Plataforma en Defensa de la Sanitat Pública del Baix Vallès: Vic, dempeus, diu prou a les retallades de Salut!\nMés de 800 persones clamen a Vic en contra de les retallades de Salut\nEl pla de retallades de l'hospital osonenc preveu 1.000 altes hospitalàries menys l'any i deixar de fer 450 operacions\nMés de 800 persones clamen a Vic en contra de les retallades de Salut Foto: Adrià Costa Unes 800 persones varen participar ahir a la tarda en una manifestació organitzada pel comitè d'empresa de l'Hospital de Vic en contra de les retallades impulsades pel Govern. Els professionals sanitaris han cridat, acompanyats per centenars de ciutadans, clams en contra les retallades perquè asseguren que abaixaran la qualitat del servei. "La salut no es retalla" o "Sanitat pública de qualitat" han estat els lemes més corejats. A la manifestació s'hi ha afegit també el secretari general de la CCOO, Joan Carles Gallego, representants de la UGT i també membres de tots els partits, excepte CiU. El pla de retallades a Vic preveu 1.000 altes hospitalàries menys l'any i deixar de fer 450 operacions.\nEl comitè d'empresa del Consorci Hospitalari de Vic ha aconseguit sumar les complicitats del sindicats, els partits polítics (excepte CiU) i també centenars d'usuaris de la sanitat pública que aquesta tarda s'han manifestat pel centre de Vic. La manifestació ha sortir de la plaça de l'estació passades les sis de la tarda i ha arribat fins a la plaça de l'Ajuntament on s'ha llegit un manifest.\nAl capdavant de la protesta -aguantant una pancarta on es podia llegir "Comitè d'empresa. No" amb unes tisores dibuixades- s'hi han situat les membres del comitè d'empresa. Entre els manifestants s'han deixat veure el secretari general de CCOO, Joan Carles Gallego, el secretari de coordinació sectorial de la UGT, Camil Ros, i també representants locals d'ERC, ICV, CUP, Plataforma i el PSC. Els diputats de SI Alfons López Tena i la d'ICV, Laia Ortiz també s'han sumat a la protesta.\nDurant la manifestació s'han cridat lemes en contra de les retallades com "La salut no es retalla" o "Sanitat pública de qualitat" i, un cop s'ha arribat a la plaça de l'ajuntament, la presidenta del comitè d'empresa, Mariana Arimany, ha estat l'encarregada de llegir el manifest. En aquest moment, Arimany ha criticat les retallades perquè asseguren que afectaran la qualitat assistencial i ha afirmat que són sinònim de menys atenció, menys places hospitalàries i acomiadaments i empitjorament de les condicions laborals. "Governants i governantes, què esteu fent? La salut no es retalla!", ha cridat Arimany per cloure el manifest.\nPer primera vegada s'ha distribuit un full de Dempeus per la Salut Pública d'Osona on es crida a la gent a organitzar-se per la defensa de la Salut Pública, i en contra de les privatitzacions!\nSegons ha explicat la presidenta del comitè d'empresa, el pla de retallades que la gerència de l'Hospital de Vic ha entregat al Departament de Salut preveu, entre d'altres, 1.000 altes hospitalàries menys a l'any, deixar de fer 450 operacions per any i no renovar contractes ni substituir baixes per maternitat o jubilació, per exemple. Això ha fet, segons ha denunciat Arimany, que el passat mes març no es renovessin el contracte a 24 treballadors i aquest mes d'abril la situació es podria repetir en 12 casos més. Arimany ha explicat que la retallada del pressupost és del 10% i que desconeixen si el Departament de Salut ha comunicat a la gerència si el pla és suficient o calen més retallades.\nAquesta mateixa setmana el ple de l'Ajuntament de Vic ha aprovat per unanimitat una moció en defensa del servei assistencial sanitari.


AIPN | Francesc Jufresa imparteix una sessió sobre delictes ambientals i compliance\nPosted on juny 15, 2021\nL’Associació Industrial per a la Producció Neta (AIPN) ha organitzat una nova sessió tècnica orientada al perfil professional de les empreses associades. En aquesta ocasió, el focus de debat s’ha posat sobre el dret ambiental, amb una conferència impartida per Francesc Jufresa sobre delictes ambientals i les seves responsabilitats.\nFrancesc Jufresa, reconegut expert en la matèria del dret ambiental, ha destacat quina és la situació actual del dret ambiental i les conseqüències dels delictes. Ha repassat també els models de prevenció de delictes, i de com els consells d’administració s’han d’implicar en el compliance ambiental.\nEls assistents també han aprofitat per formular dubtes i preguntar sobre alguns àmbits com els abocaments.\nPosteriorment, l’AIPN ha celebrat la Junta Directiva corresponent al mes de juny, on ha marcat les línies a actuar amb la nova conselleria d’Acció Rural, de la qual depèn l’àrea de Medi Ambient.\n« Els delictes mediambientals, la seva responsabilitat i compliance\nAIPN inicia el curs amb Anna Barnadas, secretària d’Acció Climàtica i Patrimoni Natural de la Generalitat »


AFA LES AIGÜES: FESTAFA 2015\nEns posem en contacte amb vosaltres per a convidar-vos a tots i totes a la sisena edició de la FestAFA\nSerà el proper dissabte 13 de juny a partir de les 10:30 del matí al pati de primària.\nUn any més, els nens i nenes que al llarg del curs 14/15 han après, practicat o millorat un esport o idioma gràcies a les extraescolars de l’AFA faran una exhibició i rebran un obsequi pel seu esforç. (Us preguem a tots puntualitat per a poder portar a terme cada una de les activitats)\nTambé presentarem la oferta d’extraescolars per al curs 15/16 amb demostracions per a que tots els que vulguin les puguin provar. En acabar celebrarem el Fi de festa amb pica-pica i festa de l’escuma.\nDurant tot el matí els més petits de l’escola podran gaudir d’un inflable d’allò més divertit.\nFinalment us recordem que les extraescolars segueixen fins a final de curs però en un nou horari a partir del 8 de juny (horari intensiu):\nLes de migdia es faran de 13:00h a 14:00h\nLes de tarda es faran de 15:30h a 16:30h o 17:00h\nPublicat per AFA Les Aigües a 05 de juny


tens un racó dalt del món: Autors ebrencs a la llibreria Serret\njamve ha dit...\nBenvolgut senyor Tibau, m'adreço a vosté en representació d'una societat cultural on el proper dia 22 cel.lebrem el tercer aniversari de la biblioteca popular. Cada any hem portar un esciptor de renom com en xavier polo o Vicenç Villatoro. Certament per nosaltres ens es molt dificil poder trobar escriptors que es vulguin desplaçar fins el nostre poble per fer una presentació o xerrada sobre algun llibre. He passat hores a internet fins a tenir la sort de trobar la seva página. El motiu suposo que el deduira en seguida. Es demanar si fos possible la seva asistència a l'acte de cel.lebració d'aniversari de la nostra petita biblioteca el proper dia 22 d'abril. Ens agrairia ens fes arribar la seva proposta o condicions en las que estaria disposat a vindre. Agraits per la seva atenció esperem una pronta resposta degut a la proximitat de la data. Salutacions molt cordials. jaume\nla nostra adreça casaltorrellenc@ateneus.cat\n14 d’abril de 2007 a les 12:16


Master Suite by Aveiro City Lodge Aveiro Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nForca, Aveiro, Portugal - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nSituat a Aveiro Centre, Master Suite by Aveiro City Lodge és el lloc perfecte per gaudir de Aveiro i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Master Suite by Aveiro City Lodge, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, àrea de fumadors.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, escriptori, balcó/terrassa, insonorització, despertador per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent bany, solàrium. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Master Suite by Aveiro City Lodge la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Aveiro.\nNúmero de Identificación Fiscal: 5768/AL\nCal que informeu el Master Suite by Aveiro City Lodge de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Número de llicència: 5768/AL


Què és una AMIPA? | Escola La Vitxeta\nLes funcions bàsiques d’un AMPA/AMiPA són aquestes:\nL’AMiPA te dret a tenir representant amb veu i vot en el consell escolar. Aquesta participació, l’hem d’entendre sempre per a sumar esforços, per la via del consens, amb els altres sectors de la comunitat educativa, però mai per imposar la nostra voluntat.\nNo hi ha prou a organitzar activitats fora d’horari lectiu; si les organitzem hem de ser conscients que els nens i nenes que hi participen hi aprenen coses, moltes vegades coses que ni tan sols som conscients que els estem ensenyant. No sempre les coses van com ens agradaria. Cal estar atents i corregir possibles desviacions. Són activitats organitzades i dirigides per les associacions i som responsables del que allà hi succeeix.\nADREÇA ELECTRÒNICA: amipalavitxeta@gmail.com


