1 de MAIG: front la fatiga i el desànim, mantenim el compromís de lluita – CATAC-CTS/IAC\nEndinsats en el segon any de la pandèmia global, afrontem i arrosseguem les conseqüències d’una època nefasta per una catàstrofe sobrevinguda, però sense dubte també per l’acumulació de malifetes de tota mena que li van precedir, i que han empitjorat el seu abast i impacte sobre la humanitat sencera, i especialment sobre els sectors de població més vulnerables.\nLes retallades, externalitzacions i privatitzacions en educació, sanitat, serveis socials dels darrers anys per part dels governs han fet palès el seu caràcter netament criminal i dolós.\nMentre tanta gent gran moria en un sistema de residencies retallades, precaritzades i privatitzades, el mercat residencial ha esdevingut un negoci milionari a l’alça per empreses i fons voltors.\nQuan les treballadores de la sanitat en plena crisi sanitària no teníem ni EPIs, mentre el sistema col·lapsava i esdeveníem el país del món amb el percentatge de sanitaris afectats pel Covid-19 més alt del món, clíniques i laboratoris privats es feien d’or amb proves PCR i tests ràpids… i les administracions públiques feien contractes milionaris a dit, draconians, amb les empreses privades i multinacionals.\nMentre Catalunya es confirma com la comunitat que més ha retallat en sanitat (12’37% total i 24% de l’atenció primària) el govern de la Generalitat aprovava, en el bell mig de la pitjor catàstrofe social dels darrers temps, un nou decret privatitzador dels serveis públics (decret 69/2020) per alegria de lobbys i empreses amigues.\nLa pandèmia posa en evidència més que mai que la precarietat té nom de dona, que la feminització de la pobresa i la invisibilització del treball reproductiu i la violència de gènere configuren un sistema de doble explotació i opressió (i de triple opressió a les immigrants). Deixa en evidència el fracàs absolut d’unes polítiques que no posen en el centre la vida: només en el 2018 a l’Estat es van emprar 130 milions d’hores diàries en treball de cures no remunerades. Aquesta xifra equival a 16 milions de persones treballant 8 hores diàries sense rebre cap mena de retribució econòmica (i això abans de la pandèmia, ara les xifres són exponencialment més altes), mentre, el treball de cures remunerat només empra actualment 3’8 milions de persones a l’Estat, de les quals 2’9 milions són dones.\nMilers de famílies sense alternativa habitacional han estat víctimes de desnonaments durant la pandèmia (tot i que es va dir que s’aturarien) mentre grans immobiliàries, fons voltor, sector financer han fet l’agost i el Govern de l’Estat ha renunciat als 60.000 milions de rescat d’una banca que ara acomiada milers de treballadors alhora que assumeix formalment com a deute públic els 35.000 milions d’euros del parc immobiliari de la SAREB.\nVivim una massiva destrucció de llocs de treball i repressió salarial; desviació massiva de diners públics i rescat a les grans empreses sense reforma fiscal progressiva; manteniment de les reformes laborals i legislacions que són en realitat pistes d’aterratge pel capitalisme de plataforma, autèntiques trituradores de drets laborals, socials i del territori. Les ajudes no han arribat als qui més ho necessiten, mentre les cues de l’atur creixen exponencialment i els ERTO, com era d’esperar, es converteixen en ERO. Això quan la pandèmia ha impactat sobre un país on tenim la taxa de temporalitat més elevada de la UE (26%), i on les dones representen el 74% dels contractes a temps parcial.\nI mentre l’emergència social agafa igualment dimensions pandèmiques, ens arriben anuncis de que s’ampliarà el període de càlcul per a les pensions contributives fins a 35 anys, que s’allargarà l’edat de jubilació i s’aplicarà la motxilla austríaca a les pensions per privatitzar-les a través de plans d’empreses aprovats per conveni (els fons seran gestionats per bancs i asseguradores) amb la col·laboració necessària dels grans sindicats.\nAixò amb una taxa d’atur juvenil del 40% (que no cotitzaran els 35 anys ni en somnis). Una generació que només ha conegut crisi, precarietat, reformes laborals i, quan ha protestat, repressió policial. Un jovent que ha vist com en els darrers temps les administracions han accelerat la mercantilització de l’educació. Una educació a la cua d’Europa en inversió (2’8% a Catalunya, 6% mitjana europea), amb ràtios penoses, i un 40% de la plantilla en precari i en frau de llei mentre es tanquen línies públiques, i les grans multinacionals aprofiten la pandèmia per desembarcar en l’educació pública amb l’ajuda de les administracions.