Diàlegs en triangle. Converses entre joves creadors (II) - Eva Piquer - Carlota Olcina | ASSOCIACIÓ D'ESCRIPTORS EN LLENGUA CATALANA\nDiàlegs en triangle. Converses entre joves creadors (II) - Eva Piquer - Carlota Olcina\nEscriptora i periodista. Professora de Ciències de la Comunicació de la Universitat Autònoma de Barcelona. Col·labora en el Suplement de Cultura del diari Avui amb els articles de la sèrie ´La lectora desacomplexadaª. Ha obtingut els premis Vaixell de Vapor (1996) i Marià Vayreda (1999). Ha publicat les novel·les La noia del temps (Cruïlla, 1997) i Alícia al país de la televisió (Empúries, 1999). Té en preparació una nova novel·la.\nActriu. Ha fet estudis de COU. Ha fet estudis de teatre a l’Escola Memory. Ha treballat a la sèrie Laura (TV3, 7 capítols); Laberint d’ombres (TV3); a la telemovie Valèria (de Sílvia Quer); a la sèrie El comisario (Tele 5, un capítol), i a la sèrie El cor de la ciutat (TV3). En teatre, ha treballat en els muntatges Els Pastorets Superestel (Jove Teatre Regina, 1996); Bernadeta xou (Teatre Nacional de Catalunya, 1998) i Terra Baixa (Teatre Nacional de Catalunya, 2000).\nAlbert Calls: L’etiqueta jove ven?\nEva Piquer: Això correspon dir-ho a la Carlota, que és la realment jove.\nCarlota Olcina: Jo crec que sí. La paraula jove, vulguis o no, representa que tens futur per davant o veuen possibilitats en tu, que podria ser que resultés o no. I com que ets jove, encara tens molt per aprendre, per fer... que sí, que ven!\nE.P.: Encara et poden dir que ets prometedor?\nC.O.: Sí, que després es compleixi o no és una altra cosa. D’altra banda, això és un benefici per a la persona que és jove, perquè se li dóna la possibilitat de projectar-se mentre aprèn. I aprendre diuen que és més fàcil de jove que no de gran, com també passa amb els idiomes.\nE.P.: Com a actriu suposo que deu ser més fàcil el procés d’encaminar, de moldejar...\nC.O.: De gent jove se’n demana molta, tant per a les sèries, el cinema o com per al teatre.\nA.C.: Valoreu, doncs, com una moda, aquesta etiqueta que es coneix com a ´joveª?\nE.P.: A mi em fa vergonya que m’etiquetin com a jove escriptora: tinc 32 anys i al costat de la Carlota em sento molt vella.\nA.C.: Amb 32 anys se’t pot considerar jove escriptora dins la literatura catalana.\nE.P.: Suposo que això depèn de l’àmbit en el qual treballes. En el nostre cas és diferent. Com actor o actriu es deu necessitar gent de totes les edats, i és clar, com a escriptor fins que no arribes a trobar els canals per publicar has d’haver-ho intentat més vegades, o com és el meu cas decidir que volia dedicar-me a això, o que volia alternar-ho amb el periodisme. Hi ha qui triga més a decidir-se, fins i tot. En aquest sentit sóc jove.\nA.C.: Com enteneu la professionalització?\nE.P.: En el cas dels escriptors viure d’escriure és molt difícil per no dir impossible. No aquí, sinó a tot arreu. Crec que als EUA la majoria d’escriptors no poden viure del que escriuen. S’ha d’alternar o fent classes en la docència o amb el periodisme. Del tema de la professionalització, just ara que em fas aquesta pregunta en un moment crucial de la meva vida, t’haig de dir que estic intentant viure d’escriure en un sentit ampli, d’escriure llibres per a nens, per a grans, articles a la premsa... és possible, pots anar tirant però costa molt. En Quim Monzó també viu d’escriure i de col·laborar a la ràdio i de fer articles als diaris. El meu objectiu és acabar fent el que fa ell.\nC.O.: A mi també m’agradaria viure del teatre, o del cine o la tele, però ara de moment tampoc no puc dir que visqui d’això, estic vivint a casa, em sento adolescent, és la meva feina però també tinc els meus estudis que els valoro molt. En un futur m’agradaria viure d’això i la professionalitat és també tot el que t’ensenya i et beneficia, agafes una disciplina, una responsabilitat i una mena de fer amb gust, amb amor.\nE.P.: Però t’és possible, no?\nC.O.: Suposo que... ara està anant molt bé i he tingut bona sort, estic aprenent molt, però esperem que això es vagi mantenint. Em trobaré amb moments de tot.\nA.C.: Com veieu l’espai, el context en el qual us moveu com a actriu i escriptora?\nC.O.: Una cosa que tinc clara és que penso que l’oferta d’actors i actrius catalans està molt bé. Hi veig futur. I pel que fa a obres representades, com que tampoc no tinc la referència de com està la resta d’Espanya, no sé què dir-te, que aquí està bé, sí, que potser m’agradaria més que em donessin altres coses més innovadores, arriscades... En resum, considero que aquí a Catalunya el teatre està força bé. Hi tenim també molts bons actors i actrius.\nE.P.: Els escriptors tenim sort en relació amb això que deia ella, aquí la tenim, no estem aïllats de la resta del món, saps el que s’està fent. Això sí que deu ser un avantatge. En literatura no crec que estiguem influïts pel context català, sabem el que s’està fent a la resta del món, les coses que són interessants. A mi, més que el context geogràfic m’interessa, lligant amb el tema jove, el que està fent la generació més o menys de la meva edat.\nA.C.: Quines interrelacions teniu amb altres artistes o autors del vostre àmbit de treball? Quins contactes hi heu establert?\nE.P.: Jo en tinc, perquè em moc en un cercle que, pel fet de ser periodista, parlem de temes culturals o, justament, tots els amics són escriptors. No sé si això és bo o dolent, si més no t’estimula. Si vas a un sopar el dissabte pel vespre, quan tothom està parlant de la novel·la, et dius: ´hi vaigª. Si ens han influït o no, deies? Jo quan escric un llibre sóc partidària de deixar-lo llegir a molta gent, perquè qualsevol lectura t’aporta coses. I el dono a gent que escriu com jo, també a familiars i a persones de confiança. La seva lectura t’ajuda. D’altra banda, a mi m’agrada fer entrevistes a escriptors; els contactes amb escriptors, com la feina de periodista, em permeten llegir el llibre d’algú que ´faª. I a sobre tens el privilegi de dir-li ´i això, per què ho vas fer?ª M’interessa molt el que em dirà, egoistament, per aplicar-m’ho després a mi.\nC.O.: M’ha servit moltíssim, m’han donat un aprenentatge continu i m’han donat suport i animat. Sobretot per aprendre. El que ells em poguessin dir, per a mi ha estat nou i s’agraeix molt perquè, si a més a més t’interessa aprendre, hi disfrutes. Els contactes que he pogut tenir amb gent relacionada amb la professió han estat positius.\nA.C.: En aquest sentit, el tema del teatre és més gremial.\nC.O.: La feina d’escriptor és una feina que fas en solitari. El teatre és un treball en grup. Vulguis o no els contactes hi són. M’ha permès un aprenentatge i m’ha fet néixer encara més les ganes de dir ´vullª, perquè ho veig, m’ho estan demostrant.\nA.C.: Penseu que hi ha canals d’ajut per al teatre i la literatura?\nE.P.: Com sempre, són insuficients. Per a aquesta tercera novel·la que publicaré ara vaig demanar un ajut a la Institució de les Lletres Catalanes i em van donar la meitat del que havia demanat. T’ho has de proposar. En tot cas, és la primera vegada que ho demano i tot això que tinc. Durant aquest temps deixaré de fer coses. I no és que hagi d’anar a fer un viatge per investigar no sé què, però el temps que estaré escrivint la novel·la deixaré de fer col·laboracions i deixaré de guanyar uns diners. Potser em vaig equivocar i hauria hagut de demanar-ne més. En aquest sentit, ara, però, estic en una fase que abans prefereixo mostrar què sé fer abans de començar-me a queixar que no m’hagin fet costat. D’entrada, aquest ajut m’ha anat bé perquè és una empenta, de la mateixa manera que m’han anat bé els premis. I quan ets un jove creador que està començant ho necessites molt. I dic jove en el sentit que comences, no en el sentit de l’edat... En el sentit del que preguntes dels ajuts, no em queixo, però podrien ser millors.\nC.O.: Jo, amb els 18 anys que tinc, desconec moltes coses. Hi ha temes més aviat polítics que estan relacionats amb el teatre que els desconec. D’ajuts deuen haver-n’hi, sí, però que en falten segur que també.\nA.C.: Però Carlota, a la gent que comença al teatre, com creus que se li pot donar suport?\nC.O.: La persona que ho vol i en té moltes ganes tira endavant dient-se ´joª. Però necessites altres coses que no depenen de tu. Relativament són els altres els qui decideixen en moltes d’aquestes coses. Potser seria necessari que el món del teatre arribés a molta més gent, que de ser més reduït passés a ser més ampli.\nE.P.: Però als 15 anys tenies clar que volies ser actriu?\nC.O.: No tan clar com ara. Sabia que em tirava molt, m’hi sentia molt bé, em tenia inquieta, però no sabia si imaginar-m’ho en la meva vida. Començar a El cor de la ciutat, fer Bernardeta xou, Terra Baixa, ja em van fer veure que em molaria fer obres de teatre, interpretar.\nA.C.: Heu trobat el vostre públic?\nE.P.: Les dues novel·les que he publicat fins ara són per a públic infantil i juvenil. En aquest sentit sí que l’he trobat, perquè he fet xerrades a instituts amb gent que els ha llegit. He anat per tot Catalunya. Això et permet un contacte directíssim amb el públic. Els lectors d’aquesta edat, 13 o 14 anys, són molt sincers i la relació és més directa que mai, perquè el públic adult ja pot estar més manipulat, i tampoc no saps, quan t’està dient una cosa, si t’està dient la veritat. A part, també m’han enviat cartes. Després tinc un altre públic perquè publico una secció setmanal a l’Avui i tinc una adreça electrònica, cosa que em permet un contacte directe amb el públic. És un perill? Si més no, és un perill directe. I dels articles m’arriben 7 o 8 correus electrònics, que potser és poc, però és representatiu. D’aquesta manera tens un contacte que fins ara no era possible. Abans, de tant en tant rebies cartes al diari, però era una forma menys immediata. M’agradaria en els propers llibres posar l’adreça electrònica a la solapa i poder saber què en pensa el lector.\nC.O.: En el teatre es nota molt el contacte. En el món de la televisió és un altre tipus de contacte, per la feina que estàs fent, però de vegades perquè ets la noia de la tele. No és tan sincer ni directe. De contacte en tens, hi ha públic que et diu la seva opinió sincera i s’agraeix. Són molt diferents.\nE.P.: Tinc sort de ser periodista perquè tens un públic més gran que no pas en un llibre. Hi ha una sèrie de gent que ja et coneix. És un públic que et pot rebre amb més il·lusió, es pot mirar amb més bons ulls un llibre meu perquè em coneix...\nA.C.: Penseu amb el públic abans de posar-vos a treballar?\nE.P.: Amb les primeres dues novel·les que he fet hi pensava perquè em tallava, perquè em deia que hi ha coses que no ho entendran. Especialment hi has de pensar quan t’adreces a un públic infantil. Ara que he escrit una obra per a adults, he fet el que he volgut.\nC.O.: Hi ha moments que és necessari pensar en el públic i moments que no. Tu fas el que has de fer i t’has de sentir còmode fent-ho.\nE.P.: El teatre, la presència del públic, com et condiciona?\nC.O.: Ho sents. Encara que ells no et diguin res ho sents tot. Si estan enganxats, si riuen, i ho reps, com si sense parlar parlessin...\nE.P.: I notes la diferència d’un dia a l’altre?\nC.O.: Sí, ho pots notar. Avui no s’està entrant. Això és molt maco, que bonic. El teatre és un esforç.\nE.P.: I com ho portes això que et reconeguin?\nC.O.: No gaire bé. La sèrie que faig a televisió està tenint molta audiència. No sé si és normal que la gent es quedi tant amb tu. No hi estava acostumada. I molta gent et reconeix. M’incomoda, però no deixaré de fer res que vulgui fer. Sóc una persona igual que tothom. En aquest sentit m’he tornat més vergonyosa. Hi ha persones molt maques i atentes, i ho agraeixes. També hi ha gent que no vol entendre que no pots parlar una hora amb ells cada vegada que t’aturen. De mica en mica t’hi acostumes i no et queda cap altre remei.\nA.C.: Penseu que hi ha crítica i que és útil?\nE.P.: Per què hauria de servir la crítica i què fa realment? I amb això hi ha tantes opinions com vulguis. En la crítica que surt als mitjans de comunicació, la funció bàsica hauria de ser orientar el consum de la gent. Que tu llegissis una crítica i, si a tu et ve de gust, llegir aquell llibre. O, si et ve de gust, anar a veure aquella obra de teatre. A no ser que tinguis clissat el crític, que pot ser que a ell no li agraden aquesta mena de llibres i a mi m’agradarà. Per saber quin consum cultural vols? No sé si això està passant ara i veig que hi ha molta part interna. Moltes vegades, el crític està dient el que diu per fer content o fer descontent l’autor o l’editor. Així, alguna vegada endevines perquè s’està dient una determinada cosa i et sap greu. Jo estic bastant ficada en aquest món, perquè sóc periodista i ja no llegeixo tan ingènuament com el lector normal. Ho sé més, i sé que aquest s’està carregant aquest llibre perquè s’ha enfadat amb l’editor. Et desenganyes una mica. El lector llegeix allò i no sap ben bé el que li estan dient. Qui paga les conseqüències és el lector. No es compleix la funció de la crítica en el mitjà de comunicació adreçat al lector. I en general hi ha molta pau interna. En el cas dels llibres és diferent del teatre o d’altres disciplines perquè tots ens coneixem, perquè els crítics són escriptors, cosa que no passa en teatre, el crític no fa una obra de teatre. En aquest cas sí que el món és massa petit. L’altre dia llegia a les memòries de Martin Amis, Experiència, un discurs que repeteix molt, i és que el problema és que el crític literari té les mateixes armes a l’hora de fer una crítica, que està utilitzant un discurs narratiu que és el mateix que estàs utilitzant tu per escriure o el que vols escriure, i en el fons ell diu que això és enveja. En el nostre cas literari està massa barrejat. I alhora no pots dir que els crítics siguin purs i que només es dediquin a fer crítiques i no facin llibres. Primer, per allò de la professionalització, no es pot viure només fent crítiques literàries. Jo m’he trobat fent crítiques sense voler-ho i sense tenir-ne cap ganes. I té molta lògica que els crítics vulguin publicar. No hi ha la professionalització perquè no hi ha les condicions perquè es doni. Això acaba repercutint en el lector, que el que vol és saber si li ve de gust anar a veure aquella obra de teatre o llegir aquell llibre i no n’acaba de treure l’aigua clara.\nC.O.: Estic d’acord amb ella. Moltes vegades en una crítica no es deixen les coses clares. S’amaguen coses.\nA.C.: Però també hi ha crítiques colpidores. Com us afecten?\nC.O.: Hi ha la crítica que et colpeix d’una manera sincera. Una bona crítica, encara que no et sigui favorable però que sigui bona, et serveix, t’apunta unes errades que pots canviar. En canvi, la crítica que és destructiva i menyspreable, que tampoc no veus que s’aguanti per alguna cosa sòlida, a aquesta crítica tampoc no li pots fer gaire cas.\nE.P.: T’has d’acabar immunitzant...\nC.O.: És saber quan una crítica és bona o quan és destructiva. La dolenta et pot ajudar molt, si és una bona crítica et farà millorar... Quan és bona, s’ha de llegir... i endavant!\nE.P.: Tant en un cas com en un altre sí que té una repercussió directa, perquè una mala crítica en segons quin diari no sé si influeix gaire, però també pot influir el boca-orella...\nC.O.: Pel que he vist en l’ambient tampoc una crítica no t’entra, com dius tu, directament. Et mantens una mica allunyada de les crítiques, les llegeixes a distància.\nE.P.: Als EUA una mala crítica al New York Times et destrossa. En teatre molt, en literatura també... aquí no crec que sigui tan clar. Una crítica, quan dic que et destrossa, vull dir que després l’obra de teatre no et funciona comercialment. Aquí jo no crec que una mala crítica faci que la gent no vagi al teatre. Potser segons qui sí, i en literatura segur que no, crec que són circuits diferents. En el fons si als lectors els agrada ho provaran i el públic que realment està interessat per aquells actors o director, encara que hagin dit que són dolents, potser ho provarà igualment. Està bé comprovar les crítiques. Encara que ho deixin malament, el fet és que tu personalment puguis tenir la teva pròpia opinió. En literatura la crítica és molt del gremi i no la llegeix ningú, en canvi la llegeixen tots els teus amics que són escriptors i també saben si se t’han carregat o no, o estem mirant a veure el que diu l’altre. A banda d’això, tenir una repercussió al món real no ho sé, crec que no, crec que els llibres quan funcionen, funcionen, i deixa’t estar.\nA.C.: Veieu noves tendències, avantguarda, gent al límit de l’experimentació?\nE.P.: En el fons quan un intenta fer una novel·la intenta fer una cosa nova, i alhora fas coses que s’han fet abans. En literatura s’ha fet gairebé tot. I s’ha proclamat la mort de la novel·la. Ha arribat un moment que un cop s’han fet segons quines novel·les és impossible... Entres en una llibreria i penses en tots els llibres que s’han escrit a la vida i que a sobre no tindràs temps de llegir mai i ja no t’hi posaries, perquè s’han fet coses inigualables. Costa molt inventar res perquè tot està inventat. És una feina en solitari i el que tu fas no ho has fet mai abans. I tothom està intentant inventar alguna cosa. En teatre potser sí que hi ha més gent alternativa, no?\nC.O.: Sempre hi ha qui tendeix al més alternatiu. Jo crec que sí, que pel carrer hi ha gent que està disposada a fer un altre tipus de teatre, de dansa, de muntatge, arriscat... Que estiguin disposats sí, que ho puguin arribar a fer, no depèn gaire d’ells .\nA.C.: Veieu, en aquest sentit, un dirigisme cultural? Qui el marca?\nE.P.: Jo quan escric no em dirigeixo a ningú. Després faltarà que encaixi i que es publiqui o no, perquè és una feina que fas individualment. De dirigisme sí que n’hi ha, és clar, però...\nC.O.: La situació de la interpretació sí que està dirigida per algú, perquè sempre hi ha una programació, sempre hi ha una tria, són les subvencions, sí, està dirigit per algú, i això vol dir que estan limitant la cultura a una majoria i representa que la cultura hauria de ser per a tots. Si em preguntes: qui?, no t’ho sé dir. Has d’anar molt en compte amb moltes coses, tant políticament com econòmicament, com interpretativament, com li vulguis dir...\nE.P.: Crec que realment qui mana és l’economia sobre la política. En teatre i en tot. La gent el que vol és fer diners i els editors el que volen és una cosa que funcioni i que vengui llibres i que els permeti guanyar diners. Es dirigeix la cultura, no veig tant el dirigisme polític que interessaria com el que vol que funcioni econòmicament. Es diu que als EUA el que mana és el mercat i el dòlar, també estem una mica arribant a això. Cada cop hi ha menys editors purs que estimin els llibres i que se’n preocupin. Cada cop hi ha més empresaris en aquest sentit.\nC.O.: Abans es feia més per amor, ara ho hem economitzat més.\nA.C.: Voleu dir que ara hi ha la necessitat que funcioni al mercat?\nC.O.: És més un dirigisme davant del que ven.\nA.C.: Mestissatge i globalització, com us situeu davant d’aquests dos pols?\nE.P.: Estem globalitzats per a bé i per a mal. M’interessa el que s’està fent en el món occidental perquè el conec més. Aquest contacte hi és i tinc més contacte amb el que està fent un escriptor a Londres que el que està fent un pagès d’una comarca d’aquí a la cantonada. Cada cop el món és més igual.\nC.O.: Jo també penso igual, estem globalitzats per a bé i per a mal.\nA.C.: I la necessitat o mancança més gran que detecteu en el vostre camp?\nE.P.: No vull anar de victimista, no estic en la fase de dir el que falta. Que és el que més falta fa? Faria falta que la gent llegís més i que es parlés de llibres a la tele, però tampoc no crec que s’hagi de llegir per força, jo llegeixo molt perquè m’ho passo bé i si algú s’ho passa millor jugant a futbol... Jo no podria viure sense llegir. També, la literatura a les escoles és una assignatura pendent, suposo que sí. Jo sempre, quan vaig als instituts dic que estic allà per obligació, perquè els han obligat a llegir un llibre meu, i que ja sé que totes les coses que es fan per força no agraden mai tant com les coses que es fan perquè et vénen de gust, i que l’únic que no voldria és haver estat una obligació massa pesada per a ells, sinó que fins i tot per un moment haguessin oblidat que estaven llegint aquell llibre perquè els ho havien recomanat. Seria fantàstic que a les escoles hi haguessin biblioteques, que s’incités els nanos a anar-hi i descobrir llibres i llegir-los i que no calgués llegir aquell llibre per obligació, perquè finalment ho acaben veient com un càstig. Sí que depèn dels mestres, de la gent que està en contacte amb els nanos, tots tenim la responsabilitat —i no vull dir que això no es fa bé—de dir-los que els llibres hi són, que estan bé, que els tinguin a l’abast.\nC.O.: Que es potenciés més el teatre, perquè està reduït a certes persones i no tothom pot gaudir del que és el teatre. I és una cosa molt bonica, que et pot donar molt, ensenyar i sorprendre molt. Que es potenciés molt més el teatre i que es pogués fer de tot. Tu vas allà perquè et diguin moltes coses quan seus en una butaca, i mires una obra de teatre perquè realment sentis per dins teu coses. Per tant caldria facilitar que moltíssima gent pogués gaudir del teatre i ho dic per la part econòmica i també per la cultural, que no només sigui una minoria...\nE.P.: En el camp de la literatura el que també es troba a faltar —n’hi ha però cada cop menys— són els editors purs, la figura de l’editor que cuida els llibres, que no està venent llibres com si vengués mitjons, sinó que se’ls estima i a sobre fa d’editor. A mi m’agradaria molt trobar un editor que fes d’editor, que me’n parlés, que es llegís el llibre abans de publicar-lo, que em guiés, que en el cas dels actors tenen un director de teatre que els diu com han d’anar, que els ajuda. Un editor de veritat a mi m’agradaria molt trobar-lo, no dic que no n’hi hagin, però menys dels que caldria.