És la fi de l’Estat del Benestar? | ATTAC Mallorca\n6 junio 2008 | Categorías: Cròniques | 3.102 lecturas |\nQuè vol dir l’Estat del Benestar? Aquelles intervencions de l’estat que d’una manera explícita afecten a la vida dels ciutadans. El seu objectiu és el de millorar la vida de les persones.\nUn dels programes més importants que té l’Estat per a aconseguir-ho és la Seguretat Social; mitjançant aquesta institució les persones jubilades poden beneficiar-se d’una pensió una vegada acabada l’etapa laboral. L’estat obté aquests fons econòmics via transferència d’un grup social: els empresaris i els treballadors.\nEl quatre grans capítols de l’Estat del Benestar són la sanitat, l’educació, els serveis socials i l’atenció a la dependència. L’Estat no finança, sinó que garanteix mitjançant una normativa la protecció del ciutadà, per això afavoreix l’accés a la vivenda, crea ocupació, defineix els sous dels treballadors.\nObservant aquestes intervencions de l’Estat, com podem mesurar el seu grau d’implicació en la qualitat de vida dels espanyols? Com està Espanya comparativament amb els altres països europeus?\nTenim una sèrie d’indicadors:\n1. El percentatge de riquesa (PIB) que es dedica a aquestes tasques: Espanya hi dedica el 20%, Suècia el 32%, la mitjana europea dels quinze és del 27%.\n2. La despesa pública oficial per habitant. La xifra espanyola és de 3.700€, mentre que a Suècia és de 7.000€ i a Europa dels quinze 6.000€\n3. El percentatge de la gent que treballa en els serveis públics de l’estat, sanitat, educació, serveis socials, etc. A Espanya el 6%, a Suècia el 20% i a Europa dels quinze el 12%.\nAquestes xifres demostren que tenim un dèficit important. Ho confirma també la despesa pública sanitària que és molt baixa: 5,8% (Suècia el 8,6%, la mitjana europea el 7,2%). El 25% de despesa pública sanitària va a farmàcia. Aleshores si descomptem aquesta xifra de la despesa pública destinada al ciutadà, el resultat és d’un 4% quantitat molt minsa. (3 minuts per pacient).\nUna enquesta realitzada en el centres d’Atenció Primària demostrava que els 78% dels pacients opinava que a les consultes del metge hi manca temps. Això crea una dinàmica que és preocupant. No és bo ni pels que van a la privada. Si bé hi ha un consens que la pública és millor, disposa de millors infraestructures tecnològiques i una gran qualitat professional. Està demostrat que avui és impossible fer una bona medicina finançada privadament. Els millors hospitals d’EEUU tenen financiació pública, però tot el sistema és un desastre; ho il•lustra el film de Michael Moore, SICKO, on es veu com és la medicina americana: el capitalisme sense rostre.\nA Espanya tenim un sistema multiclassista (treballadors i classe mitjana) això vol dir que necessita més diners i requereix una despesa pública elevada. Navarro es pronuncia a favor d’un sistema públic multiclassista\nEducació. A l’educació l’Estat Espanyol hi destina un 4,3% per a tots els cicles, entretant a Europa arriba fins al 5,3%. L’informe Pisa (2004) recull unes dades molt importants d’una investigació feta a l’escola secundària pública. Compara el total d’hores de classe dels alumnes espanyols amb el total d’hores d’altres estats europeus dins el mateix cicle. Resultat: el sistema espanyol tenia 559 hores en tot el curs, mentrestant a Europa eren 678 hores. Sumant aquests horaris durant tot l’ensenyament secundari resulta que l’estudiant a Espanya al final dels estudis ha acumulat un dèficit equivalent a un any escolar. El nivell d’aprenentatge també pateix el mateix dèficit. El Govern actual ha incrementat les hores.\nNavarro valora l’educació pública i parla dels beneficis d’una escola amb diversitat de classes socials i explica que l’estudiant que està sotmès a un ambient més variat està més estimulat Això beneficia tant al fill del notari com al fill del cuiner. Hi ha estudis que demostren aquest fet i són dades molt potents.\nAllà on estam més endarrerits és en els Serveis d’Ajuda a la Família.\nEscoles Bressol: Si a Espanya hi ha un 8% de famílies que duen els infants a escoles bressol públiques, a Suècia són un 72% i a Europa un 38%.\nServeis domiciliaris: Només un 2% de la gent gran rep aquesta ajuda en el nostre país,a Suècia el 72%, a Europa el 18 %. És un servei concebut des de el punt de vista del dret de la persona depenent. Són dos camps molt endarrerits a Espanya.\nNavarro puntualitza que a Espanya quan parlem de la família visualitzem principalment a la dona. El problema d’aquest país és que les grans deficiències de l’estat del benestar les cobreixen les dones. (Posem a la dona sobre un pedestal i després la crucifiquem).\nÉs un cost humà, apart d’un cost social d’enormes dimensions, i Navarro ho demostra de la següent manera: a 1992 el Govern espanyol li encarregà un estudi sobre la qualitat de vida del poble espanyol. Una de les conclusions va ser que la persona que té més malalties degudes a l’estrès, tres vegades més que la mitjana, és la dona d’entre els 35 i 65 anys. És lògic i fàcil trobar una explicació a aquest fenomen, perquè aquesta persona cuida de la seva família i a la vegada dels majors, aleshores la dona cobreix unes deficiències de la societat on viu, unes mancances de l’Estat del Benestar. Qui ho farà el dia de demà? Tenim un volcà que ha explotat i l’estructura administrativa que dirigeix la societat encara no ho ha sentit.\nEls problemes són molt complexes per vàries causes: s’ha registrat a Espanya el grau de fecunditat més baix d’Europa i del món (dificultats del joves per accedir a la habitatge, a un treball digne, etc, etc.). Espanya no té una estructura de serveis. En conseqüència Navarro advoca per una política de família que faciliti l’autonomia de la joventut.\nTot i que la Cambra de Comerç fa anualment una previsió de les necessitats de mà d’obra durant l’any i sentencia: necessitem cent mil immigrants per cobrir llocs de treball… Aleshores Navarro atribueix aquestes mancances també al problema de classe i al de gènere com els causants del estadi en què està el subdesenvolupament social del nostre país.\nTot el que s’ha dit ens porta a la última reflexió: Perquè hem arribat a aquesta situació?\nActualment els nostres estudiants de les nostres facultats no tenen idea del què va suposar per a Espanya la dictadura franquista, els de Suècia, de Londres, d’EEUU demostren tenir més informació que els del nostre país. Això demostra una enorme insensibilització social de les classes dirigents i de la societat, un dèficit important, una gran depressió.\nA 1975 Espanya compte amb la despesa social més baixa d’Europa, un 14%. al mateix temps que en el països que formaran els quinze a Europa estaven en un 22% de la mitjana. El cost que això ha significat pel nostre país és alt, cosa que a la gent jove no els hi hem ensenyat.\nLa democràcia, a pesar de les seves deficiències, és la millor institució que permet canalitzar els desitjos del poble: el què interessa a la gent són les escoles bressol, el treball, l’habitatge, la sanitat, les pensions. En els anys 80 la despesa pública va començar a augmentar i a 1993 Espanya havia passat del 14% al 24% quan en el mateix període a Europa havia passat del 24% al 28%. Això suposà una clara millora, però a 1993 per convergir amb la Comunitat Econòmica Europea, el criteri de Maastricht era que el dèficit de cada estat no podia superar el 3%. Per poder corregir aquest dèficit només hi ha dues maneres de fer-ho, retallar la despesa pública o augmentar els impostos. En aquell moment es va optar per retallar la despesa pública, cosa que observant les dades econòmiques a partir de 2003, veiem que la despesa pública social a partir d’aquesta dada baixa en termes absoluts. Aleshores, el diners que abans anaven a l’estat del benestar ara van a cobrir el dèficit de l’estat (setanta mil milions) de tal manera que la convergència monetària amb Europa ha estat a costa de l’Estat del Benestar i de les classes populars que són les que utilitzen més aquests recursos.\nCom s’explica que un problema de tanta transcendència no se’n parli? Navarro per contestar llança aquesta pregunta: Qui configura l’opinió? Els mitjans de comunicació, els tertulians que pertanyen a la classe mitjana i que no coneixen les insuficiències del sistema públic, perquè és una ciutadania que utilitza la privada, aquest són els que configuren l’opinió. Pertanyen a una estructura molt classista. Els fons de la qüestió no és de diners és de voluntat política.\nEn definitiva i des de el punt de vista del dret, l’Estat del Benestar té quatre pilars: el dret a l’educació el dret a la salut i a una pensió, (aquest no és encara dret, excepte les pensions no contributives). Ara tenim un quart pilar que és l’ajuda a la família (Llei de dependència) Dins aquest pilar falten les Escoles Bressol.\nA Europa del quinze l’estat del benestar representa el 65% de la despesa pública, al nostre país està a un nivell molt més baix i això jo no ho puc aprovar.\nVicenç Navarro és catedràtic de Ciències Polítiques i Socials de la Universitat Pompeu Fabra, catedràtic d’Economia Aplicada de la Universitat de Barcelona i col•laborador amb diversos governs i organismes internacionals en polítiques socials.\nEtiquetas: revueltas sociales, servicios públicos, Unión Europea.\n« Sobre la crisis económica\nUn altre comerç just »


Albuquerque (EUA) retirarà l'estàtua del conqueridor espanyol Juan de Oñate\nPublicat 17/06/2020 09:48CET\nAnthony Jackson/Albuquerque Jour / DPA\nL'alcalde de la ciutat nord-americana Albuquerque, Tim Keller, ha anunciat aquest dimarts que retirarà l'estàtua del conqueridor espanyol Juan de Oñate, després que una protesta hagi acabat amb l'arrest de diversos membres d'un grup armat civil per un tiroteig que ha deixat una persona ferida greu.\n"El tiroteig a l'escultura d'Oñate ha estat horrorós i un acte de violència inacceptable", ha indicat Keller en una conferència de premsa en la qual ha insistit a condemnar els fets. "L'escultura s'ha convertit més en un afer de seguretat pública que en un símbol i es retirarà avui", ha afegit, segons ha informat la cadena de televisió CNN.\nEn aquest context, tant l'alcalde de la ciutat com Mike Geier, cap de la Policia d'Albuquerque, han reiterat que un petit grup d'"agitadors" ha incitat la violència i que han requisat més de 20 armes de foc a quatre individus.\nKeller també ha informat que han arrestat Steven Ray Baca, de 31 anys, en relació amb el tiroteig. Se l'ha acusat d'agressió agreujada i, segons ha indicat, "sembla que havia incitat la protesta molt abans del tiroteig". Geier ja havia avançat que diversos grups armats haurien contribuït a instigar la violència durant la protesta.\nLa investigació es troba en mans de la Policia de Nou Mèxic per garantir que sigui "independent", ha asseverat l'alcalde. Els detinguts són integrants del grup armat civil Guàrdia Civil de Nou Mèxic, i l'home que va resultar ferit per trets de bala continua en un hospital en estat crític.


Els Dansaires organitzen dissabte el 48è Concurs de Colles Sardanistes | Diari de Vilanova\nEls Dansaires organitzen dissabte el 48è Concurs de Colles Sardanistes\nLa plaça Ricard serà l'escenari aquest dissabte a la nit d'una cita plenament consolidada\nRedacció, Vilanova i la Geltrú | 14/07/2017 a les 17:30h\nArxivat a: Societat, Dansaires, Colles Sardanistes, Concurs, Sardanes\nDetall del Concurs de l'any passat\nEls Dansaires Vilanovins organitzen aquest dissabte la 48a edició del Concurs de Colles Sardanistes. L’acte tindrà lloc a la plaça d’Enric Cristòfol Ricart, a les deu de la nit, per tal d’evitar les hores de màxima calor. Els Dansaires organitzen aquest acte des d’un ja llunyà 1970, quan obria els actes de la Festa Major de Vilanova. Una tradició que es manté enguany, amb la inclusió del Campionat de Colles Sardanistes en el programa d’actes de la Festa Major vilanovina.\nEstà prevista la participació en l’acte d’una trentena de colles d’arreu de Catalunya, i l’assistència d’unes 350 persones. Les colles ballaran al ritme de les sardanes interpretades per la Cobla Maricel. E\nAquesta prova és vàlida per al campionat de Catalunya de les categories de Grans, territorial Comarques de BCN i Colles Lliures. En total hi ha vuit campionats arreu de Catalunya, que són eliminatoris, fins a la final, que cada any se celebra a un lloc diferent. D’aquests, les colles han de participar obligatòriament a sis d’ells. Un jurat integrat per cinc persones s’encarrega de puntuar la competència de cada colla. De les puntuacions, es descarta la més alta i la més baixa i es fa la mitjana de les altres tres.\nJosep Pérez Gumà i Joan Sastre, dels Dansaires, destaquen l’esforç que suposa per a l’entitat l’organització d’aquest campionat, any rere any. El pressupost és d’uns 6.000 euros. La societat convida els vilanovins a aprofitar la fresca nocturna per assistir, com a públic, a l’acte.\nDins del concurs s’interpreta una sardana revessa, inèdita, en què cal esbrinar el tiratge, és a dir, quants compassos formen els passos curts i quants els llargs. El membre de la colla que compta ha de lliurar al jurat el tiratge correcte de la sardana. Enguany, a Vilanova arriba, diuen els organitzadors, la ‘crème de la crème’ dels balladors de sardanes.\nLes sardanes són més que un ball, són una expressió folklòrica que en moltes ocasions han tingut un component polític. El 1970, en el primer concurs que organitzaven els Dansaires, la portada del programa eren les quatre barres catalanes. El règim ho va tolerar.\nConcert en record al Toldrà sardanista, aquest diumenge a l'Auditori de Vilanova\nJordi Paulí guanya el premi a la millor sardana balladora al concurs de Prats de Molló\nUna festa per la Vilanova multicultural\nLa Mostra d'Entitats de la Gent Gran arriba enguany al cinquè aniversari\nSardanes amb la cobla Catània, el dia de la Puríssima a l'església de Mar\nCercavila geltrunenc, per la Festa Major d'agost


julio 2015 – Gegants de Manlleu\nI fira d'entitats manlleuenques d'àmbit tradicional\nPosted: julio 27, 2015\tUnder: actes Manlleu\tBy\tgegantsdemanlleu No Comments\nEl passat dissabte 25 de juliol a Manlleu, la colla gegantera i grallera de Manlleu va participar de la primera fira d’entitats manlleuenques d’àmbit tradicional. Una gran participació de públic assistent va fer que la fira fou un èxit. Una fira plena d’activitats on hi podiem trobar els castellers Nyerros de la Plana, l’associació del … Continue reading "I fira d'entitats manlleuenques d'àmbit tradicional"\nPosted: julio 14, 2015\tUnder: trobades geganteres\tBy\tgegantsdemanlleu No Comments\nEl passat 11 de juliol la colla gegantera i grallera de Manlleu van celebrar els 15 anys de la colla gegantera de Calonge. Un dia al complet on la colla manlleuenca va gaudir d’un mati de platja, sol, alegries, a la platja de Sant Antoni de Calonge i a la tarda visiten la població de … Continue reading "Calonge"\nPosted: julio 06, 2015\tUnder: trobades geganteres\tBy\tgegantsdemanlleu No Comments\nClicant aqui veureu les fotos d’aquest cap de setmana en terres lleidetanes\nEl passat 4 de juliol la colla gegantera i grallera de Manlleu han estat a la població de Bellvis. Després del dia de calor que vàrem tenir, la colla va gaudir d’una bona cercavila pels carrers de Bellvis. Una trobada on no hi va faltar l’aigua i un parell de parades amb refriferi. És el … Continue reading "Bellvis"\nPosted: julio 04, 2015\tUnder: trobades geganteres\tBy\tgegantsdemanlleu No Comments\nEn aquest enllaç podreu veure les fotos de les colònies de la colla gegantera i grallera de Manlleu a Olopte


