al binomi o la relació entre “canvi climàtic” i “ciutats”. Va ser llavors que una de les persones col·laboradores de la revista ens va suggerir molt intel·ligentment modificar el títol. La idea, ens comentava, no era tan sols destacar que s’estava donant un “canvi” climàtic, sinó que aquest canvi constituïa ja una autèntica “emergència”. Tenia tota la raó, ja que aquest canvi constitueix una vertadera emergència tant pel que fa a la rapidesa vertiginosa amb què se succeeixen les transformacions en el clima, la biodiversitat, l’exhauriment de recursos, etc., com pel que fa a la dimensió de les transformacions i la profunditat de les conseqüències que aquestes tenen i tindran sobre àmplies capes de la població de tot el planeta. Quedava clar que el tema que ens ocupava i que calia identificar no era tan sols el d’un canvi, sinó el d’una vertadera emergència.\nDe l’economia ecològica a l’ecologia política\nL’economia ecològica estudia els conflictes entre la sostenibilitat ambiental i el creixement econòmic. L’economia industrial no és circular, és entròpica. Per tant, l’economia cerca nous recursos naturals a les “fronteres de l’extracció”. Normalment, en aquests llocs hi ha habitants de població pobra o indígena. Hi ha, per tant, molts “conflictes ecologicodistributius”, que són estudiats per l’ecologia política i que es registren a l’Atles de Justícia Ambiental (www.ejatlas.org). Diversos valors socials (econòmics, culturals, ecològics) apareixen en aquests conflictes.\nEl funcionament socioecològic del territori metropolità de BCN en deu indicadors\nJoan Marull, Roc Padró, Javier Gordillo, Tarik Serrano, Pau Guzmán, María José La Rota-Aguilera i Joan Pino\nEls sistemes metropolitans estan introduint en el seu planejament un nou paradigma: que els seus espais oberts constitueixen una infraestructura verda proveïdora de tot un seguit de serveis ecosistèmics dels quals en depèn tant la qualitat de vida de la gent que habita l’espai construït com la possibilitat de desenvolupar una economia més circular i sostenible que el model econòmic actual. Tanmateix, el debat que s’ha dut a terme per concretar aquest nou enfocament de la interdependència entre l’espai construït i l’espai obert també ha posat de manifest la necessitat de conèixer i avaluar les interaccions que es donen, o es podrien donar, entre els dos subsistemes. L’objectiu d’aquest article és presentar una avaluació de les dinàmiques socioecològiques recents ocorregudes a la metròpolis de Barcelona, mitjançant una selecció de deu indicadors socioambientals. Finalment, se n’extreuen conclusions i implicacions per a la gestió i la planificació metropolitana.\nLa incidència del canvi climàtic sobre les ciutats en un context de crisi sistèmica\nLes grans urbs depenen de l’entrada i el tràfec diari de grans quantitats d’aliments, aigua, energia i altres materials. També d’una complexa gestió dels seus residus. Tot això requereix una mobilitat massiva. Aquests factors, imprescindibles per al funcionament dels grans nuclis urbans, es veuran compromesos fruit del canvi climàtic en curs en un context de crisi sistèmica més global. Això fa inviables les grans ciutats com Barcelona i imprescindibles les polítiques de ruralització social i econòmica.\nLa precarietat energètica des d’una perspectiva ecofeminista\nLa precariedad energética es un problema complejo y multidimensional que no se puede tratar de forma aislada sin llevar a cabo un análisis global del modelo energético y sus consecuencias sobre las personas y el medio ambiente. Así, es preciso impulsar el discurso más allá de la capacidad de pago de los hogares y cuestionarse regulaciones, contexto político, asunciones sociales y, sobre todo, la visión mercantilista de la energía. La precariedad energética tiene fuertes impactos sobre la salud física y mental de las familias, e incide de manera diferencial durante la infancia y la adolescencia. Igualmente, el actual modelo energético impacta de manera diferencial sobre las mujeres a través del extractivismo, la falta de acceso a servicios energéticos para desarrollar las tareas de cuidados y reproducción social, y su exclusión del proceso de toma de decisiones. Así pues, es imprescindible revisar este modelo desde una perspectiva ecofeminista y con criterios de justicia social que garanticen un control público y comunitario de la energía que obedezca al interés general, minimice los impactos sobre los territorios y considere la energía como un derecho esencial para disfrutar de unas condiciones de vida dignas.\nL’impacte social del canvi climàtic: entre el col·lapse i la metamorfosi social\nEl canvi climàtic ha estat considerat com el risc més important a què s’enfronten les societats contemporànies. En aquest treball duem a terme una reflexió sobre l’impacte social del canvi climàtic, incloent-hi l’arquitectura institucional i les polítiques, així com la conceptualització de la vulnerabilitat, resiliència, mitigació i adaptació, que són aspectes clau en la lluita contra el canvi climàtic. Les ciutats tenen un paper fonamental en la lluita contra el canvi climàtic; tanmateix, s’han estudiat menys que l’àmbit estat nació. Aquesta anàlisi tindrà el format d’una espècie d’assaig reflexiu sobre alguns dels aspectes d’interès per analitzar l’impacte social del canvi climàtic, i es concretarà, allà on sigui possible, a la ciutat de Barcelona.\nReduir desigualtats amb una política energètica social\nPablo Cotarelo i Ekona Sebastià Riutort\nLa política energètica ofereix un marc valuós per contribuir a reduir les desigualtats; tot i que els marges de possibilitat depenguin dels condicionants biofísics i de les metodologies d’intervenció que han prevalgut a escala internacional, estatal i local d’ençà de la constatació de la crisi climàtica. Avançar en la garantia del dret a l’energia, des del costat de la demanda i de l’oferta, és una via que s’articula des de diferents arranjaments institucionals (des del cooperativisme i el municipalisme, per exemple), però que obliga a reconèixer el rol central de l’Administració pública. L’article aborda aquesta qüestió, així com l’espai estratègic a activar que hi hauria entre la política energètica i la política social, tot fent referència a exemples com el bo social elèctric, els punts d’assessorament energètic i d’altres dissenys i programes potencials que són útils per pensar en una política energètica social. La lluita contra les desigualtats no és ni pot ser funció exclusiva de la política social; i així com ocorre en altres àmbits de la política pública, la política energètica té també un potencial destacable.\nCiutats, emergència climàtica i transició ecosocial. Un balanç després del curt estiu del municipalisme\nL’experiència transformadora que van inaugurar els1 Ajuntaments del Canvi el 2015 es pot interpretar des d’angles molt diferents. Han aconseguit molts objectius, però també han tingut les seves ombres, començant per la més evident, que és la pèrdua majoritària del poder municipal el 2019. En aquest procés, les polítiques públiques de transició ecosocial i lluita contra l’emergència climàtica mereixen una anàlisi detallada. A les conclusions que es puguin extreure de la trajectòria general del municipalisme s’hi suma la dificultat de fer política ecologista a l’altura de les transformacions que exigeix la urgència de la nostra situació d’insostenibilitat. Aquest text aporta una panoràmica reflexiva a aquest procés, posant l’èmfasi en l’aspecte ecosocial, i s’ajuda de l’ús neogramscià de la noció d’hegemonia per interpretar-ne els límits i extreure lliçons útils de cara als cicles polítics que venen.\nSalut als carrers: avaluar els efectes en la salut de les superilles\nLaia Palència, Brenda Biaani León-Gómez, Katherine Pérez i grup de treball de “Salut als carrers”\nL’Agència de Salut Pública de Barcelona està avaluant els efectes mediambientals i en la salut del programa Superilles a través del projecte "Salut als carrers". S’està duent a terme en tres barris de la ciutat: el Poblenou, Sant Antoni i Horta, utilitzant mètodes qualitatius i quantitatius. En aquest article es descriu el projecte i es presenten alguns resultats preliminars.\nDones, mobilitat, salut i sostenibilitat. Un nou paradigma en la mobilitat quotidiana\nNúria Pérez Sans i Maite Pérez Pérez\nTenint en compte l’actual situació de crisi climàtica, aquest article vol posar en relleu les principals diferències en el comportament de les dones enfront dels homes, des del punt de vista de les seves pautes de mobilitat i externalitats derivades. Es posen en context respecte del seu paper en la societat (en el mercat laboral, en el rol familiar o en les relacions socials) i es relacionen amb desigualtats de gènere estructurals, alhora que s’indiquen algunes qüestions per abordar des d’aquest punt de vista de les polítiques de mobilitat a Catalunya i en l’àmbit metropolità de Barcelona.\nEls punts d’assessorament energètic de Barcelona i l’emergència climàtica\nMaría Málaga Sanagustín i Patrici Hernández Claret\n“Passar fred/calor a casa no és normal”. “Perquè no et tallin la llum, posem tota l’energia”. És possible que en els darrers anys hàgiu pogut veure aquestes frases al metro, a l’autobús, pel carrer, al diari, en un fullet o en algun web. Què hi ha darrere d’aquests missatges? Presentem un jove servei públic que s’ha creat amb vocació de fer front a situacions de vulnerabilitat per motius energètics, per garantir-ne els drets en aquest àmbit, però també per donar respostes globals des de l’acció local a la situació d’emergència climàtica en la qual ens trobem immersos. Reptes i accions des del que és quotidià, però amb voluntat d’incidir en un problema d’abast planetari.\nAdaptant les escoles als efectes del canvi climàtic\nMarta Vilar i Jaume Barnada\nL’Ajuntament de Barcelona ha rebut el finançament de l’Urban Innovation Action (UIA), un programa de la Comissió Europea, per al projecte “Adaptar escoles al canvi climàtic a través del verd, el blau i el gris”, que planteja intervencions en onze escoles amb un paquet de mesures de natura, d’aigua i d’arquitectura. D’aquestes millores en podrà gaudir l’alumnat de les escoles i la ciutadania, ja que els patis romandran oberts durant l’estiu i en els moments d’emergència per altes temperatures funcionaran com a refugis climàtics. El projecte també tindrà un vessant pedagògic, atès que els nens i les nenes participaran en el disseny de solucions climàtiques i en l’avaluació de les accions. Paral·lelament, diversos centres de recerca avaluaran científicament els resultats de les intervencions en termes de salut i confort climàtic. En aquest projecte hi participen l’Ajuntament de Barcelona —a través de l’Àrea d’Ecologia Urbana—, el Consorci d’Educació de Barcelona, Barcelona Cicle de l’Aigua, l’Agència de Salut Pública de Barcelona, l’Institut de Salut Global de Barcelona de la UB, l’Institut de Ciència i Tecnologia Ambientals de la UAB i les onze escoles.


