El martorellenc Eric Garcia s’estrena amb el Manchester City – La Bústia\nEl martorellenc Eric Garcia s’estrena amb el Manchester City\nPer Esports 19 de desembre de 2018 a les 0:43 0 1430 Visites\nPep Guardiola el fa debutar com a titular davant el Leicester en un partit de la Carabao Cup anglesa\nEric Garcia Martret s’ha estrenat aquest dimarts en partit oficial amb el Manchester City de Pep Guardiola davant el Leicester. El jugador martorellenc, de 17 anys, ha jugat com a titular i els 90 minuts de joc en un duel que ha portat els citicens a les semifinals de la Carabao Cup després de superar la tanda de penals.\nEl defensa martorellenc es va incorporar a l’acadèmia del Manchester City l’estiu de 2017 procedent del FC Barcelona, on es va formar després del seu pas pel CF Martorell. En declaracions al web del Manchester City, Eric Garcia assegura que “el més important és que el club està fent una gran feina a l’Acadèmia, formant jugadors que poden jugar al primer equip, tot i que sabem que no és gens fàcil. El futbol que vol jugar Guardiola és molt especial”, reconeix.\n“Vaig poder dormir”, reconeixia el martorellenc després que el tècnic català li confirmés que seria titular al King Power Stadium el dia abans. Eric Garcia ha tornat als terrenys de joc després d’estar dos mesos lesionat. El defensa martorellenc va jugar els 90 minuts amb el City davant el Hoffenheim en partit corresponent a la Youth League. “Després vaig rebre la trucada per entrenar amb el primer equip. Ha estat increïble”, confessa.\nUn cop finalitzat el partit, Guardiola s’ha apropat a Eric Garcia i li ha fet un petó a la galta. Un gest que el martorellenc ha respòs amb un somriure als llavis. “Treballar amb Pep Guardiola és com anar a l’escola. Cada dia aprens alguna cosa diferent”, ha sentenciat. Eric Garcia ja va fer la pretemporada amb el primer equip del City en la gira als Estats Units.\nFotografia: Manchester City\nEl CB Sant Andreu de la Barca presenta els seus equips


8 de març: comunicat del rector i serveis mínims - UPC Universitat Politècnica de Catalunya\n8 de març: comunicat del rector i serveis mínims Amb motiu de la vaga convocada per al proper dia 8 de març coincidint amb el Dia Internacional de les Dones, el rector de la UPC, Francesc Torres, ha fet un comunicat adreçat a la comunitat universitària. D'altra banda, durant aquesta jornada la Universitat estableix serveis mímins. https://barcelonatech-upc.eu/ca/sala-de-premsa/noticies/8-de-marc-comunicat-del-rector-i-serveis-minims https://barcelonatech-upc.eu/ca/sala-de-premsa/noticies/8-de-marc-comunicat-del-rector-i-serveis-minims/@@download/imatge\nComunicat del rector:\nCom ja sabreu, per a aquest 8 de març, hi ha diferents convocatòries de vaga coincidint amb el Dia Internacional de les Dones.\nA través d’aquest comunicat volem recordar que l’àmbit universitari no és aliè a aquestes reivindicacions i a l’objectiu de posar fi a les discriminacions i violències que pateixen en especial les dones. Des del Rectorat de la UPC compartim l’objectiu d’acabar amb tota discriminació de gènere.\nLa UPC, com a universitat compromesa amb la igualtat de dones i homes, vol mostrar el seu suport a les reivindicacions (*) manifestades pels convocants de la vaga però, alhora, com a institució de dret públic ha d’establir els mecanismes per tal de garantir l’accés i la seguretat de les persones, dels edificis i dels béns i materials i recollir les absències del seu personal per procedir d’acord amb la normativa vigent.\nPer tal de facilitar la participació de la comunitat universitària en les diverses accions i reivindicacions del 8 de març, us demanem, en la mesura del possible, evitar la realització d’activitats avaluables o d’assistència obligatòria durant la jornada del 8 de març.\nDurant els propers dies, des de la gerència i el vicerectorat de Personal Docent i Investigador, es comunicaran els serveis mínims adreçats a garantir l’accés i la seguretat així com els mecanismes de recollida de la vaga per al personal.\n(*) Podeu consultar les reivindicacions dels sindicats convocants amb presència a la UPC als següents enllaços: CAU, CCOO i UGT.\nD'altra banda, la UPC estableix serveis mínims amb l’objectiu de garantir l’accés i la seguretat de les persones, dels edificis i dels béns i materials durant la vaga convocada per al 8 de març, sempre que sigui possible tenint en compte el nombre d'efectius per unitat.


23 d'octubre de 2020 CONTE CONTAT 0 comentaris\nLucina era bella, d’una bellesa que no deixava cap espai al dubte ni als matisos; ella n’era ben conscient i per això de la seducció extremadament treballada en feia un joc amb qui li interessava que no acabava mai. Amb l’emperador Valentinià, però, mai no hi va voler jugar en considerar-lo brut, massa emmorcat per prendre en consideració les baves que li queien quan la veia; massa malambrós per apreuar els vidres desitjosos que li naixien de la mirada quan la tenia al seu abast i que cridaven més la sang que no els amanyacs.\nPer això, quan l’emperador la cridà per un afer que la reclamava amb urgència, Lucina s’esverà: l’afer urgent només podia tenir a veure amb la seva lascívia gens remirada, salvatge, i ho comprovà quan el tingué ull per ull. Estranyament, Valentinià havia desat la seva grolleria desbordant i s’esforçava a parlar engalipadorament fent palès que es prenia tot el temps del món per enderrocar una per una les defenses de la dona que li havia pres el senderi i per la qual era capaç de retre’s.\nLucina s’adonà de seguida de les pretensions imperials i encara enfortí més els baluards condensant en la mirada fiterament desafiant tota la força que el rebuig li provocava. Valentinià la va fer seure prenent-li un braç i notà el poder glaçat del menyspreu però no cedí gens a les seves pretensions, ans al contrari, les sentia amb molta més intensitat.\nVa ser quan l’emperador li acaronà la cabellera rulla roja que Lucina veié l’anell del seu home, Petroni Màxim, i sentí com un torrent de gel la convertia en caramell. Valentinià s’adonà de la transformació sobtada de l’expressió de la dona per qui hagués declarat mil guerres i on abans hi veia escletxes de desig ara hi percebia nius de serps.\nLucina demanà a l’emperador si el preu perquè el seu home recuperàs l’anell era el seu cos en oferta. Valentinià respongué amb una galtada que la va fer caure. Estant en terra, li esquinçà el vestit i contemplà la nuesa de Lucina tot el temps que volgué amb la intenció de fer-li tot el mal possible.\nQuan en tingué prou l’emperador li digué que havia guanyat l’anell en una juguesca i que se’n podia anar, que no havia aconseguit allò que perseguia però que acabava de guanyar la batalla més important i que la victòria final era a tocar; i que celebraria la victòria només amb ella, volgués o no; i millor si s’hi resistia.\nLa humiliació que sentí Lucina s’apregonà encara més quan relatà a Petroni Màxim que l’emperador l’havia enviat a demanar i que havia vist el seu anell. En els ulls del seu home hi comptà un per un els dies que li quedaven de vida i no s’errà de cap.


Prepara un calendari editorial – Vull ser blogger! Lliçó 10 | Betes i Clicks - desenredant la xarxa\n← Aquesta setmana hem llegit… sobre discos que són apps, cercles de Google + i l’amor en temps de Twitter\nEscriu un article amb una ressenya – Vull ser blogger! Lliçó 11 →\nJuliol 25, 2011 · 11:08 am\nI comencem la darrera setmana del curset d’estiu per blocaires en català!\nAra que ja portes un temps amb el blog en marxa, que ja hem cobert els bàsics i hem escrit uns quants articles, és el moment de fer una reflexió i plantejar-nos cap a on anirem en els propers mesos amb el blog. Evidentment, si es tracta d’un exercici sobretot personal o per afició, no cal que ens ho preguem com una tasca obligada però si que val la pena aprofitar la perspectiva que tenim ara per a pensar a grans trets sobre què ens agradaria escriure al blog en els propers articles.\nUn cop hem decidit en la liçó anterior com trobar temes per escriure i quina és la nostra freqüència ideal, podem “dibuixar” un calendari dels articles que vindran, tenint en compte que sovint ens aniran sorgint nous temes o alguns que creiem interessants ja no ens ho semblen tant arribat el moment. L’objectiu és tenir un “estoc d’idees” que ens permeti anar trobant l’inspiració (i ens pot ajudar molt a evitar el temut síndrome del blog abandonat!) i que faciliti que el nostre blog creixi en la bona direcció, en nombre d’articles, en temàtica, en audiència i en general, en qualitat.\nQuin tipus d’articles podem escriure?\nUna bona manera de plantejar un calendari de continguts variat és definir uns tipus d’article o esquemes que s’aniran repetint amb certa freqüència. Fins i tot pots assignar un dia o moment concret a cada tipus d’article. Per exemple, podries publicar sempre els dimecres un article amb una llista, el dissabte un article amb enllaços, el dilluns una cançó o el dijous una fotografia.\nPer posar-vos un exemple concret, a Betes i Clicks els articles es podrien classificar a grans trets en:\n> Articles que presenten una web/enllaç/recurs en profunditat\n> Articles que llisten enllaços/apps al voltant d’un tema (10 enllaços per als amants de…)\n> Articles de tipus “manual”, com fer alguna cosa (a Facebook, Twitter, etc)\n> Articles amb un recull d’enllaços i notícies (“Aquesta setmana hem llegit…” que publiquem cada divendres)\nEvidentment, de tant en tant escric algun article que es surt d’aquest esquema i en vaig incorporant de nous (per exemple, ara hi afegiré “articles en forma de sèrie” com serien els d’aquest curs) però tenir clar el tipus d’estructures que puc fer servir per desenvolupar un tema em facilita molt pensar de què més puc parlar o com plantejar un tema quan el trobo interessant.\nA l’hora de triar quin tipus d’articles et poden ajudar millor a estructurar un calendari editorial per al teu blog dependrà molt de la temàtica i del tipus d’esquema amb que et sentis còmode (i que encaixi amb el volum de feina o els teus punts forts com a blogaire). Us proposo per a que hi reflexioneu un llistat de possibles tipus d’articles que us poden servir d’inspiració:\n> Articles d’informació general que presenten un tema en profunditat dins la teva temàtica\n> Articles amb una llista (com a l’exercici de la lliçó 8)\n> Articles amb instruccions o de tipus “manual” de com fer alguna cosa\n> Articles que presenten exemples/casos\n> Articles que són una recopilació d’enllaços (vist a la lliçó 6)\n> Articles que resolen un problema habitual per als teus lectors\n> Articles que són entrevistes a algú interessant\n> Articles d’opinió\n> Articles amb una crítica o anàlisi\n> Articles d’humor, satírics\n> Articles de ficció\n> Articles en format vídeo\n> Articles al voltant d’una fotografia o una galeria\nQuins altres tipus d’articles et venen al cap?\nNo deixis que el teu blog mori de pena sense nous articles!\nOrdenar les idees\nRealment qualsevol eina pot servir per ordenar els temes i propostes d’articles, des d’una llibreta, a una base de dades sofisticada… o fins i tot una pissarra o el teu cap si tens molta memòria. Jo recomano utilitzar una eina que ens permeti guardar-hi aquests esboços i idees i anar-la combinant amb un calendari per a “dibuixar” quines seran les properes entrades.\nI un cop ho hagis fet, et convido a seguir-ho… i a saltar-te la planificació tan sovint com creguis necessari! L’important és fer l’exercici ja que et permetrà que el teu blog no s’aturi i podràs superar més fàcilment els obstacles que vindran: la falta de temps, la mandra, l’ansietat de no publicar prou, la falta de direcció...\nHi ha moltíssimes eines per a ser més organitzats, algunes de les quals vaig revisar en profunditat en articles anteriors, però per a la tasca de planificar el vostre blog us recomano aquestes especialment:\n> Posti.ca o Listhings: totes dues molt útils per a crear un panell amb “post its” virtuals, molt útil quan vols veure d’un cop d’ull un seguit de temes o per preparar articles amb molts punts o enllaços\n> Evernote: una de les aplicacions més sofisticades per a guardar notes, permet cercar en tot el contingut i és una gran eina de productivitat. Perfecta per a llistar i desenvolupar possibles temes\n> Springpad: una eina entre Evernote i els favorits, permet guardar informació que trobis a la xarxa i classificar-la per temes, etiquetar-la. Molt atractiu visualment i molt pràctic per a qualsevol projecte que requereixi cercar informació.\nPersonalment, fins fa poc utilitzava Evernote per guardar tota la informació i idees per a possibles articles, Posti.ca per a fer l’esquema d’articles recopilatoris d’aplicacions i des de fa poc, estic organitzant-me amb Springpad i aprenent a treure’n tot el profit.\nI vosaltres, quines eines utilitzeu?\nEXERCICI pràctic #10:\na) Agafa el teu dietari d’idees que vas començar a la lliçó anterior i, pensant en els diferents títols d’articles, planteja 10 futures possibles entrades per al teu blog\nb) Deixa un comentari en aquesta entrada amb els títols d’aquestes possibles entrades\nc) Posa-les sobre el teu calendari, decidint quan publicaràs què\nOne response to “Prepara un calendari editorial – Vull ser blogger! Lliçó 10”