Manises (l'Horta Oest), entre el 17 i el 19 de juliol\nSantes Justa i Faustina, protectores dels ceramistes valencians\nPeces de ceràmica de Manises\nCarrossa antiga Foto: Arxiu C. Sanchís\nArtesà terrissaire en el Dia de la Ceràmica\nEls nans encapçalen la cavalcada\nRepartiment de ceràmica desde les carrosses\nManises i la ceràmica\nManises és un municipi situat dins de l'àrea metropolitana de la ciutat de València, a la vora dreta del riu Túria. L’economia de la població, com la d’altres ciutats veïnes, compta amb una extensíssima tradició terrissaire, que té els seus orígens almenys en el segle XIV, si no més aviat, i que es manté fins a l’actualitat. La ceràmica manisera ha estat i encara és famosa internacionalment per la seva qualitat i per abastar una producció molt extensa, des de productes per a la llar (taulellets, vaixella daurada de reflexos metàl·lics, pisa fina, ceràmica artística o les típiques teules blaves vidrades –les manisetes-) fins a decoracions per a esglésies i carrers (muntants, retaules, arquitraus i sòcols). Francesc Eiximenis en el segle XIV escrivia: "jarres, cantes, olles, terrassos, escudelles, cresols, llibrells, rajoles, teules..., mas sobretot la obra de Manises, daurada i mestrívolament pintada".\nEn l’actualitat, el Museu de Ceràmica de Manises i l’Escola de Ceràmica (1916) s’encarreguen de mantenir viva la memòria d’un ofici que encara continua essent un motor econòmic molt important per a Manises.\nEstructura ritual de la festa actual\nL’any 1925 Manises adoptà com a protectores de la ciutat a les santes Justa i Rufina, dues germanes filles d’un terrissa¡re de Sevilla esdevingudes màrtirs en temps de l’emperador romà Dioclecià (segle III dC). Santa Justa i santa Rufina són les patrones dels ceramistes i terrissaires valencians i reben l’apel·latiu afectuós de Santes Escudelleres. Per això han estat representades duent peces de ceràmica o pisa en una mà i una palma del martiri en l’altra.\nCada any pels volts del 19 de juliol, dia del martiri de les santes terrissaires, la població celebra les seves festes patronals amb nombroses activitats d’entre els que destaquen el Dia de la Ceràmica, la Cavalcada de la Ceràmica i la processó de les santes.\nEl dia 15 de juliol, instaurat pel Gremi de Mestres Artesans i Ceramistes en els anys 1970, es celebra el Dia de la Ceràmica. Es tracta d'una jornada festiva en què el fabricants treuen els seus tallers ceràmics al carrer per tal de mostrar als visitants els diferents processos d'elaboració i decoració de la ceràmica tradicional.\nEl 18 de juliol al vespre té lloc la Cavalcada de la Ceràmica, un dels actes més emblemàtics i amb més tradició de les festes. La cavalcada consisteix en una insòlita desfilada en carrosses dels diferents terrissaires locals que, durant tot el trajecte, reparteixen milers peces ceràmiques entre el públic assistent. D’entre totes les peces que regalen els fabricants ceramistes destaca “l’escuradeta”: un conjunt de peces en miniatura, de pisa i fetes per a l'ocasió, que reprodueixen la vaixella domèstica valenciana d’ús comú. Es calcula que s'en reparteixen més de 20.000 peces (1998).\nAntigament, les carrosses de la Cavalcada de la Ceràmica, que van precedida pel grup de nans locals i per dues grans banderes del País Valencià, també comptava amb l'acompanyament de gropes valencianes abillades a gala a l’estil de l’horta i es feia un concurs per determinar els carruatges més ben guarnits.\nEl dia de les santes, el 19 de juliol, comença amb la tradicional i sorollosa "despertà" i la xocolatada oferta pels clavaris a tots els veïns. Al vespre té lloc la missa oficiada pels sacerdots fills del poble i el sermó a càrrec d'un eloqüent orador i, tot seguit, es celebra la solemne processó pels carrers del poble en la qual participen les diferents confraries i els barris amb les seves imatges. Tanca la processó el monumental tabernacle amb les imatges de la Santes Justa i Rufina.\nDurant els dies que duren les festes s’atorga l’Amfora d’Or a una persona del poble, es realitza un Concurs d’Aparadors (des de 2008) i un Concurs de Dibuix (2007) així com nombrosos concerts de música de diversos estils, balls, obres teatrals, competicions esportives (pilota i futbol), etc. Com a colofó de les festes es dispara un meravellós castell de focs artificials.\nFotografies: Ajuntament de Manises i Arxiu C.Sanchís\nData de publicació digital: 5/5/2010 2770 lectures\n46940 Manises (l'Horta Oest)


Resum 5è Debat: Com compartir la responsabilitat educativa escola-família? | Fundacio Bofill\nPublicacions i vídeos > Resum 5è Debat: Com compartir la responsabilitat educativa escola-família?\nVideo resum del cinquè debat del cicle itinterant 'Què vol dir ser mestre avui? El compromís del professorat, a debat'. Hi participen Carles Capdevila, periodista i director del diari ARA, Sunta Sogas, exdirectora de l'escola El Sagrer de Barcelona, i Ricard Aymerich, membre del Moviment Educatiu del Maresme de la FMRP. Modera el debat el periodista Vicenç Relats i Casas. El cicle de debats estan co-organitzats per la Fundació Jaume Bofill i la Federació de Moviments de Renovació Pedagògica (FMRP).


Reptes i estratègies pel futur del voluntariat - Consorci d'Acció Social de la Garrotxa\nBloc — 12 desembre 2012\nDes de l’Àrea d’Atenció de la Comunitat del Consorci d’Acció Social de la Garrotxa hem participat al 15è congrés estatal de voluntariat, d’enguany, celebrat a Bilbao, sota el lema: alez ale, mendi bat ( un gra, una muntanya)\nA continuació us adjuntem les idees principals:\nEl debat sobre els reptes de futur de l’acció voluntària s’ha emmarcat en el context actual, una situació de crisi econòmica, política i social. S’ha remarcat el fet que les dimensions relacionals, associatives i de comunitat han perdut musculatura en aquests darrers anys. Ocupats en activitats d’oci i de consum, hem posat menys atenció a la qualitat dels nostres espais de relació, de xarxa social. Hem debilitat l’esfera comunitària, espai on produïm, construïm les relacions. Tots plegats, ciutadania, administració i polítics, ens hem oblidat del consens del bé comú. Estem en una situació de polarització social. A partir d’aquest context es destaquen reptes per treballar que van sorgir el llarg dels dies del congrés:\n1r repte: Noves tendències en l’acció voluntària.\nUna persona voluntària és aquella que es compromet, per iniciativa pròpia i de manera desinteressada, en una acció organitzada al servei de la comunitat.\nEl voluntariat no és el pla B de l’administració, sinó que ofereix respostes a les necessitats socials des d’una actitud inclusiva, creativa, complementària i proactiva, i des d’un compromís personal i col·lectiu amb el seu entorn. El voluntari aporta un valor afegit en l’acompanyament a les persones.\nEl voluntariat és un fenomen social en creixement que va molt lligat a la cultura de la participació social, ja que és una forma d’expressió, tot i que no l’única.\nDissenyar noves tendències, noves formes de voluntariat, més relacionades a oferir el temps per a la causa, el projecte en concret; i no vinculades a una organització, és el primer repte.\n2n repte: No perdre qualitat en el voluntariat\nTotes les persones tenim qualitats suficients per fer voluntariat. Només cal trobar el lligam entre la capacitat de la persona voluntària i l’objectiu d’atenció del projecte de voluntariat. És a dir, que el voluntari se senti motivat per a realitzar la tasca. I que la persona que rep el voluntariat se senti ben acompanyat.\nLes entitats del Tercer Sector ajuden a augmentar aquesta qualitat a través de tallers, xerrades, cursos de formació, jornades de bones pràctiques, espais d’intercanvi d’experiències, trobades… i ho fan perquè si tenim un voluntariat ben format repercutirà en la seva tasca i beneficiarà a la persones, a la comunitat… a qui atén.\nUna altra de les qüestions que no podem obviar és que estem en un canvi d’època. I també hem d’evitar que l’impacte de la crisi provoqui crear llocs de voluntariat en substitució a llocs remunerats. Això provocaria la baixada de la qualitat del voluntariat. Cal apostar per un voluntariat fort.\n3r repte: Cal cooperació entre entitats, per renovar-se.\nEn els darrers temps el teixit associatiu ha tingut el risc d’enganxar-se a ser només proveïdors de serveis, provocat pel sistema capitalista i recolzat directa o indirectament també per les administracions.\nMoltes de les entitats han perdut color. Els falta la calidesa, el valor afegit que aporten a la societat, i cal recuperar-la. Ho hem de fer entre tots amb autocrítica, amb coresponsabilitat, des de dins, per part de totes les persones que formen l’entitat: juntes directives, assembles, col·laboradors, voluntaris, etc.\nEl Tercer sector ha de tenir estratègia. Ha de ser capaç de parar, valorar el moment, reflexionar, fer autocrítica, i reinventar pel present i pel futur. Només així aconseguirem recuperar allò que ha perdut. Això sí: no ho pot fer sol. Hem de potenciar la política de la cooperació entre entitats, perquè sumar és guanyar.\n4rt repte: Transformar la suma de “jo’s” en plural “nosaltres”\nLa participació social és qualsevol activitat orientada a influir directa o indirectament sobre l’espai públic realitzat per persones a través d’accions a títol individual o a títol d’agrupacions ciutadanes.\nLa participació social sorgeix sempre des d’una consciència de pertinença comunitària que, amb responsabilitat i amb dret a intervenir en el desenvolupament social, fa que algunes persones actuïn pel canvi i la transformació social de la comunitat.\nAquesta participació sempre va orientada al bé comú, a una causa i és realitzada per diferents actors socials que fomenten la creació del teixit social i impulsen la relació i la interacció ciutadana (la cohesió social).\nEl voluntariat, com hem dit, és només una forma més de participació social. No l’única. Cada vegada més ens trobem amb els anomenats NMS (nous moviments socials) com el 15M, PAH (Plataforma d’Afectats per l’Hipoteca), etc.\nUn moviment social és una xarxa interactiva d’individus, grups, organitzacions units per unes creences i valors comuns que intervé amb una certa continuïtat en el procés de canvi social i política, adreçant les seves demandes a la societat civil i a les autoritats mitjançant l’ús d’accions de protesta. Aquests moviments socials es consideren nous perquè posseeixen unes característiques ideològiques, organitzatives, un estil polític i una base social diferents dels que tenien els moviments socials clàssics (com el moviment obrer). Per exemple, els NMS es despleguen organitzativament a través de les TIC.\nLes principals conclusions de totes les ponències, tallers i xerrades del congrés són clarament defensores de potenciar el voluntariat en quantitat i sobretot en qualitat. I aposten per la política de cooperació entre els diferents agents socials. Acostar-nos a aquells que són molt diferents a nosaltres ens donarà riquesa i molts aprenentatges. En definitiva, estem parlant de la importància que els petits canvis poden ser molt grans per a la transformació i el canvi social del present i sobretot per el futur. És evident que estem en un canvi d’època i això ens ha de fer pensar que el que fèiem fins el moment, ara ja no tot ens funciona. Ens hem d’adaptar, tots plegats, ciutadans, polítics, tècnics, entitats, empreses,… a la nova situació. Això vol dir que hem de renovar-nos, reinventar-nos i recuperar, també, allò que hem deixat oblidat en aquest temps de capitalisme, que és el consens del bé comú.\nMireia Delgà i Elena Masanas són professionals de l’Àrea d’Atenció a la Comunitat del Consorci d’Acció Social de la Garrotxa.\nUs presentem un vídeo molt interessant titulat Participar para transformar i editat per bolunta, una agència per al voluntariat i la participació social del País Basc, en motiu del dia del voluntariat i coincidint amb la celebració del desè aniversari d’aquesta agència.\nSi no podeu veure aquest vídeo, feu clic aquí.\n13 desembre 2012 at 10:38\n13 desembre 2012 at 15:25\n13 desembre 2012 at 20:51\nEstic d’acord amb en Jordi, molt bona l’aportació. Si s’arriba a fer una sessió de transferència m’agradaria tenir la possibilitat de poder assistir-hi.\nD’una manera més conceptual i general però relacionat amb el tema enllaço aquesta referència al llibre d’en Yochai Benkler\n,El Pinguino y el Leviatan.\nQuan parleu de la importància que tenen els petits canvis en el canvi social m’ha fet pensar en AQUEST vídeo que vaig trobar fa poc i que aprofito per compartir amb vosaltres.\n14 desembre 2012 at 13:11\nOi tant que es té a veure amb la teoria del llibre del qual parles. Per cert quan he vist el vídeo, m’ha vingut el cap la pel•lícula “cadena de favores”, on un professor planteja un repte als seus alumnes i un d’aquest el sorprèn amb la idea de la cadena de favors, es tracta una vegada més de petits canvis que milloren el benestar de les persones del nostre entorn.\n15 gener 2013 at 12:38\nAra que l’he tornat a rellegir per fer la llista de desitjos pel 2013 m’ha agradat perquè resumeix molt bé alguns dels aspectes en els que cal fer coses per millorar.\nSegurament estem davant de canvis en tot allò que coneixem, el voluntariat no n’és una excepció, i probablement alguns d’aquests s’hi quedaran i serviran per millorar el que existia fins avui mateix. Aquesta reflexió la trobo molt interessant, precisament per això, i perquè apunta aquells aspectes en els quals la comunitat ha de procurar posar-hi més atenció. L’èxit serà recuperar la calidessa de la que parleu, i recuperar el tracte a les persones com a manera de fer xarxa i unir-nos davant les dificultats.\n17 gener 2013 at 13:07\nrecuperar la calidesa que aporten els voluntaris en el marc de les entitats és un repte important, en aquest moment, cal veure com entre tots plegats en som capaços.\nmoltes gràcies per el comentari, elena\n20 gener 2013 at 20:54\nAmb més calma he tornat a rellegir el text que ens vau enviar ja que l’he trobat molt interessant i m’ha fet pensar molt. També us dic que si es pensa fer alguna sessió per parlar del tema també m’agradaria assistir-hi.\nSegur que ens hem d’asseure , parlar, reflexionar i fer canvis i tinc clar que podrem aconseguir grans resultats si som capaços de treballar plegats .\nM’ ha agradat molt el vídeo que ha penjat en Manel : petits canvis , i m’ha fet pensar , com molt bé diu l’Elena , amb la peli “cadena de favores ”\n21 gener 2013 at 9:20\nEncara no hem concret cap acció des de l’àrea d’atenció a la comunitat, per què pensem que aquesta reflexió cal tenir-la en compte amb tot allò que fem, però veien la teva aportació m’ha fet pensar que podria estar bé disposar d’un espai per parlar-ne amb més calma. Si finalment organitzem quelcom t’ho farem saber, ens pots passar el teu contacte.