Perquè som especials\nen el disseny integral de cuines?\nAssessorem als nostres clients des de la primera visita per acompanyar-lo en tot moment i ajudar-lo a trobar el producte que necessita.\nA Cuines Cels sabem que tots els client son diferents i que cada projecte es únic, per tant, treballem conjuntament amb els nostres clients, ja que la nostra feina es desenvolupar i fer realitat el seu projecte, la nostra creació es la seva il·lusió.\nLa necessitat de conèixer el perfil de cada client es vital per nosaltres. Aquesta recerca ens ajuda a poder assessorar al inici, i crear un disseny atractiu, diferent i únic. L’experiència que ens avala, ens permet adaptar-nos a cada projecte.\nLes reunions es fan a la nostra botiga de Blanes, on podeu veure l’amplia gamma de materials amb els que treballem diàriament.\nPer tal de començar un projecte només ens caldrà que ens contactis i t’ho posarem molt fàcil.\nLa nostra passió es el disseny i la nostra il·lusió\tes veure com fem els projectes realitat.\n-Interioritzem les necessitats i preferències del client, per crear el seu projecte, la seva il·lusió, i gràcies als nostres programes, generem la imatge del que serà el resultat final.\nUn cop creat el primer disseny, aquest es modifica i s’adapta fins trobar el desitjat pel client.\nDepenent de la morfologia de la cuina, aquesta ens donarà opció a fer mes d’un disseny. A Cuines Cels presentem totes les alternatives possibles.\nUn dels aspectes que ens fa diferents, es la execució de la reforma.\n2.000 cuines amb acabats professionals ens avalen\nNo subcontractem a muntadors, tenim el nostre propi equip. Som especialistes del sector i més de 2.000 cuines amb acabats professionals ens avalen.


“Més que una rosa, més que un llibre” és la campanya de Talma per aquest Sant Jordi 2019\nÉs una proposta comercial que barreja els dos símbols de la Diada amb la tradició i la cultura del territori.\nCombina les roses amb els llibres de quatre autors diferents, tres d’ells autors lleidatans.\nL’Associació Talma presenta la proposta comercial per aquest Sant Jordi que es basa en la combinació de la rosa tradicional amb el llibre com a regal conjunt per la Diada. La proposta s’adreça a empreses, entitats, ajuntaments i institucions que vulguin regalar un llibre i una rosa als seus treballadors o clients més importants però també estarà oberta a tot el públic durant el mateix dia 23 d’abril, ja que es podrà adquirir a les botigues de Talma i al Centre de Jardineria.\nEl 23 d’abril és un dia marcat al calendari català. La llegenda de Sant Jordi amb el príncep, el drac i la princesa s’ha convertit en una història que barreja la cultura, l’amor i la tradició a parts iguals i, amb els anys, ha adquirit un to reivindicatiu de la cultura catalana.\nA l’Associació Talma té una llarga trajectòria en la venda de roses de Sant Jordi, oferint des fa més de 10 anys una gamma molt variada d’aquesta flor i sota l’empremta original del valor social que hi ha darrere l’entitat. Per altra banda, enguany, amb la incorporació del llibre de la campanya “Més que una rosa, més que un llibre” busca la promoció d’autors i autores del nostre territori, així com la col·laboració en xarxa amb altres entitats de la comarca, com és l’Editorial Fonoll de Juneda.\nDes de l’Associació Talma es vol remarca que, en cas que us interessi la proposta, cal que feu una reserva de la quantitat aproximada que voldreu. Si, pel contrari, només es vol comprar un exemplar d’aquesta combinació, podeu fer-ho al mateix dia. Per encarregar-la, cal que truqueu al 973 15 10 99 o bé envieu un correu electrònic a centrejardineria@talma.cat.


¿Necessites una adreça fiscal i social per a la teva empresa?\n¿Necessites un espai per a les teves reunions?\n¿Vols videoconferències sense distraccions?\nCreative Coworking a la nit de l'art\nDomicilia la teva empresa, una opció perfecta per separar la teva vida professional de la personal.\n190 € a l'any\nCreative Coworking, un espai, petit, relaxat i tranquil al centre de Sant Cugat, visita'ns\nDes de 200 € / mes\nSales de reunions, ideals per a les teves reunions i videoconferències, webinars, sense distraccions.\nDes de 12 € l'hora\nMés de 10.000 empreses com HP, Nespresso, Roche, Iguzzini ... confien en Sant Cugat com a punt de referència per als seus negocis, i establir aquí la seva seu.\nHemos dado un paso adelante, hemos creado una tienda con una pequeña selección de productos bellos, útiles y funcionales, que nos gustan.\nEnginyós canelobre, la flama crema fins apagar-se pel líquid, posant un límit de temps. Cures, a l'utilitzar el canelobre faci servir aigua tova o desmineralitzada per evitar dipòsits de calç en el nivell de la superfície de l'aigua. Netegeu poc després del seu ús i és important assegurar-se que no quedin petites restes de vela al coll i utilitzeu el raspall (inclòs) dins el coll, si cal,. Si hi ha cera dins el coll pot fer que la vela s'encalli, evitant que suri cap amunt i que la vela s'apagui abans que la part superior es cremi fins a arribar al nivell de la superfície de l'aigua. Recomanem l'ús d'una mica de vinagre per treure la calç. S'ha d'usar aigua calenta per treure la cera dels suports de vidre. mesures 32,5 cm d'alçada, vidre de borosilicat Vela de església de 5/8 "de diàmetre i 6" d'alt. Borosilicat bufat a boca, sense l'ús de motlles. alçada 32cm Pes 0,35 kg\nTaula amb Nansa d'Olivera\nDurador: gran espessor, resistent a les ratllades, es neteja fàcilment i no absorbeix les olors. Nodrit amb cera d'abelles. És perfecte en la seva cuina per a talls de carn, peix i verdures. També permet la presentació de formatges, foie gras i xarcuteria. Producte fabricat a mà per artesans. Fusta d'olivera dura amb fibres atapeïdes. Mesures: 20 x 45 x 1,6 cm. mànec: 14 cm\nTaula de tallar d'olivera\nResistent a les ratllades, fàcil de netejar i no absorbeix les olors. Nodrit amb cera d'abelles. Permet la preparació i el servei de taules de formatges i embotits, així com el tall de carn, peix i verdures. Fabricat a mà per artesans de la fusta. Fusta d'olivera dura amb fibres atapeïdes. Mesures: 35 x 20 x 1,2 cm\nPanera de Olivera\nFusta d'olivera dura. Resistent, fàcil de netejar, mantenir i no absorbeix les olors. Nodrit amb cera d'abelles Podem utilitzar-lo com fruiter, o per a un altre usos. Producte fabricat a mà per artesans Mesures: 35 cm\nMorter i Maça d'Olivera\nResistent, fàcil de netejar i mantenir i no absorbeix les olors. Nodrit amb cera d'abelles. Pràctic per picar, moldre i barrejar herbes, espècies o cafè en grans quantitats. Producte fabricat a mà per artesans. Fusta d'olivera dura amb fibres atapeïdes. Mesures: M: 14-15 cm\nSaler de olivera\nProducte fabricat a mà per artesans de la fusta, amb tapa segellable per no absorbir olors. Ecològic, protegit per una capa de cera, resistent, fàcil de netejar i perfecte per mantenir la sal, per la seva tapa segellable. Mesures: 10 - 11 cm\nEspremedora de cítrics\nDisposa de mànec ergonòmic i solcs que retenen les llavors. Resistent, fàcil de netejar, mantenir i no absorbeix les olors. Nodrit amb cera d'abelles. Productes fabricats a mà per artesans. Fusta d'olivera dura amb fibres atapeïdes. Mesures: 14 cm\nArtistes al Aparador Creatiu\nJosefina Mascareñas, 13 local 3 . 08173 . Sant Cugat del Vallès . Barcelona\n(+34) 616 073 860


Vulnerabilitat 0-day a Microsoft Internet Explorer (actualitzat)\nActualització 18/9/2012: l'equip de desenvolupament de Metasploit ha publicat un exploit funcional per aprofitar la vulnerabilitat. Microsoft, per la seva part, ha llançat un avís de seguretat amb informació sobre l'estat de la investigació i possibles mitigacions.\n· Microsoft Internet Explorer 6, 7, 8 i 9\n· Internet Explorer 10 NO està afectat.\n· Internet Explorer en Windows Server 2003, 2008 i 2008 R2 no és vulnerable per defecte, perquè se executa en un mode restringit (Enhanced Security Configuration).\n· La vulnerabilitat no és explotable a través de la visualització d'arxius HTML a Microsoft Outlook, Outlook Express o Windows Mail, perquè aquest contingut s'obre per defecte en la zona de "Llocs restringits".\nActualització 18/9/2012: pel fet que el codi del navegador Internet Explorer s'utilitza embegut en múltiples aplicacions, simplement deixar d'utilitzar-lo com a navegador principal per obrir pàgines web pot no ser una mesura suficient.\n· La mesura més recomanada és desplegar l'eina EMET (Enhanced Mitigation Experience Toolkit), que preveu l'explotació i no hauria d'afectar la usabilitat dels llocs web.\n· Establir el nivell de seguretat a "Alt" a les zones "Internet" i "Intranet local", per bloquejar els Controls ActiveX i les seqüències d'ordres actives (Active Scripting) en aquestes zones. Això evita l'explotació però podria afectar la usabilitat, de manera que els llocs de confiança hauran d'afegir a la zona "Llocs de confiança" d'Internet Explorer.\n· Configurar Internet Explorer per preguntar a l'usuari cada vegada que una pàgina web vulgui executar seqüències d'ordres actives o desactivar les seqüències d'ordres actives en les zones Internet i Intranet Local.\nEn el cas de Windows XP, els desenvolupadors de l'exploit descobert originalment utilitzaven Adobe Flash per a realitzar una tècnica anomenada heap spray, però no cal tenir aquest connector instal·lat per explotar la vulnerabilitat.\n· Nou 18/9/2012: Avís de seguretat de Microsoft\n· Nou 18/9/2012: Informació al bloc del Centre de Resposta de Seguretat de Microsoft\n· Informació al bloc del investigador de seguretat original.\n· Més informació al bloc del Laboratori d'Alienvault