← LA TARDE DEL DINOSAURIO\nSALVATGE / SALVAJE →\nEl títol ens sorprèn, perquè es pot ser la reina dels mars, la reina de la primavera, la reina de cors, … però turnedó és una paraula d’origen francès que significa rellom de bou i que una reina ho siga d’un tall de carn ja ens va agradar per l’humor i també ens va suggerir comentar aquest llibre des del culinari.\nPerò mireu, en el guisat els ingredients no són exactament els necessaris per a un conte de tradició; l’ordre en el qual apareixen els elements potser no és l’adequat, ni els utensilis usats són els més freqüents, però encara així la recepta té aroma de tradició oral, fa olor a contes de fórmula, a encadenats, a textos acumulatius, a romanços, a estructures d’anada i tornada, … però cap es compleix amb exactitud en aquest text, encara que els té tots.\nTé la dolçor de les onomatopeies, l’espurna àcida del teatre, la crema dels personatges tradicionals: princesa, reina, rei, lacai, cavall, drac …\nBarreja les textures : EL CRUIXENT DE L’HUMOR, LA VOLATILITAT DE L’ABSURD , LA CONTUNDÈNCIA DE LA SORPRESA.I el conflicte que sembla irresoluble, es desenvolupa amb una bona cocció al forn amb la temperatura adequada…I ja ens el podem cruspir. Bon profit!\nPerò la digestió s’alleugereix pel record dolç i saborós i demanem tornar a començar encara que siga obligant-nos a realitzar aquesta acció tan divertida: orellar ( parar l’orella, moure les orelles ,… ).\nAl mateix temps és transgressora, inventa, i torna a interpretar d’una forma molt personal la lírica de tradició oral que embadaleix a oïdores de totes les edats.\nEls nens han d’aplaudir, sorprendre’s, exclamar, sospirar, lamentar-se i, fins i tot, clacar. En donar ordres per participar a l’oïdor, recupera constantment l’atenció per expressar la petició del text.\nEls versos, en art menor, incideixen molt en els finals aguts que aporten contundència i contenen imatges sorprenents, metàfores, personificacions, onomatopeies, paral·lelismes, concatenacions, … que mostren el minuciós treball de l’autora.\nFinalment unes paraules de l’autora Gloria Sánchez García :\nAquesta entrada s'ha publicat dins de A.-LLIBRES COMENTATS, La reina de Turnedó i etiquetada amb a partir de 4-5 anys, Gloria Sánchez, Kalandraka, La reina de Turnedó, Pablo Otero ( il). Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Sobre nosaltres - JAM | Reparación cosmética de Hormigón\nJAM és una empresa amb seu a Barcelona, especialitzada en la restauració, millora i proteccions d’elements arquitectònics.\nFundada al 1994, JAM està consolidada com a primera referencia a nivell estatal en la reparació d’elements de formigó vist, gràcies a la nostra àmplia experiència, bagatge d’obres realitzades i resultats reconeguts.\nLa recerca de l’excel·lència, la superació de les expectatives, el rigor tècnic i la consecució d’objectius de valor pels nostres clients, són la nostra raó de ser i el que ens mou a la millora contínua.\nEns impliquem amb les Direccions d’Obra i els nostres clients en la prescripció de les millors solucions i materials per a cada obra, fins i tot en fase de projecte, comptant a més a més amb el suport tècnic dels nostres proveïdors i aportant un major valor a la nostra feina. Pots comptar amb nosaltres.\nMés de 20 professionals amb un ampli recorregut a la nostra empresa, formem un grup dinàmic i disposat a oferir sempre la millor qualitat als nostres clients, basant-nos en la nostra responsabilitat, formació, criteri i experiència. Si confies en nosaltres, podem assegurar-te que estaràs en bones mans.\nOferim als nostres clients la nostra solvència i una llarga trajectòria en el temps, de manera que les garanties que atorguem als nostres treballs es mantenen fermes. Estem segurs que aquest és un valor d’alta importància a l’hora de decidir adjudicar-nos un projecte.