Documenten noves estructures d'un poblat del Bronze Final a la Vall d'en Bas - El Gerió Digital\nDocumenten noves estructures d'un poblat del Bronze Final a la Vall d'en Bas\nS'hi ha trobat restes de ceràmica, joies, una mandíbula de porc, entre d'altres\nDijous, 25 de juliol de 2019 14:45h\nAlguns dels arqueòlegs que participen en la campanya d'excavacions a La Dou de la Vall d'en Bas © ACN\nACN, Gemma Tubert / Garrotxa / La Vall d'en Bas\nL'última campanya d'excavacions al jaciment La Dou de la Vall d'en Bas (Garrotxa) ha permès localitzar noves estructures d'un poblat "excepcional" de l'edat de Bronze Final. Els treballs, que van començar l'any 2006, s'han centrat en el fossat amb l'objectiu de conèixer per què es va abandonar de forma abrupta i quines funcions tenia.\nA l'interior, s'hi ha localitzat restes de ceràmica, joies, vasos, una peça de molí, una mandíbula de porc sencera i restes del que podria haver estat l'estructura d'un pont o una plataforma. Una de les directores del projecte i professora del departament de prehistòria de la UAB, Maria Saña, assegura que "l'excepcionalitat" del jaciment ve donada no només per les seves dimensions però també perquè és "el primer lloc on es documenta una estructura d'aquest tipus" i pel que s'hi ha trobat a l'interior. "S'hi han localitzat objectes de prestigi que sovint no trobes en un hàbitat domèstic", detalla.\nEl jaciment es va localitzar l'any 2005 en el marc de les obres per a la construcció d ela variant de Sant Esteve d'en Bas i des del 2006 s'hi ha fet fins a onze campanyes d'excavacions arqueològiques, una prospecció aèria i una de geofísica amb una superfície excavada que ronda els 2.000 metres quadrats.\nTot i que les excavacions inicials es van centrar en el Neòlitic (4800-4300 cal. BC), la cronologia del jaciment també abasta el Bronze Final. Precisament aquesta etapa es va identificar l'any 2009 a través d'una prospeccions geomagnètiques. Aleshores, es va trobar una "anomalia" de grans dimensions situada al bell mig d'un camp de conreu. A partir de l'excavació es va poder verificar que es tractava d'una "macroestructura" que va ser utilitzada com a fossat durant l'ocipació del Bronze Final.\nDurant els últims anys s'han anat intercalant les excavacions sobre els dos períodes però, amb les descobertes del Neolític esgotades, enguany els treballs de la campanya s'han centrat en aquest fossat del poblat de l'etapa de Bronze. Es tracta d'un fossat de 5 metres d'amplada i 1,80 d'alçada. Una estructura que recolzaria un model de poblament fins ara mai documentat en aquesta àrea geogràfica.\nSegons ha explicat Saña, la voluntat era saber els usos d'aquest espai però també perquè es va abandonar de manera abrupta l'espai. Ho saben perquè a l'interior hi han trobat nombroses peces d'aquest període, algunes d'elles trencades per l'impacte d'haver-s'hi llençat i també per la gran quantitat de material localitzat.\nUna troballa "única"\nSaña assegura que es tracta d'un poblat "excepcional" i que aquest fossat representa una troballa "única" a Catalunya". Un fet que s'explica no només per les grans dimensions que tenia sinó també per les troballes fetes. Entre elles, peces de ceràmica, de bronze, joies provinents d'altres llocs (com ara braçalets de lignit), una mandíbula de porc sencera i restes d'altres estructures de fusta que segurament servien de pont o plataforma.\nSegons Saña, alguns dels materials localitzats permeten determinar que hi havia un poder adquisitiu elevat i ara l'objectiu de les properes campanyes se centrarà en saber perquè es va haver d'abandonar sobtadament. "Creiem que podria haver estat per algun motiu vinculat a una catàstrofe", afirma.\nTant Saña com l'alcalde del municipi, Lluís Amat, esperen que els treballs es puguin continuar desenvolupant i permetin seguir aprofundint en la documentació del poblat. En aquest sentit, Amat ha dit que serveixen per posar en valor el patrimoni i que cal que hi hagi "més continuïtat tenint en compte l'excepcionalitat del jaciment.\nUn dron mostra les destrosses a l'entorn de Susqueda després del temporal\nTorroella de Montgrí no preveu restablir el servei d'aigua fins demà\nEl Govern concedirà les primeres ajudes turístiques als municipis afectats pel temporal Gloria\nEl temporal ha malmès 25 torres elèctriques a les comarques gironines\nBlanes tanca l’accés al tram nord del Camí de Ronda i a la pujada a Sant Joan danyats pel temporal


L’esperit del 10 DE JULIOL | A la brasa i al caliu\nL’esperit del 10 DE JULIOL\n12 de juliol de 2010 GeneralJoan Alcaraz\n¿Sabran els nostres polítics gestionar adequadament el que podríem anomenat l’esperit del 10 de juliol? A hores d’ara, molta gent no ho veu clar… Del que no cal dubtar és que la manifestació va ser un èxit col·lectiu espaterrant.\nMe n’alegro, doncs, del fet de ser una de les 56.000 animetes que es veu que va comptar, d’una manera molt precisa, l’empresa Lynce per encàrrec de l’agència Efe. Potser no hi veu prou clar, l’animaló, perquè, si s’hagués adonat que hi érem la meva dona i jo, li haguessin sortit 56.002 persones disposades a suar la cansalada.\nEn canvi, Alícia Sánchez-Camacho, més clarivident, diu que la mani de dissabte a la tarda va ser una mena de clam per la independència de Catalunya. Més modestament, jo diria que el sentiment sobiranista tendia a ser-hi hegemònic. I és que la sentencia d’un alt i deslegitimat tribunal fa que resulti una mica difícil, a hores d’ara, cridar a favor de l’autonomia o de qualsevol Estatut…\nClicant aquí [http://www.youtube.com/watch?v=PDKjR18C3Z0] podreu adonar-vos que Lynce deu tenir un ull veritablement fumut, o els dos. Però aquest, òbviament, no és el problema, sinó com gestiona la nostra classe política l’èxit col·lectiu d’un país que sembla una organització professional d’organitzar manifestacions que prenen el carrer, i després…\nNi que haguéssim estat únicament poc més d’un milió de persones -o els 425.000 que deia, magnànimament, El País-, el poder de convocatòria d’Òmnium Cultural i les més de 1.500 entitats que donaven suport a la marxa és indubtable. Tant patir per la capçalera de la manifestació i mira, tu, la gent gairebé va volatilitzar-la.\nAh!, i em fan feredat els brètols -ni que es diguin independentistes- que, quan la capçalera decidí dissoldre’s, van intentar acorralar Montilla. És més: li agraeixo que, com a president de la Generalitat, també fos -malgrat les seves contradiccions- agent convocant. Tal com havia de ser, en una situació tan greu com la que el Tribunal Constitucional ha propiciat.\nEn qualsevol cas, jo, dissabte passat, no anava a escarnir ningú -no sé xiular, d’altra banda-, sinó només a aplaudir i donar visques en positiu. Totes les pancartes i totes les banderes m’eren vàlides, doncs, perquè la de l’estanc -força present aquests dies en altres àmbits ciutadans- i certes consignes ja m’imaginava que no les hi trobaria…\nNo sé ara, els nostres polítics, què seran capaços de fer. Al PSC, singularment, se li presenta un problema, amb un PSOE que potser no és del tot -com ho són el PP i Ciutadans- enemic de Catalunya, però que segur que no està disposat a treure’ns les castanyes del foc.\nEl que queda claríssim és que la presumpta via federalista ha estat dinamitada definitivament per l’alt tribunal. Falta saber, això sí, qui recollirà millor el clam unitari, tirant cada cop més a sobiranista, de l’esperit del 10 de juliol.\nI és que la independència no és ben a prop, encara, però potser ja no es troba tan lluny. Tant de bo s’hi pogués arribar a l’entorn del 2014. També depèn de vosaltres, de totes i de tots…\nQuant a la Roja… bé, gràcies. Qui juga millor al futbol és just que guanyi títols. Però al Mundial del 2014, precisament, tornaré a anar amb el Brasil, si és que encara no hi participa Catalunya -que probablement hi faria un bon paper. Amb l’avantatge que, aquest cop, els fans de la canarinha ens trobarem del tot a casa.\n← T’ho devíem, JOAN\t“ELS JUGADORS DE WHIST”, per a unes millors vacances →\n10 pensaments sobre “L’esperit del 10 DE JULIOL”\n12 de juliol de 2010 a les 19:20\nJa saps que jo no sóc independentista, sinó d’aquests pocs federalistes que sembla que queden. Ja en parlarem: potser us donarem uns sorpresa, o tal vegada vosaltres en enredareu vint anys més amb peixos al cove. Del pobre Mas al cambrer Puigcercós hi va un pam: dos inútils.\nTot i les impressions, segueixo creient que el federalisme és la única opció amb possibilitats, però ja ho veurem.\nNo sé qui sou els sobiranistes, tret que pensi que l’idiota de l’Artur Mas té cap proposta. Ell com l’Alícia són l’estupidesa d’una versió burgesa de la Catalunya fictícia que ja no existeix. O que existeix, i que en Fèlix Millet podria explicar (i finançar): podreu el sobiranistes fer campanyes tan potents, sense en Millet?. Serà divertit de veure.\nCom en Pujol, en Mas encarna l’estupidesa del sobiranisme. Quan algú el pugui definir, ja m’ho explicarà. Entretant, però, que no em diguin res d’ell.\nEspanya fa cent anys que espera el moment del federalisme, i qualsevol que tingui dos dits de front sap que no hi ha altra sortida. Això no treu que sorgeixin tumors cancerígens com en Jordi Pujol, que ha estat l’home més nociu per a Catalunya: perquè no és a la presó i encara li permeten encapçalar manisfestacions?\nJo diria que ja ho hem superat, però encara m’esgarrifa veure’l lliure i arrapat a una bandera. Quin mal rotllo que em dóna aquests home!\n12 de juliol de 2010 a les 23:07\nJo sóc de les escèptiques. Crec que tindrà conseqüència zero. Penso que la mani ha estat una catarsi col·lectiva. Ja ho he deixat dit a Riell Blvd.\nJo també em sento més propera al federalisme que a l’independentisme, què vols que et digui. Per cert, també n’hi havia, a la mani, de federalistes.