Weilerswist Hotels - PREUS AMB ELS DESCOMPTES MÉS GRANS a tots els hotels a Weilerswist\nclean rooms in a "historic" building\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Weilerswist, no busqui més enllà de Hotel Zum Sc\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Weilerswist, no busqui més enllà de Hotel Zum Schwan. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hotel Zum Schwan és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix visites turístiques, màquina venedora. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, insonorització, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Hotel Zum Schwan és una elecció inteligents per a viatgers a Weilerswist, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nThe staff was very friendly and helpful. We loved our stay.\nImpressions dels viatgers sobre Weilerswist\nDescobreixi els barris de Weilerswist\nAgoda.com abasta opcions d'allotjament en tota la ciutat. Des de grans hotels de cadenes internacionals a cases d'hostes familiars, donant resposta a totes les demandes dels viatgers. Amb més de 2 hotels repartits per tota la ciutat, us asseguram que trobarà l'oferta apropiada per a vostè. Moltes àrees, cada una amb una atmòsfera distinta, esperen ser descobertes a la ciutat. Weilerswist té moltes atraccions per explorar amb un passat fascinant, un present intrigant i un emocionant futur. Hi ha tantes coses per fer, potser vol quedar-se una altra setmana o més per tal d'experienciar-ho tot. Reservi el seu proper viatge a Weilerswist amb Agoda, i gaudeixi de la nostra garntia de preus baixos.\nQuè fer a Weilerswist\nTrobar més allotjaments a Weilerswist\nHotels Weilerswist populars


El Teatre d'Artà és un espai idòni i adaptat per acollir congressos, convencions, reunions de treball... ja que disposa d'una sala magna amb una capacitat de 460 persones, una sala d'actes amb una capacitat aproximada de 100 persones i una sala de reunions per a 20 persones. També tenim el material tècnic nesessàri per a fer projeccions a pantalla gran i power point.\nA la cafeteria del teatre es poden preparar els berenars del mati i els cafes de l'horabaixa per 500 persones.\nA més el teatre pot organitzar visites turístiques complementàries per coneixer el municipi: visita al puig de Sant Salvador, el poblat talaiotic de Ses Paises, i d'altres indrets del poble d'Artà.\nEn el municipi hi ha diferents hotels que poden acollir grups petits i a les zones costeres dels voltants hi trobam una oferta hotelera molt més grossa per a grups més nombrosos.\nS'ha de remarcar que el municipi d'Artà està a poca distància de les platges de Cala Rajada, Cala Mesquida, Sa Colonia de Sant Pere, Font de sa Cala, Canyamel i Cala Millor on els congressistes poden disfrutar del sol i la platja.\nPer a més informació al telèfon 971 829 700 de 9h a 14h o al 658 773 304, - info@teatrearta.com\nLa platea disposa s'una grada de 460 butaques, amb dos accessos des de l'entrada principal de l'edifici.\nEl condicionament acústic de la sala ha estat realitzat pel doctor Higini Arau, que ha dissenyat el cel ras i ha combinat els distints materials de construcció per aconseguir que la distribució del so siguí homogènia a qualsevol indret de la sala.\nTotes les portes de la sala són aillants acústics i antiincendis, i tots els materials emprats han rebut un tractament ignifug.\nL'escenari, de 134 m2, permet una gran mobilitat als artistes.\nA la boca, d'11 m d'amplada i 6 m d'alçada, hi trobam el teló, el bambolinó, l'arlequí i la pantalla de cinema. A sota, hi trobam la fossa de l'orquestra.\nLa pinta té una alçada de 14 m i deixa 2,5 m lliures, la qual cosa permet l'accés dels tècnics per sobre. D'aquesta, en baixen 8 barres motoritzades i electrificades, 13 barres manuals i 16 barres contrapesades.\nTota la caixa escènica està separada, completament, de la resta de l'edifici per mitjà d'un teló tallafocs i de portes que aillen l'acustica i els incendis.\nEl teló tallafocs, d'11 tones de pes, és motoritzat i baixa verticalment cobrint tot l'espai de la boca.\nDes de la cabina es controla el sistema d'il-luminació amb una taula digital Strand Ligthing i el so, amb una matriu digital Allen Heat DR 128, amb amplificadors Carver i altaveus EAW.\nSistema de projecció en Cinemeccanica 35 mm.\nSistema Dolby SR.\nEl Teatre d'Artà disposa de dos camerinos col·lectius a nivell de l'escenari i dos d'individuals sota de l'escenari.\nEstan dotats de megafonia, de seguiment audiovisual de l'escenari i de comunicació directa amb el regidor d'escena.\nSala polivalent, de 108 m2, per a actuacions de petit format, conferencies, exposicions, etc.\nDisposa d'equip mobil dotat de disc compacte, mini disc, video, taula de mescla, projector, micròfon sense fils, micròfons de taula i altaveus autoamplificats, pantalla de projecció, pissarra, etc.\nEs destina a reunions, activitats formatives, sala de lectura per a grups de teatre, presentacións, etc.\nEl Teatre d'Artà disposa d'un servei de bar cafeteria, que està obert diariament de 9 h a 23 h.\nInagurat el Juny de 2001, el Teatre d'Artà s'edificà sobre un solar cedit al poble amb aquesta finalitat per Cristofol Ferrer Pons, sota la direcció de l'arquitecteMateu Carrió. Es troba situat al bell mig de la vila d'Artà, al costat de la Casa de Cultura Na Batlessa i el passeig dels Tarongers, que l'envolta.\n72 Reguladors digitals Strand Lighting de 2,5 Kw per canal per un total de 384 circuits.\nTaula de control GSX de STRAND LIGHTING\nTotal de 90 Robert juliat, Strand Lighting, ADB.\nElevador personal Genie AWP-30S de 12 m altura, 12 tarimes d'alçada regulable 1x2 m.\nGenerador elèctric propi\nEL TEATRE D'ARTÀ. CENTRE DE DINAMITZACIÓ CULTURAL\nLa fundació Teatre Municipal d'Arta és l'entitat creada per agilitzar i garantir la participació ciutadana en el seu funcionament, que segueix tres linies de treball:\nEspai de dinamització social al servei de las entitats ciutadanes i de les necessitats de la població.\nLa formació permanent, treballant amb els centres educatius i a partir de l'oferta pròpia d'activitats de caire formatiu.\nLa programació estable d'espectacles, que ha de tenir unes característiques principals:\nL'atenció especial a la producció local i al resultat de l'activitat formativa (Mostra escolar, tallers per a joves, etc.).\nLa combinació de la feina aficionada i exigent amb el treball professional de qualitat artística.\nLa definició de la llengua catalana con a vehicle de comunicació propi i identificador, i d'altres llengües com a signe d'obertura al món i als artistes estimuladors de creativitat.\nLa presentació d'una oferta de teatre, música, dansa i cinema.


Duran condiciona 'els somnis i l'ambició' al marc jurídic espanyol - VilaWeb\nDivendres 30.11.2012 11:18\nPressiona perquè s'explori un acord amb el PSC i admet 'una certa inestabilitat' entre CDC i Unió pel procés d'independència\nEl president d'Unió, Josep Antoni Duran i Lleida, condiciona la convocatòria d'una consulta sobre la independència de Catalunya a la legislació espanyola o a la catalana. 'Si no es pot canviar la legalitat, ja es dirà el que s'hagi de dir', ha declarat Duran avui al matí a Onda Cero. 'Quan es consulti s'ha de fer en un marc legal en base a legislació espanyola o catalana. I no hi veig una altra alternativa. S'ha de canviar la legalitat. Si no es pot canviar la legalitat, ja es dirà el que s'hagi de dir.'\n'Les forces polítiques interpreten els somnis de la població. La política també ha de tenir un component d'utopia. I l'ambició ha de poder tenir una empara legal; i si no és així, quedaran allà l'ambició i el problema', ha afegit Duran.\nI sobre la manifestació de la Diada, ha dit: 'Hi vaig anar deixant clar que ho feia de suport al president de la Generalitat. Hi vaig anar no per anar d'acord amb la pancarta sinó perquè el president havia fet un requeriment el juliol en defensa del pacte fiscal. Aquest era el motiu pel qual vaig anar a la manifestació'.\nA més, Duran ha insistit que cal deixar oberta la possibilitat d'un pacte entre CiU i el PSC, i cal esperar a saber quines són les propostes dels socialistes, a més de les d'ERC.\nI també ha admès una certa tensió entre CDC i Unió. 'Hi ha molts punts de confluència amb CDC pel que fa al dret d'autodeterminació', ha dit. Però ha recordat que la posició actual d'unió és confederal i que ell no és pas independentista. 'Hi ha una certa inestabilitat, que durarà més temps de l'habitual'. Ha descartat una ruptura: 'Només faltaria que es trenqués CiU, per dinamitar més el mapa polític de Catalunya.'


Vols fer projeccions amb el mòbil? Busca una capsa de cartró - RACC Bloc\nHome » Llar » Vols fer projeccions amb el mòbil? Busca una capsa de cartró\nVols fer projeccions amb el mòbil? Busca una capsa de cartró\nTags:Com fer-ho, curiositats, tecnologia, telefonia mòbil\nUna manera casolana de fer projeccions amb el mòbil sense que hagis d’invertir en un mòbil projector. És la promesa que fa aquest tutorial que hem trobat i que ens hem animat a construir.\nUs avisem que el resultat s’allunya força d’un projector professional per a cine 3D d’última generació… però sacia la curiositat dels més bricomaníacs. T’animes a intentar-ho?\n1 capsa de cartró rectangular.\n1 mirall igual o més gran que la pantalla del teu mòbil.\nCúter o tisores, cinta adhesiva.\n…i, per descomptat, el mòbil i una superfície on projectar la imatge.\nEl projector funciona amb el mòbil dins la capsa, amb la imatge de la pantalla projectada al mirall i sortint a l’exterior a través de la lupa.\nFes un forat amb les tisores o el cúter en un dels costats de la capsa. Ha de tenir el mateix diàmetre que la lent i quedar-hi ben ajustat perquè no hi hagi fuites de llum.\nCol·loca el mòbil sobre un suport que el mantingui fix. Pots fer-ne un amb una mica més de cartró, com hem fet nosaltres.\nSitua el mirall tal com es veu a la foto i tanca la capsa. La imatge del mòbil es reflecteix al mirall i es projecta a l’exterior mitjançant la lupa. Pots ajustar la definició apropant o allunyant el mòbil del mirall, o apropant o allunyant la capsa de la superfície on vulguis projectar, fins que trobis la millor visibilitat.\nEts de parlar i navegar molt? Amb RACC Telefonia mòbil tens un servei de telefonia mòbil transparent, amb tarifes clares i serveis de qualitat.