Fotògraf a Xinqiao - Directori - Llistat - Guia - Fotògrafs - Altres ciutats a guangdong sheng - Guangdong sheng - Xina - Photographersworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Xina › Guangdong sheng › Altres ciutats a guangdong sheng › Fotògraf a xinqiao\nFotògraf a xinqiao Altres ciutats a guangdong sheng > Guangdong sheng > Xina\nPosem a la vostra disposició un dels directoris de fotògrafs més rellevants Xinqiao, aquesta regió de 0 habitants, ordenats per rellevància. Si busqueu un Fotògraf a Xinqiao, aquí podeu veure tots els professionals especialitzats en aquesta àrea.\nAvui en dia, la majoria de les persones a Xinqiao van a cercadors com Google, Yahoo, etc. per cercar qualsevol cosa. És allí quan una bona presència marca la diferència. Molts d'aquests usuaris poden necessitar una Fotògraf a Xinqiao, i aquesta guia té un paper fonamental, gràcies al seu bon posicionament. Només heu de registrar per provar-ho.\nSi voleu que el vostre dia del casament sigui inoblidable per a vosaltres i per a tothom a prop vostre, contracteu un fotògraf especialitzat en casaments Xinqiao (Xina) per tenir els millors records d'aquest dia. Algunes fotografies professionals i belles t'estan esperant\nLes imatges de l'esdeveniment són senzilles, però fins i tot per aquesta senzillesa es necessita un coneixement sòlid per atrapar el millor de les persones i el medi ambient, si necessiteu trobar un fotògraf expert en esdeveniments, posem a la vostra disposició els millors fotògrafs de Xinqiao (Xina)\nBusques un fotògraf especialitzat en moda per treballar en un esdeveniment de moda Xinqiao (Xina)? Aquí tenim excel·lents professionals dedicats al món de la moda, fotografia per a campanyes publicitàries, editorials de moda, bloggers ... Contacta amb el professional que més t'agrada i demana un pressupost\nUn fotògraf independent és un professional que treballa per ell mateix i que no depèn de cap empresa externa. Això li dóna al fotògraf molta més llibertat quan es treballa. Si busqueu un fotògraf independent a Xinqiao (Xina), introduïu aquí\nSi voleu tenir les millors fotos del vostre bebè, haureu de comptar amb l'ajuda de professionals experts. Aquí trobareu fotògrafs infantils Xinqiao (Xina), molt amb excel·lents preus i anys d'experiència, que garanteixen sempre un excel·lent resultat\nVoleu fer un retrat que transmeti el millor que tingueu i arribeu a les persones que el mostreu? Llavors necessiteu l'ajuda d'un professional Xinqiao (Xina) que tingui els coneixements i les tècniques per fer aquest tipus de feina. Aquí els trobaràs\nLa fotografia publicitària exigeix certs coneixements i especialitzacions que pocs fotògrafs tenen. Si necessiteu trobar un fotògraf de publicitat a Xinqiao (Xina), aquí us mostrem els millors fotògrafs que trobareu a la web\nLes diferents fases de la família són moments singulars, dignes de ser fotografiats. I si les fotos són fetes per un fotògraf professional, encara millor, perquè és una memòria que romandrà per tota la vida. Si necessiteu un fotògraf professional a Xinqiao (Xina), els trobareu aquí\nzhaoqing weihua photography design studio- (Situat a 13.57 km)\ngaoyao photography association- (Situat a 9.53 km)\nlianxiang photographic studio- (Situat a 55.24 km)\nhongda photography- (Situat a 33.62 km)\nyunfu yuncheng photographers association- (Situat a 37.53 km)\nzhaoqing hi-tech industry development zone photographers association- (Situat a 56.34 km)\nzhiqing rd, sihui shi, zhaoqing shi, guangdong sheng, china, 526238 526238 Dasha ,Altres ciutats a Guangdong Sheng ,Guangdong Sheng ,Xina .\nfoshan gaoming sheyingjia association- (Situat a 47.58 km)\nvivi bride wedding photography- (Situat a 60.56 km)\nyiyuan art photography- (Situat a 71.42 km)\nyi yuan yi shu she ying, chancheng qu, foshan shi, guangdong sheng, china, 528041 528041 Zumiao ,Altres ciutats a Guangdong Sheng ,Guangdong Sheng ,Xina .\naegean bay vision photography- (Situat a 71.81 km)\nai qin wan she ying gong zuo shi, chancheng qu, foshan shi, guangdong sheng, china, 528041 528041 Zumiao ,Altres ciutats a Guangdong Sheng ,Guangdong Sheng ,Xina .


Respira, toca de peus a terra i viu la fraternitat | Catalunya Religió\nRespira, toca de peus a terra i viu la fraternitat\nPer Catalunya Religió. Dm, 04/01/2011\n(SIJ) Silenci, contemplació, reflexió, pregària... Del 5 al 7 de desembre de 2010, joves del Bisbat, acompanyats per Mn. Toni Vadell (diòcesi de Mallorca) i d’altres joves dels bisbats catalans, han dedicat un temps de preparació personal i espiritual per a viure amb major plenitud el Nadal.\nDies abans de començar el Recés, Mn. Toni Vadell, prevere acompanyant de la diòcesi de Mallorca, va enviar una carta als cinquanta joves que tenien previst participar-hi. Els deia que encara que no els conegués personalment ja pensava i pregava per tot ells. Mn. Vadell, a més, els mostrava la il&middto;lusió que tenia de viure el Recés amb tots ells.\nDurant els dies de recés, el joves han pogut aturar-se i revisar la seva pròpia vida i també compartir l’experiència de pregària amb els monjos del Monestir. Hi va haver un temps per a contemplar la paraula de Déu i fer-ne una lectura atenta, d’aquesta manera van descobrir la història del Rei David, el seu fracàs però també la seva capacitat de demanar perdó al Pare. A través del testimoni de vida del Pare Paco, un monjo de la comunitat, van poder aprofundir en el personatge bíblic d’Isaïes.\nL’Arquebisbe de Tarragona, Mons. Jaume Pujol, va apropar-se una estona a Poblet per compartir amb els joves allà presents el seu testimoni i encoratjar-los a la vivència i repte de ser jove cristià al segle XXI. I la Jornada Mundial també es va fer present. Aprofitant l’estona amb el Sr. Arquebisbe, cada jove va poder expressar-li les pròpies conclusions extretes de la lectura de la carta que el Sant Pare va adreçar a tots els joves convidant-los a preparar-se per aquest gran esdeveniment.\nEls joves van ser unànimes en destacar que havia estat un gran recés, una experiència inoblidable i un moment que tot jove ha de viure algun cop durant l’any. Dies després del Recés al Monestir de Poblet, en Xavier Canudas, un jove del nostre bisbat, reflexiona sobre el què ha viscut i compartir aquests dies.\n“RESPIRA, TOCA DE PEUS A TERRA I VIU LA FRATERNITAT”\nEl fet de respirar és necessari per viure, i la vida és un do de Déu. És un regal que cal apreciar-lo, agrair-lo, i assaborir-lo. Hem de viure agraïts a Déu. Tocar de peus a terra és la millor manera d’adonar-nos que tenim un lloc on dormir, una família, un espai per treballar i per a formar-nos... Que som vius i que podem ajudar a altres a viure. Que hem de perdre la por i omplir-nos de confiança. Un lligam a la terra que beneeix nostre Senyor. Viure la fraternitat és la joia de l’Església, de tots els cristians. Qui viu la Fe i posa la confiança en el Senyor, necessita compartir-ho i vol ajudar als qui no poden compartir-ho. Això és fraternitat. Viure la fe en comunitat.\nTot això és el què he après jo del testimoni de Mn. Toni Vadell, de Fra Marc, del P. Paco i de TOTS els companys. És així la veu de Déu, com un vent suau... (1 Re 19,12).\nGràcies a tots els qui hem compartit aquesta gran riquesa. I gràcies al Senyor, que ens estima tant!\nCarta de Jesús als joves (de Mn. Toni Vadell)