\nLleis d’estrangeria i CIES que criminalitzen i apuntalen el racisme institucional front els drets bàsics de les persones més vulnerables. Lleis mordaces al servei d’un sistema judicial arbitrari i repressor que engarjolen cantants, activistes i sindicalistes mentre l’extrema dreta i el feixisme ocupa l’espai públic i confraternitza amb els cossos policials, mentre engarjolen cantants per dir veritats tan evidents com que vivim en una monarquia corrupta, etc.\nPerò el pitjor ja ha passat, ens diuen: ara ve el pla de reconstrucció europeu. I, amb un guió que sembla extret directament de Berlanga, el president del govern més progressista de la història i el vice-president de la generalitat més inoperant posen la paradeta en la plaça major per a què fem la carta als reis. Parlem-ne.\nEls Fons Europeus de recuperació, un nou terreny per a la lluita de classes\nTant des del govern de l’Estat com des del Govern de Catalunya s’han presentat els fons europeus NextGeneration com una mena de terra promesa de la recuperació econòmica, dels serveis públics i la transició socioecològica. Però el cert és que ni a hores d’ara sabem si aquests fons arribaran (només 13 dels 27 països de la UE han aprovat el repartiment de fons, i ho han de fer tots); ni sembla que l’objectiu d’aquests fons estiguin encaminats a transformar el model productiu en clau ecològica o de justícia social.\nAvui se’ns presenten els fons europeus de recuperació com el súmmum de la justícia social i ecològica, l’essència solidaria del projecte europeu. De la mateixa manera que ahir el govern dels millors d’Artur Mas o Zapatero havien presentat respectivament les retallades i la modificació de l’article 135 de la Constitució com el camí més ràpid per sortir de la crisis. Avui, encara que la melodia ha canviat, l’harmonia impossible que ens volen vendre és la mateixa: presentar un espoli econòmic, social i ecològic ingent com una salvació per a les classes populars amb el ja conegut lema nadie se quedará atrás.\nDe fet, tota l’arquitectura que vehicularà les ajudes europees representa l’enèsima transferència de diner públic a grans empreses privades a canvi de reformes estructurals i austeritat pressupostària pels estats: grans inversions públiques cap als capitals privats finançada amb l’emissió de deute als mercats. I això en un context on la recaptació pública ha caigut en picat i el deute públic es situa en records històrics no vistos des de la guerra de Cuba.\nLes grans partides de la NextGeneration no estan previstes per augmentar els pressupostos socials ni per a recolzar a les treballadores essencials que han patit l’impacte de la pandèmia. Serviran perquè aquells que han fet l’agost amb la mort i la misèria de la majoria tornin a rebre inversions milionàries mentre als governs i les administracions públiques es torna a implementar la condicionalitat pressupostària.\nDes del sindicalisme alternatiu i en aliança amb els moviments socials cal donar una resposta a l’alçada d’aquests reptes en tots els camps, ens hi va el nostre futur laboral, social, climàtic… El terreny sobre el qual pivotarà la lluita de classes en el proper període ve marcat per aquest nou procés constituent material i polític. Dissenyat des de dalt i a la mida de les elits econòmiques per tal d’aprofundir en les polítiques que ens han portat a l’actual desastre de crisi multidimensional.\nUn desastre, avisat fa temps, que l’està capitalitzant en part el feixisme aprofitant-se de la lluita, del penúltim contra l’últim, per la supervivència diària. Que s’incrementarà, si no s’apliquen polítiques en favor de les classes treballadores, si no es deixen de fer polítiques per combatre la pobresa que han demostrat ser del tot fallides (per la seva condicionalitat, burocràcia i estigmatització de les persones perceptores) com estem veient a diari amb l’Ingrés Mínim vital o la Renda garantida de ciutadania.\nCal donar, doncs, una resposta global i multidimensional des de baix. Cal un sindicalisme de classe, anticapitalista i antifeixista, amb estratègies noves per organitzar la nova composició del món del treball. Que interioritzem realment l’ecofeminisme, l’antiracisme i l’internacionalisme com elements constitutius i estratègics d’aquesta recomposició de la classe. En aliança amb el sindicalisme social, els moviments ecologistes, feministes, veïnals, antiracistes, pensionista, el cooperativisme i en defensa del territori. Des d’aquí cal fer palanca per aixecar una millor correlació de forces front el capital i dibuixar des de ja una constitució material alternativa pel conjunt de les classes treballadores; als barris, als centres de treball i el territori.\nReindustrialització i relocalització industrial en clau ecològica, sota control públic i comunitari.