Tràfic de migrants: l'agència de viatges més gran del món - Diari de Girona\nEl reforç de les fronteres, la demonització de l'estranger pobre, la sacralització de les identitats nacionals. Trump, Salvini, Orban, Le Pen, Abascal. Són alguns dels baluards erigits contra els migrants irregulars. Són també el combustible que, com més empenta repressiva agafa, més alimenta el segon major negoci il·lícit del planeta, només superat pel dels narcòtics: el tràfic de persones fugides de la guerra, de l'odi sectari, de la desertització, dels monocultius. De la misèria, en definitiva, amb o sense trets. Un negoci del qual només es veu la superfície: embarcacions sobrecarregades, patrulleres, nens ofegats, rostres exhausts, camps d'internament, ombres sense papers. De vegades, pilots detinguts. Però mai la complexa xarxa empresarial, delictiva però amb tapadores legals, que articula la major agència de viatges del món. Una plèiade d'organitzacions el potencial de creixement de les quals -a més repressió, bitllets més cars- és tan gran com la demagògia dels partits que, a societats colpejades per la globalització i mai recuperades de la gran recessió de 2008, han trobat en la caça del migrant un fèrtil instrument de captura de vots.\nDos italians, el criminòleg Andrea di Nicola i el periodista Giampaolo Musumeci, han dedicat anys a lligar caps des d'ambdós costats del mirall. Parlant, sobretot a Itàlia, amb els fiscals que als anys 90 van començar a investigar el fenomen amb els mateixos mètodes aplicats a les activitats mafioses tradicionals. Però també, en el cas de Musumeci, viatjant per tota la ribera sud del Mediterrani, des de Ceuta a Istanbul, o internant-se al Congo i pujant fins a la jungla de Calais a escoltar els testimonis dels que treballen a les xarxes de tràfic d'homes. Testimonis que són peces de trencaclosques, perquè, com a tota cadena clandestina, cada baula només coneix el seu enllaç, els contractes es basen en la confiança, en la paraula donada i sovint en els vincles ètnics, les transaccions són en efectiu i els moviments de diners recorren a circuits paral·lels, com el Hawala, bén implantant al món islàmic. Un sistema de pagaments que va néixer, sense vocació il·legal, per suplir l'escassa implantació bancària a grans àrees del planeta.\nEl resultat del treball de Nicola i Musumeci és Confesiones de un traficante de personas (Altamarea). Publicat a Itàlia el 2014, el volum es tradueix ara al castellà per intentar combatre la desinformació, el desconcert i la xenofòbia encoratjats a part de la societat espanyola per una conjuntura contradictòria. Mentre l'onada de migrants de 2015 (més d'1,8 milions) ha quedat molt enrere (150.000 el 2018), el tancament dels ports italians per Salvini no només ha convertit la Lliga en el primer partit d'Itàlia, sinó que ha disparat el nombre de persones sense papers arribades a Espanya des de les 16.292 de 2015 fins a les 64.298 de l'any passat. En altres paraules, el 2018 el 42,83% de les entrades irregulars a la UE es va efectuar per Espanya, que va rebre un 395% més de migrants que el 2015.\nVeiem, per exemple, un grup de jovenetes paraguaianes que es desplaça a Itàlia amb bitllet d'anada i tornada per admirar Florència, Roma i Milà. Viatgen, però, amb un segon bitllet amb el qual, abans de concloure l'estada italiana prevista teòricament han de poder arribar sense cap entrebanc fins a Madrid, el seu veritable destí. O també veiem passaports asiàtics, del tot legals, que permeten entrar a la UE. Són els de Corea del Sud, Malàisia i Singapur, els ciutadans dels quals no necessiten visat per entrar a Europa. Les màfies xineses en tenen milers d'ells, perduts o robats, i només han de trobar el que millor s'acomoda, als maldestres ulls d'un europeu, amb els trets del migrant. Les possibilitats d'èxit es disparen si el passaport ha estat segellat diverses vegades, perquè els agents de duana es relaxen quan comproven que els papers ja han tingut el vistiplau d'altres col·legues.\nPer descomptat, la major agència de viatges del món té els seus fullets explicatius, des del boca a orella fins a anuncis en premsa o internet. I ofertes de tota mena. Si es tenen molts diners, es viatja en avió, classe business, amb papers en regla i cotxe esperant a l'arribada. Xina-EUA, entre 40.000 i 70.000 euros. Si les possibilitats són intermitges, el viatge es farà per terra, en grup -una «alegre» família d'afganesos, per exemple, potser una mica nerviosa- i els guies canviaran de país en país. Hi haurà subministraments d'aigua i menjar, no sempre abundants, i amagatalls, poc confortables, per amagar-se en les obligades esperes. De vegades es viuran situacions incòmodes, tenses i fins i tot perilloses, perquè el futur no està escrit i, ja se sap, no tots els operadors són iguals. Però es pot fer a partir de 10.000 euros.\nSi, finalment, es forma part de l'enorme massa de desheretats que pateix per reunir un grapat de bitllets que el portin de l'Àfrica subsahariana a la del Nord, caldrà pagar dos o tres mil euros i després la mateixa quantitat per creuar el Mediterrani. Mínim cinc mil euros, assistència limitada als punts conflictius del trajecte i risc de patir totes les penalitats -mesos o anys de calor, fred, fam i set, maltractament, explotació sexual, ferides per ganivetes, ofegament- que solen associar-se amb el migrant irregular. Poc més d'un apunt en els registres policials que, a la pràctica, només es nodreixen d'aquesta categoria de viatgers.\nTotes aquestes dades estan extretes de les xerrades dels autors amb fiscals italians i amb una galeria de personatges, els quals donen carn al relat, dignes d'una sòlida novel·la. Es parla, és clar, del croat Loncaric, que regnava al negoci en els anys 90, o del turc Küçük, que va dominar durant anys el tràfic al Mediterrani, però també afloren els testimonis del missioner d'Uganda, del libi El Douly, de l'escocès Tom -que introdueix persones als camions que creuen de Calais al Regne Unit- i de dos pilots de temperament molt diferent.\nUn és el tunisià Emir, que a cop de rudesa es va fer un forat al tràfic amb Lampedusa l'any de les revoltes àrabs: «Com més fort ets, més respecte et tenen i, per tant, més treballes. Tots han de tenir-te por. Aquí la meva paraula és sempre l'última; en cas contrari et mato a pals, està clar? Amb mi no es negocia». La seva antítesi és el siberià Aleksandr, un experimentat pilot capaç d'amarrar a port una embarcació de 70 peus a pura vela: «Moisès va ser el primer guia de migrants de la història. Jo soc com ell: jo soc Moisès». Sens dubte va ser aquesta visió bíblica la que, enmig del perill, li va impedir desfer-se de la seva càrrega abans d'arribar a la terra promesa. I va caure pres.


Màrius Ivorra: "Rodes és el punt d'inflexió d'esta ciutat". | ARA Multimèdia\nSegons ha avançat Ivorra, després de les eleccions s'habilitarà un espai a l'interior de l'immoble amb què donar a conéixer els usos previstos per al futur parc tecnològic.\nEscrit per Redacció 10 abril 2019\nL'alcaldable de Compromís Alcoi, Màrius Ivorra, ha obert les portes de l'Illa de Rodes a ARAMULTIMÈDIA, un espai que segons el candidat serà "el punt d'inflexió" per a la ciutat d'Alcoi. Ivorra ens ha explicat la gènesi del projecte, els usos que es contemplen per al futur parc tecnològic, i els pròxims passos en la restauració de l'immoble.\nMitjançant una empresa sueca anomenada 'zerorprint', Compromís Alcoi està col·laborant activament en la definició dels futurs usos de 'Rodes Futura', el nom amb el qual han batejat el projecte. L'únic ús que de moment està confirmat per al parc tecnològic és el del primer Centre de Turisme (CdT) d'Interior a la província d'Alacant, una iniciativa per a la qual el govern autonòmic ja ha confirmat la injecció de 3,5 milions d'euros. D'altra banda, també se sap que l'espai jugarà un paper important en el Districte Digital de la Generalitat Valenciana, projecte d'atracció empresarial en l'àmbit de l'economia digital al País Valencià.\nA poc a poc anirem coneixent més detalls de 'Rodes Futura', encara que Ivorra ja avança que la idea és abastar el sector de les noves tecnologies, afavorint la presència en aquest espai d'empreses del sector terciari avançat. Està previst que després de les eleccions s'habilite un espai a l'interior de l'immoble amb què donar a conéixer els usos previstos per al futur parc tecnològic.\nLa futura Illa de Rodes es conceptualitzarà amb l'ajuda d'una empresa sueca\nL'Illa de Rodes com a motor econòmic de la ciutat, l'aposta de Compromís Alcoi\nespai electoralCompromíseleccions municipals 2019


Exposició 'Guillén, màgia a l'espai escènic' Exposició 'Guillén, màgia a l'espai escènic' | Infància\nGuillén, dibuixant satíric, pintor i escenògraf de trajectòria llarga i fecunda, és un creador visual al servei de les arts de l’espectacle i de la crítica social i política. Els seus dibuixos publicats a la premsa constitueixen una crònica gràfica del que ha succeït a l’Estat espanyol, a Catalunya i a la ciutat de Barcelona des de la Transició democràtica fins avui.\nHa estat un renovador del llenguatge escènic i dels seus components: objectes, artefactes, figurins, caracterització, màscares, espai escènic. Contrari a la idea de l’escenògraf com a decorador, Guillén busca el concepte d’obra d’art total, en què la forma, el color, els objectes, el mobiliari i el vestuari es transformen en virtut del que demana la dramatúrgia a cada moment. Hi afegeix trucs manuals, ginys mecànics o virtuals que renoven l’escena, impacten en l’espectador i creen un efecte màgic i sorprenent.\nGuillén innova l’aparell teatral fent ús de la festa popular de llarga tradició a Catalunya, esllanguida i oblidada durant el franquisme. Com fa l’avantguarda, torna als orígens, aposta per la innovació i projecta el passat cap al futur. Al costat de la cultura popular, l’art del segle xx és una de les fonts més fèrtils de la seva inspiració: Picasso, Léger, Schlemmer i els ballets suecs.\nEls primers ajuntaments democràtics volen recuperar el carrer com a espai festiu després que el franquisme en prohibís i en restringís l’ús. El Costumari Català de Joan Amades s’erigeix en la font originària de la tradició que cal vestir de modernitat. Guillén serà un innovador del teatre de carrer, amb l’actualització de les comparses, carnavals i figures de l’entremès popular.\nDes de 1992 l’art de Guillén va associat a diverses obres de teatre i òperes de Comediants que han circulat arreu del món. Els darrers anys ha desenvolupat una obra pictòrica, reflex de les qüestions que planteja la història de l’art de tots els temps.\nAquesta exposició està organitzada per la Biblioteca de Catalunya amb la col·laboració del Museu d’Història de Catalunya.\nDimarts, dijous, divendres i dissabte i\nCombinada (col·lecció permanent + exposició temporal):\n-15 de maig, de les 10h a les 21h (portes obertes)\n-16 de maig, de les 10h a les 14.30h (portes obertes)\nEs recomana adquirir les entrades en línia a través del web del museu.\nTambé s'ha de fer quan l'entrada sigui gratuïta o d'accés lliure.\nDiumenge i festius excepte 1 maig i 24 maig\nDes de 21/04/2021 al 26/09/2021


Prop dels infants: 50 anys amb TAC. Els píxels si que compten\n50 anys amb TAC. Els píxels si que compten\nA començaments dels anys 70 del passat segle va aparèixer una nova eina diagnostica. Aquest nou aparell de raigs X enviava feixos de raigs X sobre el cervell d’ un malalt en diferents eixos que eren computeritzats i convertits en una imatges per un ordinador. Òbviament ho anomenaven tomografia axial computeritzada, més coneguda pel seu acròstic TAC.\nQuasi 50 anys després els TAC és ara TC perquè es capaç d’obtenir imatges no només en determinats eixos sinó un qualsevol posició i no estudia únicament el cervell sinó qualsevol zona del cos.\nNo cal ser un expert per assabentar-se de les millores en la resolució de les imatges que s’han produït aquests darrers anys. Els píxels si que compten.\nPublicat per fcodinagarcia a 9:02:00\nL’1 de desembre, Dia Mundial de la SIDA, 30 anys d...\nConjuntivitis: Ulls vermells\nEvitar els contagis de refredats i grips està a la...\nCanada autoritza el consum de cànnabis. Sabeu quin...


El coronavirus mata la sobirania\n"Ha tirat pel dret. Novament, lesperit de diàleg de Moncloa. Imposició per comptes de coordinació i cooperació"\nLa gestió dels atemptats del 17-A va evidenciar que Catalunya estava en un nivell superior que molts estats europeus a l’hora de donar una resposta a l’amenaça terrorista global, tot i que l’Estat vetava la seva participació en la policia europea. Amb els Mossos, les policies locals i els seus serveis d’emergències va evitar una tragèdia més gran i va resoldre la investigació en un temps rècord. Una circumstància que, com es pot intuir, va irritar certs sectors del règim espanyol amb ànim de venjança.\nAra, amb el coronavirus, quan la Generalitat ha volgut fer ús de la seva sobirania en matèria de seguretat i salut i decideix que el més òptim és el confinament del país, el govern espanyol respon vint-i-quatre hores després prenent el control de les competències de seguretat i sanitat a tot l’Estat, i per tant, desposseint els governs autonòmics de la seva sobirania en aquestes matèries. “No hi ha colors polítics, no hi ha ideologies, no hi ha territoris. Aprenguem de quaranta anys de Constitució, de vegades som disset autonomies, però en altres moltes ocasions som un sol”, ha dit Pedro Sánchez, donant a entendre que la Generalitat està més pendent de combatre “l’enemic” espanyol que no pas el coronavirus.\nUn altre 155 amb l’excusa del coronavirus, que a més pretén culpabilitzar aquells governs autonòmics que han intentat reaccionar abans –bascos i catalans- fent ús de les seves competències per protegir la seva població. Moncloa ni tan sols s’ha molestat a parlar amb el president Torra per respondre a la seva petició pública que permetés als Mossos d’Esquadra pendre el control dels aeroports, ports i estacions de tren del país per posar una barrera a la propagació del virus, com han fet diversos països. Ha tirat pel dret. Novament, l’esperit de diàleg de Moncloa. Imposició per comptes de coordinació i cooperació.