DISPOSITIVO DE EXTRACCIÓN DE MALOS OLORES PARA INODOROS - Informació sobre la patent\nDISPOSITIVO DE EXTRACCIÓN DE MALOS OLORES PARA INODOROS\nDE MARCO, Luís Alberto\nLuís Alberto DE MARCO\nLLAGOSTERA SOTO, M* del Carmen\nE03D 9/052,A47K 13/30\nPatent nacional per "DISPOSITIVO DE EXTRACCIÓN DE MALOS OLORES PARA INODOROS"\nE03D 9/052 - A47K 13/30\nWO2012085302 (28/06/2012) - A1 Solicitud internacional PCT con informe de búsqueda internacional en la OMPI\nEn data 10/02/2012 es va realitzar Examen art 11 Positivo\nEn data 10/02/2012 es va realitzar Asignación Fecha Presentacion Internacional\nEn data 10/02/2012 es va realitzar Solicitud PCT Easy Disquete Correcto\nEn data 10/02/2012 es va realitzar ISA designada es OEPM\nEn data 10/02/2012 es va realitzar Defectos de los Prescritos en el art 14\nEn data 16/02/2012 es va realitzar Realización IBI Viable\nEn data 17/02/2012 es va realitzar Revisión Calidad IBI Jefe de Servicio (Conforme)\nEn data 27/02/2012 es va realitzar Comunicación a OI Fecha Recepción Documento Prioridad PCTRO135\nEn data 02/03/2012 es va realitzar Calidad IBI Unidad Administrativa PCT\nEn data 29/03/2012 es va realitzar Transmisión del IBI\nEn data 25/04/2012 es va realitzar No Contiene Defectos de los Prescritos en el art 14\nEn data 25/04/2012 es va realitzar Comunicación a ISA Resto de Documentación\nEn data 26/04/2012 es va realitzar Comunicación a OI Resto de Documentación\nEn data 28/06/2012 es va realitzar Publicación Solicitud Internacional PCT\nInformació sobre el registre de patent nacional per DISPOSITIVO DE EXTRACCIÓN DE MALOS OLORES PARA INODOROS amb el nombre PCT/ES2011/000357\nEl registre de patent nacional per DISPOSITIVO DE EXTRACCIÓN DE MALOS OLORES PARA INODOROS amb el nombre PCT/ES2011/000357 va ser sol·licitat el 16/12/2011. Es tracta d'un registre en PCT Patent pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta dels països. El registre DISPOSITIVO DE EXTRACCIÓN DE MALOS OLORES PARA INODOROS amb el nombre PCT/ES2011/000357 va ser sol·licitat per LUÍS ALBERTO DE MARCO mitjançant els serveis de l'agente LLAGOSTERA SOTO, M* del Carmen. El registre [modality] per DISPOSITIVO DE EXTRACCIÓN DE MALOS OLORES PARA INODOROS amb el nombre PCT/ES2011/000357 està classificat com a E03D 9/052,A47K 13/30 segons la classificació internacional de patents.\nAltres invencions sol·licitades per Luís Alberto DE MARCO\nÉs possible conèixer totes les invencions sol·licitades per Luís Alberto DE MARCO entre les quals es troba el registre de patent nacional per DISPOSITIVO DE EXTRACCIÓN DE MALOS OLORES PARA INODOROS amb el nombre PCT/ES2011/000357. Si es desitgen conèixer més invencions sol·licitades per Luís Alberto DE MARCO clicar aquí.\nAltres invencions sol·licitades en la classificació internacional de patents E03D 9/052,A47K 13/30.\nÉs possible conèixer invencions similars al camp de la tècnica es refereix. El registre de patent nacional per DISPOSITIVO DE EXTRACCIÓN DE MALOS OLORES PARA INODOROS amb el nombre PCT/ES2011/000357 està classificat amb la classificació E03D 9/052,A47K 13/30 pel que si es desitja conèixer més registres amb la classificació E03D 9/052,A47K 13/30 clicar aquí.\nAltres invencions sol·licitades a través del representant LLAGOSTERA SOTO, M* DEL CARMEN\nÉs possible conèixer totes les invencions sol·licitades a través de LLAGOSTERA SOTO, M* DEL CARMEN entre les quals es troba el registre patent nacional per DISPOSITIVO DE EXTRACCIÓN DE MALOS OLORES PARA INODOROS amb el nombre PCT/ES2011/000357. Si es desitgen conèixer més invencions sol·licitades a través de LLAGOSTERA SOTO, M* DEL CARMEN clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les invencions publicades a PCT Patent entre les quals es troba el registre patent nacional per DISPOSITIVO DE EXTRACCIÓN DE MALOS OLORES PARA INODOROS. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de patents en PCT Patent. Conèixer les patents registrades en un país és important per saber les possibilitats de fabricar, vendre o explotar una invenció en PCT Patent.\nÉs possible conèixer totes les patents registrades en la classe E (CONSTRUCCIONS FIXES) entre les quals es troba la patent DISPOSITIVO DE EXTRACCIÓN DE MALOS OLORES PARA INODOROS amb el número PCT/ES2011/000357. Conèixer les patents registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una patent en aquesta mateixa classe.\nÉs possible conèixer totes les patents registrades en la classe E03 (SUBMINISTRAMENTS D'AIGUA; EVACUACIÓ D'AIGÜES) entre les quals es troba la patent DISPOSITIVO DE EXTRACCIÓN DE MALOS OLORES PARA INODOROS amb el número PCT/ES2011/000357. Conèixer les patents registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una patent en aquesta mateixa classe.\nÉs possible conèixer totes les patents registrades en la classe E03D (EXCUSATS O URINARIS AMB SISTEMA DE DESCÀRREGA D'AIGUA; VÀLVULES AUTOMÀTIQUES PER A AIXÒ) entre les quals es troba la patent DISPOSITIVO DE EXTRACCIÓN DE MALOS OLORES PARA INODOROS amb el número PCT/ES2011/000357. Conèixer les patents registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una patent en aquesta mateixa classe.\nÉs possible conèixer totes les patents registrades en la classe A (NECESSITATS CORRENTS DE LA VIDA) entre les quals es troba la patent DISPOSITIVO DE EXTRACCIÓN DE MALOS OLORES PARA INODOROS amb el número PCT/ES2011/000357. Conèixer les patents registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una patent en aquesta mateixa classe.\nÉs possible conèixer totes les patents registrades en la classe A47 (MOBILIARI; ARTICLES O APARELLS D'ÚS DOMESTICO; MOLINETS DE CAFÈ; MOLINETS D'ESPÈCIES; ASPIRADORS EN ) entre les quals es troba la patent DISPOSITIVO DE EXTRACCIÓN DE MALOS OLORES PARA INODOROS amb el número PCT/ES2011/000357. Conèixer les patents registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una patent en aquesta mateixa classe.\nÉs possible conèixer totes les patents registrades en la classe A47K (APARELLS SANITARIS NO PREVISTS EN UN ALTRE LLOC; ACCESSORIS PER A la CONDÍCIA) entre les quals es troba la patent DISPOSITIVO DE EXTRACCIÓN DE MALOS OLORES PARA INODOROS amb el número PCT/ES2011/000357. Conèixer les patents registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una patent en aquesta mateixa classe.\nPAPELERA URBANA CLAISIFICADORA DE RECICLAJE\nData de sol·licitud 07/12/2011\nCUBO DE BASURA CLASIFICADOR DE RECICLAJE\nData de sol·licitud 16/12/2011\nSISTEMA ANTIPIRATERIA DE DISTRIBUCIÓN, REPRODUCCIÓN Y TRANSFERENCIA DE...\nSISTEMA ANTIPIRATERIA DE DISTRIBUCIÓN, REPRODUCCIÓN Y TRANSFERENCIA DE CONTENIDOS Y PROCEDIMIENTO DE OPERACIÓN DEL MISMO


Curses de muntanya 2019 a Espanya el 7 de abril\n> Curses de muntanya 2019 a Espanya el 7 de abril\nCurses de muntanya 2019 a Espanya el 7 de abril: s'han trobat 11 resultats\nMolins de Rei - Vilafranca del Penedès 2019\nMolins de Rei - Vilafranca del Penedès és una marxa bianual que arribarà el proper abril de 2020. El punt de sortida d'aquesta prova de 45.50 km és Molins de Rei. Aquest any es fa la Molins - Montserrat de [...]\nReto Trail Running Jamilena 2019\nReto Trail Running Jamilena és una cursa de muntanya que arriba el proper abril de 2019. El punt de sortida d'aquesta prova de 28.00 km és Jaén. En aquesta fitxa teniu el link per contactar amb els [...]\nRomànic Extrem 2019\nRomànic Extrem és una cursa de muntanya que arriba el proper abril de 2019. El punt de sortida d'aquesta prova de 42.17 km és La Vall de Bianya. En aquesta fitxa teniu el link per contactar amb els [...]\nCXM Trail Cara Los Tajos 2019\nLa cursa de muntanya CXM Trail Cara Los Tajos amb sortida a Alhaurín el Grande arribarà el proper abril de 2019. Aquesta prova de muntanya presenta una distància de 32.00 km. Si voleu informació més [...]


Elliot Fernandez » Quatre anys d’Elliot.cat\nQuatre anys d’Elliot.cat\nEl 20 de setembre de 2007 s’estrenava Elliot.cat. Sembla mentida però des d’aquella data ja han passat quatre anys i un dia, i malgrat la llarga pausa estiuenca, aquest blog continua ben viu i a punt per iniciar la nova temporada 2011-20012. Vull aprofitar aquesta anotació d’agraïment als lectors per la seva fidelitat durant els […]\nElliot Fernandez Hernandez | Publicat el 21/09/2011\nEl 20 de setembre de 2007 s’estrenava Elliot.cat. Sembla mentida però des d’aquella data ja han passat quatre anys i un dia, i malgrat la llarga pausa estiuenca, aquest blog continua ben viu i a punt per iniciar la nova temporada 2011-20012. Vull aprofitar aquesta anotació d’agraïment als lectors per la seva fidelitat durant els darrers quatre anys per escriure quelcom que vull compartir amb els amics i lectors: un cop he acabat el màster en Història del Món que des del 2009 cursava a la UPF de Barcelona, he decidit donar-me un temps per reflexionar sobre la conveniència o no de continuar la carrera investigadora en història. Ara mateix no tinc massa clar quin futur pot tenir un doctor en història. El món de les humanitats pateix la seva pitjor crisi de la història. Mai com abans havien estat objecte de tan gran desprestigi. Les universitats espanyoles, centrades en aplicar al preu que sigui els nous criteris de governança dictats pels nous rectors-gerents, giren l’esquena a les ciències socials. I els governs, quan retallen pressupostos en recerca, ens diuen que les humanitats no són tan prioritàries.\nCom que ja no podem confiar en uns poders públics que ens han donat l’esquena, haurem de cercar solucions alternatives. Per això des de fa uns mesos treballem un grup d’amics en un projecte comunicatiu del que esperem tenir novetats ben aviat.


El nombre de pacients positius ingressats als centres de la Corporació és de 44 persones, 8 menys que dilluns - Ràdio Marina - Sempre al teu costat\nEl nombre de pacients positius ingressats als centres de la Corporació és de 44 persones, 8 menys que dilluns\nActualment hi ha 10 persones a l’Hospital de Calella, 16 al sociosanitari de Calella i 18 a l’Hospital de Blanes.\nTenint en compte l’últim recompte (22/02), a l’Hospital de Calella s’han registrat 2 ingressos i 10 altes, una de les quals és un trasllat en un altre centre sanitari, 4 són trasllats al Sociosanitari de Calella i 2 són pacients que ja s’han negativitzat però continuen ingressats al centre.\nA l‘Hospital de Blanes, respecte a l’últim recompte (22/02), s’han registrat 2 ingressos, cap alta i cap defunció.\nA l’Hospital Sociosanitari de Calella respecte a l’últim recompte (22/02) s’han regitrat 5 ingressos, 4 dels quals són pacients amb necessitats sociosanitàries ingressats a la Unitat de Medicina Interna de l’Hospital de Calella. També s’han comptabilitzat 7 altes, 6 de les quals són pacients que ja s’han negativitzat però continuen ingressats al centre.\nSegons els informes de l’Agència de Qualitat i Avaluació Sanitàries de Catalunya (AQuAS), el risc de rebrot a l’Alt Maresme, en la darrera setmana, se situa en els 146 punts i l’RT és del 0,58. Mentre que a la Selva Marítima el risc de rebrot és ara de 133 punts i l’RT és de l’1,48. Al global de la Regió Sanitària, el risc de rebrot arriba als 264 punts i l’RT és de 0,93.\nTenint en compte tots els centres de la Corporació, el nombre de professionals positius i en aïllament per la Covid-19 és de 6 persones.


Xema en plena gira estiuenca repartint màgia i humor - TOTLLEIDA\nXema en plena gira estiuenca repartint màgia i humor\nVideoEsbarjoGent de PonentPortada\nCombina les seves gales en solitari amb l'espectacle "Junts però no barrejats", compartit amb el mític Barragán, tota una insígnia dels programes de TV dels últims anys.\nPer totlleida Última actualització Jul 29,2018\nDe moment té contractades al voltant de quaranta gales per tota la geografia espanyola, Principat d’Andorra, i Portugal\nA les comarques de Lleida el veurem al Solsonès aquest 11 de agost\nCom és habitual en les època estiuenques la majoria d’artistes solen augmentar el seu volum de treball a causa de les numeres festes patronals que se celebren en els pobles i ciutats del nostre país. Des de fa més de trenta anys el mag i monologuista lleidatà Xema Solé Solà dedica el seu període a estival, a la noble professió de divertir els altres amb les seves dosis d’humor, màgia, anècdotes, acudits i interaccions amb el públic que conformen els seus espectacles. Tot això amb una renovació constant el que fa que tots els anys puguem veure i escoltar alguna cosa diferent en les seves intervencions d’escena.\nEl tret de sortida de la marató artística estiuenca del showman de la Terra Ferma, va ser el mes passat a Sant Diumenge de la Calçada (La Rioja), al costat del Fakir Kirman, dins de les activitats culturals en l’estiu d’aquesta localitat.\nXema presenta, entre d’altres, el seu espectacle per a tots els públics titulat “Magiólogos del 2018”, basat en un compendi de trucs de màgia combinat amb monòlegs sobre temes d’actualitat, i la participació activa del públic, que al llarg de més d’una hora fa que el bon humor màgic s’estengui i distribueixi entre tots els assistents que van a veure les seves representacions, amb un humor renovat, fresc i actual del que ja forma part el moment polític actual del nostre país amb els seus polítics inclosos, ja que aquests segons el mateix artista donen cada vegada més de si.\nA la comarques de Lleida, fins a la data està contractat només per veure-ho el dissabte onze d’agost, a Santa Susanna, nucli municipal agregat a la població de Riner al Solsonès. Serà dins les seves festes patronals després del sopar festiva. Tot i que la contractació a hores d’ara continua oberta.\nCom a novetat d’aquesta temporada 2018 l’artista presenta un espectacle màgic teatral d’animació infantil, apte per a tots els públics, i englobat dins de la categoria de teatre familiar titulat “Viatge a Magicolandia … .25 anys d’èxits”, re-estrenat el passat dia disset de juny a Barcelona, amb notable èxit. Com el seu nom indica, un clàssic de l’oferta de Xema Solé, totalment renovat, i avalat amb més de quatre mil representacions, al llarg de més de vint anys d’èxits – “…. aquesta és una proposta clàssica de teatre màgic per a nens i grans amb un objectiu molt clar. Convertir els nens a mags i als adults en nens, i alhora fer treballar la imaginació en el seu màxim exponent “-indica el propi Màgica Xema.\nLlibres més venuts d’aquesta setmana\nAlberto Vinagre i Ana Maria Carreres, vencedors del’11ena edició de l’Ultra Trail Valls d’Àneu, de 96 km i 7.160 metres de desnivell