Tècnica pionera per operar el càncer de pròstata | betevé\nEls uròlegs proven que el gangli sentinella pot servir per saber si el càncer s'ha estès a altres ganglis limfàtics\nDijous, 25 d'Oct del 2018, a les 11.56\nAvenç mèdic de la Unitat de Càncer Urològic de l’Hospital del Mar. Han utilitzat, per primer cop a l’estat, la tècnica del gangli sentinella en les operacions de càncer de pròstata. Els uròlegs d’aquest centre han observat que aquest gangli serveix com a referència per saber si el càncer s’ha estès per la resta de ganglis de la zona. Per tant, si en les anàlisis els resultats són negatius, vol dir que no estan afectats i, per tant, no cal extreure’ls. Fins ara, en la majoria de casos s’extirpaven tots els ganglis limfàtics propers a la pròstata i això podia comportar complicacions de salut posteriors, com dolor o inflamacions.\nMenys riscos en la cirurgia i millor postoperatori\nEl gangli sentinella és el que té més probabilitats de tenir càncer si hi ha un tumor a la pròstata. El que proposen els uròlegs de l’Hospital del Mar és iniciar l’operació per extreure la pròstata extirpant primer aquest gangli de referència. S’envia al laboratori i en temps real, mentre s’està intervenint el pacient, s’espera als resultats. Si són negatius, vol dir que el càncer no s’ha estès i per tant no cal treure la resta de ganglis perquè també estan sans. S’extreu la pròstata i l’operació s’acaba. La intervenció s’escurça i es redueixen els riscos per al pacient, que tindrà també menys dolor i inflamacions posteriors.\nCom explica el doctor Lluís Fumadó, coordinador de la Unitat de Càncer Urològic de l’Hospital del Mar, amb aquesta tècnica els cirurgians “acoten l’operació i la fan menys agressiva i més precisa”. En aquest sentit destaca que, traient només un dels ganglis, hi ha “menys possibilitats de complicacions i el postoperatori del pacient és més segur”.\nL’extirpació de tots els ganglis limfàtics implica en molts casos complicacions posteriors com dolors articulars o limfoedemes, inflamacions que poden complicar una reducció de la mobilitat o fins i tot trombosi.\nUna tècnica ja utilitzada en el càncer de mama\nEls uròlegs de l’Hospital del Mar han importat la tècnica del gangli sentinella d’altres intervencions, com el càncer de pit i el melanoma. En l’estudi que han fet han vist que en el 100 % dels casos analitzats si el gangli sentinella no estava afectat tampoc no ho estaven la resta. De moment, s’ha estudiat la utilitat d’aquesta tècnica en una trentena de casos i en 16 ja tenen resultats definitius. Més endavant, quan s’acabi l’estudi, començaran a aplicar aquesta tècnica per extreure tots els ganglis només quan sigui necessari.


Canyelles, el polígon d’habitatges que va esborrar la Guineueta Vella\nredacció web | dijous, 15 de desembre del 2016, a les 18.44\nCanyelles és coneguda per l’alçària dels edificis, però poc té a veure amb els orígens del barri. RICARD FERNÁNDEZ, Arxiu Històric de Roquetes - Nou Barris “A la dècada dels anys 20 del segle passat hi va existir una petita barriada, molt humil, de gent de classe treballadora, formada per casetes de planta baixa o de dues plantes com a molt que era conegut com la Guineueta Vella. Es va erigir en uns terrenys als voltants de la desapareguda masia de la Guineueta. L’aigua l’agafaven a través d’un pou o d’una font pública.” Als 60 l'Ajuntament va aprovar el Pla parcial de la Guineueta, que va substituir la barriada de cases de la Guineueta Vella per nous blocs alts. També el traçat de la futura ronda de Dalt va dividir la Guineueta en dues parts. La líder veïnal Mari Àngels Rivas va organitzar els veïns per resistir la pressió municipal que els volia fora. RICARD FERNÁNDEZ, Arxiu Històric de Roquetes - Nou Barris “L’Ajuntament de Barcelona el que proposava era indemnitzar els veïns amb només 1.000 pessetes i donar-los un habitatge nou a Ciutat Meridiana. Aleshores el veïnat que vivia a la Guineueta Vella s’hi va oposar. El que volien era que si els havien de fer fora de les seves casetes humils, havien d’anar a viure en un dels pisos dels nous blocs d’habitatges.” La construcció del que va ser el darrer polígon d’habitatges de Barcelona va començar l’any 72. La majoria del veïnat es va quedar al nou barri de Canyelles. La lluita es va redirigir per aconseguir equipaments, serveis, transport i una ronda de Dalt soterrada. Ara Canyelles viu la tercera transformació, amb la rehabilitació que canviarà els colors del paisatge.\nEl paisatge d’edificis alts del barri de Canyelles era molt diferent en el seus orígens. Una munió de cases baixes predominava en el que abans era la Guineueta Vella, un conjunt d’habitatges d’autoconstrucció que s’havia aixecat al primer terç del segle XX als voltants de Can Guineueta.\nEl Pla parcial de la Guineueta, aprovat l’any 1964, va determinar la substitució de la barriada de cases de la Guineueta Vella per nous blocs de fins a 14 plantes i que seguien l’estètica poligonal de l’època. El veïnat, que vivia en carrers sense urbanitzar, sense aigua corrent ni enllumenat, va decidir oferir resistència a un pla que els feia fora del que havia estat el seu barri. L’alternativa que se’ls proposava era traslladar-se al nou polígon que s’estava construint a Ciutat Meridiana amb una indemnització de 1.000 pessetes. Però ni estaven contents amb el canvi de zona ni tampoc amb la indemnització, que no els permetia afrontar el pagament dels pisos nous. Per això, encapçalats per la líder veïnal Mari Àngels Rivas, van iniciar una lluita que van acabar guanyant. Van aconseguir que se’ls oferís la compra de pisos al mateix indret, que ara passava a dir-se Canyelles.\nLa lluita, però, anava més enllà. També van aturar la construcció del que havia de ser el futur traçat de la ronda de Dalt col·locant-se davant les excavadores, per reclamar que passés deprimida en lloc de convertir-se en una nova Meridiana. I van haver de continuar les mobilitzacions durant anys per aconseguir escoles, un mercat, equipaments cívics, l’arribada dels autobusos i el metro, i, finalment, el cobriment de la ronda de Dalt.\nLa construcció del que va ser el darrer polígon d’habitatges va modificar completament el paisatge semirural de la zona. Aquesta panoràmica es troba ara enmig d’una nova transformació. La rehabilitació de la carbonatació dels edificis ve acompanyada d’un projecte cromàtic que pintarà amb colors càlids els blocs.\nTerrícoles: Josep Lluís Mosquera


Comunitat - Obert a Tots: Objectius d'Accesibilitat a Joomla - The Joomla Community Magazine\nÉs per això que hem establert un grup de treball per treballar en cooperació amb el grup de treball UX. L'objectiu a llarg termini és fer el primer CMS Joomla que és realment compatible amb les Directrius d'Accessibilitat per Eines d'Autor.\nA través d'aquestes discussions, han sorgit dos enfocaments principals: el desenvolupament de les directrius d'accessibilitat, i la fixació dels problemes d'accessibilitat reconeguts.\nPortem l'accessibilitat al punt d'enfocament\nPrimerament és important per generar una comprensió dels problemes d'accessibilitat.\nUn requisit fonamental per això és crear directrius específiques per als desenvolupadors perquè puguin proporcionar un suport específic. Les directrius d'explicar els beneficis de l'accessibilitat per a tots, perquè només quan es comprèn per què ha de fer alguna cosa, ho tindrà en compte. En cas contrari, segueix sent una obligació molesta. L'elaboració de directrius no és fàcil i portarà temps fins que siguin pràctics d'usar.\nTreballant sobre Assumptes Accessibilitat\nUn requisit bàsic per a una pàgina accessible, que pot servir de base, es marca com semànticament correcte. El primer pas és optimitzar marcat en la interfície d'usuari com en la interfaz d'administració de manera que pugui servir com a base per a noves mesures. Llavors hem de tenir cura de tots els punts de la WCAG (Web Content Accessibility Guidelines) de Prioritat A. L'enfocament ha d'estar en els problemes d'accessibilitat massives. La posada a punt pot tenir lloc més endavant en el procés de desenvolupament. Estaria bé que això es faci per al llançament de la versió 3.1. La idea per a la versió 3.2 és arreglar les coses que s'obtinguin dins de la prioritat AA.\nEl següent és un procediment factible: començar per fer un examen detallat de la situació de partida, la documentació dels temes i contramesures.\nAmb aquesta documentació es pot distribuir tasques als membres del grup perquè tothom estigui treballant en el que fa millor. Després de la finalització del treball inicial, es duran a terme les proves d'usuari.\nEls membres del grup, per facilitar la comunicació, han de ser també membres dels xats de Skype UX. Les decisions preses es publicaran en el fòrum ux.joomla.org, en la categoria d'accessibilitat. A més, ha de ser creada una branca independent.\nEstà encara per determinar on es posarà. El dipòsit UX sembla ser el lloc més eficaç per a la branca, ja que el disseny i el codi estan estretament relacionats entre si. Com les guies JUI d'estil s'han desenvolupat els exemples de codi, allà s'ha de comprovar l'accessibilitat per evitar problemes futurs.\nQualsevol que estigui interessat en aquest tema i li agradés participar activament és benvingut a unir-se a nosaltres!\nOriginal: Open to Everyone: Joomla Accessibility Goals


Ajuntament de Canet de Mar - Arriba la TDT\nPortada > Notícies > Marcs > Població > 2009 > Televisió Digital Terrestre\nArriba la TDT\nPUBLICAT Dimarts, 30.06.2009\nAquest matí de dimarts, en declaracions fetes a l'emissora de ràdio RAC 1, el secretari de Mitjans de Comunicació de la Generalitat ha confirmat la data d'avui com a l'oficial de l'apagada analògica a la nostra comarca.\nEn total hi ha al voltant de 700.000 persones i gairebé 90 municipis catalans afectats.\nEl repetidor de Mataró i el de Canet són els primers que es tancaran. L'hora exacte no se sap, però es preveu que es faci a última hora del vespre d'aquest dimarts. A partir d'ara, doncs, les llars de Canet només veuran la televisió a través de la TDT.\nHi ha municipis que han estat afegits a l'apagada a darrera hora. Són alguns pobles de la Selva, com Sant Feliu de Boixalleu o Vidreres. D'altres, on estava previst apagar, finalment no entren en aquesta primera fase, com ara Vilassar i Premià de Mar o Malgrat i Palafolls. Això, segons el secretari de Mitjans de Comunicació, és degut al fet que la cobertura digital no sempre coincideix amb els límits geogràfics. A més a més, hi ha poblacions que encara tenen molts problemes amb la recepció del senyal digital.\nPel que ens afecta directament, la Generalitat segueix recomanant els passos que ja hem repetit en diverses comunicacions a través del web o en suport paper i, en cas d'haver-hi problemes, es demana que s'acudeixi, en primer lloc, a un instal·lador perquè certifiqui si es tracta o no, d'un punt fosc.\nEls contactes amb les administracions competents en aquesta matèria són:\nGeneralitat: www.tdt.cat // telèfon 012\nGovern central: www.televisiondigital.es // 901 2010 04\nA partir del 30 de juny, només veurem la TDT\nApagada analògica a la nostra comarca\nPunt informatiu sobre la TDT\nRecepció de la Televisió Digital Terrestre\nProblemes amb el visionat dels canals\nEntra en funcionament el servei de cobertura de la TDT\nCanet instal.la un transmissor del senyal de la Televisió Digital Terrestre\nQuè passa amb la TDT?\nComencen a col.locar els reemissors que portaran la TDT fins a Canet


1 d’octubre, el refugi, por Joan Esculies\nAbandonar-lo i disposar-se a afrontar altres veritats és arriscat\nPer contra, en aquests anys, una altra part de l’independentisme ha fabricat una memòria de l’1 d’octubre com a fita organitzativa. No el rebutja, però no s’hi arrecera. L’assumpció, que potser no és dominant en el si del moviment, s’enquadra majoritàriament dins d’ERC. Això és degut a una reflexió dels seus ideòlegs i think tanks . La memòria dispar és també conseqüència de les decisions dispars d’Oriol Junqueras i Carles Puigdemont a finals d’octubre del 2017, així com d’altres desavinences, molt ben explicades per Oriol March i Joan Serra a Enemics íntims. Anatomia de la desconfiança entre Junts i ERC (2021).