Voluntaris - Els voluntaris planten un centenar d’arbres a Can Bosc - Notícia - L'informatiu\nTambé van col·locar una reixa protectora pels herbívors\nEls voluntaris planten un centenar d'arbres a Can Bosc\nEl dissabte 4 de novembre, una trentena de voluntaris del Cercle de Voluntaris dels Parcs Naturals van acostar-se a la finca pública de Can Bosc, al Parc del Montnegre i el Corredor, per plantar-hi cirerers, castanyers, serveres, pins i moixeres de pastor per tal de recuperar un antic bosc de pi pinyoner.\nUn cop allà, dos tècnics de manteniment i l’enginyer de forest de la Xarxa de Parcs Naturals van explicar als voluntaris com la seva tasca ajudarà a recuperar el bosc i a ampliar la biodiversitat de la zona, tot protegint els nouvinguts dels diferents herbívors i dels porcs senglars amb una reixa que impedirà cap infortuni.\nDesprés de tres hores de feina, plantant i col·locant la tanca, la trentena de persones participants van acabar cansats, però molt satisfets del resultat.\nLa feina es va complementar amb una visita cultural a mans d’en Joan Manel Riera, de l’Escola de Natura del Corredor, que va explica-los els orígens del santuari del Corredor i algunes anècdotes de les pintures que acull.\nPer acabar, el grup va fer una agradable passejada fins l’Àrea d’Esplai del Corredor on van gaudir d’un àpat ben merescut.\nCategoria: Educació ambiental, Montnegre-Corredor, Paisatge, Educació ambiental, Cercle de voluntaris, Biodiversitat, flora, hàbitats, Educació ambiental, Recerca i seguiment, Gestió del medi,


Justícia crearà un registre únic de grups d'interès per a tots els ajuntaments\nLa Llei obliga les corporacions locals a fer pública la relació entre els directius de l’Administració i les entitats que pretenen influir en les polítiques públiques.\nEl Departament reuneix els representants dels municipis en una jornada sobre les obligacions legals en matèria de transparència\nD’acord amb la Llei de transparència de 2014, tots els ajuntaments haurien de disposar d’un registre de grups d’interès o lobbys des del juliol de l’any passat. No obstant això, no n’hi ha cap que l’hagi desenvolupat. Amb la voluntat de facilitar el compliment de la Llei tant als lobbys com a les corporacions locals, el Departament de Justícia convertirà l’actual registre de la Generalitat en un de nou, vàlid per a totes les organitzacions obligades a tenir-ne. Serà el Registre de grups d’interès de Catalunya, que podran utilitzar tots els ajuntaments que així ho vulguin.\nD’una banda, els ajuntaments que facin servir el registre únic evitaran la inversió tecnològica i els recursos humans necessaris per crear-ne un de propi. Per l’altra, els lobbys també evitaran la inscripció en tots i cadascun dels ajuntaments. A més, si la informació està concentrada en un sol registre, la consulta serà molt més fàcil. Es tracta, per tant, de crear un registre més racional i transparent.\nD’aquesta manera, el Govern dóna resposta a la inquietud del món local. És per això que l’impuls del registre únic de grups d’interès compta amb l’acord de l’Àrea Metropolitana de Barcelona, l’Ajuntament de Barcelona, la Federació de Municipis de Catalunya, l’Associació Catalana de Municipis i les diputacions.\nEl Govern ha aprovat recentment un Codi de conducta que obliga els alts càrrecs i el personal directiu de la Generalitat a publicar les reunions amb els grups d’interès a la seva agenda oficial. Aquest Codi estableix que no es pot celebrar cap reunió amb cap grup d’interès que no estigui inscrit al registre. L’incompliment d’aquestes normes pot comportar multes d’entre 6.000 i 12.000 euros, la suspensió i, fins i tot, la destitució.\nEl registre únic estarà en funcionament a principis de l’any que ve, quan el Govern hagi modificat el decret que el regula. L’executiu aprofitarà aquest tràmit per deixar ben clar que els grups d’interès s’hi han d’inscriure obligatòriament. La suma de les indicacions del Codi de conducta i de l’imperatiu de la inscripció significarà un salt endavant en transparència i capacitat dels ciutadans per fiscalitzar l’Administració de la Generalitat i les corporacions locals.\nD’acord amb la Llei de la transparència, l’objectiu del Registre de grups d’interès de Catalunya és aprofundir en la transparència de l’activitat administrativa i l’accés a la informació pública. Són mesures per avançar en el control democràtic i la prevenció de la corrupció. Segons aquesta Llei, un grup d’interès és “una persona o una organització que de manera lícita porta a terme activitats susceptibles d’influir en l’elaboració i l’aplicació de les polítiques públiques en benefici i interès d’altres persones o organitzacions”.\nEls referents internacionals\nA l’Estat espanyol no hi ha cap norma específica dedicada als grups d’interès. A Europa, les regulacions més avançades són la d’Alemanya i la de les institucions de la Unió Europea. El registre de les institucions de la UE es va crear el 2011. De moment, és d’inscripció voluntària, però tot apunta que aviat serà d’inscripció obligatòria. Quan la inscripció sigui obligatòria, serà indispensable per mantenir reunions amb les autoritats i el personal de les institucions. A Anglaterra, França i Geòrgia també tenen un registre d’aquesta naturalesa. En qualsevol cas, els anglosaxons (EEUU, Canadà i Austràlia) van ser els primers que van regular l’activitat dels grups d’interès.\nPer posar sobre la taula totes i cadascuna de les novetats que preveu el proper decret, el Departament de Justícia reunirà aquest divendres 15 de juliol els representants dels municipis i d’altres institucions en una jornada [consultar programa] sobre les obligacions legals en matèria de transparència. Sota el títol “El repte institucional dels grups d’interès”, la jornada abordarà el marc legal dels grups d’interès, els aspectes més destacats de la regulació catalana, i les vies de col·laboració institucional per al control i la supervisió dels lobbys. La jornada la inaugurarà el conseller de Justícia, Carles Mundó.\n. [1012,77 KB ]\n. [1021,5 KB ]


Ara, Europa ~ Ciutat Nova\nper Francesc Brunés | 24 maig, 2019 | Opinió, Política | 2 comentaris\nPrimer dels dos articles amb temàtica europea que els nostres col·laboradors ens oferiran durant aquest període de campanya electoral\nHa començat una nova campanya electoral i el proper 26 de maig ens trobarem un cop més davant les urnes. Aquesta vegada, en el cas de Catalunya, per votar els dos extrems. Una papereta per a la política més propera, la municipal, i una altra per aquella que percebem com més allunyada de la nostra realitat quotidiana, Europa. Però, de veritat que Europa és lluny? Crec que faríem bé d’anar canviant aquesta percepció. En primer lloc, perquè nosaltres també som part d’aquesta Europa en construcció i, en segon lloc, perquè possiblement allò que es decideix a les institucions de la Unió Europea, acaba afectant la nostra vida de cada dia, més del que ens pensem.\nÉs clar que, a més de l’aparent llunyania, l’Europa que es va configurant pot no agradar-nos. És possible que trobem que s’està perdent una gran ocasió per construir una veritable Europa dels pobles, amb tota la seva riquesa de diversitats. També és possible que ens desagradi una Europa basada excessivament sobre les relacions econòmiques, dominada pel poder econòmic, on sovint els estats fan de meres comparses i on les persones, les ciutadanes i ciutadans, quedem sempre en un segon terme. Potser tampoc compartim una Europa on sembla que la democràcia quedi amb massa facilitat soterrada sota un grapat d’euros. Tot plegat, ens podria portar a pensar que ens trobem davant d’una crisi sistèmica de legitimitat de les institucions europees. Però, possiblement es tracta més aviat d’una greu crisi conjuntural de consens sobre les seves polítiques.\nPer caminar cap a l’Europa que volem, les seves institucions no disposen pas d’un excés de poder centralitzador. Ben al contrari, han de treballar des d’una dramàtica manca d’instruments de govern en tot allò que fa referència a les matèries estratègiques: política econòmica, fiscalitat, política exterior, defensa, migracions… El Estats membres retenen, encara ara, el dret de veto i fins i tot la competència exclusiva. No hauríem de perdre de vista que l’intent de construcció europea és estructuralment pluralista i gradual, inspirat pels principis de consens i de llibertat. Els tractats europeus afirmen que l’objectiu és constituir una unió cada cop més estreta entre els pobles europeus (amb el lema ‘in diversitate concordia’), a diferència dels Estats Units d’Amèrica que, sota el lema ‘e pluribus unum’ pretenen assolir la unió més perfecta.\nTractant-se doncs d’un procés obert, crec que farem bé de dipositar amb responsabilitat el nostre vot, per tal que sigui possible iniciar un procés de reconfiguració política, tal com proposa Pasquale Ferrara, que prescindeixi d’embrancar-se en interminables reformes dels tractats i que superi el fracàs de redacció d’una llei fonamental europea, apostant per una opció política fonamental per Europa que vagi més enllà de la dimensió merament reguladora i faci explícita la finalitat i l’abast de les opcions polítiques de la Unió. Algunes de les idees força d’aquesta reconfiguració que podrien permetre de revitalitzar el projecte col·lectiu d’una Europa de les persones podrien ser les següents:\nUna sobirania europea que no cancel·li les nacions europees, basada en el principi de subsidiarietat.\nEls parlamentaris europeus haurien de ser escollits per circumscripcions transnacionals, constituïdes al menys per tres països.\nPromoure i afavorir una economia basada sobre el treball. La Unió Europea ha d’estar fonamentada en la prioritat i la dignitat del treball, establint programes per a la inserció dels joves i adoptant mesures estructurals per a la creació d’ocupació estable i de qualitat.\nLa Unió Europea ha de ser un espai de solidaritat i de justícia social per a totes les persones que hi resideixen.\nEstablir eines de coneixement de la història comuna i de la identitat europea, des de la integració de les cultures, tradicions i arrels diverses. Aquest treball caldria afrontar-lo des dels currículums educatius, passant per una reformulació dels programes Erasmus, la potenciació d’un servei de voluntariat europeu…\nGarantir la lliure circulació de persones i treballadors en qualsevol circumstància i sense discriminacions.\nLa Unió Europea ha de ser un espai de seguretat, protecció i promoció dels drets humans fonamentals i de les llibertats civils i polítiques per tothom qui hi viu i no només per els ciutadans.\nEls ciutadans europeus han de tenir un deure de lleialtat i respecte envers les seves institucions i de solidaritat i hospitalitat envers els seus conciutadans europeus.\nLa política migratòria ha de ser una competència exclusiva de la Unió i inspirar-se en criteris d’humanitat, solidaritat i amb una justa distribució de les responsabilitats entre els Estats membres.\nUnificació de les forces armades nacionals, eliminant duplicacions i provocant un estalvi que es pugui invertir en sectors de desenvolupament alternatius. Prendre també iniciatives integrades de protecció civil i per a les missions de manteniment de la pau i humanitàries.\nAquestes deu propostes i moltes altres poden ser elements que es puguin posar sobre la taula europea en funció dels resultats de les properes eleccions. La participació és doncs imprescindible si no volem que aquesta crisi conjuntural que afecta profundament la construcció d’Europa, esdevingui estructural, afectant el projecte de manera imprevisible. Les urnes, aquesta vegada seran receptores de les nostres opcions per decidir quina convivència volem per al nostre poble o ciutat, en el marc d’una casa comuna europea que hauria d’aixoplugar-nos a tots amb les nostres identitats i diversitats.\n FERRARA, P (Gener-Març 2019). Per una sovranità democratica europea. Nuova Umanità. (Volum 233), pàgines 9-25\nBauman: la solidesa d'un pensament\nRomà Tersa\ton 15 maig 2019 at 2:58 PM\nMolt interessants les 10 propostes, Francesc. Tanmateix, voldria aprofundir en la segona. No crec que es tracti tant d’un problema de disseny de les circumscripcions, com de la manca de dos elements que s’alimenten l’un a l’altre: en primer lloc, la inexistència d’un espai comunicatiu comú; en segon, el pobre interès que desperten els partits transnacionals o, potser, la falta d’hàbit de la política parlamentària a escala europea (de segur, provocada pels altres problemes que diagnostiques).\nEl primer punt xoca amb la gran riquesa i, en aquest cas concret, el gran problema d’Europa: la seva alta varietat lingüística. És difícil trobar una llengua de comunicació comuna i neutra que permeti a la majoria de les societats generar aquest espai.\nEl segon punt és una conseqüència de la falta del primer: sense un espai comunicatiu comú no tenim l’hàbit de pensar en política europea de forma transversal. La diversitat interna de les famílies europees, provocada per la història particular del sistema de partits de cada país, fa difícil establir de forma clara a qui estem votant. A més a més, la tendència històrica de “gran coalició” entre la família democristiana (de tradició poc clara a Espanya, però representada pel PP i els seus clans interns) i la família socialdemòcrata-socialista, amb l’ajut dels partits liberals (inexistents abans del fenomen Cs), tampoc ha permès una gran visibilitat de la dinàmica parlamentària.\nI tanmateix hi ha bones notícies. Per segon cop, el proper president de la Comissió Europa haurà de ser obligatòriament un parlamentari. Per primer cop en la història, les famílies europees (encara no en direm partits) han nomenat oficialment candidats a presidir aquesta Comissió. Per primer cop, aquests candidats estan fet debats entre ells, organitzats per mitjans de comunicació públics i privats i transmesos en xarxa per la Comissió. Per primer cop, hi ha un candidat català que, a més, està empresonat. Moltes coses noves, potser. Però Europa depèn de nosaltres ara més que mai: més informació, aquí: https://europeelects.eu/2019spitzenkandidaten/ i aquí: https://www.politico.eu/2019-european-elections/).\nRomà Tersa\ton 15 maig 2019 at 4:50 PM