POLÍTICA - 11/11/2019 08:48 / Redacció\nVÍDEO: Uns Mariachis canten cançons de Malú davant la seu de Ciudadanos i humilien Albert Rivera\nCiudadanos va passar ahir de 57 diputats a 10. Un resultat electoral horrorós que va confirmar totes les enquestes i tots els pronòstics. El partit taronja va rebre la patacada i el càstig del seu electorat, que va fer confiança en el Partido Popular i també en Vox, que va obtenir 52 escons.\nEl portal Foro Coches va voler 'celebrar' aquests resultats electorals d'una manera humiliant per a Albert Rivera. Van enviar uns 'mariachis' que van interpretar cançons de la seva dona Malú davant la seu de Ciudadanos a Madrid.\nUns resultats ridículs que, tal com us vam EXPLICAR AQUI, haurien de fer dimitir Rivera, però també Inés Arrimadas, la cap de llista de Barcelona, ja que es els resultats a Catalunya també van ser horrorosos, amb només 2 diputats.\nParaules clau: MARIACHIS MALÚ FOROCOCHES ALBERT RIVERA


Notícies « Toni Vilches Fotografia- El teu fotògraf a Girona.\nEntrevista a Com Radio Girona per parlar del nou llibre “Un any a La Bodega”.\nBy Toni Vilches Fotografia on 10 juliol 2012 / Notícies\nJa teniu disponible al bloc de Com Radio Girona l’entrevista que l’Eduard Cid em va fer per parlar sobre el llibre “Un any La Bodega”. Escolteu-la directament en aquest vincle: COM Radio Girona. Entrevista a Toni Vilches sobre el llibre de fotografia “Un any a La Bodega”.


01/12/2015 - 11:12h\nI que fa aquesta societat? Practica el silenci. Unes vegades és els silencis oficials d'els qui des del govern i les opcions polítiques haurien de prendre posició contra aquesta xacra social sense titubejos, igual que fan contra altres terrorismes; unes altres, és el silenci dels mitjans quan disfressen el terrorisme masclista amb eufemismes que donen a entendre que les dones tenen el mal gust de morir-se, quan les assassinen, només que per posar en un compromís al mascle que no va poder suportar que ella volgués ser tractada com una ciutadana, no com una súbdita del masclisme.\nSilencis que silencien els noms dels terroristes i callen les biografies de les assassinades perquè morin dues vegades. Silencis que amaguen a les assassinades que moren als hospitals. Silencis de les cases d'acolliment. Silencis de viure amagades amb la por engarrotant la vida que no es viu per por de ser trobades. Silencis d'els qui publiquen les falses notícies de grups d'homes que s'autodenominen defensors del mascle i l'únic objectiu del qual és desprestigiar els moviments democràtics de les dones feministes sembrant el dubte en una societat disposada a silenciar-se còmplice. Silencis que amaguen a les dones prostituïdes disfressant-les d'impossibles Prettys Womans per ser assassinades per qualsevol executant del poder del mascle. Silencis que anomenen clients als còmplices de la tracta i locals d'oci adult als prostíbuls. Silencis d'els qui no estimen. Silencis que amaguen les vergonyes d'una societat que es diu democràtica mentre porta en el seu si l'ou de la serp de la violència patriarcal que consent la sagnia del seu futur amb l'assassinat constant de les dones per mantenir la supremacia de la quota masculina. Silencis, sempre silencis.\nDes de la marea del #7N les dones anem fent callar els silencis. Volem una societat democràtica que, igual que els països nòrdics, decideixi signar una llei de la Pau per a les Dones. I mentre, fem callar el silenci a l'entrada de tots els Parlaments amb un mur “Memorial de les Víctimes del terrorisme masclista” perquè les consciències es despertin, perquè tothom sàpiga els noms de les dones assassinades. Perquè, finalment, aquesta societat entengui que no es pot anomenar democràcia a un sistema que permet que el 50% de la seva població pateixi violències masclistes pel simple fet d'haver nascut dona.\nLa jueza encarcela a Lanza para evitar que huya y protagonice "nuevamente conductas violentas"


La publicació de les obres completes de Blai Bonet s'ajorna de forma indefinida\n22 setembre 2020 10:57\nEl mateix autor havia signat un contracte el novembre de 1997 amb Edicions 62\nEdicions 62 ha posposat de manera indefinida la publicació de les obres completes del mallorquí Blai Bonet, malgrat el contracte que havia firmat el novembre de 1997 el mateix autor amb Xavier Folch i Josep Maria Castellet, responsables de l'editorial en aquella època. El volum havia de formar part de la col·lecció Clàssics Catalans del segle XX, interrompuda des de fa més de tres anys per falta de diners, encara que reimpulsada a través d'una ajuda de l'Institut Català de les Indústries Culturals.\nL'escriptor Carles Rebassa ho va anunciar el passat dijous durant el recital poètic que es va dur a terme a Barcelona, amb motiu de l'exposició Irradiacions. Ho va fer amb un sonet, escrit fa pocs dies i titulat Conversa amb Blai Bonet després que Edicions 62 decidís no publicar l'obra completa que ell havia signat abans de morir. Rebassa també ha escrit Mite i pols de Blai Bonet, una biografia que va començar quan l'escriptor de Santanyí encara vivia i que tampoc publicarà Empúries, amb qui va firmar un contracte. «Blai Bonet va morir fa 10 anys i no existeix la possibilitat de trobar les seves obres completes» va dir Rebassa, que va assegurar que «és molt greu ja que representa un atac a la memòria de l'escriptor, alguns esperen que els escriptors es morin per pegar-los la punyalada». Segons el jove escriptor, «Blai Bonet no interessa perquè és de Mallorca». Carles Rebassa va explicar que «amb la dictadura, la cultura de resistència era una sola, amb el Principat en una posició davantera, com ho feia també Edicions 62 que donava suport a la literatura escrita en català en una època difícil per a la cultura del país».\nEl poeta va afegir que si un producte no va acompanyat d'una subvenció, ara no interessa, i va manifestar que «la cultura s'ha regionalitzat i la nació només es veu a nivell de comunitat, ens ha deixat al marge». Rebassa va agregar que «el poble no està acostumat a estimar els seus poetes». El volum dedicat a Blai Bonet havia de ser subvencionat per la Diputació de Barcelona i pels ajuntaments de residència del poeta, novel·lista i crític d'art. Després de la firma del contracte per part de l'escriptor de Santanyí en «un acte emotiu», segons Carles Rebassa, s'haurien d'haver publicat les obres completes. Poc després, el 21 de desembre de 1997, el guanyador de la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya, moria al seu poble natal. El Govern balear li va atorgar, a títol pòstum, el premi Ramon Llull el 1998. Dos anys més tard, Empúries, del grup Edicions 62, va publicar el poemari Sonets. El treball d'edició de les obres completes de Bonet es va encarregar a Xavier Lloveras però va anar passant el temps. L'elevat cost econòmic i la prioritat d'altres escriptors, com Brossa o Josep Carner han anat ajornant el projecte de Blai Bonet. Xavier Folch, actual director de l'Institut Ramon Llull, va pactar amb el Govern balear, en l'època del Pacte de Progrés, una subvenció per a les obres de Blai Bonet, encara que no es va arribar a firmar cap acord. Després de la victòria del Partit Popular i aturada la col·lecció, no es van reestablir les negociacions.


Direcció de les obres de l'ampliació de la capacitat d'eliminació de nitrogen a l'Edar de Banyoles. Coordinació de Seguretat i Salut de les obres de l'ampliació de la capacitat d'eliminació de nitrogen a l'Edar de Banyoles. - iPUC.cat\nDirecció de les obres de l’ampliació de la capacitat d’eliminació de nitrogen a l’Edar de Banyoles. Coordinació de Seguretat i Salut de les obres de l’ampliació de la capacitat d’eliminació de nitrogen a l’Edar de Banyoles.\nDOGC | 10-8-2016 | Banyoles |\n7 de desembre de 2016 Execució de les obres d’ampliació de la capacitat d’eliminació de nitrogen a l’edar de Banyoles. Direcció de les obres i Coordinació de seguretat i salut. Clica per a veure la publicació oficial.\n10 de agost de 2016 Execució de les obres d’ampliació de la capacitat d’eliminació de nitrogen de l’Edar de Banyoles. Clica per a veure la publicació oficial.\n10 de juliol de 2015 Informació pública del projecte executiu per a l’enderroc i reconstrucció d’una nau porcina i modificació de capacitats de bestiar sense increment de producció de nitrogen. Clica per a veure la publicació oficial...\n31 de març de 2015 ANUNCI pel qual es fa pública la licitació: redacció del projecte constructiu de l’ampliació de la capacitat d’eliminació de nitrogen de l’estació depuradora d’aigües residuals de Banyoles. Clica aquí per a veure la publicació oficial\n19 de novembre de 2015 RESOLUCIÓ TES/2602/2015, de 28 d’octubre, relativa a la modificació no substancial de l’autorització ambiental per a l’activitat de fabricació d’oxigen, nitrogen i argó. Clica per a veure la publicació oficial.