Rubén Viñuales (C's): «Que no es presenti Guanyem ens pot beneficiar» | NacióTarragona\nRubén Viñuales (C's): «Que no es presenti Guanyem ens pot beneficiar»\nEntrevistem l'alcaldable Ciutadans per Tarragona en motiu de les eleccions municipals del 24 de maig\nJosep M. Llauradó , Tarragona | 11/05/2015 a les 07:30h\nArxivat a: Política, eleccions municipals 2015, entrevista, Tarragona, Rubén Viñuales\nAquesta notícia es va publicar originalment el 11/05/2015 i, per tant, la informació que hi apareix fa referència a la data especificada.\nRubén Viñuales, l'alcaldable de Ciutadans per Tarragona, al Balcó del Mediterrani. Foto: Josep M. Llauradó\nRubén Viñuales és l'alcaldable de Ciutadans en aquesta nova etapa del partit. L'impuls mediàtic amb què compten els catapulten a Tarragona cap a unes previsions de ser un dels principals grups municipals després del PSC, malgrat els 827 vots obtinguts (1,71%) el 2011. Viñuales parla molt de fer política per a les persones i deixar de banda grans obres i projectes. En una entrevista a TarragonaDiari.cat a la seva seu situada en un pis al cèntric carrer Unió - una seu amb què no comptaven fa quatre anys - es mostra esperançat pels canvis que podria desenvolupar al consistori. Tot i això, diu que només pactarà amb qui comparteixi tots els punts del programa.\nLa decisió de Guanyem/Tarragona en comú de no concórrer a les eleccions municipals els deixa previsiblement en una bona situació, així ho creuen. Titlla el govern Ballesteros de «promeses incomplertes» i garanteix que un ajuntament participat per ells es desvincularia d'un nou Estat català. Alhora, és molt taxatiu amb els Jocs del Mediterrani: si l'auditoria diu que no és viable, es tiraran enrere.\n— Què ha canviat a Ciutadans a banda de la llista? El projecte és el mateix que fa quatre anys?\n— Han canviat les persones, des del cap de llista fins als integrants de la llista. El projecte no és que hagi canviat, al final l'ideari, que no ideologia, la ideologia és tancada i l'ideari és permeable a noves idees, no ha variat tant. Som Ciutadans, tenim un programa clar, crec que el que la gent més valora del nostre projecte és que som gent clara, que diu el que pensem, a d'altres no els agrada però sempre ho fem amb respecte a totes les posicions. El que ha canviat sobretot és el col·lectiu de persones que hi formem part, a dia d'avui hi ha gent molt preparada, gent que no ha estat en la vida política de manera activa, amb càrrecs, i bé, venim a aportar el nostre granet de sorra per millorar aquesta ciutat.\n— Fa quatre anys Ciutadans no era tan conegut.\n— Òbviament, el partit ha crescut moltíssim. El partit ha tingut un gran creixement, sobretot arrel de la política autonòmica, i també ara amb el salt a nivell estatal. És cert que a nivell municipal també ens afavoreix. A dia d'avui el missatge arriba a més gent, hi ha més gent compromesa, hi ha més gent que s'ha afiliat, tenim 20.000 afiliats, això és una bogeria, tenim dos eurodiputats... ha canviat moltíssim.\n— Quin serà el pressupost de campanya de Ciutadans a Tarragona? El teniu quantificat?\n— Si te'l dic és que fa riure. Del que hem anat fent dels cafès ciutadans, que es pagava el cafè simplement, ho hem estat pagant amb el que vam vendre de loteria per cap d'any, uns tres-cents euros. El partit ens paga la cartelleria i la resta, doncs... no tenim diners. Tampoc crec que facin falta tants diners. Si hem de fer alguna cosa, ho podem aportar nosaltres, però no cal massa diners. Potser estem equivocats, no cal una gran inversió per portar a terme una campanya. Avui dia amb les xarxes socials i amb la voluntat de la gent no ens calen massa diners. No puc dir una xifra perquè realment ni comptem a fer coses que costin diners. Ni falques a la ràdio, ni... Aprofitarem els espais públics que ens permet la llei electoral i amb això anirem fent.\n— La nostra intenció és arribar a tothom. Sempre ens ha fet molta ràbia que els governs es dediquin només als col·lectius o zones de Tarragona on més intenció de vot tenien. Vull ser l'alcalde de tots els tarragonins i tarragonines. No es pot dubtar que als barris Ciutadans té un percentatge de vot més alt, posem d'exemple les últimes europees, quan es van treure uns 4.800 vots a la ciutat. Però no podem fer política només pels barris, només pel centre, només per la Part Alta o la Part Baixa. El gran problema de Tarragona és que és una ciutat inconnexa. El que hem de fer és connectar la ciutat, els barris amb el centre. Tarragona és des de Rodolat del moro a la Mora, a Sant Salvador, a Bonavista, tot és Tarragona i aquest és el gran repte. Si ens voten més a una part o a una altra? Sí, és cert. Però no podem fer política per una part.\n— El fet que un dels dos partits recentment més mediàtics - Podemos - no es presenti, creieu que us pot beneficiar en vots?\n— Sí, perquè al final Ciutadans i Podemos, que tenen coses en comú, sobretot és gent descontenta, gent cansada de la corrupció, que hi hagi aquestes elits polítiques, al final tots dos volem regeneració política. Tenim grans, enormes, diferències. Nosaltres volem justícia, no volem venjança, volem construir sobre uns ciments que han donat prosperitat durant molts anys a Catalunya i a Espanya. Però sí que és cert que el fet que no es presenti Podemos o Guanyem o qualsevol altra de les filials que van sortint per Catalunya ens pot beneficiar.\n— Nosaltres no venim a dir que els altres ho fan tot malament i que nosaltres ho farem tot bé. Crec que això és cosa de la política activa i no hi creiem. S'han fet coses bones, però en vuit anys es podrien haver fet tantes coses a la ciutat... Sobretot sent un govern socialista, nosaltres hem trobat a faltar que s'inverteixi en el major patrimoni que té Tarragona que són les persones. Pensàvem realment que en aquests vuit anys, en mig d'aquesta gran crisi, s'invertiria més en persones. El senyor Ballesteros per desgràcia no passarà a la història com un dels millors alcaldes de la ciutat. Ha promès moltes coses que no s'han portat a terme. Va prometre treure totes les zones blaves i és l'alcalde que més zones blaves ha posat a la ciutat. Va prometre un munt d'habitatge social i no ho ha fet. Al final són promeses, promeses... i és molt bona gent, el Fèlix, ningú ho dubta, a mi em sembla una gran persona, però tots els candidats que es presenten són bona gent, no en veig cap que vulgui fer mal a Tarragona ni molt menys, però per desgràcia, mirant en perspectiva aquests vuit anys, no ha fet gran cosa l'alcalde. S'hauria d'haver invertit més en persones i no en projectes megalòmans o prometre coses que no pot atendre. És una de les grans queixes que tenim a Ciutadans, que ens tractin als ciutadans com si fóssim nens petits. No vull tirar d'hemeroteca, però qualsevol periodista que es documenti pot veure que és així: promeses i promeses incomplertes.\n— Tenim, a nivell d'habitatge social i d'ajudes, moltes competències. Però sí que és cert que per a grans modificacions que hi hauria d'haver a la ciutat ens calen altres administracions, tan autonòmiques com estatals. I aquest és un gran repte que no ha complert mai l'alcalde Ballesteros, sembla que quan cal parlar amb una altra administració ja no es pot fer. Això no és veritat, part de la feina de l'alcalde del consistori és fer la mediació entre administracions. Que vagi a reclamar l'important. Aquí tenim per exemple grans demandes en el tema del comerç, afers socials, tenim molts problemes amb el tema del turisme perquè no es fomenta com s'hauria de fomentar el turisme. I hi ha coses que són competència dels museus o de la Generalitat, però Tarragona té un potencial, del que es beneficiaria no només Tarragona sinó tot Catalunya, si es fes un gran museu romà. Sí que cal una altra administració. La façana marítima, per exemple, però és que s'ha d'intentar, és que és part del treball de l'alcalde. I a nivell municipal, hi ha grans partides, s'ha augmentat un 80% en despesa social. Que no es podia fer abans? Ho han de fer l'últim any, que hi ha eleccions? Això, lògicament, sí que és competència municipal.\n— Quin seria el paper d'un ajuntament governat per Ciutadans en cas d'una declaració unilateral d'independència?\n— Sincerament, és una situació que no em puc ni plantejar. Jo ja sé que hi ha gent que vol això, però nosaltres, òbviament ho sap tothom, no hi creiem. No només per un tema emocional, no hi creiem per un tema pragmàtic. Creiem que no és la solució pels problemes que tenim a Catalunya. No em puc arribar a creure que en un país modern es faci una declaració unilateral d'independència. Nosaltres faríem veure que aquesta no és la via, a banda que no és legal. A part d'això, faríem tot el possible a nivell legal per evitar que succeís.\n— Es desvincularia d'aquest nou Estat?\n— Sí, sense dubtar-ho. A part que a nivell internacional seria un desastre, sortiríem de la Unió Europea, perdríem el nostre primer consumidor de productes que és la resta d'Espanya.\n— Ni a Tarragona, ni a cap part. Per això nosaltres el programa econòmic que tenim a nivell estatal ja diem de completar el salari mínim per aquelles persones que no hi arribin i a part moltíssimes mesures per incrementar el poder adquisitiu dels treballadors, a part del contracte únic, etc. Però aquestes són competències supramunicipals, competències que no ens pertoquen. Nosaltres el que hem d'intentar és que aquí hi hagi comerç, que la gent pugui contractar, que la gent es guanyi bé la vida, hi haurà més demanda, per tant els treballadors podran tindre més opcions de treballar, per tant els salaris aniran creixent.\n— Hi ha qui acusa Ciutadans de ser la marca blanca del Partit Popular en matèria econòmica.\n— Un cop em van enviar un tuit que deia «Ciutadans és el PP amb 'converse'». Em fa gràcia, però no és veritat. Un partit que fos la marca blanca del PP obriria el debat sobre la regularització de la prostitució o de les drogodependències? Això no ho faria mai. Nosaltres obrim debats reals, debats socials, debats que estan al carrer, situacions amb què mai no han volgut enfrontar-se. Nosaltres som un partit que creu en la igualtat d'oportunitats i que diu que les diferències de classes no poden existir. Sincerament, qui ho digui no coneix gaire Ciutadans.\n— Nosaltres la transparència ho tenim molt desenvolupat al programa perquè és un tema que ens preocupa molt. Els contractes públics han de ser tots públics, però públics de veritat, no que ho hagis de demanar, ha d'estar publicat al web de l'Ajuntament. S'ha de tindre la manera més factible perquè el ciutadà sàpiga què es fa en tot moment amb els seus diners i, això, amb la publicació dels contractes al web ho sabríem. A part d'això, en certes licitacions, no siguin els polítics: els polítics poden fixar normes, però que sigui l'interventor o el secretari el que realment porti a terme les licitacions. Els polítics han de poder fer i desfer, però com menys puguin ficar la mà en certs temes que hi hagi diners millor. El tema de la participació, nosaltres demanem pressupostos participatius, és a dir, que en certes matèries tot allò que pugi un 10% dels pressupostos del municipi sigui obligatòriament una participació ciutadana, és a dir, que siguin els ciutadans els que puguin escollir aquesta despesa o no. Per posar un exemple, les brosses. Amb Fomento de Contrataciones i Contratas puja uns vint milions d'euros, és més d'un deu per cent. No podem permetre que hi hagi democràcia un diumenge de cada quatre anys, la gent ha de poder dir la seva, hi ha d'haver més proximitat. Amb els regidors de barri, que ja existeix aquesta figura a Tarragona, i a Tarragona ho necessitem més que en altres poblacions per la mateixa geografia, nosaltres potenciarem aquesta figura, i ha de tindre un poder real i ha de ser coordinat per l'alcalde a través de la Taula de Regidors de Barri qui acabi decidint, en benefici de la ciutat en general. Al final la participació ha de ser real, efectiva i diària.\n— Clar. Però és que a part a mi això dels pactes postelectorals em fot por, aquesta política de saló, de repartir les cadires, a mi no m'agrada, jo no em sento còmode. Nosaltres venim a guanyar, venim a portar a terme els nostres canvis i si el partit que té més vots ens diu que compleix íntegrament el nostre programa a mi m'és igual qui ho faci. A nosaltres ens importa molt més el projecte que no el partit. I això ho diem tots, des de l'Albert Rivera fins a l'últim, el partit no és el més important, l'important és el projecte. Nosaltres no governarem per tindre poder, a mi m'és igual el poder si no el puc tindre per portar a terme els canvis que calen.\n— Per tant, no es tancaria a pactar amb cap partit.\n— Si compleix íntegrament el nostre programa...\n— És difícil.\n— És així.\n— El contacte amb les persones, tindre contacte amb la gent, que ens puguin conèixer, explicar el nostre programa electoral, que a la fi és l'eina de veritat important, no és el candidat, l'important és el projecte, el programa electoral. Un Messi no pot guanyar un partit, calen onze, algú que aturi la pilota, algú que defensi. Farem veure que el projecte de veritat són ells, que nosaltres ens preocuparem per ells, si s'han d'invertir diners seran per ells. Si s'ha de retallar d'alguna despesa com per exemple presidència, s'han de revisar contractes públics que avui dia es pensa que poden ser deficitaris o que fins i tot incompleixen la normativa de contractació pública ho revisarem tot per tal que es pugui invertir en ells, pel treball, per la salut, pels serveis socials. Les grans obres ja arribaran. La gent, el que vol, hem anat barri per barri i entitat per entitat, és que li dignifiquis la ciutat. No demana grans coses, demana que li dignifiquis el carrer, que li arreglis aquell parc, que li canviïs aquella vorera que porta tres anys sense canviar ningú, que li tallis aquell arbre que li està entrant a la finca, només vol això. Per què no ho hem de fer? És que ho hem de fer, és el compromís que ha de tindre un alcalde. La gent és conscient de la situació, sap de l'endeutament d'aquest ajuntament, al final aquesta és la nostra campanya, demostrar que invertirem en el major patrimoni que té Tarragona, que són les persones.\n— Nosaltres mai haguéssim començat aquesta aventura en aquesta època, també és cert que s'ha de tindre patriotisme de ciutat, hi ha vegades que hi ha punts de no retorn, però si nosaltres entrem i governem jo demanaria una auditoria per veure la viabilitat d'aquest projecte i si veig que no tindrà beneficis per la ciutat sinó més despeses pararem. Ho sentiré molt però el que jo no puc fer és, si jo sé després d'una auditoria que allò serà un desastre per la ciutat, jo haig de ser seriós i jo no puc continuar. Ho sento molt.\n— Quin termini es donaria?\n— Jo parlava l'altre dia amb un company que es presenta per Ciutadans a Almeria i era dels regidors que va portar a terme el projecte dels Jocs del Mediterrani a Almeria. Ell em deia que encara estaven rebent beneficis i li vaig explicar com ho estaven plantejant aquí. Em preguntava pels hotels, les proves - la majoria, a fora - o l'Anella Olímpica - que no es fa - i també pels estadis - se'n fa un, però després es desmunta. Però què ens queda?\n— Penso que tots dos no són incompatibles. El partit hi creu molt, en Tarragona, hi aposta moltíssim. Sap del potencial que té, sap que ens mereixem més a nivell de Catalunya, sap que tenim una importància molt gran que no se'ns està donant històricament i sap que això ha de canviar, ha arribat el nostre moment.\nTRAIEU LA FOTO D'EN RIVERA.FENT LA SALUTACIÓ FEIXISTA.\nAnònim, 11/05/2015 a les 14:12\nNo l'amagueu, caramb! Que la gent ha de saber a qui representeu i a qui donareu suport.\nAlcalde expert en trading\nXixis, 12/05/2015 a les 17:08\nEra el meu camell, i molts sabeu que és veritat, així que no censurin, en tot cas contrastin la informació. A Sant Pere i Sant Pau poden confirmarho.\n4 VÍDEO Un ministre espanyol recorda el seu passat en una platja tarragonina\nLa faula política «La forma del agua», gran favorita dels Oscar 2018\n«La forma del agua» de Guillermo del Toro, gran favorita als Oscar amb 13 nominacions\nEl film va inaugurar la cinquantena edició del festival de Sitges i es queda a una sola nominació del rècord, que són les 14 nominacions de "La La Land", "Titanic" i "Eva al desnudo"\nÒmnium comença a dissenyar el full de ruta de l'entitat amb horitzó al 2021\nAquesta setmana arrenquen les assemblees territorials de la quarantena de seus repartides a tot el país