L’atur a la Província de Barcelona baixa fins al 19’2% - Terrassa Informa!\nInici » Notícies » Política i Economia » Economia » L’atur a la Província de Barcelona baixa fins al 19’2%\n8 Novembre 2014 a 15:00\nLa Diputació presenta l’informe socioeconòmic\nInforme Trimestral de Conjuntura Econòmica // Imatge cedida per la Diputació de Barcelona\nL’economia comença a donar símptomes de recuperació a les comarques de Barcelona. L’Àrea de Desenvolupament Econòmic de la Diputació va publicar ahir l’Informe de Conjuntura de la Província de Barcelona, que recull les dades del tercer trimestre del 2014. Les xifres milloren en tots els sentits: baixen els aturats, puja la població ocupada i augmenten les exportacions i el turisme.\nEls ciutadans amb feina que viuen a la província barcelonina no han parat de créixer en els darrers quatre trimestres. Durant el darrer, un 2’8% de la població activa va aconseguir un lloc de treball, de manera que la xifra de persones ocupades actualment a les comarques de Barcelona ja arriba als 2.222.599. Això ha comportat una disminució de l’atur, que ha baixat un 18’5% en un any. Les dades de l’Enquesta de Població Activa (EPA) del tercer trimestre de l’any situen la xifra de desocupats a la província en 529.537, 120.000 menys que el 2013. Tot plegat deixa la xifra d’atur en el 19’2%.\nCada vegada hi ha més gent treballant perquè cada vegada es posen en marxa més empreses. Això és el que es desprèn d’un altre dels apartats de l’informe de la Diputació, que indica que el número de centres de cotització ha augmentat un 2% aquest trimestre respecte l’any passat. Aquesta dada assenyala, d’una manera aproximada, el nombre d’empreses que hi ha. I, si convertim les xifres relatives en números absoluts, es tradueix en la creació de més de 3.200 empreses. És l’augment més gran d’aquesta variable des del 2007, quan encara no havia esclatat la crisi.\nEls números verds es mantenen quan es fa un cop d’ull a les exportacions. Els vuits primers mesos del 2014, les empreses barcelonines han venut productes a altres mercats per valor de 30.000 milions d’euros, una xifra superior a la de l’any passat. Amb aquest volum d’exportacions, la província de Barcelona se situa per davant de tota la resta: Madrid, que ocupa la segona plaça del rànquing, ha exportat béns per valor de 18.000 milions d’euros, un número molt allunyat de la xifra barcelonina.\nPer últim, l’informe de la Diputació també analitza el número de turistes que han visitat la província els darrers tres trimestres i, també en aquest punt, les dades que presenta són bones. La demarcació barcelonina ha rebut 8 milions de turistes en els últims nou mesos, un 5’5% més que en el mateix període de l’any anterior. Aquestes dades mantenen Barcelona com la primera província de tot l’estat espanyol per nombre de viatgers.\n#atur #Barcelona #Diputació de Barcelona #economia #exportacions #informe #treball #trimestre #turisme\nLast reply was 9 Novembre 2014


Homenatge a Antoni Torrell, artista incansable i minuciós\nActualizada 30/08/2021 a las 22:02\nAquella nit de tardor feia fred. No era gaire tard, però els carrers de la Part Alta de Tarragona estaven buits i foscos. Jo feia poc que havia arribat de Barcelona, el juliol del 1986, i m'havia instal·lat a viure en aquesta ciutat. Aquell dia havia quedat amb un artista, l'Anton Roca, per anar a fer una copa en un local on es reunien persones del món de l'art, de la literatura, del teatre... Hi havia un nucli central que es trobaven pràcticament cada dia i eren membres del Col·lectiu La Gent del Llamp; l'Anton me'ls volia presentar perquè jo en aquella època era periodista de Cultura i em podia interessar seguir l'activitat que duien a terme.\nDesprés de caminar una estona vam arribar a un carreró sense sortida on hi havia el Cafè Poetes. Hi vam entrar i de seguida aquell local, una petita joia, em va captivar. Era preciós, tot estava molt cuidat i concebut amb gust. Sonava música de qualitat i el to de les converses era suau.\nRegentaven el Cafè Poetes una parella, el Joaquim Martín i l'Antoni Torrell. Amb molta il·lusió, i una gran dosi d'atreviment, l'any 1978 havien obert aquest local que traspuava art i literatura per totes bandes, en una àrea degradada de la ciutat.\nAixí va ser com vaig conèixer al Toni, que havia pintat ell mateix el seu cafè, i era alhora un mestre del collage, encara que les seves obres aconseguides amb el ròtring són també una meravella. Ell tenia molts dots de paraula i li agradava xerrar amb la clientela. Ben aviat ens vam fer amics i vaig anar seguint també la seva activitat artística, intensa i molt productiva. L'exposició Antoni Torrell, un esperit lliure, que fins al 5 de setembre s'exhibeix al Museu d'Art Modern de Tarragona (MAMT), comissariada pel crític d'art i professor de la Universitat Rovira i Virgili (URV), Antonio Salcedo, és només una petita mostra de la seva capacitat de creació. Treballador incansable i minuciós va ser pintor, il·lustrador, escenògraf, cartellista i dissenyador de vestuari.\nAquest estiu, en el context de l'exposició abans esmentada, es va presentar el catàleg corresponent i ara, aquest dijous 2 de setembre, es fa públic el llibre Punt i a part. Homenatge a Antoni Torrell, en un acte al MAMT. És una publicació col·lectiva en la qual hi he participat i ha estat un plaer i un privilegi fer-ho juntament amb Josep Lluís Savall, Pere Anguera, Àngels Torras, Magí Sunyer, Lurdes Malgrat, Xavier Amorós Corbella, Pere Anguera, Odile Arqué, Margarida Aritzeta, Joan Cavallé, Olga Xirinacs, Montserrat Palau, Adam Manyé, Isabel Ortega, Fermí Roig, Jordi Cervera, Cinta Mulet i Joaquin Martín. Ambdues publicacions sumades a l'exposició permeten tenir un tast de com era el nostre estimat i enyorat Toni Torrell.\nDe la seva obra m'ha impressionat sempre la paciència i la cura que tenia pel detall, la precisió amb què anava elaborant les obres i la seva capacitat per expressar també els seus sentiments, les seves pors, la seva estimació per determinades persones, la seva visió del món i els corrents artístics que admirava.\nL'exposició, el catàleg i el llibre ens permeten fer un recorregut per part de la seva faceta artística, però també pels seus somnis, per les seves reivindicacions socials, per allò que el turmentava. Alhora, i sens dubte, és una bona manera de començar a recuperar i reivindicar l'obra d'un artista de proximitat amb projecció internacional, perquè la seva obra ha traspassat fronteres.\nLa lluvia obliga a suspender las 'matinades' de Santa Tecla\nComenta el contenido : Homenatge a Antoni Torrell, artista incansable i minuciós


Les festes del Vendrell comptaran amb punts liles liderats per professionals en l’àmbit de la perspectiva de gènere - Ràdio Televisió El Vendrell\nLes festes del Vendrell comptaran amb punts liles liderats per professionals en l’àmbit de la perspectiva de gènere\nLes actuacions de Zzoilo i Ferri Lip han comptat amb la presència d’un Punt Lila al llarg de tota la nit per tal d’informar, prevenir i atendre actituds sexistes que es puguin produir en espais d’oci. Aquesta és la línia que seguirà l’Ajuntament del Vendrell en les festivitats que comptin amb grans aglomeracions de públic, fent un pas més respecte anys anteriors, ja que estaran liderats per professionals en l’àmbit de la perspectiva de gènere.\nAjuntament del Vendrell punt lila\nL’Ajuntament posa en marxa nous plans d’ocupació que donen feina a 22 persones\nL’Ajuntament ha posat en marxa nous plans d’Ocupació que serviran per donar feina durant tot un any a 22 persones fins ara a l’atur amb perfils laborals diferents. La neteja i el manteniment de la via pública i el suport\nCompte enrere pel nou contracte de neteja viària de l’Ajuntament\nL’Ajuntament ja sap com vol que sigui el nou contracte de neteja viària. Hi destinarà 2,3 milions d’euros l’any, el gestionarà una empresa externa al consistori, s’ampliarà la plantilla, es renovarà la maquinària, s’ampliarà la freqüència de neteja i s’arribarà