580 punts negres on els ocells moren electrocutats\n539 punts negres on els ocells moren electrocutats\nLa Generalitat reconeix que no ha imposat cap sanció a les elèctriques per no arreglar les esteses, mentre altres comunitats si ho han fet\nEl problema del finançament, que ha de ser a través d'ajuts estatals, està dificultant la correcció de la xarxa que està en mal estat\nBarcelona - Dissabte, 28/07/2018 - 15:43\nLa Generalitat ha comunicat a la Fiscalia de Barcelona que ha detectat almenys fins al 2016 un total 539 punts negres de la xarxa elèctrica catalana en què han mort aus electrocutades. Entre el 2015 i 2017 s’han obert expedients administratius per la mort de 580 exemplars de diferents espècies per descàrregues elèctriques o col·lisió amb les torres. 219 són cigonyes blanques i la comarca més afectada és la de la Noguera, seguida del Montsià. L’Administració catalana no ha imposat cap sanció per aquests incidents. Altres comunitats, com a Castella-la Manxa, sí que ho han fet.\nEl fiscal delegat de Medi Ambient de Barcelona, Antoni Pelegrín, va obrir a finals de l’any passat una investigació per aclarir si les companyies elèctriques i la Generalitat compleixen o no la normativa que fixa mesures encaminades a evitar que les aus morin electrocutades per posar-se a les torres i cables de distribució. Les línies elèctriques distribuïdes al llarg de la geografia espanyola ocasionen la mort d’almenys unes 33.000 rapaces l’any. Un problema afegit és que els ocells que pateixen la descàrrega poden caure a terra entre flames i poden provocar un incendi.\nLa fiscalia ha sol·licitat informació a la Generalitat per poder avaluar si s’està vulnerant un reial decret del 2008 que fixa mesures per a la protecció de l’avifauna contra la col·lisió i l’electrocució en línies elèctriques. Aquesta normativa estatal assumia les despeses i donava un termini a les comunitats autònomes perquè publiquessin un inventari de les esteses més perilloses i un llistat de les zones de protecció: paratges d’especial valor.\nLa Generalitat ha confeccionat aquesta relació de torres més perilloses a Catalunya que requeria el reial decret que, a més, fixava que el Govern central posaria en marxa els mecanismes necessaris per al “finançament total” dels treballs per corregir els defectes en les línies elèctriques en mal estat. No obstant, aquests ajuts estan paralitzats. Encara no ha sortit cap convocatòria sobre aquestes subvencions públiques. Fonts del sector elèctric reconeixen que això és un impediment, ja que són les elèctriques les que han d’assumir amb els seus diners la despesa dels arranjaments.\nFonts de la Conselleria de Territori i Sostenibilitat han assegurat a aquest diari que “s’està treballant per atorgar ajuts per finançar una part de les actuacions necessàries per corregir punts conflictius de la xarxa elèctrica relacionats amb accidents d’aus”. En concret, han indicat, “la Generalitat assumiria el 40% i la companyia, el 60%”. Així mateix, han precisat que tenen constància que durant els últims anys s’han millorat els punts conflictius detectats. Entre el 2015 i el 2017, segons les dades remeses a la fiscalia, es van obrir 580 expedients per electrocució d’aus. Alguns punts negres, incideix l’informe oficial, són reincidents i altres de molt conflictius. El 26 de juliol del 2017, per exemple, es van trobar 19 cigonyes mortes al paratge de Les Clapisses, en el municipi de Mas de Barberans (Montsià). Durant la primavera d’aquest any, els agents rurals han enviat a la fiscalia una dotzena d’atestats policials sobre la defunció d’aus.\nCorregir els defectes\nL’agost del 2014, mesos després que es publiqués la resolució per la qual es revisava les fases per corregir les línies elèctriques, la Direcció General de Medi Natural i Biodiversitat de la Generalitat va remetre una carta almenys a Endesa, la principal elèctrica que opera a Catalunya, en què li sol·licitava que mentre no se solucionés el problema pressupostari per part de l’Executiu espanyol es procedissin a arreglar, “tot i que sigui de manera provisional, però efectiva” els pals més perillosos perquè no continuïn causant la mort d’aus. Aquesta missiva anava acompanyada d’un llistat dels punts amb més electrocucions.\nAl cap de gairebé dos anys, l’abril del 2016, l’Administració catalana va tornar a sol·licitar aquesta col·laboració. Llavors detallava que només s’havien corregit cinc dels 483 suports perillosos, als quals en va afegir 56 de nous. La Generalitat requeria un arranjament provisional fins que no se solucionés el finançament estatal. En concret, que s’aïllessin determinats trams, així com els “punts fluixos més exposats”. Alhora reconeix que “amb aquestes correccions no es resoldrà aquest gran problema ambiental que patim a Catalunya, però serà un pas importantíssim per reduir i minimitzar substancialment el descens de les poblacions de nombroses espècies d’ocells protegits”. Destaca l’àguila perdiguera, que està amenaçada i té com a principal causa de mortalitat l’electrocució.\nEn aquest sentit, Endesa ha explicat a aquest diari que s’han efectuat 358 correccions de pals o esteses entre juny del 2016 i el mateix mes de 2018. Aquestes tasques les efectua aprofitant el manteniment de les línies, quan els agents rurals els avisen d’alguna electrocució o a les xarxes que passen per zones específiques de protecció. Segons el portaveu de l’empresa, també s’està invertint en la rehabilitació d’aus mitjançant tècniques, per exemple, de làser.\nTemes: Electricitat Animals Endesa


Dimiteix Emilio Bouza portaveu grup Covid\nEl científic explica la seva marxa per l'efecte de les dues rodes de premsa enfrontades que van fer ahir els dos governs\n«Les circumstàncies que he presenciat m'obliguen a renunciar», ha explicat en una carta al ministre Illa i al conseller Escudero\nMadrid - Dissabte, 26/09/2020 | Actualitzada 27/09/2020 - 09:35\nEn 48 hores s’ha atipat dels polítics. El doctor Emilio Bouza, catedràtic de Microbiologia jubilat i excap del servei d’aquesta especialitat a l’hospital Gregorio Marañón de Madrid, aquest dissabte ha presentat la seva dimissió com a portaveu del Grup Covid, el punt de trobada i treball conjunt que havien acordat la presidenta madrilenya, Isabel Díaz Ayuso, i el president del Govern d’Espanya, Pedro Sánchez, en la seva trobada de la Puerta del Sol. Els dos governs es queden sense el seu principal pont sanitari.\n«Les circumstàncies que he presenciat en els dos dies següents, juntament amb la contemplació de les rodes de premsa simultànies del divendres 25, m’obliguen a renunciar i a declinar l’oferiment. Sens dubte continuaré treballant en favor dels ciutadans de Madrid i d’Espanya», ha explicat el metge en una carta dirigida al ministre de Sanitat, Salvador Illa, i al conseller de Sanitat, Enrique Escudero, datada aquest dissabte.\nSobre l’oferta que va rebre dels dos governs per ser pont i portaveu de la coordinació entre executius, Bouza diu a la carta: «Vaig creure’m el que es prometia i, després d’unes hores de reflexió, vaig acceptar, al percebre la demanda com una obligació i com un deure per a la meva comunitat i la meva nació».\nBouza s’acomiada del ministre i del conseller explicant-los: «Estic, com no pot ser de cap altra manera, al servei de la Salut, però senzillament he pogut comprendre que aquest no és el meu lloc en les circumstàncies actuals».\nSegons va avançar El Español, Bouza no havia volgut donar les raons de la seva dimissió, voluntàriament decidida al cap de 48 hores del seu nomenament. El metge està donant temps a la Comunitat de Madrid perquè expliqui la seva marxa. I el Govern de la Comunitat de Madrid ha difós la carta, amb capçalera de l’Hospital Gregorio Marañón, sense més comentaris.\nPreguntats per EL PERIÓDICO, portaveus del gabinet de Díaz Ayuso no han volgut confirmar ni desmentir que aquest divendres a la nit el científic dimissionari es dirigís per escrit amb una nota a la presidenta, anunciant-li que avui deixaria el càrrec, com afirmen fonts pròximes al cas.\nSí que ho sabien diverses figures de primera línia de la professió mèdica pròximes a Bouza, coneixedores de la seva indignació després que, a les 24 hores del seu nomenament, i abans que pogués contactar amb tots els tècnics de la comissió bilateral, els dos governs divergissin de la manera abrupta amb què ho han fet aquest divendres en dues rodes de premsa.\nDivendres a la tarda va decidir que dimitia. «Qualsevol persona amb seny ho hauria fet com ell», diu a EL PERIÓDICO un metge del seu àmbit professional pròxim. Segons l’opinió d’aquest facultatiu amic del dimissionari, els polítics que busquen brega «corren el risc que el pròxim professional a qui truquin no es vulgui asseure en aquest lloc».\nBouza només ha tingut temps de prendre part en una trobada entre membres dels dos governs, dijous passat, dia en què iniciava la seva curta etapa. La dimissió es produeix sense més raons que l’abrupta escenificació del desacord entre l’executiu autonòmic i el central sobre les mesures que s’han de prendre per frenar la desbocada extensió del coronavirus a Madrid, que avui mateix ha conegut un altre capítol en la seva escalada.\nEl nomenament de Bouza, científic respectat al món acadèmic i en la professió mèdica, havia sigut fruit d’un acord entre el ministre de sanitat, Salvador Illa, i el conseller de Salut de Madrid, Enrique Ruiz Escudero.\nCrida a la concòrdia\nAquesta és la tercera dimissió sonada en l’àmbit sanitari madrileny sota la pressió de la pandèmia i la seva gestió política. La primera a dimitir va ser la directora autonòmica de Salut Pública, Yolanda Fuentes, el passat 8 de maig, en frontal desacord amb la rapidesa amb què el seu govern volia desescalar les mesures anti-Covid a Madrid. Cinc dies després, deixava el càrrec el director general de Coordinació Sociosanitària, Carlos Mur de Viu, destituït amb una agra polèmica de fons per la gestió de les residències d’avis a la comunitat.\nEntre les reaccions de la professió mèdica a aquesta sorprenent dimissió, destaca una petició de concòrdia del president de la Societat Espanyola de Medicina d’Emergències i Urgències, el doctor Juan Jorge González Armengol, que, després d’haver-se confirmat la dimissió, comenta a EL PERIÓDICO: «Aquesta situació d’enfrontament no fa cap bé a cap dels dos governs. Tant a Sanitat com a la Comunitat de Madrid hi ha molt bons tècnics de gran fermesa. Estan obligats a entendre’s i hauran d’entendre’s».\nPer a González Armengol, cap d’Urgències del Clínico San Carlos, és necessari «cridar les dues parts a la reflexió, que reconsiderin postures i arribin a acords. En les pròximes setmanes es van requerir sacrificis imperatius de la població, i hi ha d’haver unitat d’acció».\nEn el PP culpen Illa\n«Nosaltres vam acceptar tancar totes les poblacions de més de 500 contagis per cada 100.000, però si és a tot Espanya, no només a la Comunitat de Madrid. I si, alhora, fan PCR a l’aeroport de Barajas, i les estacions de l’AVE, que és per on entren els contagis», indiquen a Pilar Santos fonts del PP pròximes a la presidenta madrilenya.\nAquestes fonts neguen que, per part de la Comunitat de Madrid, hi hagi xoc amb el Govern central. «Hem actuat conforme a l’acord. Diem el que farem i ells han d’ajudar. Dijous, sense que res hagués canviat epidemiològicament, Illa va canviar les regles dient: «Heu de fer el que jo digui». Nosaltres no trencarem la taula de diàleg», asseguren.\nAquests pròxims al govern madrileny atribueixen la dimissió de Bouza a «una guerra que ha començat el Govern central per raons polítiques», de la qual culpen directament el ministre Illa.