No al TTIP/CETA\nOpinió | 19 de maig de 2017\nEL CETA és l’Acord Integral d’Economia i Comerç entre el Canadà i la Unió Europea. El tractat el va signar el 30 d’octubre la tecnocràcia del Consell de la Unió Europea i la Comissió Europea, i el va ratificar la majoria neoliberal del Parlament Europeu el passat 15 de febrer.\nEl 24 de març el Consell de Ministres el va ratificar i el va enviar al Congrés de Diputats. Es preveu que a principis de juny arribi al Parlament i al Senat com a projecte de Llei per la seva aprovació.\nLa voluntat del PP és que es faci un tràmit parlamentari exprés per ratificar el CETA a corre-cuita sense deixar molt de temps per a l’anàlisi o la consulta ciutadana, i sense temps per fer un estudi rigorós de les conseqüències de la seva aplicació.\nI aquesta posició respon al fet que el PP sap que com més temps passi, més possibilitats que es coneguin les greus amenaces que significa el CETA per a la majoria de la població. I a més, no vol que el debat a l’estat espanyol coincideixi amb el que faran altres països de la UE, com França o Holanda perquè aquests països podrien aturar la proposta.\nPerò aquest tràmit a la desesperada i sense soroll també interessa al PSOE i C’s. En primer lloc, perquè coincideixen amb la filosofia d’aquesta proposta neoliberal i, en segon lloc, perquè això evitarà que hagin d’escoltar organitzacions i associacions pròximes al partit que estan en contra, com per exemple la UGT.\nÉs important destacar que el Congrés dels Diputats i el Senat no poden variar el text del tractat, com tampoc ho poden fer la resta de parlaments nacionals, ja que és un acord tancat. Solament poden votar sí o no i això suposa una manca més de sobirania parlamentària i de ruptura dels principis bàsics d’un estat de dret. De què serveix un parlament si només ha de signar i ratificar sense pensar ni valorar? Es tindran en compte els parlaments autonòmics o els governs municipals? No. I això malgrat que alguns parlaments autonòmics i més d’un centenar d’ajuntaments importants de l’estat espanyol, entre ells el de Rubí, han rebutjat el CETA i també el TTIP.\nL’aprovació del CETA en el Congrés dels Diputats obrirà la porta a més privatitzacions dels serveis públics i, a més, inclou clàusules que impedeixen la remunicipalització dels serveis públics; limita la regulació del sistema financer i contempla la creació de tribunals privats d’arbitratge, aspectes que soscaven la democràcia i creen un sistema de justícia paral·lela, al marge del sistema polític.\nLa campanya ‘No al TTIP/CETA’, formada per 350 organitzacions, de la qual Rubí Solidari en forma part, recordarà al Parlament que, si no dedica suficient temps a estudiar el tractat, no complirà la seva funció legislativa i de control. Molts ens preguntem si no seria factible la celebració d’un referèndum sobre el CETA. Creiem que sí, sempre que hi hagi voluntat política, ja que l’article 92 de la Constitució espanyola recull el referèndum consultiu no vinculant per decisions polítiques d’especial transcendència. El CETA és un cas especial de transcendència política, social i econòmica perquè canvia l’ordenament polític i jurídic i els processos legislatius. La voluntat política del PP, PSOE i C’s ja va quedar molt clara el novembre passat quan van declinar la proposta presentada per Unidos Podemos i ERC de sotmetre el CETA a un referèndum.\nTot i el fracàs d’aquesta proposta en l’àmbit polític, seria molt important que existís un moviment ciutadà que juntament amb els partits polítics proposés la creació d’una comissió d’estudi del CETA, per resoldre greus polèmiques sobre temes relacionats amb gestió dels serveis públics, els tribunals d’arbitratge, les regles de la propietat intel·lectual, la precarietat laboral, la regulació dels serveis financers, la rebaixa dels estàndards ambientals que posen en perill la salut...etc.\nÉs el CETA bo per a les petites i mitjanes empreses? No. Segons experts, d’un total de 20 milions de pimes de la UE només 6.500 es podran beneficiar de les rebaixes aranzelàries i no aranzelàries. Les mateixes pimes denuncien que es trobaran en desavantatge respecte a les grans empreses. Consideren que els reglaments tècnics i les normes no haurien de desregular-se o abaixar-se de nivell. Queda clar que aquest acord CETA afavorirà les grans empreses multinacionals i limitarà el dret a regular dels governs. Un estudi de la Universitat de Tufts, Massachusetts, parla de la pèrdua possible de 200.000 llocs de treball a la UE, de l’increment de desigualtats i tensions socials, desviament del comerç dintre de la UE, desviació de la participació de l’ingrés laboral... El CETA conduirà també a la compressió dels salaris amb una pèrdua l’any 2023 d’entre 316 i 1331 euros a la UE, i la pèrdua neta d’ingressos del govern amb la consegüent disminució de pressupost per a l’estat del benestar i la pèrdua neta en termes de PIB.\nUna ràpida aprovació del CETA al Congrés dels Diputats per part del PP, C’s i el PSOE confirmaria –una vegada més– que els tres partits treballen per les elits econòmiques i financeres, per les empreses de l’IBEX 35, segrestant la democràcia i concentrant la riquesa, la qual cosa comportarà un increment de les desigualtats, les tensions socials i la por. Un brou de cultiu perfecte per oportunistes racistes i misògins com Trump i Le Pen.\nCreiem que el CETA no és la solució als problemes econòmics de la nostra societat i per això rebutgem aquests acords, que són la causa de la crisi econòmica i de les seves conseqüències desastroses per a les classes populars.\nDefensem el control públic sobre sectors estratègics com l’energia i les finances, la remunicipalitzacio dels serveis privatitzats, lleis que prohibeixin els desnonaments, clàusules socials per les compres i contractacions públiques, més diners públics per als serveis socials, l’erradicació de les causes de la pobresa, la lluita per frenar el canvi climàtic, la descarbonització i l’impuls a les energies renovables com a eina de desenvolupament, a polítiques de sobirania alimentària, a un comerç just basat en la desglobalització i al comerç local de proximitat.\nCal continuar la mobilització i mantenir informada la ciutadania, l’única que amb la seva mobilització pot fer canviar aquesta situació, impossibilitar la ratificació del CETA pressionant els grups parlamentaris, denunciar els múltiples perills que significa el CETA i demanar als grups parlamentaris que hi estan en contra que facin una petició al Tribunal Constitucional perquè es pronunciï sobre la seva constitucionalitat.\nA Rubí, farem una exposició del 22 de maig al 5 de juny sobre el TTIP, el TISA i el CETA a l’Ateneu i una xerrada informativa el dia 30 de maig amb Javi Lechon, del comitè català NoalTTIP.


Degustació i maridatge al Kursaal Espai Gastronòmic - Fent País\nDegustació i maridatge al Kursaal Espai Gastronòmic\nMenú degustació de 5 plats maridats amb vi, cava o cervesa\nVine a assaborir la gastronomia d’alt nivell al restaurant del Kursaal de Manresa.\nEl Kursaal és un espai d’arts escèniques i un espai gastronòmic ubicat a Manresa, la capital de la Catalunya central. El teatre, carregat d’història i amb acollida a tota mena d’actes, és un punt de referència en la difusió de les arts escèniques d’àmbit nacional. Per altra banda, el restaurant és un lloc tranquil i agradable per gaudir de la bona gastronomia creativa, amb sabors autòctons i plats correctament elaborats.\nUs presentem algunes experiències per gaudir de l’oferta culinària del Kursaal. En aquesta degustareu un àpat per a dues persones, una combinació de plats degustació i maridatge de vins i caves, creacions elaborades amb els cinc sentits, amb precises coccions i productes frescos de temporada.\nPasseig de Pere III, 35 · Manresa · 08242 · Bages\nIndispensable reservar amb un mínim de dos dies d'antelació.


M. Aguéiev - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n27 juliol 1898 (Julià)\n5 agost 1973 (75 anys)\nLycée Ivanovice Krejmana (fr)\nMark Làzarevitx Levi (Moscou; 1898 - Erevan (Armènia), 1973), més conegut pel pseudònim literari de M. Aguéiev, fou un escriptor rus. Altres pseudònims coneguts són: Mikhaïl (Mark) Aguéiev i Mark Leóntievitx (Liúdvigovitx) Levin.\nVa néixer en una família de rics comerciants jueus. Va estudiar a l'Institut Kreimanovski fins al 1916, any en què va ser batejat a la parròquia evangèlica de Moscou. Els primers anys de la revolució de 1917 va treballar com a traductor per a la societat Arcos (All Russian Cooperative Society Ltd).\nViatjà a França i a Alemanya el 1924, on hi va viure quatre anys, i el 1930 es traslladà a Turquia, on exercí de professor d'idiomes. A Istanbul va escriure Novel·la amb cocaïna (1934), la qual envià a la revista Chiffres de París, editada per emigrants russos, amb el pseudònim de M. Aguéiev. Tant en aquesta revista com en d'altres hi aparegueren fragments de la novel·la, i més tard una editorial francesa publicà la novel·la en forma de llibre.\nEl 1942 Levi fou repatriat a l'URSS per la policia turca, potser arran de l'atemptat contra l'ambaixador alemany a Turquia, que els serveis d'informació turcs van imputar a alguns ciutadans soviètics. Un altre cop al seu país es va establir a Erevan (Armènia), on es va casar i on ensenyava alemany a la universitat. Com a mínim un cop l'any visitava Moscou, encara que no se sap per quin motiu. Va morir el 1973 a Erevan, on està enterrat. No se li coneix cap altre text literari.\nEn un primer moment, Novel·la amb cocaïna es va atribuir a Vladimir Nabokov.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=M._Aguéiev&oldid=20663400»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 gen 2019 a les 22:15.


Bridget Phetasy (periodista) Wiki, biografia, edat, alçada, pes, nòvio, valor net, fets\nBridget Phetasy és una còmic i emissora nord-americana. Va guanyar protagonisme pel seu podcast Like Politics, on mostra el seu sentit de l'humor a la comèdia i també va guanyar els cors dels seus fans. És una noia pacífica que sempre promou la humanitat. Sintonitza la biografia i explora més sobre la Viquipèdia de Bridget Phetasy, la biografia, l'edat, l'alçada, el pes, el nuvi, les mesures corporals, el valor net, la família, la carrera i molts més fets sobre ella.\nBridget Phetasy Age\nQuants anys té Bridget Phetasy? Va néixer el 15 de novembre de 1978 als Estats Units. Té 42 anys. Té la nacionalitat nord-americana i pertany a una ètnia mixta.\nBridget Phetasy Altura i pes\nQuina alçada fa Bridget Phetasy? És una dona preciosa i amb classe. Es troba a una alçada de 5 peus 7 d'alçada o 1,67 m o 167 cm. Pesa al voltant de 55 kg o 121 lliures. Té uns ulls marrons foscos preciosos i els cabells ros. Les seves mesures corporals són de 40-32-39 polzades. Porta una copa de sostenidor de 38 C.\nLlegiu també: Mayanti Langer (periodista) Wiki, biografia, edat, alçada, pes, marit, valor net, fets\nViqui Bridget Phetasy\nNom real Bridget Phetasy\nFamosos com Comediant, periodista\nAniversari 15 de novembre de 1978\nSigne de naixement Escorpí\nAlçada aprox. 5 peus 7 polzades (1,67 m)\nMides corporals aprox. 40-32-39 polzades\nTalla de copa de sostenidor 38 C\nBridget Phetasy Novio\nQui és el xicot de Bridget Phetasy? Manté la seva vida personal allunyada dels mitjans de comunicació i dels focus. Abans d'això, estava casada. Actualment, probablement és soltera i centrada en la seva carrera.\nEl valor net de Bridget Phetasy\nQuant és el valor net de Bridget Phetasy? Després de graduar-se va començar la seva passió és escriure. Fins ara, ha aparegut en molts programes de televisió i en canals de notícies. També dirigeix la seva pròpia línia de mercaderies phetasy.com! El seu valor net s'estima en més de 200.000 dòlars (USD).\nFets de Bridget Phetasy\nEl lloc de naixement de Bridget Phetasy és Connecticut, Estats Units.\nVa completar la seva formació o títol a l'Ivy League College.\nA Minneapolis, va prendre classes de dansa i interpretació.\nLa seva germana es diu Vanessa.\nEstà activa a Instagram.\nTambé va treballar per a la "Revista Playboy" com a assessora.\nTambé viatja per tot el món en el cas de la seva feina i periodisme.\nLlegiu també: Viquipèdia de Britney Eurton (reportista), biografia, edat, alçada, pes, nuvi, valor net, família, carrera, fets


Casalot, masia i centre cívic, les tres vides de la Torre Llobeta\nredacció web | divendres, 16 de setembre del 2016, a les 18.21\nTorre Llobeta deu el nom a la família Llobet o Llobera, una de les famílies que han passat pel casalot. Es va construir a finals del segle XV com a residència senyorial. Al segle passat es va reformar, com ho demostra la diversitat de finestres. JOSEP MARIA BABÍ, Arxiu Històric de Roquetes - Nou Barris “Aquests elements no són originals, sinó que provenen de cases medievals i que van ser enderrocades a finals del segle XIX i principis del XX per obrir nous vials a Barcelona com va ser el cas de l’obertura de la via Laietana.” La Torre Llobeta ha viscuts moltes disputes successòries, i ha viscut èpoques d’estiueig i altres d’agrícoles, dedicades a la vinya. Amb el temps, es van vendre terrenys per construir-hi el tramvia d’Horta i nous habitatges. Durant la Guerra Civil va ser la seu de revolucionaris i brigadistes internacionals, tot i que i després es va abandonar. A poc a poc el barri va créixer i els veïns van reivindicar la torre, sobretot quan als 60 l’escola es va quedar petita. JOSEP MARIA BABÍ, Arxiu Històric de Roquetes - Nou Barris “Un dels plans que es volia exectutar era la seva ampliació a costa de l’enderrocament de la masia. S’hi van oposar els veïns i al final se’n van sortir. El que es va fer és pujar un pis més l’escola.” La masia s'anava deteriorant i l’associació de veïns la va ocupar per reivindicar la seva restauració. Finalment, es va convertir en un centre cívic l’any 1983.\nLa Torre Llobeta va ser construïda a finals del segle XV com a casalot senyorial, tot i que posteriorment va ser utilitzada com a masia. S’especula que el nom de Torre Llobeta prové de les famílies Llobera o Llobet. També es coneix amb els noms de Can Basté de les Parets, Can Sagarriga i Mas Montaner. Es tracta d’un edifici de planta quadrada, pati interior i elements gòtics, que provenen, de fet, d’edificacions medievals enderrocades a principis del segle XX durant l’obertura de la via Laietana.\nSe sap que va fer la funció de masia agrícola per la família Sapila i després, el 1721, per la família Sagarriga. En els dos casos hi va haver plets successoris i la casa va viure èpoques de cert ostracisme. A mitjan segle XIX es comença a vendre parcel·les destinades a construir-hi torres d’estiueig. Poc després canvia de propietaris i es transforma en un punt de trobada de la burgesia catalana. Per allà hi passa, per exemple, el poeta Joan Maragall, a qui el 1915 se li dedica el passeig que passa per davant de la masia.\nAls anys 20, els propietaris venen gairebé la meitat de la finca al projecte del tramvia d’Horta i a l’exèrcit. A la Guerra Civil la masia va ser la seu del comitè revolucionari del barri i va acollir membres de les Brigades Internacionals. I a partir d’aquí queda abandonada. Al seu entorn creix el barri de Torre Llobeta, entre 1952 i 1955. L’associació de veïns inicia la reivindicació de la conservació de la masia i que fos un espai per al barri. Fet que aconsegueix l’any 1983, quan es converteix en centre cívic.