Ximet: l’entrepà fregit de Castelló – Olleta de verdures\nXimet: l’entrepà fregit de Castelló\nPublicat el febrer 24, 2014 by massitet\nQuan era xiquet, anar a Castelló amb mun pare era una de les meves aventures preferides. Massito hi anava regularment per qüestions de paperassa relacionades amb la fleca i, de tant en tant, a trafegar amb algun representant de farines. Com sabia que m’agradava acompanyar-lo, sempre que podia s’ho combinava per a que el meu calendari escolar em deixés anar-hi. Era així de bon paio, ell.\nVist amb ulls d’un xiquet de vuit anys, el viatge (sí, viatge…) a Castelló tenia gairebé un component èpic; un nosequè de cosa extraordinària. Tot i que amb prou feines eren 90 quilómetres. Clar que les condicions ajudaven a posar-se en situació trascendent: imagineu-vos la N340 als anys vuitanta, plena de bonys, estreta i mal acondicionada, farcida d’un tràfic insofrible amanit amb una gran quantitat de camions de gran tonatge que amb prou feines arribaven al límit dels 80 quilòmetres per hora. Si a això hi afegiu un Renault 6 (verd metalitzat, per més senyes) carregadet de quilòmetres i sense aire condicionat ni direcció assistida ni punyetes… Trajecte entretingut, vaja. I preocupant, des del punt de vista de la sempre patidora matriarca Massita…\nLa road movie en qüestió, però, tenia final feliç. Des del meu punt de vista dos, concretament. El primer era poder veure a Magnum en persona. Sí, tu: Tom Selleck treballava a l’Associació Provincial de Forners i Pastissers de Castelló. Superbigoti inclòs, és clar. Resulta que l’investigador privat hawaià que jo seguia amb passió per TV3 tenia un doble que vivia a Castelló i ens atenia amb aquella veuota gruixuda i fonda que em tenia tota l’estona amb la boca oberta. Tenia un punt catxondo i fascinant, veure allà al davant un tio tan semblant al Magnum…\nEl segon motiu, i ja us ho podeu imaginar, era gastronòmic. Mun pare va ser un home de gustos senzills però ben definits, precisos. No fou una persona amant dels luxes. Un fill de vídua de guerra d’una familia modesta de poble no pot ser-ho. Però sí que xalava fent allò que li agradava. I el que li agradava quan anàvem a Castelló era menjar ximets…\nAquesta joia vermella, cruixent, humida, gustosa és el que anàvem a buscar a Castelló... Nyam! | Olletadeverdures.cat\nEl viatge s’organitzava estratègicament per fer que la nostra estada a Castelló coincidís amb l’hora d’un àpat, fos esmorzar o dinar. Només hi havia un dubte, a l’hora d’anar a endrapar: on ens els menjaríem. La tria sempre estava entre El Chiki i el Virginia, dos bars setenteros que passaven per ser els que feien els millors ximos. Segons mun pare, esclar. Li (ens!) agradaven tant que fins i tot hi anàvem encara que fos massa tard. Tot sovint, pactàvem no dir-li a la mare que ens havíem fotut un ximo a la una, de pressa i corrents, just abans de sortir pitant cap a Vinaròs per arribar a dinar cap a les dues. Sempre ens pillaven, però: servidor de vostès solia arribar amb poca gana…\nPerquè clar, ja heu vist les fotos del post: el ximet, l’entrepà fregit típic de Castelló de la Plana, no és precisament una coseta modesta i lleugera. És un bitxo, una autèntica bomba des de qualsevol punt de vista. Com no ha ha de ser, si és un entrepà farcit de tomàquet fegit, tonyina, ou, pebrot, pinyons? I, per si tot això era poc, el panet es passa per la paella!\nCalcular les mides necessàries per fer aquesta recepta és una mica arriscat. Dependrà de la mida del panet que feu servir i de quant aconseguiu farcir-lo. De tota manera, si us sobra mullat sempre podeu fer un coquet… Aquí van les mides per 6/8 entrepans de la mida dels de les fotos:\n6 o 8 panets del tipus ximet (més ample del mig que de les puntes. Vegeu aquí una foto)\n1/2 quilo de tomàquet natural sense pell i picat molt petit a ganivet\n1 ceba petita picada a ganivet\n1 pebrot escalivat o cuit al forn (només en farem servir la meitat, però)\n1 llauna de tonyina d’uns 80 grams\nUn grapat de pinyons fregits\nEl primer que farem serà posar fregir la ceba. Quan jo porti una estona, però sense que hagi agafat color, afegirem el tomàquet. Quan ja estigui gairebé cuit, afegirem la tonyina, els pinyons fregits, la meitat del pebrot tallat a trocets i un polsim de sal. La recepta clàssica diu que ho deixem coure tot cinc minuts. (Nosaltres, però, ho afegim tot quan el tomàquet ja està cuit. Trobem que si ho fem a la manera tradicional, la tonyina puja molt de sabor en coure-la). Un cop fet això, treiem la salsa i la deixem colar en un colador fi. Ha de quedar força eixuta, ja que sinó mullarà massa el pa i el tencarà. Quan estigui colada, afegim l’ou dur picat no massa petit (vegeu-la aquí).\nAixí de 'monos', dauradets i cruixents (i de boníssims!) són els ximets... | Olletadeverdures.cat\nAra ja podem farcir el panet, que haurem buidat com ja haureu vist aquí. El mullem una mica, molt poc, amb llet que ahurem posat en un plat i amb ajuda d’una cullereta el banyarem un pèl per dins. El farcim amb una cullerta petita apretant per a que quedi ben ple i sense bosses d’aire a dins. Tampem posant la punta del panet a l’inrevès i aguantant-la amb un escurdents. El passem per ou batut i cap a l’oli, que ha de ser una mica abundant i ben roent. Pim, pam, un parell de voltes i cap a fora, a escórrer sobre paper absorvent.\nEn els podem menjar tebi o fred. Tebis, la veritat, són brutals. Entre el cruixent del pa i el mullat humit i consistent a dins. El calent de fora i el punt més tebi de dins… La ceba, la tomata, el punt quallat de l’our dur… Enteneu, oi, que pretenguéssim enganyar a la matriarca Massita fent el golafre per Castelló?\nOn, quan i per què es menjava?\nPreparant el post m’ha assaltat la curiositat de conèixer una mica més d’aquest entrepà tan curiós. Per mi, era un menjar molt associat a Castelló. A més, sabia que hi estava molt estès, allà: no només els trob(av)es als dos bars on anem el pare i jo. Es troba(va) a tots els bars. És més: i a totes les fleques. De fet, Agus, un seguidor d’Olleta a Facebook, ens va explicar que hi ha una llegenda que diu que el va inventar un forner per treures de sobre un excedent enorme de panets petits.\nTotal, que tenia ganes de reconstruir una mica la història d’aquest plat convençut que era exclusiu de Castelló. Així que vaig agafar un llibre fantàstic (i monumental: 574 pagines) que es diu Castelló i la seva cuina: tradicions, històries i receptes. Els seus autors, Joan i Pere Agustí (fill i pare), en diuen això: “Abans les iaies o les mares solien fer-los com a cosa extraordinària per a sopar algun dia, però sobretot per esmorzar o berenar el dia de la Magdalena, per Carnestoltes, Pàsqua o per anar d’excursió”. El seu origen, doncs, era un plat per a dies importants, diferents. No com ara que s’ha fet quotidià.\nTot i això, els autors no expliquen sobre els seu origen o per on es menja. Però donen una pista: “el nom canvia segons els llocs (pitos, pepitos, ximets…) però tots fan referència al mateix menjar”. O sigui, que la cosa està extesa per fora de la ciutat. La qüestió era per on. Jo tenia (en passat) una cosa clara: que a Vìnaròs no eren habituals. Però parlant amb els nostres seguidors a Facebook vam saber que hi havia un bar portant per castelloneros on en feien i on molts dels qui el coneixien (i estimen!) els van menjar allà. Joan i Agus ens en van fer cinc cèntims i n’explicaven el caràcter excepcional: el feien perquè eren de Castelló. I mun pare i jo inventant-nos excursions per menjar-ne!\nUn altre dia, parlant amb ma germana, em va explicar, mig sorpresa perquè per ella també eren només d’allà, que la seva amiga Dolors li havia explicat que de petita n’havia menjat perquè la seva àvia li n’havia fet regularment per berenar. De fet, dos blocaires Vinaròs que ens estimem molt també els fan i tenen el record de l’àvia Pepa cuinant-los. Ara, la cosa es va posar especialment interessant quan una altra seguidora de Facebook ens va explicar que una amiga seva de Gandia els coneixia i en deia (su sóna?) pepitos. Enllaçava aquest post, que explica moltes coses interessants.\nAquest post diu, per exemple, coses com aquestes: “Com són una recepta popular el seu origen és incert, però pels seus ingredients i contundència cal destacar el seu paper com a aliment trencador del dejú de Quaresma. ‘Que no ens deixen menjar carn? Pos farem un pepito…’”. Explica, amb força gràcia, que la Quaresma era un temps de penuria i molta gana per les classes populars del nostre país, que buscaven amb aquesta bomba calòria tant tapar la gana com burlar les exigències de l’antiga Quaresma; la que no hi havia més remei que seguir… Ho sigui, no només no era exclusiu de Castellò, sinó que també era tradicional a l’altra punta del País!\nSembla, doncs, que els ximets són una menja tradicional d’una part ben grossa del centre del País Valencià, que va almenys de Castelló a Gandia tant per la costa com per l’¡interior. I que un plat tan luxuriós, com tants d’altres, tenen un origen popular lligat a festes religioses i les seves exigències.\nEn qualsevol cas, vinguin d’on vinguin, feu-nos cas: tasteu-los. De veres, feu-los i proveu-los. Estic segur que us encantaran! Ja sabeu: mun pare i jo erem capaças d’anar a Castelló a buscar-los… 🙂\nSalut i ximets!\nEntrada prèvia Un sopar amb estrella a Les Moles\nEntrada següent Un esmorzar amb l’estudiant Josep Pla\n7 pensaments sobre “Ximet: l’entrepà fregit de Castelló”\nfebrer 25, 2014 a les 12:00 am\nBenvolguts Massitet i Kissumenja, a Tavernes de la Valldigna (La Safor) i a Beneixama (l’Alcoià), també en fem per Pasqua i en diem “Pepitos”… Influx faller? No ho sé.\nLeticia ha dit:\nfebrer 25, 2014 a les 9:19 pm\n..jo no sabia res de la historia, pero vaig menjar-ne a valencia ciutat, a un bar de tapas de tota la vida al barri del carme… tremendons! 😀\nfebrer 26, 2014 a les 10:14 am\nUna entrada meravellosa en tots els sentits. Aquest entrepà potent li prepararé al meu pare, que és fan del fregit i segur que xalarà!\nfebrer 26, 2014 a les 10:51 pm\nJo me quedo en els del Chiki!!! Molt bon post!\nRamon Adell ha dit:\nMarç 3, 2014 a les 8:38 pm\nMolt bon post…a l’altura dels ximets!!\nLoles Calatayud ha dit:\nDesembre 24, 2014 a les 12:22 am\nHola, jo sóc de Castelló de la Ribera, en la Ribera Alta i tb n’he menjat molts ximets-pepitos. Ma mare els feia per la Nit de Nadal i jo he continuat amb la tradició. Als meus fills i nebots els encanta. També anava d’excursió a València al dentiste i recorde menjar ximets al bar Barrachina a la Plaça de l’Ajuntament. Estaven boníssims.\ngener 1, 2015 a les 3:18 pm\nMoltes gràcies pel teu comentari i per les històries que ens expliques. M’agrada molt la vostra tradició de menjar-ne pla nit de Nadal i que l’haigues mantinguda. I m’emociona vore que també el tingues lligat a records d’infantesa… 🙂\nSalut i besades!


Montserrat Venturós ja té l'ordre d'inhabilitació per als propers sis mesos - Regió7\nMontserrat Venturós ja té l'ordre d'inhabilitació per als propers sis mesos\nL'alcaldessa de Berga ja ha comunicat als grups que aquest vespre, al ple, ja no serà entre els regidors\n04·10·18 | 11:29\nMontse Venturós en la roa de premsa ENRCI BADIA\nL'alcaldessa de Berga, Montse Venturós (CUP) ja té l'ordre que la inhabilitat per a l'acció política durant els propers 6 mesos. El jutjat de Manresa que va dictar la sentència per haver mantingut la bandera estelada al balcó de l'Ajuntament en dues convocatòries electorals i haver desatès els requeriments i instruccions de la junta electoral va traslladar ahir a Berga l'ordre d'execució de sentència, que aquest matí només està pendent de ser recollit per la pròpia Venturós.\nDe fet, ahir al vespre Venturós va comunicar a la resta de grups polítics que ja no presidiria el ple previst per aquest vespre, una sessió ordinària, que, inicialment, no planteja cap punt sobre la situació de provisionalitat del govern de la ciutat, i va convocar els grups polítics a una reunió a les 5 de la tarda, que dirigirà Mònica Garcia, que és la portaveu del grup de la CUP, tot i que fins ara pràcticament no ha actuat com a tal ja que assumia aquestes tasques la mateixa alcaldessa gairebé sempre. A les 6 hi havia prevista la junta de portaveus habitual prèvia al ple. D'altra banda, segons ha pogut saber aquest diari, els cupaires tenen previst visualitzar la situació en el ple d'avui, i treballen amb la idea de fer una convocatòria de suport a l'alcaldessa a la plaça de Sant Pere, a les portes de l'Ajuntament, poc abans de l'inici del ple.\nA partir d'ara, tot indica que Oriol Camps, que és el primer tinent d'alcalde, assumirà les funcions d'alcalde en funcions, fins que es nomeni un substitut de Venturós oficial. Qui hauria de dirigir la ciutat en el propers mesos no seria Camps, però. S'hauria de convocar una sessió plenària d'investidura del nou alcalde i si no hi ha candidats, que és la possibilitat més plausible ja que CUP, PDeCAT i ERC han anunciat que tindrien aquest posicionament i les altres dues formacions, PSC i ICV, només tenen dos regidors i no poden sumar vots per tenir cap majoria al ple, doncs, si no hi ha candidat seria el departament de Governació de la Generalitat (Administració local), qui hauria de dir que s'apliqués el criteri de nomenar el candidat de la llista més votada entre els presents al ple. La candidatura més votada va ser la de la CUP, que liderava Montserrat Venturós. Queda descarta l'alcaldessa i la número 2, Anna Alsina, que va dimitir a l'inici del mandat. I el número 3 és Francesc Ribera, Titot.\nEn l'impàs que hi hagi entre la inhabilitació i el nomenament per part de Governació, l'alcaldia estaria en mans, inicialment, d'Oriol Camps. Durant el dia d'avui s'ha de decidir com se segueix el procés per atorgar una certa normalitat administrativa a l'alcaldia de Berga.\nLa mateixa Venturós va anunciar la setmana passada que tot i que oficialment no podria exercir com alcaldessa, ella volia continuar sent l'alcaldessa, encara que no tingues firma a l'Ajuntament. Una alcaldessa popular, del poble, però sense càrrec oficial, perquè la inhabilitació no li permet.\nTenir la inhabilitació avui, abans del 14 d'octubre, fa que l'actual cal de llista de la CUP i alcaldessa de Berga, pugui optar a liderar un nou projecte cupaire per a la ciutat, ja que el període d'inhabilitació acabarà uns dies abans que es tanqui el període d'inscripció de les llistes per a les properes munnicipals, previstes per a finals del mes de maig. Venturós no ha aclarit si serà la candidata, però té la porta oberta.