Ciutadanes colomenques faran una lectura al carrer amb motiu del Dia Internacional de les Dones per la Pau: Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet\nCiutadanes colomenques faran una lectura al carrer amb motiu del Dia Internacional de les Dones per la Pau\nDones colomenques de diferents edats, orígens i àmbits professionals realitzaran el proper dimarts 24 de maig una lectura pública de textos amb motiu de la celebració del Dia Internacional de les Dones per la Pau i el Desarmament.\nOrganitzat pel Centre d’Informació i Recursos per a Dones i pel Departament de Cooperació i Solidaritat, l’acte tindrà lloc a les 18:30 hores a la Rambla de Sant Sebastià (entre els carrers de Sant Silvestre i Sagarra).\nLa lectura al carrer servirà per inaugurar l’exposició fotogràfica exterior Paraules descalces. Dones fent Pau, de Dani Lagartofernández, que podrà veure’s a la Rambla de Sant Sebastià fins al dia 23 de juny. Aquesta mostra, cedida per l’Institut Català Internacional per la Pau, retrata i dóna veu a 13 dones palestines i israelianes compromeses activament amb la pau i el respecte als drets humans.\nDurant l’acte es llegiran els testimonis d’aquestes dones, recollits a l’exposició, per a la qual cadascuna d’elles va escollir una paraula que resumís la seva visió, missió o emoció lligada al conflicte a l’Orient Mitjà. D’aquesta manera, les dones de Santa Coloma prestaran, simbòlicament, la seva veu a aquestes activistes per la pau.\nEl Dia Internacional de les Dones per la Pau i el Desarmament es va començar a celebrar l’any 1982, quan centenars de milers de dones es van organitzar contra les armes nuclears i la cursa d’armament. Des d’aleshores, cada 24 de maig, persones de tot el món es troben per recordar que la pau és possible i que existeix una altra lògica diferent a la de les violències i les guerres.


Augmenta la presència d'espècies exòtiques en alimentació, segons la FAO | Consumer\nAugmenta la presència d’espècies exòtiques en alimentació, segons la FAO\nL'organisme avalua l'ús responsable d'espècies de peixos exòtiques com a aliments\nEls piscicultores opten cada vegada més per la cria d’espècies exòtiques de peixos, mol·luscs i crustacis. En alguns casos, aquest tipus d’espècies ofereixen beneficis (creixen més ràpid i són més grans i resistents); no obstant això, no totes les espècies funcionen sempre en el seu nou hàbitat de mateixa manera que en el seu lloc d’origen. Per exemple, s’atribueix al penjador del Nil, introduïda en el llac Victoria en el decenni de 1950, l’extinció de diversos centenars d’espècies autòctones.\nUn altre cas és el del caragol daurat, portat a Filipines i a altres països d’Àsia en el decenni de 1980. Fàcil de criar i de reproducció accelerada, té un gran contingut de proteïnes i semblava un complement alimentós ideal per a la població rural pobra, així com un possible producte d’exportació. Però no van ser del grat dels consumidors i van fugir cap als arrossars, on es van convertir en una perillosa plaga que devora milers d’hectàrees d’arròs recentment brollat.\nNoves espècies, noves malalties\nAmb la introducció de noves espècies també s’introdueixen noves malalties. En la majoria dels casos, les espècies autòctones no tenen resistència per lluitar contra elles. Per tot això, la FAO va començar fa uns 20 anys, quan va començar a ser més freqüent la introducció d’espècies de peixos portades des de llocs llunyans a nous hàbitats per la piscicultura, un seguiment d’aquests desplaçaments. Aquest control es va iniciar en unes 1.300 espècies de peixos continentals, xifra que va ser creixent amb l’augment de la demanda neta i la demanda d’una major diversitat de productes pesquers, quan van començar també a criar-se més espècies. A partir de llavors, es va començar a recopilar informació de les espècies marines i altres diferents del peix.\nFa relativament poc, la FAO va presentar una versió ampliada de la seva base de dades, que inclou entrades de tots els gèneres que es produeixen a través de l’aqüicultura. Actualment aquesta llista inclou més de 5.000 registres d’introduccions de diversos centenars d’espècies, amb informació sobre el lloc i data de la primera introducció, qui la va realitzar i per què motius, i les repercussions, negatives o positives. «L’objectiu és conscienciar dels beneficis i riscos d’introduir una determinada espècie en alguna zona específica, així com els reglaments internacionals que governen aquestes introduccions per no cometre errors i prendre decisions encertades», assegura Devin Bartley, del Departament de Pesca de la FAO.


Dos itineraris a la serra Calderona | El Camp de Túria\nDos itineraris a la serra Calderona\nPublicat el 2 d'abril de 2017 per elcampdeturia\nEl club de muntanya d’Olocau i l’Institut d’estudis organitzaven avui un itinerari didàctic per la lloma de la Pelà i les penyes de Pedralbilla, les casetes dels Julios i de Caragol, el corral Topero i les Amitges.\nEl mestre d’aquests guiatges didàctics és Ferran Zurriaga, veí d’Olocau, un dels estudiosos de la serra Calderona que ha acompanyat l’itinerari amb la visió pedagògica del paisatge. La informació que passa el mestre de l’itinerari és la següent:\n«L’itinerari de diumenge recorria les cotes més altes del terme d’Olocau, sempre per damunt del 600 metres. El terreny juràssic aflora en aquella solana de la Lloma de la Pelà i s’escampa per les seues vessants cap a les partides del Campillo i el Pla de Sanxis. Si el dia és clar, les panoràmiques són espectaculars. La Lloma de la Pelà, el més complet herbassar d’herba anual (teròfits) baix i no molt dens, dominat pel llitsó ( Brachypodium retusum ), i el fenàs ( Brachipodium phoenicoides). També hi creix un naixent carrascar que s’ha recuperat en els darrers anys en els camps del tio Quelo l’Aguatzil. Al voltant de la mallada, dalt de les Penyes de Pedralbilla, podem trobar en l’herbassar una sèrie d’herbes que sempre han estat una atracció per als ramaders locals: el tomello, timonet o farigola (Thymus vulgaris), la ruda (Ruta angustifolia ), l’orella de llebre (Blupleurum rigidum), la corretjola (Convulvulus lanuginosa), el crespinell gros ( Sedum sediforme) i les estepes blanques (Cistus albidus), sempre acompanyades del fenàs.\nEn el recorregut també veurem un conjunt d’arquitectura rural, com són la caseta dels Julios, el model més corrent de les construccions rurals olocauines. Un altra edificació semblant, que mostra l’aprofitament mínim d’un espai per guardar el ruc i el seu amo, la caseta dels Caragols. Altres detalls de les construccions rurals són un conjunt de ribassos o marges de pedra seca. També podrem visitar el molló del Punxó o del Rejo —per a la gent de Marines i Gàtova, únic punt dels mapes on coincideixen els termes dels tres pobles de la Vall.\nFinalment a les Amitges, topònim que als que practiquen els esports de muntanya, ela recordarà les agulles d’Amitges (2.665 m) a la vall d’Espot (Pallars Sobirà), trobarem un racó amable i fresc on creixen pins i carrasques i existeix un dels aljubs millor conservats del terme. El juny del 1978, hi vam celebrar el II Aplec dels xiquets d’Olocau.»\n©ferran zurriaga, mestre\nFerran recomana de portar un bon entrepà i uns termos d’infusions, cafè i pastes.\nAquesta entrada s'ha publicat dins de Activitats, General, Pobles per elcampdeturia. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n195 brosses blocats per l'Akismet


Nora Rodríguez, pedagoga i autora d’‘Educar para la paz’, aposta perquè l’escola eduqui els infants en una felicitat responsable\nNora Rodríguez ha estudiat a fons la violència escolar i dirigeix el projecte Happy Schools Institute. MARC ROVIRA\nÉs possible erradicar el bullying?\nHi ha una gran necessitat d’educar per a la pau, en contra de la violència i el bullying. Per primer cop a la humanitat les noves generacions s’estan socialitzant en dues realitats paral·leles: la real i la virtual. Cal preparar els joves per a aquestes diferents pertinences.\nBaixem a la pràctica. Com es pot treballar tot això amb els infants?\nParlem de micromoviments, de generar petits canvis. Amb nens de tres anys treballem l’agraïment a través de les mirades. A les tres setmanes ja s’adonen quan els altres companys arriben tristos. I tot perquè aprenen a mirar-se!\nAl llibre diu que des del naixement estem preparats per ser altruistes però que cal entrenar-ho.\nEls éssers humans hem arribat fins aquí perquè ens cuidem entre nosaltres. Venim biològicament preparats per a això, però fins ara l’educació no era una necessitat evolutiva. Ara educar d’una altra manera és una necessitat evolutiva: hem d’educar en el que ens fa humans, i això és en la generositat i l’empatia.\nAixò ens diferencia dels animals?\nSí. Però fixa-t’hi: a les illes Moluques quan un cranc es queda potes enlaire sempre rep l’ajuda dels seus companys; hi ha morses i esquirols que només existeixen per cuidar les cries òrfenes i mantenir l’espècie; les formigues marabunta cuiden tot el grup. Tot això són actes de generositat evolutiva, perquè totes les espècies tenen una manera de cuidar el grup que depèn de l’ajuda mútua. I els humans tenim tot això i molt més, però no ho hem educat. Seguim pensant que si un nen no fa els deures no pot sortir de l’habitació fins que acabi, quan en realitat el que necessitem per estudiar és un cervell al costat d’un altre cervell.\nQuin paper hi juga la tecnologia? És addictiva, però el cert és que ja forma part de la vida dels infants.\nQuan donem un mòbil a un nen també li estem donant el missatge que en algun moment, si s’exposa, els altres opinaran sobre ell. I també li estem dient que, tal com fan els altres, ell també ho pot fer. El control és la primera fase del bullying.\n¿Un pare o una mare poden evitar que el seu fill sigui un agressor?\nSí, però cal veure quin ús donem al mòbil. Soc molt partidària que el mòbil sigui a l’aula com un instrument pedagògic, per aprendre que no només són un aparell de control.\nSembla fàcil de dir i difícil de fer.\nL’únic que diferenciarà la bona de la mala tecnologia és que l’ésser humà hi sigui al darrere. El que ens fa humans és que som altruistes, empàtics, generosos. Per això hem de donar als mòbils un sentit que no només sigui el del màrqueting, les fotos i els likes. Ara amb les xarxes socials els iguals només es relacionen amb iguals, perquè els que no pensen com tu queden fora de joc, perquè els bloqueges o els silencies. En canvi, estem dient als nens que han d’acceptar la diversitat.\nQuè ha passat perquè ara aquest canvi educatiu sigui necessari?\nFins ara crèiem que si érem competitius no necessitàvem res més, però aleshores arriben els informes PISA i generen uns terribles mecanismes d’exclusió. Hem de formar d’una altra manera, hem d’educar per a la pau. I per això cal voler-ho, i actuar perquè hi hagi una experiència social potent i perquè l’aula es converteix en un laboratori social i emocional.\nSi no formem per a la pau, què pot arribar a passar?\nQue tindrem alumnes cada vegada més desconnectats interiorment, amb menys capacitat per relacionar-se, més enganxats a una tecnologia relacionada amb el màrqueting i amb poques possibilitats de construir-se a ells mateixos.