Ferienwohnung am Erfurter Dom Erfurt Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nFerienwohnung am Erfurter DomAllerheiligenstrasse 4, Altstadt, Erfurt, Alemanya, 99084 - Veure al mapaExcepcional9,2Basada en150comentarisFerienwohnung am Erfurter DomVeure més fotos"Great view overlooking the street. Big rooms, with nice kitc..."HaydenAustraliaVeure més fotosVeure totes les 25 fotosExcel·lent ubicació 9,8Veure al mapa9,8UbicacióParticularitats que li encantaranProp de transports públics\nSobre l'allotjamentDescripcióBen posicionat a Erfurt City Center, Ferienwohnung am Erfurter Dom és un lloc ideal d'inici d'excursions a Erfurt. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Ferienwohnung am Erfurter Dom, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, restaurant. L'ambient de Ferienwohnung am Erfurter Dom es reflexa en cada habitació. calefacció, despertador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, reproductor de DVD/CD, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Ferienwohnung am Erfurter Dom és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Erfurt.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsassecador de cabellempolles d'aigua de cortesiasala d'estarcalefaccióestris de cuinatelevisió de pantalla planadespertadornevera Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que informeu el Ferienwohnung am Erfurter Dom de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Relleu generacional? | Joan Martí | BARCELONA | Tennis | L'Esportiu de Catalunya\nRelleu generacional? Relleu generacional? Relleu generacional? Relleu generacional? + Relleu generacional? E-mail\nNovak Djokovic EFE.\nCarlos Alcaraz EFE.\nCop de dreta de Badosa EFE.\nRelleu generacional? Relleu generacional? Relleu generacional? Relleu generacional? Relleu generacional? E-mail\nL’eclosió espectacular de Carlos Alcaraz, la revifada a Roma de Novak Djokovic, el vigent campió a París, i la lesió crònica al peu de Rafa Nadal, que arriba ben justet, provoquen una major incertesa en els pronòstics que anys enrere a Roland Garros, el temple de la terra batuda. També s’ha de tenir en compte el rus Daniïl Medvédev, que surt d’una lesió –una hèrnia– i que ja ha demostrat a bastament la seva gran qualitat, tot i que va caure aquesta setmana a Ginebra en el retorn a les pistes. El rus va ser campió de l’obert dels EUA el 2021 esborrant de la pista Djokovic i va acaronar el títol a Austràlia enguany en una final en què Nadal li va pispar la corona apel·lant a l’èpica i va sumar el seu 21è títol de Grand Slam, desempatant amb Djokovic i Federer (20). El torcebraç històric entre el serbi i el balear –el suís està lesionat– és el rerefons de la cita.\nAlcaraz, que avui debuta contra l’argentí Juan Ignacio Londero (141è), ha meravellat a Miami en pista dura i a Barcelona i Madrid en argila, torneig en el qual va superar tant Nadal com Djokovic i va apallissar literalment en la final Zverev. L’any passat va arribar al tercer partit i el seu sostre en un Grand Slam són els quarts de l’obert dels EUA 2021. Nadal és el dominador a París amb 13 títols, que aviat és dit, i l’any passat va caure en la semifinal contra Djokovic, que en la final va derrotar el grec Stefanos Tsitsipas, un altre dels ara aspirants, i va conquerir el torneig per segona vegada, trencant una sèrie de quatre títols del manacorí, que guanya sempre que arriba a la final. Debutarà contra l’australià Jordan Thompson (82è). El serbi, que té com a primer escull el japonès Yoshihito Nishioka (94è), ha tingut molts problemes per no haver-se vacunat, ha redreçat el rumb amb un títol a Roma precisament contra Tsitsipas. Completarien la llista d’aspirants l’alemany Alexander Zverev o el rus Andrei Rublev. La part de dalt del quadre crema, amb Djokovic, Nadal i Alcaraz plegats. L’únic català és el mataroní Albert Ramos, un clàssic que el 2017 va arribar als quarts, la seva millor actuació. Debuta avui contra l’australià Thanassi Kokkinakis, un jugador amb talent que refà la seva carrera després de diverses lesions.\nLa gran il·lusió en el quadre femení és veure Paula Badosa (3) al capdamunt. La seva actuació a Roma, derrota contra Daria Kastkina, no és encoratjadora, però arriba com a número 3 del món i amb un títol aquest curs. Tot plegat, la situa entre les favorites al títol. Serà el seu primer Roland Garros instal·lada en la cúspide, una situació que admet que la tenalla i que espera superar. Quan tenia 17 anys (2015), va guanyar el quadre júnior i ara vol tornar a aixecar el trofeu. En el mar de fons del circuit femení, la gran favorita, però, no és altra que la polonesa Iga Swiatek (1), que s’ha erigit en la màxima exponent de la WTA amb 28 victòries seguides i quatre títols. De fet, Swiatek, que el dia 31 farà 21 anys, va fer el salt a la fama el 2020 quan va guanyar Roland Garros. L’any passat no va passar de quarts, com Badosa, que va claudicar contra l’eslovena Tamara Zidansek. Tampoc no es pot descartar la talentosa tunisiana Ons Jabeur, que va aprofitar l’absència de Swiatek a Madrid per aixecar el trofeu, o la grega Maria Sakkari, semifinalista el 2021.\nBadosa debutarà contra la francesa Fiona Ferro (139a) en el marc d’un quadre complicat. Comparteix la part de dalt amb Swiatek i es trobaria en uns hipotètics quarts la bielorussa Arina Sabalenka. La vigent campiona és Barbora Krejcikova. La txeca de 26 anys va seguir una progressió similar a la de Badosa i va escalar moltes posicions en l’any de la seva eclosió. Ara, el seu rendiment és una incògnita. No juga des del febrer a Qatar per una lesió en un colze. L’altra gran aspirant i a la vegada incògnita és la japonesa Naomi Osaka. La tetracampiona de Grand Slam –a París mai ha superat la tercera eliminatòria– no és ni cap de sèrie –38a– i això li provoca un debut entremaliat contra la nord-americana Amanda Anisimova (27), semifinalista l’any 2019.\nde Grand Slam té Nadal, que lidera la cursa de la història al davant de Djokovic i Federer: 20\nHipotètics quarts. Masculí\nNovak Djokovic (1) - Rafa Nadal (5)\nAlexander Zverev (3) - Carlos Alcaraz (6)\nCasper Rudd (8) - Stefanos Tsitsipas (4)\nAndrei Rublev (7) - Daniïl Medvédev (2)\nHipotètic quarts. Femení\nIga Swiatek (1) - Karolina Pliskova (8)\nPaula Badosa (3) - Aryna Sabalenka (7)\nOns Jabeur (6) - Maria Sakkari (4)\nA. Kontaveit (5) - Barbora Krejcikova (2)\nQuan em sento així soc capaç de jugar lliure i ser competitiva; és el que vull trobar aquí a Roland Garros\nEstar tan amunt en el rànquing és nou i de vegades encara em fa una mica de por; estic treballant per sentir-me lliure a la pista\nL'Esportiu. Nacional 22-05-2022, Pàgina 10


2014 0910. Pujol i els filisteus - Gironès per la independència\n2014 0910. Pujol i els filisteus\nPujol i els filisteus\n10/09/14 02:00\t- MANUEL MILIÁN MESTRE\nLa governació de Catalunya és obra\nd'un Pujol, al qual\nara vexen els seus,\nels que mai haurien destacat sense ell\n13/08/2014\tCatalunya en l'hora zero\nSembla ja poc dubtós, per les informacions de la policia i els mitjans de comunicació, que Jordi Pujol abraça definitivament l'independentisme quan el tripartit maragallià desborda la seva obra i el 2011 es transparenta més allò que succeeix al voltant seu. En essència, un descomunal cas de corrupció i d'abús del poder administratiu. Però la composició té una contrapart: els que van callar, i pocs poden excusar-se d'aquesta evidència moral. El silenci era el tribut a l'omertà, tal com s'interpreta aquest concepte en les terres d'Itàlia. Mai, o quasi mai, podem excusar-nos d'això, i encara menys exonerar-nos quan el reflex dels ecos es percebia arreu. En conseqüència, “el que estigui lliure de pecat que tiri la primera pedra”. Catalunya és exemple en moltes coses, però també en corrupteles. Per tant, qui estigui lliure de culpa que proclami el “jo acuso” d'Émile Zola.\nDit això, els esdeveniments mudaran l'epidermis i les seves entranyes, ja que els detestables polítics que diuen governar, o aquells que s'arroguen la categoria d'opositors, estarien, excepte comptades excepcions i molt lloables, inclosos en aquest procés general degeneratiu. Em sobra memòria per afirmar que aquí la corrupció no va ser cosa d'un dia des del franquisme. Recordi's el cas de Porcioles i tota la brutal especulació urbanística, que a tants va enriquir en aquells anys en què es perseguia verdor o cada pam de terra lliure d'una trepitjada. Després molts, que van pecar de mals semblants, han tractat de reivindicar la seva figura política, fet que tampoc he entès mai. Però aquest és un país de les meravelles, on determinats líders inconsistents neixen a la vorera de l'Ebre, i de la nit al dia es converteixen en genis de la conducció dels pobles. Tant, tant genis, que repeteixen la història amb tots els seus errors del passat, fins arribar, a vegades, al ridícul; un extrem al qual, segons el president Tarradellas, mai un polític hauria d'arribar.\nAra bé, d'aquest penós espectacle, una lliçó ja no s'ha d'oblidar: la ingratitud, la infidelitat, la vilesa són estats de conducta que no haurien d'existir en les grans causes, ni en la conducció dels pobles. Pot un polític, governant o no, trair el seu líder? Pot un líder exercir la duplicitat, de manera que la seva acció i la seva doctrina es dissociïn en pràctiques antagòniques? És validable la ingratitud quan és producte de la inconsistència i la covardia? L'espectacle de deutors vergonyants, de fills ingrats, de seguidors beneficiats, d'empresaris agraciats que fugen, o neguen, o denigren Jordi Pujol és tan vergonyós com innumerable. Aquesta és la darrera podridura de la política, aquella que renega de la mà que li va donar aliment, de la persona que el va encimbellar immerescudament, d'aquell que, no només va traçar la seva carrera, sinó que el va ubicar en el cursus honorum, immerescut per la seva vàlua. Són les rates de la política que fugen quan el vaixell fa aigües. Quin espectacle més trist. Quina poca integritat...\nLa crisi de Jordi Pujol és la crisi del sistema polític català, i alguna cosa més. Ara bé, negar que durant 23 anys el president Pujol va aixecar en bona mesura la Catalunya d'avui, la qual, per cert, no va endeutar en la magnitud dels seus successors, tripartit inclòs, seria mentir tan escandalosament com ara fan aquells que neguen els seus favors, o simplement no ho volen reconèixer. La governació de Catalunya és obra d'un Pujol, al qual ara vexen els seus, els que mai haurien destacat sense ell, ni sense Convergència. Aquests indignes personatges probablement van rendibilitzar també les irregularitats, les prevaricacions o els disbarats avui revelats. Què s'han pensat?\nDavant aquest vergonyós espectacle, s'entendria que en la cúspide de la ira o de la baralla, un Pujol justicier, com un gegant Samsó bíblic, s'abracés a les columnes de CiU i derroqués el temple amb tots els filisteus dins. Ho repeteixo, ja que és la sentència: ¿Tu quoque filii mihi?! Cert: els fills assassinant (políticament) el seu pare. Tal vegada caldrà invocar Freud.