El Departament de Patrimoni del Consell de Menorca ha aprovat el projecte de seguiment arqueològic de l’obra. Fins el 24 de juny es realitzaran treballs d’inspeccions arqueològiques.\nAl port de Ciutadella també es realitzaran les neteges de fons i desmuntatge de passarel·les, prèvies a la col·locació dels pantalans, l’obra civil d’instal·lació elèctrica i xarxa d’aigua potable necessàries per donar serveis a les torretes que es posaran als pantalans.\nA finals de juny s’instal·laran els pilots i damunt els pantalans, les torretes, el sistema contra-incendis i els trens d’ancoratge.\nEs preveu l’inici de l’explotació parcial dels pantalans a mesura que estiguin finalitzats. Està prevista la construcció de set pantalans, que suposaran la creació de 106 amarraments permanents per a embarcacions esportives de fins a 12 metres d’eslora i l’adequació de 53 metres d’amarrament per a embarcacions de pesca menor.\nDescarregui aqui el plànol de reordenació.


L'autor de la matança de Newtown havia planejat durant anys l'atac i buscava superar rècords\nLa policia ha trobat fulls de càlcul amb tot tipus de detalls d'assassinats en massa. Els investigadors creuen que Lanza volia ser el primer de la llista de les massacres\nUn agent policial ha explicat al diari Daily News part de la investigació de la massacre de Newtown\nNova YorkL'autor de la matança de l'escola infantil de Newtown (Connecticut), Adam Lanza, havia planejat durant anys el seu atac amb el probable objectiu de superar el nombre de víctimes d'altres massacres, segons ha informat aquest dilluns el diari nord-americà 'Daily News'.\nLa policia va trobar a l'habitació del jove un full de càlcul de 2,1 metres de llarg i 1,2 d'ample, elaborat amb una impressora especial, amb tot tipus de detalls d'assassinats en massa o d'intents d'assassinat comesos amb anterioritat.\nAquest full contenia 500 noms, xifres de víctimes i detalls sobre les armes utilitzades en els crims. Es tracta d'una investigació tan exhaustiva que, segons els agents, hauria requerit anys fer-la.\n"Era l'obra d'un jugador de videojocs i (les autoritats) creuen que el seu objectiu era posar el seu nom el primer de la llista", ha explicat una font policial al diari.\nEs creu que Lanza havia escollit una escola primària perquè era on es podria trobar menys resistència i aconseguir un major nombre de morts fàcilment.\nL'autor de la massacre, responsable de la mort de 20 nens, 6 adults i de la seva mare el passat 14 de desembre, es va suïcidar just abans que la policia arribés a l'escola Sandy Hook, i els investigadors pensen que això també està relacionat amb els videojocs: en el codi d'un jugador "si un altre et mata, et treu punts. Per això s'hauria matat", ha afegit la font.\nLanza, de qui es creu que patia una variant de l'autisme, tenia els vidres de les seves finestres coberts de plàstic per aïllar-se del món exterior, de manera que ni un raig de llum entrés a la seva habitació.


Publicar ofertes de feina a Navès gratis | Classificats.net\nPUBLICAR OFERTES DE FEINA A NAVèS GRATIS\n/ Feina a Navès\nAquí pots publicar ofertes de feina gratis a Navès i sortiran publicades a la Borsa de Treball de Classificats.net\nA la Borsa de Treball de Navès trobaràs ofertes de feina de Navès. Si ets una empresa, comerç o un autònom i busques personal per cobrir una vacant a Navès o als voltants, pots posar el teu anunci de feina a la nostra web d'oferts laborals.\nPublicar oferta de feina (pas 2) >\nQuines ofertes de feina a Navès pots publicar?\nPots publicar gratis qualsevol tipus d'anuncis de feina, sempre i quan no ocultis el nom de qui publica l'anunci de treball. També és imprescindible que el correu electrònic que utilitzis per publicar la oferta de feina a Navès sigui un compte oficial de l'empresa.\nTampoc es poden publicar ofertes de feina gratis a Navès si són ofertes de perfil comercial com per exemple: teleoperadors/ores, comercials, venendors, distribuïdors, etc. A la teva Zona Privada trobaràs les instruccions per poder publicar-les.\nPublica oferta de treball >\nQuan la teva oferta de feina de Navès estigui publicada rebràs els currículums complets dels candidats en format pdf i els podràs consultar des de la teva zona privada.\nTotes les ofertes de treball són gratis?\nSi pots publicar ofertes, excepte:\n- Ofertes de treball anònimes\n- Ofertes de treball de perfil comercial\n- Superar el nº d'anuncis gratuïts que oferim\nSi utilitzes un correu gmail, hotmail, etc... per publicar l'oferta de treball\n- El correu ha de figurar en alguna web pública com a contacte oficial de l'empresa. Ho necessitem per verificar que pertany a l'empresa.\nAquí per publicar oferta de feina >\nInstruccions per Publicar ofertes de feina a Navès gratis\n1) Alta nova oferta de treball\nCrea el teu compte gratuït a Classificats.net\nhttps://www.classificats.net > publicar oferta de feina\nOmple el formulari per donar d'alta la teva empresa. Et demanarà 4 dades essencials i ja podràs publicar l'oferta de feina a Navès\n3) Publica les ofertes de feina de Navès\nJa pots publicar ofertes de treball.\nPublicar oferta de feina >\nSi no pots publicar gratis...\nSi no et podem validar o vols publicar una oferta de no inclosa a l'Accés Gratis (anònima o de comercials) trobaràs diverses opcions a la teva Zona Privada.


Els Mossos alerten dels mètodes dels lladres per detectar pisos buits | Ràdio Palafolls\nHome Policial - Judicial Els Mossos alerten dels mètodes dels lladres per detectar pisos buits\nEls Mossos alerten dels mètodes dels lladres per detectar pisos buits\nMarc Ferri , setembre 3, 2019\t / 501 0\nActualment, la Regió Metropolitana Nord dels Mossos d’Esquadra està treballant amb diverses investigacions de robatoris a domicilis on els lladres han deixat marques per saber si hi ha inquilins o no.\nEs tracta de petits trossos de plàstic, paper, fils de silicona o cintes adhesives que es col·loquen entre el marc i la porta d’entrada al pis.\nAixò, segons expliquen els Mossos, els serveis als lladres com a element de vigilància del pis. Si al cap d’un o dos dies el marcador continua al seu lloc, això és un senyal que indica que el pis està buit, i per tant els facilita poder entrar a robar al pis.\nEls Mossos han alertat que, actualment, l’ús d’aquest mètode ha augmentat, i el cos s’ha marcat com a prioritat reduir els robatoris amb força a domicili arreu del territori.\nSegons la policia catalana, aquest treball intensiu i la col·laboració ciutadana està donant resultats i es manté una tendència a la baixa en aquests tipus delictius.\nSegons dades dels Mossos, entre el primer semestre d’enguany i el de l’any passat hi ha hagut un descens generalitzat a la Regió Metropolitana Nord de gairebé el 3% i de gairebé un 5% a tota Catalunya.\nAquesta problemàtica, exposa el cos de seguretat, s’ha treballat des de les unitats especialitzades i les de seguretat ciutadana, coordinadament amb les policies locals, i també des de la prevenció.\nPer tal de prevenir els robatoris que es fan utilitzant marcadors, els Mossos demanen a la ciutadania que sàpiga identificar aquests petits elements, i així poder localitzar-los a les portes dels domicilis.\nLa policia demana a la ciutadania que, en cas de localitzar un marcador a la porta de casa, es truqui al telèfon 112, es retiri l’element de la porta, revisar totes les portes en cas que sigui una escala de veïns i estar alerta per si es detecten persones sospitoses o alienes al veïnatge.\nL’atur s’estanca a Palafolls aquest agost\nMor un noi en caure d’un penya-segat a Lloret


Encomanats a sant Llorenç i santa Marta - Empordà\nEncomanats a sant Llorenç i santa Marta\nUn llibre recull 50 anys de l'Escola d'Hostaleria\nLAURA FANALS 22.04.2016 | 06:31\nEls germans Roca, amb Gonzalo Herrero i Salvador Garcia-Arbós. Marc Martí\nLa primera persona que es va matricular com a alumna de l'escola d'Hostaleria de Girona, el curs 1965-66, va ser Maria Teresa de Toca i Ciurana, i darrere seu ho van fer sis dones més. Això va trastocar els esquemes de l'escola, ja que preveien que només s'hi matricularien homes. En plena dictadura, i en un centre inaugurat per la mà dreta de Franco, el ministre José Solís, van decidir contractar a correcuita una professora, Dolors Reynés, per encarregar-se de les noies. Aquesta és només una de les anècdotes que el periodista i gastronòm Salvador Garcia-Arbós recull en el llibre Atenció, cuina! Continuem el viatge..., que repassa els 50 anys de l'Escola d'Hostaleria de Girona. Els germans Roca van exercir ahir de padrins durant la presentació.\nTal com va explicar el director de l'escola, Gonzalo Herrero, el llibre no vol ser només un recull de fotografies i efemèrides, sinó que també fa un repàs de la importància que ha tingut el turisme en el desenvolupament de l'escola i la societat. Garcia-Arbós, per la seva banda, va detallar que el volum recull aspectes com els orígens del centre, l'internat que hi havia, totes les traves i entramats administratius amb què es va trobar, com és l'escola actual i el paper del turisme com a ciència, entre altres. A més, no hi falten les figures de Sant Llorenç i Santa Marta, que presideixen la cuina de l'escola des de la seva fundació.\nEls germans Roca es van mostrar ahir molt agraïts a l'escola i van assegurar que el Celler no seria el que és sense la seva influència. «Molts hem crescut i hem trobat la inspiració i el sentit gràcies a l'Escola d'Hostaleria», va assenyalar el sommelier Josep Roca.\nPer continuar amb les celebracions del 50è aniversari, el 21 d'abril es farà un sopar amb antics alumnes i professors.