Constituïda la Coordinadora de Mentoria per a la Inclusió social - Escola Pia de Catalunya\nConstituïda la Coordinadora de Mentoria per a la Inclusió social\n11 de des. 2012, 0:38 publicada per Comunicacio Escola Pia\nactualitzat el 12 de des. 2012, 3:00\nLes entitats Punt de Referència, Fundació Èxit, la Universitat de Girona i la Fundació Servei Solidari han constituït la coordinadora de mentoria per a la inclusió social gràcies al suport de diferents administracions i de la Fundació La Caixa. La Coordinadora, que començarà a desenvolupar accions durant aquest curs 2012 – 2013, neix a partir de la constatació que la mentoria és un instrument eficaç per a la inclusió social i alhora vol ser una entitat de referència i interlocució impulsora de la mentoria, i facilitadora d’acords que permetin la sostenibilitat dels projectes de les entitats adscrites generant coneixement per millorar les seves accions\nUna de les activitats que es desenvoluparan, serà un estudi d’indicadors del progrés de la mentoria durant els darrers anys, amb l’objectiu de poder avaluar-ne l’impacte, els resultats reals i definir les noves estratègies d’intervenció.\nServei Solidari hi és present a través del projecte de mentoria Rossinyol, que en aquests dies, inicia la tercera edició amb alguns canvis substancials. Aquest curs comptarem amb 25 parelles Rossinyol, i portarem a terme el projecte a l’IES Miquel Taradell, al barri del Raval, l’Escola Pia Luz Casanova, a part de l’INS Picasso i l’Escola Mestre Morera, escoles impulsores del projecte des dels seus inicis.


Leticia Sabater explica com ha aconseguit fer-se “molt rica”\nLeticia Sabater, en el 'photocall' - Europa Press\nLa cantant catalana parla de l'estat de les seves finances en una entrevista molt cridanera\nLeticia Sabater acaba d’estrenar nova cançó, un tema esbojarrat amb un videoclip que ha superat totes les expectatives. La barcelonina vol fer-ne promoció, per la qual cosa ha concedit una entrevista a 20 minutos en la que deixa clar que no té por a res: “En el vídeo surto gairebé despullada i amb el cos pintat, sí. La provocació és sexy i forma part de mi. M’agrada sorprendre i hem fet servir molts efectes especials en el videoclip. Estic molt contenta amb el resultat. Se’m pot veure amb una serp de 16 kg! Tot val per l’espectacle. Amb cap, precaució i sense patiment s’ha de fer tot el que sigui necessari perquè el públic gaudeixi. No és que no tingui por, és que ni tan sols puc plorar”. Un problema que relaciona amb el mal moment que va travessar quan va desaparèixer un xicot seu: “Vaig estar plorant durant dos anys quan ell va marxar. Des de llavors no he pogut tornar a plorar, se m’han eixugat les llàgrimes”.\n“La gent creu que són ximple, però ho tinc tot estudiant i no deixo que l’atzar decideixi res. Sé què faig, què dic i controlo molt bé els temps. Sempre separo la meva part més humana de l’artística. Crec que la gent comença a acceptar que sóc una ànima lliure, però encara hi ha persones que no estan preparades per entendre el meu art. M’allunyo d’allò que és més comú, però això no hauria de ser vist com una cosa negativa. Aquells que venen a veure’m no esperen que reciti òpera. No destaco per la meva veu, però sí per la creativitat de les meves cançons, pel vestuari i per l’originalitat”, afegeix ben orgullosa.\nLETICIA SABATER – Mi vida es mía (LA MARI). (Video Oficial) https://t.co/shCx94y3F6 vía @YouTubepor por fin chicos ya está arreglado el problema de YouTube Ya podéis todos ver mi temazo!mi vida es mia !!con vídeoclip en YouTube poniendo el título del tema Y mi nombre como siempre\n— Leticia Sabater (@SABATERLETICIA) November 25, 2021\nHan passat uns quants anys des que Leticia Sabater triomfés a televisió en programes infantils. Convertida en una de les cantants més controvertides i divertides del panorama nacional, la catalana deixa clar que ser tan excèntrica és rendible: “No tinguis cap dubte, ho és. He muntat una pàgina web en la que envio felicitacions als meus fans i ells em paguen 50 € per cada vídeo. Hi ha dies en els que tinc tres peticions! També canto a festes privades, tinc esdeveniments signats fins a l’octubre del 2022, he fet més de 100 concerts en només un any… Sóc una dona independent que faig el que vol i que guanyo diners. Podria estar un parell d’anys sense fer absolutament res i no passaria res. Tinc dos apartaments llogats, diners al banc, un Porsche Cayman i acabo de vendre la meva casa, així que tinc solvència econòmica suficient. Igualment guanyo diners cada mes perquè mai no paro de treballar. Em van fer fora de la televisió perquè la meva cara ja estava molt vista… Vaig invertir 100.000 € per produir el musical d’El Mago de Oz i va estar funcionant amb molt d’èxit durant 15 anys. Allò va ser molt rendible per a mi”. Una dona triomfadora que ha sabut treure partit a ser original i no tenir vergonya.


Una pana informàtica deixa la meitat de metges i farmacèutics sense procés electrònic de la CASS - Altaveu el diari digital d'Andorra\nUna pana informàtica deixa la meitat de metges i farmacèutics sense procés electrònic de la CASS\nLa parapública espera resoldre la incidència, l’origen de la qual encara està analitzant, en les properes hores; mentrestant, cal tornar a recórrer al ‘tradicional’ full groc, que fa que el reemborsament trigui uns dies més\n11/08/2021 (16:03 CET)\nUna falla informàtica l’origen de la qual encara s’està analitzant provoca que aproximadament la meitat dels prestadors sanitaris de la Caixa Andorrana de la Seguretat Social (CASS) -majoritàriament metges i farmacèutics- no puguin operar amb normalitat a través dels procediments electrònics per tal de gestionar el reemborsament de la part del cost dels serveis o productes que correspon assumir a la parapública. D’aquí que calgui tornar a recórrer, almenys temporalment, a ‘l’històric’ full groc.\nL’equip de sistemes de la parapública està fent el seguiment necessari per mirar de trobar l’origen de la pana i poder-hi donar la solució. Les fonts oficials de la CASS consultades esperen que l’arranjament de l’avaria o com se li vulgui dir es pugui resoldre en qüestió d’hores i seguint “la norma” d’altres incidències similars en la mateixa jornada que s’ha detectat la falla aquesta quedi resolta. Segons fonts de la Seguretat Social, “hem detectat un error amb els fulls electrònics dels prestadors”.\nDe normal, diàriament la parapública rep uns 2.000 fulls electrònics i aquest dimecres n’ha tramitat correctament 950\nLa incidència “no és massiva” perquè la CASS ha anat “rebent fulls electrònics correctament, però hi ha un cert nombre, creiem que menys de la meitat, que no arriben correctament”. En aquest sentit, les fonts consultades han explicat que de normal, diàriament la parapública rep uns 2.000 fulls electrònics i aquest dimecres n’ha tramitat correctament 950. La resta serien els que haurien fallat més alguns que no caldrien atès el període de l’any en què ens trobem.\nHaver de recórrer al full groc suposa essencialment alentir el procés. Tant el de la paperassa, que suposa una mica més de feina, com, sobretot, el del reemborsament. El procediment electrònic fa que la part que ha d’assumir la CASS sigui abonada no de manera automàtica però gairebé mentre que via procediment manual aquest reemborsament triga uns quants dies. “Els sistemes sempre poden fallar per nosaltres o per talls d’Internet. Per això hi ha l’opció del full groc”, han remarcat les fonts de la CASS consultades.