Peña apunta a ser reelegit president dels Castellers - El Periòdic d'Andorra\nPeña apunta a ser reelegit president dels Castellers\nAvui és l’últim dia per presentar candidatures i exercir les votacions\nPublicat el Dimecres, 8 de febrer de 2017 | 01:45 h\nEl primer aniversari del bateig dels Castellers, el 24 d’abril de l’any passat. | TONY LARA\nTot apunta a que Juli Peña serà reelegit president dels Castellers d’Andorra en l’assemblea d’aquest vespre. L’actual president –i únic per a una entitat nascuda el setembre del 2014 que només ha viscut un cicle– ha presentat candidatura per aspirar a estar al comandament dos anys més i ahir a la nit encara era l’únic aspirant. Avui fins les 19.45 hores que comença l’assemblea encara hi ha temps d’acceptar llistes, però no sembla que hi hagi cap altre postulant.\nPeña va insistir ahir a aquest rotatiu en què «cal ser caut» i va preferir no avançar gaire informació fins que no ho faci davant els socis. Si li surt un rival, tots dos exposaran els seus programes a l’assemblea i si només està ell, també. En tot cas, va avisar que un dels objectius és el de modificar els estatuts, que té «diversos buits» que s’han de corregir. Per exemple, les convocatòries. El modus operandi habitual de les institucions és posar un marge de temps entre la data límit per presentar candidatures i les eleccions perquè els aspirants puguin vendre els seus programes. Tampoc queda aclarit si les votacions han de ser amb sobre tancat, quina és la manera de procedir si dimiteix un president o si una junta ha de convocar eleccions abans de que li expiri el cicle: «El nostre acabava al setembre i era complicat fer el balanç quan faltaven dos mesos per al final de la temporada, per tant he estat uns cinc mesos en funcions. Hi ha diverses coses que s’han d’aclarir perquè no hi hagi malentesos en un futur», va admetre Peña.\nL’actual president també pretén ampliar el calendari d’actuacions, com ha repetit en diverses ocasions, ara amb entre 22 i 25. Assegura que té «moltes idees» per fer créixer la colla i tota la seva activitat. En tot cas, cal esperar a aquest vespre. Si són dos, decidiran els prop de 120 socis amb dret a vot (majors d’edat) i sinó, a continuar treballant.\nLa pròxima actuació, el 4 de març a Canillo\nEls Castellers, guanyadors del premi Andorrà de l’any que organitza EL PERIÒDIC D’ANDORRA, estan aturats des del novembre i engegaran la temporada 2017 el pròxim 4 de març a Canillo, amb motiu de la diada del Palau de Gel, un dels seus col·laboradors, en la que serà l’estrena a plaça de Xavier Martínez com a cap de colla, paper que fins fa no gaire combinava Peña amb la de president.\nL’agenda continuarà amb el tercer aniversari del bateig, el 9 d’abril a la plaça de la Rotonda de la capital. D’altres actes segurs previstos són una actuació a Santpedor el 19 de març i actuar en un partit del BC Andorra al Poliesportiu, el 22 d’abril .


Identifiquen el primer pacient afectat per una mutació en la família gènica SLC28 de transportadors de nucleòsids - Universitat de Barcelona\nInici > Notícies > Identifiquen el primer pacient afectat per una mutació en la família gènica...\nIdentifiquen el primer pacient afectat per una mutació en la família gènica SLC28 de transportadors de nucleòsids\nD'esquerra a dreta, els investigadors Axel Bidon-Chanal, Marçal Pastor-Anglada, Aida Mata-Ventosa i Sandra Pérez-Torras.\nL'equip dirigit pel catedràtic Marçal Pastor Anglada, de la Facultat de Biologia i l'Institut de Biomedicina de la Universitat de Barcelona (IBUB), l'IRSJD i el CIBEREHD.\nÉs la primera disfunció genètica descrita en un gen de la família gènica SLC28, que promou la síntesi de proteïnes transportadores de nucleòsids, essencials per a la cèl·lula.\nEl nou treball, publicat a la revista BBA Molecular Basis of Disease, està dirigit pel catedràtic Marçal Pastor-Anglada, de la Facultat de Biologia i l'Institut de Biomedicina de la Universitat de Barcelona (IBUB), l'IRSJD i el CIBEREHD, i el professor André B. P. van Kuilenburg, del Laboratori de Malalties Genètiques Metabòliques (LGMD) de la Universitat d'Amsterdam.\nL'article té com a primeres signants Sandra Pérez-Torras i Aida Mata-Ventosa (UB-IBUB-IRSJD-CIBERHED), i també hi participen Albert Viel-Oliva (UB-IBUB-IRSJD-CIBERHED), Axel Bidon-Chanal (Facultat de Farmàcia i Ciències de l'Alimentació i Campus de l'Alimentació de Torribera de la UB, IBUB i IQTCUB), i altres experts de la Universitat de la Colúmbia Britànica i la Universitat de Calgary (Canadà).\nNucleòsids: biomolècules essencials per a la vida\nEls nucleòsids són biomolècules formades per una base nitrogenada (adenina, guanina, citosina, timina o uracil) unida a un sucre (pentosa). Essencials en múltiples processos biològics (síntesi d'àcids nucleics, metabolisme energètic, etc.), aquestes biomolècules poden ser sintetitzades per la cèl·lula —síntesi de novo— o bé es poden captar del medi extracel·lular mitjançant unes proteïnes de membrana: els transportadors de nucleòsids, que s'agrupen en dues famílies gèniques, la SLC28 i la SLC29.\nEn concret, els transportadors de nucleòsids de la família SLC28 són proteïnes amb una alta selectivitat i especificitat de substrat (és a dir, de les biomolècules que transporten). En general, estan implicats en el control dels processos cel·lulars per recuperar i reutilitzar els nucleòsids en forma de nucleòtids (nucleòsids units a un àcid fosfòric) per a la síntesi dels àcids nucleics.\nPrimera mutació descrita en la família gènica SLC28\nLa família gènica SLC28 inclou tres gens codificants de les proteïnes hCNT1, hCNT2 i hCNT3, que són transportadors concentratius de nucleòsids (CNT, concentrative nucleoside transporters). El nou estudi identifica per primer cop mutacions en el gen SLC28A1 —impulsor de la síntesi de la proteïna hCNT1— que causen una deficiència funcional: la primera disfunció genètica descrita en la família gènica SLC28.\nLa proteïna hCNT1 és un transportador específic per a nucleòsids de pirimidina «amb diferents funcions fisiològiques, algunes de les quals encara no són ben conegudes», explica el catedràtic Marçal Pastor-Anglada, que és membre de l'Institut de Recerca Sant Joan de Déu (IRSJD) i del Centre d'Investigació Biomèdica en Xarxa de Malalties Hepàtiques i Digestives (CIBEREHD).\n«En el ronyó —continua Pastor-Anglada—, la proteïna hCNT1 facilita la recaptació tubular de pirimidines, uns compostos d’on deriven les bases nitrogenades dels àcids nucleics. Aquest fet explicaria que el pacient afectat per la mutació presenti alteracions bioquímiques molt particulars com la pirimidinúria, un trastorn del metabolisme de les pirimidines que causa una major excreció dels nucleòsids uridina i citidina per l'orina».\nTransportadors de nucleòsids: a la recerca de noves mutacions\nDins de les famílies gèniques de transportadors de membrana, fins ara només s'han descrit mutacions que s'associen amb patologies en humans en el gen SLC29A3. Aquest gen codifica la síntesi de la proteïna hENT3, un transportador equilibratiu de nucleòsids (ENT, equilibrative nucleoside transporters) relacionat amb diverses patologies minoritàries.\nSegons treballs previs, la síndrome H, la hipertricosi pigmentària, la diabetis mellitus dependent d'insulina no autoimmunitària, la malaltia de Rosai-Dorfman i la histiocitosi de Faisalabad són algunes de les patologies associades a mutacions del gen SLC29A3 que afecten la proteïna hENT3. En aquest context, l'equip dirigit per Marçal Pastor Anglada també va participar en el diagnòstic dels primers pacients a tot l'Estat afectats per la síndrome H, una malaltia rara de base genètica (Biochemical and Biophysical Research Communications, 2012).\nEn l'actualitat, s'han descrit 34 disfuncions clíniques en humans que afecten de manera directa o indirecta el metabolisme de nucleòsids. «Encara que són patologies minoritàries, tot indica que el nombre total de gens implicats és rellevant», detalla Pastor-Anglada, que és director de l'IBUB i del Grup de Recerca Consolidat de Farmacologia Molecular i Teràpies Experimentals (MPET) de la UB.\nDe la recerca bàsica al disseny de futures teràpies\nAlguns transportadors de nucleòsids també poden ser la via d'entrada a la cèl·lula d'altres molècules (fàrmacs contra tumors i malalties víriques o inflamatòries). Per això, aquestes molècules també podrien ser l'eix de noves aproximacions terapèutiques per inhibir el desenvolupament i la proliferació de cèl·lules tumorals. Les fluoropirimidines, per exemple, són el grup de fàrmacs antitumorals captats de manera preferent per la proteïna hCNT1, una molècula amb una expressió alterada en alguns tumors. Per això, aquesta proteïna i altres transportadors de nucleòsids podrien ser considerades dianes i possibles biomarcadors en la lluita contra els processos neoplàsics.\nPer bé que les rutes metabòliques de síntesi de novo i de recuperació cel·lular relacionades amb els nucleòsids es coneixen des de fa temps, encara hi ha moltes incògnites sobre com es regulen i com interaccionen entre si. Conèixer les xarxes gèniques i proteiques que participen en la modulació de les vies, i de manera més precisa, determinar el paper dels transportadors de nucleòsids en les vies de recuperació cel·lular són alguns dels reptes que cal abordar en futures recerques.\n«En aquest àmbit del coneixement, el marge d'intervenció terapèutica encara és molt baix. En el grup de malalties en què estan afectades les vies de recuperació de nucleòsids —algunes d'elles agrupades sota la síndrome de depleció de l'ADN mitocondrial—, es plantegen teràpies de restitució dels nivells de nucleòtids. Ara bé, es tracta d'iniciatives que encara estan en fase experimental i només han començat a arribar a la fase clínica en teràpies pal·liatives», conclou Marçal Pastor-Anglada.