Contractació Jove: Ajuts\nCONVOCATÒRIA D’INCENTIUS A LA CONTRACTACIÓ DE PERSONES JOVES PER PART D’EMPRESES O ENTITATS SENSE ANIM DE LUCRE DE LA COMARCA DEL BERGUEDÀ “TREBALL JOVE”.\nL’objecte d’aquesta convocatòria és regular la concessió de subvencions per a les empreses i entitats d’àmbit social sense ànim del lucre del Berguedà, per la contractació de persones joves residents a la comarca.\nAquesta actuació s’emmarca dins del projecte TREBALLA JOVE impulsat pel Consell Comarcal del Berguedà.\nPoden sol·licitar la subvenció empreses, entitats i autònoms amb domicili social, delegació o centre de treball al Berguedà, sempre i quan contractin persones residents a al comarca del Berguedà que compleixin els requisits següents:\nEstar empadronat a la comarca del Berguedà.\nHaver finalitzat Batxillerat, Cicle formatiu de grau mig, Cicle formatiu de Grau superior o carrera universitària.\nLa durada del contracte de treball ha de ser de com a mínim, d’un mes.\nLa jornada pot ser a temps complet o parcial no inferior al 50% de la jornada.\nLa contractació objecte de la subvenció s’ha de realitzar d’acord a les categories professionals i els salaris bruts anuals aprovats pel conveni laboral que correspongui.\nQueden excloses de la subvenció i fora d’aquestes bases les contractacions:\nQue es realitzen per jornades inferiors al 50% de la jornada ordinari\nLes efectuades per empreses de treball i temporal i les administracions públiques.\nEl Consell Comarcal ofereix una subvenció per la contractació de joves de la comarca.\nEls ajuts que rebran les empreses seran:\nD’un 75% del SMI per aquelles contraccions que siguin a mitja jornada, i d’un 50% per les contractacions a jornada completa.\nEls contractes podran ser d’obra i servei o indefinits, sempre que es realitzin abans d’acabar l’any en curs, en el qual, la subvenció cobrirà d’un a dos mesos de contracte independentment de la seva modalitat\nConvocatòria TREBALL JOVE\nMés informació: www.bergueda.cat/joventut/treballjove


Crítica: Camins tancats - La guerra és injusta per tothom ~ EspectáculosBCN\nInicio Teatro críticas Crítica: Camins tancats – La guerra és injusta per tothom\nCrítica: Camins tancats – La guerra és injusta per tothom\nNicolas Larruy 17 diciembre, 2018 17 diciembre, 2018 críticas, Teatro\nLa guerra i les seves conseqüències no és un tema nou. És un tema que s’arrossega des de fa milers d’any. A la Sala Versus ens parlen de la guerra, de les guerres, amb dues històries que són actuals… però podrien enquibir-se en qualsevol conflicte bèl·lic.\n1 A Camins tancats ens demanen que perdem la por a confiar en els altres\n1.1 Bones interpretacions a Camins tancats a la Sala Versus\nA Camins tancats ens demanen que perdem la por a confiar en els altres\nUn mestre de cerimònies ens rep i ens demana que mirem al nostre voltant, ens demana que coneguem la gent que tenim al voltant, que ens mirem als ulls, que siguem francs els uns amb els altres. Ens demana que perdem la por a confiar en els altres.\nLa primera història ens porta a la guerra civil. Que podria ser la nostra guerra civil, perquè l’han ambientat a Lleida… però podria ser en molts altres llocs. La història d’una parella que ha de fugir de Barcelona i va a raure en un petit poble del Pirineu, on és detinguda. Ell passa a ser un més dels desapareguts dels qui no se n’ha sabut mai més res… ella va a parar a una presó on té un fill i li prenen. La trobada amb un «vencedor» vint´-i-cinc anys més tard obrirà les ferides i farà que la història es torni a repetir. L’odi i la revenja s’ensenyen.\nLa segona història ens porta a l’Orient mitjà, Síria… però podria ser qualsevol altre lloc. Allà, Ahmed intenta ajudar a una noia. El món de la guerra, que s’ha apropiat de tot, portarà l’Ahmed a un final tràgic. La bondat innata, apresa, queda trepitjada per l’odi, que també s’aprèn.\nBones interpretacions a Camins tancats a la Sala Versus\nEnric Barba és un excel·lent mestre de cerimònies que deixa que els personatges de les històries s’expliquin ells mateixos, i només es permet breus intervencions per acabar d’arrodonir el muntatge.\nIvan Caelles i Ivette Callís ens interpreten els personatges de les dues històries i no intenten amagar-nos res. La cruesa del que expliquen queda ben representat a escena. No calen gaires elements per recolzar les seves paraules, i l’escenari és gairebé buit. Les històries i la interpretació són suficients per fer-nos arribar la cruesa de la guerra i de les postguerres.\nCamins tancats a la Versus és un text dur que no ens explica res de nou, però justament per això cal anar a veure-ho, perquè ens mostren que ensopeguem en la mateixa pedra una i una altra vegada.\nCrítica: Troia, una veritable Odissea\nCrítica: Ciutat de gespa – El nou musical d’El Maldà


Abuja – La veu d'Àfrica\n22 març 2019 Comentaris tancats a Abuja Societat\nJosep Juanbaró, info@sdrca.barcelona – SDRCA – Les Corts – 22 de març de 2019\nAbuja, popularment també coneguda amb el nom de “Ciutat bella”, és la capital de Nigèria. Està situada al centre del país, i té una població de 778.567 habitants, segons el cens del 2006, arribant a aconseguir més d’un milió a la seva àrea metropolitana.\nÉs una ciutat planificada que es va començar a construir en 1976, en un lloc triat per la seva centralitat, els seus fàcils accessos i el seu clima benigne. Administra un territori de 7.315 km². Al desembre de 1991, va substituir com a capital a Lagos. La ciutat compta amb aeroport.\nGeogràficament, es destaca Aso Rock, un monòlit de 400 metres creat per l’erosió de l’aigua. La seu del Govern, l’Assemblea Nacional, el Tribunal Suprem i la major part de la ciutat s’estenen al sud d’aquesta roca.\nEntre els punts d’interès, destaquen la Mesquita Nacional Nigeriana, el Centre Cristià Nacional de Nigèria i el parc Millennium. L’Aeroport Internacional Nnamdi Azikiwe és a prop de la ciutat. Abuja és coneguda per ser la ciutat més ben planificada d’Àfrica, així com per ser una de les més saludables i cares.\nNo obstant això, la població viu en els barris semidesenvolupats, assentaments informals, com Karu, construït per albergar a les classes treballadores de la capital i a les famílies amb baixos ingressos, on no hi ha aigua corrent, sanitat ni electricitat\nLa ciutat d’Abuja es troba al centre del país, prop de la confluència dels rius Benue i Níger, en una regió de sabana. Als afores de la ciutat, es troba un enorme monòlit de 400 metres d’alçada, format per l’erosió de l’aigua.\n“Aso” significa “victoriós”, en el llenguatge dels asokoro, el nom significa “la gent de la victòria”. En Aso Rock, es va produir la Declaració d’Aso Rock, el 2003, emesa pels caps de govern de la Mancomunitat Britànica de Nacions, durant la trobada que va tenir lloc a la part de la ciutat propera al monòlit.\nEn ella, es van reafirmar els principis de la Mancomunitat, segons s’havien detallat en la Declaració d’Harare, però es va determinar la “promoció de la democràcia i el desenvolupament” com una prioritat de l’organització.\nNigèria, oficialment República Federal de Nigèria (anglès Federal Republic of Nigèria; a haussa Jamhuriyar Taraiyar Nijeriya, en igbo Ȯha NKE Ohaneze Naíjíríà, en yoruba Àpapọ Olómìnira ILE Nàìjíríà), és un país sobirà situat a Àfrica occidental, a la zona del golf de Guinea, la forma de govern és la república federal presidencialista. El seu territori està compost per 36 estats federats i un districte federal.\nLa seva població total és de 186.053.386 habitants (2015). La capital és Abuja, amb 1.178.568 habitants, i la seva ciutat més poblada i anterior capital és Lagos, amb 13.123.000 habitants (dades de 2015).\nL’aparició de presència humana a la zona de Nigèria es data al voltant del 9000 a.C., encara que probablement fos habitada amb anterioritat. L’àrea al voltant del riu Benue i del riu Cross és el lloc d’origen del bantú que es va estendre en onades per tot l’Àfrica Central i Meridional a partir del segle V a.C.\nNigèria és el país més poblat d’Àfrica i el setè del món (superant al Japó i Rússia). També s’agrupa dins els Pròxims 11 (també conegut com a N-11) que és un grup de països amb grans perspectives d’inversió i creixement en el futur. L’economia de Nigèria és la més gran de África i una de les més creixents del món, amb unes estimacions de creixement del 9% el 2008 i del 8,3% en 2009. L’FMI espera que Nigèria creixi un 8% en 2011\nPrevious Post:El bé negre amb potes rosses


Handbol Sant Quirze nou equip de la Lliga Guerreras Iberdola | Diari Sant Quirze - News SQ\nInici » a-ultimesnoticies » Handbol Sant Quirze nou equip de la Lliga Guerreras Iberdola\nS’han proclamat campiones de la fase d’ascens disputada a Logronyo\nESPORTS. El Handbol Sant Quirze jugarà la pròxima temporada en la Lliga Guerreres Iberdrola, la màxima categoria de l’handbol femení nacional després de proclamar-se campiones de la fase d’ascens disputada a Logronyo.\nAquest cap de setmana s’ha disputat a Logronyo la fase d’ascens a Lliga Guerreres Iberdrola. En joc, dos llocs que donaven accés a la màxima categoria de l’handbol femení espanyol, i quatre equips barallaven en la capital de La Rioja per aquest preuat botí. Tres apassionants jornades en les quals l’emoció ha estat màxima, així com la igualtat, ja que fins a l’últim dia de competició no s’ha decidit quins conjunts jugaran la pròxima temporada en la Lliga Guerreres Iberdrola.\nLa fase d’ascens s’obria en el Palau dels Esports de La Rioja amb un empat a 23 gols entre Lanzarote Zonzamas i Handbol Sant Quirze, gràcies a un gol de Judit Sans que igualava el marcador en els últims compassos. Repartiment de punts que fet i fet seria essencial tant per a les de Lanzarote com per a catalanes. Per part seva, el local Grafometal La Rioja iniciava el seu assalt a la màxima categoria amb un solvent triomf davant Vi Donya Berenguela Bolaños per 23.16, situant-se líder al final de la jornada de divendres.\nLa pel·lícula anava a canviar en gran manera el dissabte. Lanzarote Zonzamas donava un cop sobre la taula i es col·locava a les portes de l’ascens amb una contundent victòria davant Grafometal La Rioja per 14.22. El conjunt de La Rioja era incapaç de frenar l’embranzida de Lanzarote, liderat per una Brenda Roger excel·lent. Amb el triomf d’Handbol Sant Quirze per 20.23 davant Vi Donya Berenguela Bolaños, serien les manxegues les úniques que arribessin a la jornada final del diumenge sense opcions d’ascens.\nLes millor col·locades eren les ‘batateras’, que podien perdre de fins a cinc gols contra Vi Donya Berenguela Bolaños per a ser equip de Lliga Guerreres Iberdrola. Malgrat la seva derrota per 21.25, Lanzarote Zonzamas celebrava en el primer torn del diumenge el seu històric ascens a l’elit de l’handbol femení espanyol, succeint a Lanzarote Port del Carmen i Cicar Lanzarote Ciutat d’Escull com a representant de l’illa en la Lliga.\nDiari Sant Quirze handbol femení Handbol Sant Quirze Liga Guerreras d'Hiberdrola News SQ Sant Quirze del Vallès\t2021-05-31


Expositions monday, 22 / jun 2009\nLA 12a FIRA MEDITERRÀNIA DE MANRESA SE CELEBRARÀ ELS DIES 5, 6, 7 i 8 DE NOVEMBRE\nMediterrània. Fira d’Espectacles d’Arrel Tradicional és un mercat de noves creacions artístiques, inspirades en la pròpia tradició catalana o aquella més comuna a la riba de la Mediterrània. Organitzada des de la Fundació Fira d’espectacles d’arrel tradicional, Mediterrània, se celebra cada any a Manresa, des de fa 11 edicions, durant el primer cap de setmana de novembre. La dotzena edició de la Fira se celebrarà del 5 al 8 de novembre de 2009. Com a mercat que és, l’objectiu principal de la Fira és facilitar la contractació dels espectacles programats per part dels programadors inscrits. El nombre de propostes artístiques acostuma a girar al voltant del centenar:\nEspectacles de música, teatre i dansa. Espectacles per al públic adult i també per al públic familiar Espectacles d’escenari i també propostes itinerants de carrer.\nMajoritàriament es tracta d’espectacles catalans, però el ventall s’obre cap a d’altres zones de la Mediterrània: fins ara han passat per la Fira artistes de llocs tan propers com Occitània o el Piemont. I de més lluny encara, de Grècia i del Líban. Del Magrib i del Pròxim Orient.Atrets per aquesta oferta excepcional, cada any s’inscriuen a la Fira Mediterrània al voltant de 500 programadors d’arreu del món. I és gràcies a aquest intercanvi professional que s’assoleixen d’altres objectius: Incentivar la creació de noves produccions artístiques de qualitat i acostar-les al gran públic\nInternacionalitzar les creacions artístiques que es fan a Catalunya Esdevenir aparador i punt principal d’exhibició per al sector Actuar com a punt de trobada de professionals d’arreu dels Països Catalans Crear un fòrum d’intercanvi cultural entre els diferents pobles de la Mediterrània\nmonday, 22 / jun 2009\n34th Saint Chartier\nInstrument-Makers, concerts, folk dances and a unique atmosphere, the festival has become THE me...\nsaturday, 25 / apr 2009\nFIRA FOC 2009\nEl grup Mal LLamp d'igualada presenta Firafoc 2009 la primera fira professional del món del foc que tindrà lloc a Igu...