Només el negat (I) — Fundació Episteme\nInici Notícies Actualitat Només el negat (I)\nSens dubte les crisis són una oportunitat per a replantejar-se preguntes, i per a patir cruelment en elles. En aquest sentit existeix una íntima relació entre la crisi del periodisme i la crisi de l’educació com a sistemes de representació que explicaria l’actual degradació i insolvència de la democràcia liberal.\nYeray Rogel Seoane | @YerayRogel\nUn món paral·lel al tradicional s’estava creant a internet mentre jo creixia, en el pas de l’adolescent al jove ja marcat per la pèrdua de la innocència. Naixien les xarxes socials instaurant altres convencions a les ja conegudes; i haig de confessar que encara em semblen estranyes i alienes. Va tenir innombrables conseqüències la creació massiva de nous costums morals i estètiques en les maneres de socialització. Va incrementar en complexitat i quantitat les seves relacions, la seva connectivitat, eficàcia i rapidesa. Una immediatesa capritxosa, frenètica, i en la gran part dels casos una mica frívola i estúpida.\nAquesta segona naturalesa digital sembla haver aconseguit que la geografia del món i la incomunicació ja no siguin un greu problema ni un obstacle insalvable, sinó una mera anècdota en la vida de la gent. S’ha fixat el sentit últim que regeix la norma en la hiperconnexió per a aplacar la incurable solitud humana. I no hi ha espai en aquest article per a explicar per què no només no l’han aconseguit sinó que ha succeït tot el contrari. Com si la curable o incurable solitud continués sent el vedat prohibit de la literatura.\nAl meu parer l’element més pertorbador de les xarxes socials, constantment oblidat per la seva subtilesa, és la seva responsabilitat en la crisi del periodisme i la dissolució de les seves formes: de l’autoritat intel·lectual que suposadament ho regia. Sens dubte les crisis són una oportunitat per a replantejar-se preguntes, i per a patir cruelment en elles. En aquest sentit existeix una íntima relació entre la crisi del periodisme i la crisi de l’educació com a sistemes de representació que explicaria l’actual degradació i insolvència de la democràcia liberal.\nAbans de les xarxes es pertanyia a una societat (occidental) on el periodisme encara era el principal mitjà d’accés i representació de la realitat en la vida pública, segons criteris d’objectivitat que establien la veracitat o falsedat de les representacions. No cal dir que la gran part de les vegades se suprimien aquests criteris de racionalitat i prudència per ideologia, negligència, acidia, interessos espuris o malícia, perquè el model de negoci més rendible era la disseminació de les mentides. És a dir, la basta propaganda.\nJean François Revel obria així el seu excel·lent assaig El conocimiento inútil: “la primera de totes les forces que dirigeixen el món és la mentida”. Ni el sexe, ni els diners, ni el poder, sinó la mentida. Malgrat això el periodisme encara disposava del monopoli de la comunicació i la informació reconegudes com a formes de coneixement, sotmès a l’autoritat moral i intel·lectual d’un prescriptor públic la funció del qual era realitzar anàlisi sobre els fets del món. Qualsevol periodista podia desmuntar la mentida en el moment en què aquesta era exhibida i denunciar al mentider a través de mètodes comuns de racionalitat el procés i l’objecte de la qual a desmuntar eren evidents i podien ser compartits amb més o menys dificultat. Podien ser assequibles i estar disponibles a tots a través del guió o marc del món que suposava l’ordre del periòdic com a artefacte intel·lectual. Sens dubte aquest exercici sempre va ser de minories i amb massa freqüència fracassava. Pocs voldrien escoltar la veritat, o dedicar el seu temps a cercar-la desinteressada i apassionadament, però tothom sabia que existia, no dubtaven de la seva realitat per molt difícil, fragmentària, i insuficient que fora la seva obtenció. La veritat importava, encara que fos senzillament per a destruir-la.\nLa pràctica en xarxes socials, i la seva pròpia estructura, són la més fèrria dissolució d’aquest vell i negligent paradigma, del seu prestigi i la seva inusual grandesa. És una situació paradoxal: com explicar que en les societats més modernes i desenvolupades tecnològicament la mateixa abundància d’informació accessible i coneixement disponible exciti més aviat el desig d’ocultar-lo, manipular-lo o deformar-lo en comptes de la seva lliure i reeixida circulació? Sempre la veritat, tinguda en la seva importància, ha despertat més ressentiments que satisfaccions, generant més perills i temors que la seguretat d’un poder fal·laç i controlable. Però com explicar el seu actual menyspreu social en parlaments, escoles i periòdics?, com explicar que una societat oberta amb la major quantitat de mitjans de la història a la seva disposició per a aconseguir acostar-se parcialment a la veritat, i reconstruir els seus trossos com els d’un mirall trencat, prefereixi ignorar-la?\nEl complex mecanisme de la mentida encara continua funcionant als periòdics, televisions, ràdios i portaveus del govern, alhora que a les xarxes socials el seu qüestionament (o les preguntes anteriors) manca de rellevància. Hannah Arendt en la seva reflexió sobre els elements de la ideologia totalitària, contingut en el seu impressionant llibre Els orígens del totalitarisme (1951), destacava com a característic del subjecte totalitari no només al nazi o comunista soviètic fanatitzats, perfectament definits per l’estètica de la violència i la misèria de la ideologia, sinó per aquesta incapacitat de distingir entre ficció i realitat, veritat i mentida, entre culpables i innocents, entre botxins i víctimes; desafiant dogmàticament i sense intel·ligència les categories clàssiques del pensament polític occidental. Potser no és això la postveritat?, no són això, en un sentit profund i general, les xarxes socials?\nLa diferència entre postveritat i l’antiga propaganda (i aquí segueixo les lúcides meditacions d’Arcadi Espada) és que aquesta reconeixia l’existència de la veritat i tenia interès a ocultar-la per a imposar la mentida, o la seva versió hipertrofiada de la realitat, mentre que aquella en suprimir la distinció entre veritat i mentida, a l’estil relativista, elimina la seva rellevància i importància i amb això la seva necessitat. Impregnant a tota la societat d’aquesta indolència, indiferència i abúlia tan característiques de la nostra erosionada època. Encara que el totalitarisme en la seva forma d’Estat policial i en la seva plenitud destructiva de violència i mort hagi desaparegut, almenys de la gran part del món conegut, és cert que queda tot un camp de fantasmagories en el capitalisme tardà que reprodueix els derelictes d’aquest naufragi totalitari, sobredeterminant el nostre temps. I la màxima expressió del qual és la postveritat. Però seguim.\nDe la mateixa manera que l’antiga propaganda ha evolucionat en postveritat, la censura i autocensura clàssiques ho han fet cap a la cultura de la cancel·lació. En les tiranies polítiques era imprescindible la identificació de l’enemic per a la supervivència del règim, quedava clara la distinció entre amic i enemic dedicant totes les eines repressives a aquest efecte. La persecució a escriptors, periodistes, artistes o opositors civils suposaven una sortida del marc polític, una marginalitat respecte de l’art oficial. La censura atorgava un pes al censurat, el situava com a contrapoder, atorgava una singularitat a aquesta veu incòmoda, ja que calia combatre-la i suposava un perill, un risc, la seva llibertat suposava una ofensa i insofrible el seu regodeig. El censurat creava un espai de resistència. Per contra, la sofistificació i refinament de la cultura de la cancel·lació, originària a xarxes però ja present en universitats i mitjans de comunicació convencionals, suposa la indiferència del suprimit, menyspreant el propi fet de censurar, perquè no es fa callar la seva veu, sinó que la hi fa supèrflua, indistinta, substituïble, reemplaçable per qualsevol altra. Pel no-res.\nEn el món lliure l’escriptor ja no ha d’enfrontar-se als dimonis de l’exili, a l’assassinat, deportació o tortura, o als camps de concentració i extermini; per contrast pot adreçar-se a la seva pròpia audiència en comunicar-se obertament, convivint amb incòmodes i desagradables censures, però no letals. I aquesta trobada amb l’exterior pot ser desoladora per a l’autor. Ningú pot estar esperant-lo ni voler sentir la seva veu, ignorant la llarga història de persecució a intel·lectuals i la supressió de les seves obres. Assimilable al buit es trivialitza el seu talent i dissipen els seus mèrits davant la por. Què succeeix llavors amb l’assaig, l’educació, l’art i la literatura quan realment no importa la veracitat o no de la seva paraula, ni se li permet a l’artista ofendre, irritar o desprestigiar? Què passa llavors amb la resistència, l’oposició i dissidència política a formes de poder opressives que han estat relativitzades per la postveritat?, com afecten la postveritat i la cultura de la cancel·lació a les escoles i a l’Acadèmia? Pot aïllar-se l’escola pública i blindar-se d’aquest reflex de la societat? Quins efectes poden tenir en l’educació i el coneixement la desaparició de la veritat, la cancel·lació d’autors incorrectes, o la indiferència davant la paraula escrita i el treball intel·lectual? Ja hi ha massa preguntes inquietants en aquest article.


El TSJC rebutja l'acord del cas ITV: Oriol Pujol i la seva dona aniran a judici\nL'acord passava perquè Pujol assumís una pena de 2,5 anys de presó, evitant, així, que la seva dona pogués anar a presó\n02/05/2018 - 11.19 Actualitzat 02/05/2018 - 15.52\nTots els acusats pel cas ITV hauran d'anar a judici. El Tribunal Superior de Justícia de Catalunya ha rebutjat l'acord de conformitat proposat per la fiscalia i al qual s'havia adherit Oriol Pujol i la seva dona, entre d'altres.\n"La sala civil i penal del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya ha decidit desestimar el recurs d'apel·lació interposat pel Ministeri Fiscal, en què s'hi han adherit les defenses de Ricard Puignou, Oriol Pujol, Anna Vidal i Sergi Pastor, i desestimar els recursos d'apel·lació interposats per les defenses de Josep Tous i Sergi Alsina, contra la resolució del 13 de desembre de 2017, dictat per la magistrada.\nL'acord passava perquè Pujol assumia una pena de dos anys i mig de presó i evitava que la seva dona pogués anar a presó i que el cas fos jutjat per un jurat popular.\nEl tribunal, però, rebutja l'acord perquè hi ha dos acusats, Josep Tous i Sergi Alsina, que no s'hi han adherit, i envia tots els acusats a judici, encara sense data, sense opció a recurs.\nD'aquesta manera, el TSJC ha desestimat el recurs d'apel·lació de la fiscalia, en què es van adherir els quatre acusats, contra la decisió de la magistrada del tribunal, que va considerar que la "conformitat havia d'afectar tots els investigats" i, si no, s'havia de celebrar judici contra tots ells.\n"El tribunal desestima la pretensió de permetre una conformitat de només part dels acusats en relació amb els fets que els imputa el Ministeri Fiscal".\nEl tribunal considera, com el Tribunal del Jurat, que el fet que uns acusats pactin unes condemnes i altres no pot dificultar el dret de defensa dels que siguin jutjats. Tot i això, recorda que els acusats que volien conformar-se poden confessar igualment davant del jurat, però que fer-ho en el marc del judici permetrà valorar el conjunt de les proves.\nA més, el tribunal accepta com a vàlides les gravacions telefòniques a Tous i Alsina.\nEl TSJC rebutja l'acord del cas ITV by Moderador Noticies Web on Scribd\nEn el pacte subscrit amb la fiscalia, Oriol Pujol acceptava una pena de dos anys i mig de presó pel cobrament de comissions i per haver utilitzat la seva influència per beneficiar alguns empresaris del sector de les ITV i evitava així que la seva dona anés a presó.\nCas ITV: el TSJ tomba el pacte previ i Oriol Pujol i la seva dona aniran a judici