ᐅ Posicionament web Gurb - Posicionament Google SEO Gurb\nLi oferim un servei de posicionament web Gurb potent i eficaç, que garanteix els millors resultats de posicionament a Google.\nExperts en posicionament web Gurb\nEl nostre posicionament web Gurb va de bones pràctiques, metodologia contrastada i experts en estratègies SEO nacional i internacional. El nostre equip professional a Gurb analitza i confecciona en cada cas una proposta a mida sobre l’estratègia SEO On-page i Off-page més adient i que millor encaixa amb les necessitats del client i els seus objectius en aquest sentit.\nPosicionament web Gurb amb màximes garanties\nEls nostres resultats en posicionament web Gurb els podem demostrar amb els nostres casos d’èxit reals i vigents, gràcies a la nostra gran experiència en aquest sector i gran quantitat de clients que confien en el nostre posicionament web Gurb.\nEstratègies SEO Google de Gestinet. El millor posicionament web Gurb\nEl nostre objectiu a l’hora de crear una estratègia SEO Gurb és aconseguir els millors resultats en la generació de trànsit potencial i sa des dels cercadors, sobretot el posicionament Google Gurb, cap a la pàgina web del client. La conversió d’aquest trànsit nou potencial en client nou aconseguit, és l’estratègia On-page que també cal abordar per assegurar-nos l’èxit i tancar el procés consolidant l’estratègia dissenyada.\nA l’igual que el Manteniment informàtic Gurb és vital per a qualsevol empresa avui dia, la seva estratègia SEO de posicionament web Gurb també forma part de quelcom vital i necessari per a la seva supervivència o en cas contrari, òbviament pot tenir els dies comptats.\nMetodologia pròpia en posicionament web Gurb\nEl nostre secret és tractar el posicionament web Gurb com a metodologia i filosofia dins el nostre ADN i plasmar-ho a l’hora de crear i optimitzar les pàgines web que realitzem. Utilitzem en tot moment metodologia pròpia, tècniques i estratègies SEO contrastades i vigents, amb les màximes garanties d’èxit i sense riscos. Mai hem tingut una pàgina web penalitzada i en tots els casos realitzem una estratègia SEO a mida amb les màximes garanties per a consolidar els objectius marcats.\nAixí doncs, el posicionament web Gurb és una forma de fer les coses, una metodologia constant i una filosofia que cal desenvolupar en cada disseny web Gurb, optimització web i projecte en aquest sentit. Aquesta metodologia i filosofia de treball és el resultat de tants anys d’experiència en el servei de posicionament web Gurb, i només es pot assolir entenent i transpirant durant tant de temps els paràmetres, motius i estratègies de posicionament web Gurb òptimes i exitoses que Google contempla en el seu posicionament natural, en evolució constant.\nMetodologia de posicionament web Gurb pròpia, tècniques i estratègies SEO contrastades.\nEls millors resultats en la generació de trànsit potencial mitjançant el posicionament web Gurb.\nPropostes de posicionament web Gurb a mida sobre l’estratègia SEO On-page i Off-page.\nBones pràctiques, metodologia contrastada i experts en estratègies posicionament web SEO Gurb.\nGurb i el seu posicionament web\nCada ubicació i zona geogràfica te un tractament específic a nivell SEO Google i això afecta directament en una gran majoria d’estratègies de posicionament web Gurb que desenvolupem, tant sigui pel volum i tipus de competència, com tipus de sector, activitat, etc... Cal tractar cada projecte i estratègia de posicionament web Gurb de forma personalitzada i a mida, només així es pot garantir l’èxit de la mateixa i aconseguir els resultats en posicionament web Gurb esperats.\nGestinet ❤ Posicionament web Gurb\nSi, ho reconeixem, som addictes i ens apassiona el cercador Google des dels seus inicis, i les estratègies de superació constant que dissenyem per tal que cada client sobresurti dins el Posicionament dins Google, evolucionant-les amb el temps per tal de millorar i optimitzar resultats constantment. Val a dir que a Gurb comptem amb clients que són models de negoci online i gairebé la única captació de client potencial és via posicionament Google, amb l’exigència i pressió que això comporta.


Doctorat en Medicina i Sanitat Animals - UAB Barcelona\nUniversitat Autònoma de Barcelona > Estudis > Tots els Doctorats > Ciències de la Salut > Doctorat en Medicina i Sanitat Animals (Informació general)\nEl programa de doctorat en Medicina i Sanitat Animals és hereu del programa de doctorat en Medicina i Sanitat Animals regulat pel RD 778/1998, que en el curs 2003-2004 va rebre la menció de Qualitat que atorgava el Ministeri de Ciència i Innovació (MICINN). Durant aquests anys, el programa de doctorat s’ha adaptat als nous marcs legislatius espanyols (RD 56/2005 i RD 1393/2007) i al marc de l’Espai Europeu d’Educació Superior, i ha renovat la menció de Qualitat fins a l’actualitat, on ha obtingut la distinció de menció cap a l’Excel·lència vàlida fins el curs 2013-2014.\nAquest programa de doctorat ofereix una formació d'investigació en Medicina i Sanitat Animals adaptada a les línees d'investigació que s’ofereixen en els departaments de Medicina i Cirurgia Animals i Sanitat i Anatomia Animals, col·laborant amb altres institucions com ara la Fundació Hospital Clínic Veterinari, el Centre de Recerca en Sanitat Animal i el Centre de Biotecnologia Animal i de Teràpia Gènica.\nEl candidat ha de tenir una formació en l'àmbit de ciències de la salut, especialment en el camp de la veterinària. Aquest programa de doctorat està dirigit a graduats en veterinària i a aquells graduats en altres àmbits que hagin cursat un màster universitari de l'àmbit de ciències de la salut o un camp afí a la veterinària.\nEls graduats en veterinària poden accedir directament al programa de doctorat en Medicina i Sanitat Animals sense necessitat de cursar complements de formació ja que es considera que el treball de fi de grau i el rotatori pràctic ja inclouen crèdits d'investigació similars als del màster.\nEls graduats de menys de 300 crèdits ECTS i els llicenciats han de fer un màster de veterinària o afí.\nEls graduats de 300 o més ECTS que no siguin veterinaris però siguin de l'àrea de ciències de la salut també poden accedir directament, depenent del tema de la tesi.\nAquest programa de doctorat té com a sortides professionals habituals els departaments d’I+D d’empreses agroalimentàries, farmacèutiques, de sanitat animal com també centres de recerca públics i privats.\nEls programa de doctorat en Medicina i Sanitat Animals té com a principal objectiu la formació d'investigadors en el camp de la medicina veterinària i la sanitat animal, proporcionant les bases científiques i metodològiques que permetin el desenvolupament de la capacitat investigadora. La seva finalitat és preparar els doctorands perquè siguin capaços d'iniciar i completar una investigació complexa, original i innovadora en el camp de la medicina veterinària o bé la sanitat animal. Es pretén, per tant, formar doctors que realitzin una tasca investigadora de gran qualitat. També es busca consolidar la diversitat de punts de vista i aproximacions, així com l'equilibri entre investigació bàsica i aplicada.\nEl/la coordinador/a del programa de doctorat en Medicina i Sanitat Animals\nEl/la coordinador/a de Tercer Cicle del Departament corresponent\nUn membre del Departament de Sanitat i d’Anatomia Animals\nUn membre del Departament de Medicina i Cirurgia Animals\nUn membre del Centre de Recerca en Sanitat Animal\nUn membre de la Fundació Hospital Clínic Veterinari\nDepartament de Sanitat i d’Anatomia Animals i del Departament de Medicina i Cirurgia Animals\nTelèfon: 93 581 2153 / 93 581 4943


Les ciutats i la mort | Opinió | EL PAÍS Catalunya\n24 FEB 2020 - 13:05\tCET\nUn comerç històric del carrer del Carme de Barcelona. Joan sánchez\nFa relativament poc, vaig tenir la sort de passar uns dies a Roma. Allà, un amic em va fer l’observació següent: que Roma, malgrat els esforços, no deixava de ser una ciutat construïda al voltant d’un munt de ruïnes. L’amic es referia sobretot a les incomoditats que l’estructura urbana planteja a algú que ha d’arribar a l’hora als llocs on va, que vol un enllumenat urbà que funcioni, una neteja competent i la mena de cosa que ha acabat formant part del que entenem per “qualitat de vida”. Però la relació entre el funcionament d’una ciutat i la persistència del passat que arrossega és un problema compartit per totes les grans ciutats. La pregunta és, doncs, on situa cada ciutat la mort, i quina relació hi estableix.\nDickens, quan viatjava, s’interessava només per les presons i els orfenats; entenia que una cultura mostra la seva altura humana en la manera com tracta la seva població més vulnerable. La pregunta per la mort és igualment important, quan es tracta d’avaluacions. A Roma, la qüestió es fa evident de seguida: el patrimoni monumental és immens, i inigualable. La ruïna és bellesa, i saber, i una bona raó per fer-hi una visita. Però, si aconsegueixes desfer-te de la pàtina patrimonial contemporània, la ruïna es revela de seguida com un signe necròtic, del temps que ha passat, dels imperis que han caigut, dels homes i dones que hi han mort. Que ara ens hi acostem des de l’admiració patrimonial i l’erudició Lonelyplanetista dilueix una mica aquest impacte, perquè el fossilitza, el torna instagramable. (L’església dels Caputxins, on s’han fet servir els ossos de monjos que s’hi van enterrar, entre 1528 i 1870, per decorar set criptes —sanefes de vèrtebres, o de costelles, piles de cranis que recolzen en tíbies, ales fetes d’omòplats que eleven cranis, rellotges de sorra fets amb dos còccixs invertits— és la imatge paradigmàtica d’aquesta conversió de la mort en ornament). En canvi, durant segles, els romans ho havien encarat d’una altra manera: el que predominava en la gestió de la pila de ruïnes era el reciclatge. Temple pagà? El reconvertim en esglesiota cristiana. Palau subterrani d’un emperador? Fonaments del palau de l’emperador següent.\nA Barcelona, a Madrid, a Londres, aquesta persistència de la mort s’hi ordena d’una altra manera: no tenim tanta ruïna, però la sensació és que la mort s’hi fa present en el canvi constant, en la desaparició de l’entramat de locals històrics en favor de l’enèsima franquícia; en l’allau d’un turisme parctematitzat i en aquest esborratge neoliberal de qualsevol mena d’idiosincràsia. La mort hi pren la forma d’una repetició compulsiva del que hi va passar, cosa que fa cada cop més difícil que hi passi res. La diferència és que aquesta és una decadència que s’amaga sota una activitat frenètica; a Roma, com a mínim, les pedres tenen el temps i el lloc d’erosionar-se.


Difusió a les xarxes socials de l'activitat I+D+I del grup Medicinal Chemistry & Synthesis - ubikmedia.net\nHome > Projectes > Estratègia Comunicativa > Difusió a les xarxes socials de l’activitat I+D+I del grup Medicinal Chemistry & Synthesis\nEl grup de recerca Medicinal Chemistry & Synthesis (MCS) de l’Institut de Química Avançada de Catalunya (IQAC, CSIC) se centra en l’àmbit de la química terapèutica. D’una banda, investiga la millora i optimització de fàrmacs existents i, d’una altra, el desenvolupament de noves aproximacions terapèutiques. A més, ofereix serveis especialitzats de suport a la recerca tant per al sector públic com per al privat. De fet, MCS és candidat TECNIO, un segell de qualitat atorgat per ACCIÓ als grups amb un alt potencial de transferència, i va participar en les nostres sessions de formació i acompanyament a tots els candidats per a què desenvolupessin el seu pla de màrqueting.\nAmb el propòsit de difondre els resultats de la seva activitat R+D+I, el grup MCS va sol·licitar la nostra col·laboració per a la posada en marxa d’una estratègia de comunicació en xarxes socials y gabinets de comunicació de centres afins.\nEn aquest sentit, entre octubre i novembre vam treballar en la disseminació de nous projectes competitius obtinguts per MCS, de noves col·laboracions amb laboratoris internacionals i també de les seves participacions en congressos, seminaris i fires especialitzades. Amb més d’una vintena d’impactes aconseguits en aquests dos mesos, encoratgem l’equip d’MCS a seguir amb l’estratègia per difondre el bon nivell de la recerca que realitzen dia rere dia.\nConte col·laboratiu via Twitter: Hi havia un piulada Pla d’accions i nova web per al grup de recerca PSiNET Comunicació mediambiental per a Ercros


Lletra / Lyrics: P.O.D.E.R - Revolta 21\nEntraré pels teus ulls. Em passejaré per les teves mans. Viuré dins del teu cap i per sempre més a la teva sang. Sentiràs la meva olor al teu nas. El meu crit a les orelles. Jo mouré les teves cames dirigint totes les teves passes. I jo seré el teu dia a dia i jo seré el teu motiu per viure.\nLa teva ànima podriré quan ja no te’n quedi, ja no et quedarà res. Vaig amb el pas el temps. M’encomano igual que bufa el vent. Més em vols que més em tens i un cop entro no en surto mai més. I poc a poc em faré amb el teu cos. I poc a poc seràs com el meu gos.\nT’adonaràs que he perdut el teu nord ja serà tard, ja t’hauràs quedat sol. T’has quedat sol amb mi, t’has quedat sol, t’has quedat sol amb mi. Mira els grans homes i veuràs que com més grans més infectats. Jo vaig aprendre a caminar quan ho va fer la Humanitat. Sóc la mà dreta de l’infern. Tinc cada dia taula al cel. Vigila sempre els teus anhels perquè podries ser el següent.