18 juliol 2019 16:10\nLa tercera edició de la Festa de la Música reunirà entre aquest dijous i divendres 16 grups mallorquins repartits entre dos escenaris a Palma i a Inca.\nEl Departament de Cultura, Patrimoni i Esports del Consell de Mallorca s'ha sumat un any més a aquesta festa coincidint amb la celebració del Dia Europeu de la Música, segons ha informat la institució insular.\nLa Festa de la Música se celebrarà a Inca el dijous i a Palma el divendres. A l'escenari de la Plaça de Santa Maria la Major d'Inca actuaran, entre les 11.00 i les 21.00 hores, Adipem Panda, Island Cavall, Aucell cantaire, Camaleones, Urtain, F / E / A, Client 1 milió i The Cicely Satellites.\nAixí mateix, a l'escenari del Parc de les Estacions de Palma, actuaran de 12.00 a 23.00 hores Psiconautas, Ora, Goodness, Los Belmez, Or, Main Line 10, Jorra i Gomorra i Astrolabio.\nEn aquesta edició s'ha ampliat la col·laboració de les discogràfiques i participen quatre segells: Espora, Runaway, Blau i Bubota Discos.


15 | Octubre | 2014 | Premià Notícies\nTitulars Premià Notícies dimecres 15 d’octubre de 2014\n15 Octubre 2014 per Joaquim Aguilar, Àrea d'Informatius Deixa un comentari\nPremià Notícies 15 d’octubre de 2014\nDos informes externs a l’Ajuntament avalen jurídicament la consulta de Can Sanpere i avui el ple municipal d’octubre en farà la convocatòria oficial. L’alcalde Miquel Buch ha explicat avui que els informes sostenen que la suspensió de la llei de consultes per part del Tribunal Constitucional no afecten aquest procés i que provenen del món universitari i d’un jurista de l’administració en excedència. Miquel Buch també ha dit que el fet que la convocatòria es faci una setmana després del que estava previst farà que en principi la consulta es traslladi de l’última setmana de novembre a la 2a setmana de desembre, però ha assenyalat que això permetrà reforçar la informació als ciutadans i ampliar el debat públic.\nLes ordenances fiscals de 2015, que es passen a aprovació en el ple d’avui, recullen una rebaixa en la recaptació per les activitats comercials. Aquesta rebaixa es donarà tant en la recollida de residus com en la taxa d’ocupació de la via pública. L’Ajuntament calcula que deixarà d’ingressar uns 200.000€ per aquest concepte.\nEn el ple, l’Equip de Govern donarà compte de l’informe trimestral del número del personal eventual i presentarà l’adhesió a l’Associació Xarxa de Ciutats i Pobles cap a la Sostenibilitat. L’ordre del dia del ple d’octubre inclou una moció presentada pel grup municipal Crida Premianenca sobre la consulta del 9 de novembre, i una pregunta de la Coalició d’Esquerres, sobre la línia d’autobús C-14. El ple d’octubre començarà a ¼ de 8 del vespre de dimecres i serà retransmès en directe per Ràdio Premià de Mar.\nLa Mostra d’Entitats que havia convocat pel 19 d’octubre la plataforma premianenca pel Dret a Decidir s’ha anul·lat perquè la majoria de les entitats convocades no s’han vist amb cor de tenir a punt un estand per aquest diumenge. Anguera, però, no ha descartat que algun dia s’acabi celebrant la Mostra d’Entitats independentment del que passi amb la consulta del 9N.\nEsports. Compromís molt complicat per les noies de l’AB Premià aquest diumenge. L’equip de Rafa Perdiguero, a la 1a catalana, juga a la pista del Tordera, un dels favorits de la categoria. Pel que fa al masculí, aquesta nova jornada l’equip torna a jugar fora, davant el Muralla Òptica de Blanes.\nDos informes externs donen llum verda a la consulta de Can Sanpere\nInformació sobre Can Sanpere avui al diari La Vanguardia\nDos informes externs a l’Ajuntament avalen jurídicament la consulta de Can Sanpere i avui el ple municipal d’octubre en farà la convocatòria oficial. L’alcalde Miquel Buch ha explicat avui que els informes sostenen que la suspensió de la llei de consultes per part del Tribunal Constitucional no afecten aquest procés i que provenen del món universitari i d’un jurista de l’administració en excedència:\nBuch també ha dit que el fet que la convocatòria es faci una setmana després del que estava previst farà que en principi la consulta es traslladi de l’última setmana de novembre a la 2a setmana de desembre, però ha assenyalat que això tindrà alguns avantatges:\nD’altra banda el grup municipal del Partit Popular ha anunciat que s’abstindrà en la convocatòria de la consulta tot i estar-hi a favor perquè consideren que no poden obviar l’informe negatiu emès per la secretària municipal.\nFiled under Politica, Societat Tagged with Can Sanpere, Consulta Can Sanpere, Consulta popular, Miquel Buch\nL’activitat comercial veurà reduïda la pressió fiscal amb les ordenances de 2015\nL’ocupació de la via pública és un dels conceptes que varien més en les noves ordenances\nLes ordenances fiscals de 2015, que es passen a aprovació en el ple d’avui, recullen una rebaixa en la recaptació per les activitats comercials. Aquesta rebaixa es donarà tant en la recollida de residus com en la taxa d’ocupació de la via pública. El canvi més destacat pel que fa a la recollida de residus en els comerços és que a partir d’ara pagarà més qui més deixalles generi. Els comerciants es podran acollir a tres possibles sistemes per a gestionar els seus residus. Escoltem el regidor d’Hisenda Miquel Àngel Méndez en declaracions a Premià Notícies:\nSegons Méndez, amb el nou sistema un 61% dels comerços pagaran menys per la recollida de residus, mentre que un 36% hauran de pagar més. L’Ajuntament calcula que deixarà d’ingressar uns 200.000€ per aquest concepte. Pel que fa a les terrasses, el regidor d’Hisenda ha dit que la rebaixa d’impostos es veurà compensada a nivell d’ingressos municipals per l’increment de taules que hi haurà a la via pública.\nPel que fa a l’IBI el regidor d’Hisenda ha explicat que s’ha reduït el tipus de gravamen, però es manté la recaptació. Méndez ha dit que hi haurà subvencions de fins els 50% per a famílies amb ingressos reduïts.\nFiled under Economia, serveis, Societat Tagged with Impostos, Ordenances fiscals, Taxes\nEl sènior femení de l’AB Premià juga a Tordera contra un equip temible\nLa plantilla de sènior femení\nCompromís molt complicat per a les noies de l’AB Premià aquest diumenge. L’equip de Rafa Perdiguero, a la 1a catalana, juga a la pista del Tordera, un dels favorits de la categoria. El Tordera també estava la temporada passada a 2a i va estar a punt de baixar, però va comprar una plaça a 1a i s’ha reforçat amb una gran inversió fins al punt de convertir-se en un dels equips més potents: ja ha guanyat els 3 partits que ha jugat. Les premianenques encara no coneixen la victòria però el tècnic es mostra il·lusionat:\nPel que fa al masculí, l’equip de Comas va guanyar dissabte a Cabrera (65-74). Victòria de 9 punts i dos partits guanyats de tres, per tant, un bon balanç. Aquesta nova jornada l’equip torna a jugar fora, davant el Muralla Òptica de Blanes. L’oponent per a aquesta jornada ha guanyat els 4 partits i serà el primer partit complicat de la temporada pels premianencs. Serà dissabte a dos quarts de sis de la tarda.\nLa Plataforma pel Dret a Decidir suspèn la Mostra d’Entitats\nLa Plaça de la Sardana, on s’havia de fer la Mostra d’Entitats\nLa Mostra d’Entitats que havia convocat pel 19 d’octubre la plataforma premianenca pel Dret a Decidir s’ha anul·lat perquè la majoria de les entitats convocades no s’han vist amb cor de tenir a punt un estand per aquest diumenge. Ho ha explicat a Premià Notícies el coordinador de la plataforma Rafel Anguera:\nAnguera, però, no ha descartat que algun dia s’acabi celebrant la Mostra d’Entitats independentment del que passi amb la consulta del 9N perquè, segons ha dit, es tracta d’una activitat que pot ajudar molt el teixit associatiu premianenc.\nEscolta l’entrevista sencera a Rafel Anguera:\nFiled under Politica, Societat Tagged with Consulta 9N, Plataforma Premià pel Dret a Decidir


VII edició del Campus d’Estiu de Màgia i Ciència a Girona, #cemc22, del 27/6 a l’1/7/2022 | De la Magia de la Ciencia a la Ciencia de la Magia\nVII edició del Campus d’Estiu de Màgia i Ciència a Girona, #cemc22, del 27/6 a l’1/7/2022\nLa setena edició del Campus d’Estiu de Màgia i Ciència (#cemc22) tindrà lloc la setmana del 28 de juny a 2 de juliol de 2021, a Girona. En aquesta edició es recuperarà la presencialitat plena, si les circumstàncies sanitàries són positives.\nComençarà doncs dilluns 27 de juny i acabarà divendres 1 de juliol, amb una possible ampliació a dissabte al matí. L’horari serà fonamentalment de matí, amb opció a mitja tarda per dur a terme activitats de consolidació i pràctiques.\nEn aquest document hi ha l’agenda de la setmana del campus\nLes inscripcions (via aquest formulari) són obertes fins al 13 de juny, i es comunicarà a l’avenç l’acceptació, sempre abans del 15 de juny.\nL’objectiu d’aquest campus, i la seva descripció àmplia, es troba recollit de forma més àmplia en aquesta entrada del blog. El Campus està finançat parcialment per la FECyT i pel Consell Social de la UdG.\nEls destinataris són estudiants d’edats corresponents a 4rt d’ESO, i 1r i 2n de Batxillerat (o de cursos de CFGM i CFGS amb edats semblants). De forma excepcional es podran acceptar participants de 3r curs d’ESO.\nEl número màxim de places del Campus és de 20, encara que en funció de les circumstàncies aquest número podrà ser superior.\nDescarregar el cartell de l’edició 2022\nPer a qualsevol dubte, cal enviar un e-mail a cemc at magsci dot eu


El permís de conducció espanyol NO és pot bescanviar al Canadà. En conseqüència, cal obtenir un permís de conducció autòcton si el que preteneu és establir-vos al Canadà i convertir-vos en resident canadenc, i aixó s'ha de fer abans dels 3 mesos des de la vostra arribada al país.\nA Canadà no hi ha un model nacional de permís de conduir. La competència en l'expedició dels permisos pertany a les províncies i als territoris, i no pas al Govern federal. Per tant, es convenient posar-se en contacte abans amb el departament competent del govern de la província o territori a on aneu a residir. Es pot trobar una llista d'aquests departaments i els seus corresponents enllaços aquí.\nEl permís de conduir propi de cadascuna de les províncies o territoris us habilita per conduir per tot Canadà. Cal tenir en compte, peró, que, si es canvia de lloc de residència a una altra provincia o territori, l'interessat ha de bescanviar el permís de conducció pel propi del nou lloc de residència abans de 2 mesos des del trasllat.\nSi la teva intenció és fer un viatge de turisme amb una dirada inferior als tres mesos, es pot fer servir el permís internacional de conduir. En aquest sentit, tant Espanya como Canadà han subscrit el Conveni Internacional de Ginebra de 19 de setembre de 1949 i, en conseqüencia, Canadà admet el permís internacional de conducció (enllaç a les principals característiques) expedit a Espanya. Cal tenir en compte, tanmateix, que el permís internacional és una traducció del permís de conduir nacional i no el substitueix, per la qual cosa es recomana portar-los tots dos.\nA l'Estat espanyol, poden obtenir aquest permís internacional les persones titulars d'un permís de conducció vigent i poden sol·licitar-lo a les direccions provincials de la Direcció General de Trànsit (DGT).