El 20-D posa en joc l’hegemonia del relat a Catalunya\nEl sobiranisme aspira a vigoritzar el procés mentre l’esquerra alternativa fa bandera del referèndum\n6 min. Barcelona 05/12/2015 00:00\n651x366 Artur Mas, en l’acte de Democràcia i Llibertat ahir al vespre al Teatre Bartrina de Reus. / JAUME SELLART /EFE Artur Mas, en l’acte de Democràcia i Llibertat ahir al vespre al Teatre Bartrina de Reus. / JAUME SELLART /EFE\nEsmicolada com sembla la fórmula de l’alternança bipartidista -per primer cop des de la Transició la campanya tindrà quatre grans protagonistes-, la força que s’imposi el 20-D a Espanya ja sap que haurà de buscar pactes estables per governar a la Moncloa. A l’Estat, el PP arrenca la marató electoral com a favorit davant d’un PSOE desinflat com a alternativa, mentre que Ciutadans es postula com a àrbitre. Si a Espanya la gran incògnita és el càlcul de la governabilitat -tothom assumeix que la correlació de forces configurarà un Congrés ben diferent-, el resultat de la contesa electoral a Catalunya també tindrà conseqüències en l’ecosistema polític, avui condicionat pels resultats de la negociació sobiranista.\nMés enllà de la contribució dels electors catalans per decidir el pròxim inquilí de la Moncloa, el 20-D hi ha en joc l’hegemonia del relat. Les eleccions generals poden aportar un renascut vigor al sobiranisme -castigat avui per l’enrevessat diàleg entre Junts pel Sí i la CUP-, eixamplar el recorregut d’una tercera via -la reclamació d’un referèndum ara és cosa de l’esquerra alternativa- o consolidar l’auge de Ciutadans, l’expressió més sòlida de l’unionisme al Parlament.\nVa ser precisament el resultat de Ciutadans a les eleccions catalanes el que va acabar d’empènyer Ada Colau a implicar-se en les generals. Desapareguda durant les plebiscitàries -incòmoda per un debat polaritzat per la independència i aliena a una coalició que no sentia com a pròpia-, l’alcaldessa va constatar la nit del 27-S que el resultat del partit d’Albert Rivera era la principal amenaça al canvi que representava el seu projecte, perquè veia en Ciutadans el potencial aliat de la dreta per continuar al poder i el fre a la transformació sorgida des del municipalisme. Els resultats d’aquella nit -que Colau va viure a casa seva amb el nucli dur de Barcelona en Comú- van fer revifar l’experiment exitós d’aquella fórmula, avui convertit en la marca En Comú Podem. Amb els mateixos actors, però bastint una candidatura d’obediència catalana, la candidatura espera obtenir grup parlamentari propi al Congrés. Només amb la implicació de Colau i un context electoral més favorable, les enquestes ja apunten que la confluència avalada per l’alcaldessa està més a prop d’obtenir un bon resultat que de repetir la patacada de Catalunya Sí que es Pot. De fet, el baròmetre del CIS de dijous ha constatat que el capital electoral de Colau -que tanca la llista d’En Comú Podem- continua intacte. Des que va presentar-se als comicis municipals, condiciona totes les cites electorals, ja sigui per la seva compareixença o per la seva absència.\nEn Comú Podem ha agafat la bandera de la tercera via. La defensa del dret a decidir és ara patrimoni de l’esquerra alternativa pel viratge del PSC cap a postulats unionistes -en l’imaginari de Carme Chacón no hi ha la consulta, fins al punt que ahir instava Artur Mas a “retornar al respecte per la democràcia”-, pel trànsit de CDC a l’independentisme i per la conversió d’Unió en una força insignificant, sense múscul demoscòpic. La reclamació d’un referèndum vinculant és un dels principals compromisos adquirits per Pablo Iglesias. El líder de Podem va reivindicar ahir enèrgicament, des de Cadis, el dret a decidir dels catalans. La candidatura en farà bandera tota la campanya, a més de subratllar la priorització de l’agenda social. Per a Podem, les aliances perifèriques són ara la seva principal força. L’acord amb Colau a Catalunya, la societat teixida amb Compromís al País Valencià i l’entesa amb En Marea a Galícia és ara mateix la xarxa que sustenta Iglesias.\nEl lideratge del sobiranisme\nDe la mateixa manera que Podem identifica Ciutadans com un canvi únicament cosmètic -Iglesias sempre ha definit l’auge de Rivera com una operació gatopardiana -, el sobiranisme també mira de reüll la força emergent de l’unionisme per mobilitzar el seu electorat. Tots veuen en Rivera el potencial aliat de l’statu quo espanyol, que s’ha escarrassat a negar el referèndum. Assenyalat l’adversari electoral a casa, ERC i Democràcia i Llibertat busquen per separat -però amb el fair play que obliga la coalició al Parlament- assumir el lideratge del sobiranisme. Els republicans aspiren a aprofitar l’absència de la CUP per esgarrapar el coixí de vots d’esquerres que van quedar pel camí el 27-S arran del pacte amb Convergència. ERC es postula com la millor marca per defensar el mandat democràtic sorgit de les plebiscitàries i farà que Oriol Junqueras tingui presència a la caravana electoral per recollir el màxim de suports. Tal com farà Colau amb Xavier Domènech, Junqueras tutelarà la campanya del seu cap de llista, Gabriel Rufián.\nLa nova marca electoral de CDC també pugna pel pastís: es declara hereva de l’esperit de Junts pel Sí i pretén ser la “garantia” que el procés avançarà pel “tronc central” del país, com ahir destacava el seu candidat, Francesc Homs. Del resultat d’Homs se’n deduirà la fortalesa del lideratge de Mas en un moment de turbulències negociadores a Catalunya. La campanya arriba en ple diàleg per desencallar la investidura i formar govern. La proposta de Junts pel Sí d’un pla de xoc detallat en 20 mesures socials -que fa que la CUP vegi les negociacions en “fase resolutiva”- sembla haver trobat l’escletxa per reconduir la relació, després d’una setmana marcada per l’escalada de retrets. Un eventual pacte al Parlament pot tenir conseqüències en el comportament de l’electorat independentista i condicionar les estratègies.\nQui sembla que dóna per perduda la batalla electoral a Catalunya és el PP. A diferència del PSOE, que ahir va passejar Pedro Sánchez per Barcelona, on va assegurar que el primer que farà si arriba a la Moncloa és llegir-se les 23 peticions que Mas va lliurar a Rajoy en el seu últim contacte. Mentre els socialistes branden una reforma constitucional amb poca concreció i fan un pols a Ciutadans per esgarrapar vots a l’àrea metropolitana de Barcelona, el PP ha desistit de liderar l’unionisme a Catalunya. Mariano Rajoy només trepitjarà territori català un dia en les dues pròximes setmanes, senyal inequívoc de la resignació popular. Escorat a la perifèria del debat polític català, el PP fa temps que ja no pot comptar ni amb la seva tradicional bossa de vots catalans.


Míchel Sánchez «Hem fet prou mèrits per no haver de patir tant» - Diari de Girona\nMíchel Sánchez «Hem fet prou mèrits per no haver de patir tant»\nm.v. 29.09.2019 | 00:51\nMíchel Sánchez «Hem fet prou mèrits per no haver de patir tant» Diari de Girona\nLa victòria contra un rival directe va deixar d'allò més satisfet l'entrenador de l'Osca Míchel Sánchez. El tècnic va felicitar els seus homes pel gran partit. «Veient l'entitat del rival que, per plantilla, és el més complicat, podem dir que ha estat el nostre millor partit del curs», deia amb rotunditat. Tot va sortir rodó a un Osca que s'afegeix al grup d'equips capdavanters a l'espera dels resultats d'avui. Només una cosa no va agradar al tècnic madrileny: patir tant. «M'hauria agradat no patir tant perquè hem fet mèrits per acabar més tranquils. Tanmateix, el futbol és així. Si no sentencies, al final toca patir».\nMichel confessava que a la mitja part havia instat els seus homes a continuar i no abaixar pistonada. «Els he dit que amb el ritme que havíem marcat a la primera part era molt complicat que ens aturessin. Hi ha hagut moments, en què, com ha passat avui (per ahir), el rival ens dominarà, però aquest ritme de joc que hem imposat és el que tots volem de l'Osca», deia. Michel reiterava el missatge de superioritat contra el Girona. «Estic content més que pel triomf, per haver-lo aconseguit contra un gran rival i haver estat superiors».


Автор темы Kaziha\nTindre l’oportunitat de retre un homenatge als grups que han marcat la nostra història personal i musical és una proposta que no hem pogut rebutjar. Un orgull, donar veu a rampcenter moltes de les bandes i artistes que haurien de romandre en la nostra memòria col·lectiva.Els grups a qui retem homenatge són projectes que ja no estan en actiu. Alguns, des de fa molt de temps; uns altres s’han dissolt recentment. La nostra idea és clara: els protagonistes han de ser-ne els pioners, aquells que van posar la primera pedra en el ramp ссылка difícil camí de la normalització a través de les cançons. Aquells que ens van inspirar a molts altres a fer la música que ens agradava i a cantar-la en valencià. Sense prejudicis i sense pors. En el seu cas, també sense massa ajuda. Però regalant-nos un futur (possiblement sense saber-ho) a les generacions que veníem després.


=?utf-8?Q?classifi Josep Or\nMostrando mensaje 10870 < Anterior | Siguiente >\nFecha: Viernes, 23 de Marzo, 2018 11:43:26 (+0000)\nJo tambÃ© he informat sovint de curses a FranÃ§a que poden interessar als nostres fed erats. Algunes de Le Caylar no eren FCOC ni Pyrene, i des prÃ©s ens hem trobat molts catalans -la majoria federats- i tant de bÃ© que ho hem passat. Com diu en Felip , bruÃxola i mapa i... a disfrutar!\nLa llista no tÃ© filtres, perÃ² en ella actualment ja prioritza o predomina la informaciÃ³ FCOC. No "vetaria" que puguin interessar als orientadors. Si algÃº volguÃ©s difondre l a crÃ²nica d'un mundial, seria interessant, no? O comen tar un mapa que ha fet no sÃ© on...\nPensem- ho dues vegades abans de restringir. O ens trobarem amb a quest tema sÃ, aquest tema no.\n< p style="margin-top:0;margin-bottom:0">\nTrobo que en aquesta llista tampoc sÃ ³n tantes les curses que es promouen fora de l'Ã mbit FCO C. Ã‰s un espai que tenim per a clubs FCOC perÃ² tambÃ© p esl orientadors i esportistes en general.\nM'agrada pensar que ens mov em per l'esport primer i per l'esport federat desprÃ ©s.\nDe: jordi.izquierdo <jordi.izquierdo@...>\nE nviat el: dijous, 22 de marÃ§ de 2018 19:21\nP er a: fcoc@...\nTema: Re: [fcoc_el istas] Llista de distribuciÃ³ de la FCOC, esta pensada pe r ...\nD'acord amb en Felip. Aqui s'h a donat informaciÃ³ de curses de Lliga Espanyola, de VenÃ ¨cia, etc. Es uneix aquest esport, es faci on es faci i q ui el faci, pel que donar informaciÃ³ que nomÃ©s farÃ qu e promoure'l no hauria d'estar vetat.\nEstimada Gemma, no comparteixo el pensament de restringir els obj ectius de la Llista de DistribuciÃ³ de la FCOC.\nPersonalment com a aficionat a les curses i com a federat de la FCOC, a mi mâ€™agrada m olt enterar-me de tots els events esportius, en que es fa ci servir un mapa i un bruÃxola, ja sigui a peu, en bici, en raquetes, a cavall, marxa enrrere, etc â€¦ i si son a prop, lluny, o molt lluny â€¦\n< p class="x_MsoNormal">\nTambÃ© mâ€™agrada saber i diferenciar si la compet iciÃ³ es organitzada sota lâ€™ampara de la FCOC o no !!\nCrec que es un bon servei per part de la FCOC ver s als seus federats, assabentar-los de totes les acti vitats de les que en puguin gaudir.\nEnviado desde Correo para Wi ndows 10\nDe: GE MMA SOLE BORONAT\nAsunto: Re: [fcoc_elist as] Propers entrenaments Lliga Nocturna-O i Copa Girona d 'OrientaciÃ³ Nocturna\nBenvolgut Carl es, bona tarda.\nLa llista de distribuciÃ³ de la FCOC estÃ pensada per a donar a conÃ¨ ixer totes les activitats relacionades amb la FederaciÃ³ de Curses d'OrientaciÃ³. Per tant, totes les activitats q ue organitza algun corredor, encara que sigui d'un club d'orientaciÃ³ catalÃ , perÃ² que pertanyen a una altra f ederaciÃ³, com el raid, no s'han de donar publicitat en a questa llista de distribuciÃ³. En el cas que fos un raid nostre, cap problema.\nEl dia 21 de marÃ§ de 2018 a les 10:40, Carles Domingo <limitzeroraid@...> ha escr it:\nLâ€™equip Aventura X-Perience estem preparant unes setmanes intenses per oferir-vos le s millors curses a les comarques gironines, si us deixeu caure per alguna dâ€™elles segur que no us deixarÃ indif erent i us quedareu amb ganes de repetir. Hi haurÃ mod alitats i nivells per tothom, aixÃ que tothom hi serÃ m olt benvingut, apunteu-vos les dates a lâ€™agenda i consu lteu la informaciÃ³ de cada una dâ€™elles :\n30/03.- Entrenament dâ€™orientaciÃ³ â€œNocturna de lâ€™O nyarâ€� a Fornells de la Selva. https://orientaciogirona.blogs pot.com.es/\n13 /04.- Entrenament dâ€™orientac iÃ³ â€œLa Nit Foscaâ€� a PalamÃ³s. https://orientaciogirona.b logspot.com.es/\n14/04.- Raid â€œAventura X-P erience â€“ Caldes de Malavellaâ€� a Caldes de Malavella.\nVeniu a gaudir -ho, no us deixarÃ indiferents!\nEstÃ s subscrit a aquesta llista\namb l'adreÃ§a gsole@...\nSi et vols donar de baixa ves a http://www.elist\nEn cas de dubtes,\ncontacta amb web@...\nServeis Educ atius\nCentre de Recursos PedagÃ²gics del Tarr agonÃ¨s\n43006 T arragona\nEstï¿½s subscrit a aquesta llista amb l'adreï\nSi et vols donar de ba\nixa ves a http://www.elistas.net/lista/fcoc/baja\nEstï¿½s subscrit a aquesta llista amb l'adreï¿½a jordi\ndubtes, contacta amb web@...\nEstï¿½s subscrit a aquesta llista amb l'adreï¿½a\nSi et vols donar de baixa ves a


TRIBUNA DEL BERGUEDÀ: SANTA EULÀLIA D’ARGENÇOLA. CASTELLNOU DE BAGES\nHavíem visitat aquest indret d’ Argençola, dins al terme de Castellnou de Bages l’any 2.010.\nTenia ara el goig d’accedir a l’interior de l’església advocada a santa Eulàlia que exercia com a parroquial d’aquest nucli.\nLa descripció ens diu; edifici d'una sola nau i de planta rectangular que té la coberta de dos vessants que desaigüen a les façanes laterals. A la part del carener, encarat a la façana principal, hi ha un campanar que sobresurt en alçada, i que té els vessants com els del volum inferior. La façana principal, orientada a ponent, consta d'un portal centrat d'arc de mig punt adovellat, amb la dovella de la clau de majors dimensions que les altres. A un costat d'aquest, hi ha una imatge i una inscripció amb rajoles vidrades on hi ha una il•lustració de Santa Eulàlia, i una explicació dels orígens de l'església, respectivament. Sobre del portal, presenta una petita obertura circular emmarcada amb pedra carejada de forma quadrangular, des de la que surten quatre pedres que donen a l'obertura l'aparença d'una creu grega.\nAl campanar hi ha dues obertures mitjanes d'arc de mig punt, dins de les quals trobem dues campanes. Corona l'església, centrada en la seva part més alta, una creu llatina de pedra. A la façana de tramuntana hi ha adossat de forma perpendicular un petit cos de planta baixa, amb una única obertura, que constitueix la sagristia de l'església. A la façana de migdia hi ha un cos adossat de forma posterior, de planta baixa i de majors dimensions que el de tramuntana. Aquest presenta una teulada d'uralita i el mur de maó vist. El tractament del mur és arrebossat i pintat de color ocre. Els angles entre façanes es troben delimitats per carreus mitjans de pedra. Al ràfec es troba decorat amb tres fileres de rajols i teules ceràmiques. A l'interior, presenta una única volta d'ansa-paner, i totes les parets es troben enguixades.\nConsta d'un altar-retaule senzill, així com d'un confessionari, una capella amb un sant, tres figures de sants al voltant de l'altar (amb Sant Antoni, Sant Isidre i Santa Eulàlia), un baptisteri, etc.\nEs troba situada dins el nucli de la Vila d’ Argençola, entre la casa principal i la rectoria.\nNo em semblaven ‘màgics’ en aquesta ocasió els seus paisatges polsosos i descurats.


Saber més respecte al cognom Pichonnaz és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Pichonnaz sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Pichonnaz.\nEl cognom Pichonnaz en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Pichonnaz, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Pichonnaz és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Pichonnaz\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Pichonnaz en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Pichonnaz, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Pichonnaz que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Pichonnaz, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Pichonnaz. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Pichonnaz és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Pichonnaz del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Pichonnaz en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Pichonnaz poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Pichonnaz és un cognom més freqüent, i en quins països Pichonnaz és un cognom insòlit o inexistent.\nNom de Famille Pichonnaz


Holiday home Egernvej G- 963 Hjorring Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Egernvej G- 963\nDissenyat tant per oci com per negoci, Holiday home Egernvej G- 963 està situat idealment a Hjorring; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Egernvej G- 963 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, aparell de televisió, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Hjorring, faci de Holiday home Egernvej G- 963 la vostra llar.


MEL | Es presenta PostCreacions a la sala ACC de Barcelona\nEstás en: Inicio / Blog / Es presenta PostCreacions a la sala ACC de Barcelona\nEs presenta PostCreacions a la sala ACC de Barcelona\n25 octubre, 2017 /en Notícies /por alpha\nEl dimarts 24 d¡’octubre va tenir lloc la inauguració de la nova exposició temporal PostCreacions , noves obres de les premiades a la 18 Biennal de Ceràmica d’Esplugues.\nOberta del 24 d’octubre a l’1 de desembre, la mostra presenta noves obres de les artistes Irina Razumoskaya, Sophie Aguilera Lestar, Ruth Cepedano García i Juana Fernández, totes elles guardonades en la 18 Biennal de ceràmica d’Esplugues Angelina Alós. Un any després del certamen les quatre ceramistes exposen ara les seves noves peces donant continuïtat a la Biennal i reforçant l’aposta per reivindicar el valor artístic i creatiu de la ceràmica contemporània.\nL’exposició és fruit de la col•laboració iniciada l’any 2014 entre l’Ajuntament d’Esplugues, els Museus d’Esplugues i l‘Associació Ceramistes de Catalunya que ha permès ampliar la difusió de les activitats a l’entorn de la ceràmica d’ambdues entitats.\nL’acte va comptar amb la presència de Xavier Villas, director d’artesania de Catalunya, Generalitat de Catalunya, Maribel Aguilera, regidora de Cultura, patrimoni i turisme, i Jordi Marcet, president de l’Associació de Ceramistes de Catalunya\nDurant l’acte d’inauguració va tenir lloc la presentació del catàleg de la 18 Biennal de ceràmica d’Esplugues. Aquesta és una edició molt especial perquè coincidint amb el centenari del naixement de la ceramista Angelina Alós qui dona nom a la biennal, s’ha inclòs un capítol homenatge.\nMés informació : PostCreacions\nEtiquetes: artiste, Bases biennal, Biennal, ceramistes, postcreacions\n“Santons” provençals a Can Tinturé durant els Nadals Acaba la 1º fase d’intervenció als forns d’ampolla de ‘La Rajoleta�...


Endesa millora la qualitat del servei elèctric a la part central i més antiga d'Igualada - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEndesa millora la qualitat del servei elèctric a la part central i més antiga d'Igualada\nredacció 07.10.2020 | 23:55\nLes obres que fa Endesa endesa\nLes obres que fa Endesa\nEndesa invertirà durant aquest últim trimestre de l'any fins a 150.000 euros a renovar i millorar la xarxa elèctrica de mitjana tensió del nucli urbà d'Igualada amb l'objectiu de reforçar la qualitat del subministrament elèctric a 10.000 clients del municipi. De moment ja s'ha fet la primera de les actuacions, al barri del Rec, i se'n faran tres més: dues al nucli antic i una a Set Camins.\nLes obres consisteixen a estendre nou cablatge subterrani de mitjana tensió a 25 kV o a substituir el que hi ha per un de nou de nova tecnologia, amb major secció i més resistent, segons expliquen fonts de l'empresa. Així, s'augmentarà la capacitat de transport de les línies i es deixaran preparades per si fos necessari ampliar el servei i absorbir puntes de demanda concretes, així com el consum de nous clients. Aquest tipus de treballs ja s'han realitzat al carrer de la Creueta i al carrer del Sol (al Rec), i properament es portaran també a terme a dos punts del nucli antic: al carrer del Clos i al carrer del Paradís, juntament amb un tram del carrer de l'Aurora.\nFonts de l'empresa elèctrica també expliquen que al carrer de Masquefa (a Set Camins) s'incrementarà la tensió del cablatge d'11 a 25 kV, cosa que farà que per la mateixa línia hi pugui passar el doble d'energia que abans. Això possibilita no només esponjar les càrregues, sinó que també permet atendre eventuals puntes de consum (tant a l'estiu com a l'hivern) i de servei si hi ha creixements.


Mor a l'hospital el nen d'un any i mig que va caure d'un terrat a Agullana - Diari de Girona\nEl nadó perd la vida a la Vall d'Hebron, on estava ingressat en estat molt crític des de dijous al matí\neva batlle. agullana\nLa criatura va caure al vial.\nEl nen d'un any i mig que va caure ahir per un terrat a Agullana ha mort durant la nit passada a l'hospital de la Vall d'Hebron de Barcelona, segons van confirmar els Mossos. El nadó hi estava ingressat des d'ahir al matí en estat molt crític quan es va produir el fatídic accident. La criatura, per causes que es desconeixen, es va enfilar en algun element que hi havia al balcó i va precipitar-se d'una altura d'un pis.\nEl succés es va desencadenar a quarts de deu del matí de dijous en una casa del carrer Alt del municipi. El nen va precipitar-se des del terrat i va caure al carrer.\nA lloc s'hi van desplaçar els serveis d'emergència (SEM i Mossos d'Esquadra) i, un cop estabilitzat i malgrat la gravetat de les ferides, el SEM el va evacuar amb helicòpter medicalitzat a l'hospital de la Vall d'Hebron. També es va activar la unitat de suport psicològic per a la família.\nAl centre hospitalari de Barcelona hi va ingressar molt crític i aquesta nit passada ha perdut la vida després de no poder recuperar-se de la caiguda i les lesions.\nEls Mossos d'Esquadra tenen oberta una investigació i consideren el malaurat fet un accident i, per tant, no veuen que hi hagi cap tipus de negligència, sinó que tot va ser fruit d'un instant de descuit per part de la persona que en tenia cura i, per tant, apunten que tot es va produir de forma accidental.\nUn cop els Mossos hagin tancat les diligències, les entregaran al jutge de Figueres que s'ha fet càrrec del cas.\nEl nadó vivia en una casa del carrer Alt amb la seva família. Els seus pares tenen una altra criatura fruit del matrimoni i són una parella coneguda a la població, on viuen des de fa molts anys. Aquest fet ha trasbalsat i colpit els habitants d'aquesta població empordanesa.