J6 Segona Catalana femenina: El Castelldefels es proclama campió a falta d'una jornada i pot completar una lliga perfecta. BUC i Reus Deportiu guanyen i es jugaran la segona plaça i el CEU supera el Manresa per la mínima per allunyar-se de la zona baixa |\nJ6 Segona Catalana femenina: El Castelldefels es proclama campió a falta d’una jornada i pot completar una lliga perfecta. BUC i Reus Deportiu guanyen i es jugaran la segona plaça i el CEU supera el Manresa per la mínima per allunyar-se de la zona baixa\n26 novembre 2015 26 novembre 2015 RugbyCat 0 Comment BUC, Castelldefels, CEU, General, L'Hospitalet, Manresa RC, RC Martorell, Reus Deportiu, Terrassa\nCASTELLDEFELS RUC 49(b) – 16 MARTORELL/GRANOLLERS\nSense fer soroll però amb perseverància, el Castelldefels arribava al partit de dissabte amb l’objectiu d’alçar-se com a campió de la Segona Catalana. Les de Can Vinader, concentrades, s’apropaven a la realització d’aquest somni ben aviat, posant de manifest la superioritat de la seva davantera amb tres marques de la número “3”. Malgrat l’empenta local, les Hipofuritanes despertaven amb contundència, i s’aferraven a l’enfrontament amb una marca sota pals i un cop de càstig que deixaven el duel obert al descans.\nA la represa, però, les arlequinades van agafar de nou la batuta del partit, sentenciant-lo amb tres marques més que evidenciaven les ganes i el millor estat de forma del Castelldefels. La reacció visitant va arribar, tímidament, en forma de cops de càstig que tot i sumar punts al casiller martorellenc, no posaven en perill real el triomf de les del Llobregat.\nLa festa a Can Vinader s’acabava amb dos assajos més per a les locals, que amb el xiulet de l’àrbitre desfermaven, merescudament, l’alegria per la fita aconseguida. I no és per menys: aquest és el primer títol de l’equip femení que lluirà les vitrines del Castelldefels. Un títol que han aconseguit, a més, de forma brillant, guanyant tots els enfrontaments amb bonus ofensiu. Si superen el CEU amb quatre marques o més d’aquí a dues setmanes, les arlequinades hauran sumat tots els punts possibles de la lliga.\nRC L’HOSPITALET 0 – 58(b) BUC\nLes Panteres van tornar a recuperar el camí de la victòria i de manera clara al camp de L’Hospitalet, imposant-se amb fins a deu marques anotades i deixant el marcador a zero. A falta d’una jornada, però, el BUC ja sap que no podrà proclamar-se campió de la Segona Catalana, ja que el Castelldefels ha aconseguit una diferència inassolible al capdavant de la taula.\nLes barcelonines, tot i així, voldran defensar la segona plaça de la lliga davant el Reus Deportiu, que es troba a tan sols dos punts de les de negre i visitarà La Foixarda en l’últim matx de la competició. Pel que fa a l’Hospitalet, se les haurà de veure amb el Martorell, que voldrà treure’s l’espina de la derrota a Can Vinader.\nREUS DEPORTIU 45(b) – 3 CR CARBONERS DE TERRASSA\nMalgrat no tenir opcions al títol de lliga, el Reus Deportiu sabia de la importància d’endur-se el matx davant el Terrassa si volien aspirar a la segona plaça en el darrer enfrontament de la competició contra el BUC. El combinat de Reus, Vilanova i Santa Coloma va fer valer la seva superioritat a Les Oliveres, i amb el clar triomf se situa a tan sols dos punts del conjunt barceloní.\nLa victòria va forjar-se sota el sòlid treball de la davantera local, que prenia protagonisme per sobre d’una tres quarts poc inspirada. Després de la derrota, les Carboneres preparen ja un darrer duel molt important, doncs contra el Manresa hi haurà en joc la “cullera de fusta” de la Segona Catalana. Dissabte 12 de desembre, a Can Jofresa, els dos equips lluitaran per evitar la cua de la classificació.\nMANRESA RC 0(b) – 5 CEU\nIgualadíssim enfrontament dissabte entre el Manresa i el CEU. Els dos conjunts van lluitar de tu a tu amb moltes ganes però poc encert, desenvolupant-se la major part del joc entre les dues línies de 22. Les del Bages feien front al domini de les fases estàtiques de les barcelonines amb un joc curt i efectiu de davantera.\nLes bones defenses d’unes i altres van portar el matx amb empat a zero en el lluminós. Una igualtat que va trencar el CEU amb un try no transformat a la segona part. El Manresa seguia creient en el primer triomf de la seva història, però malgrat atacar amb insistència va ser incapaç de superar el mur de les de vermell i negre, i s’havia de conformar amb el punt de bonus defensiu, el primer de la temporada.\n← La selecció catalana femenina busca un bitllet per a la final del Campionat Autonòmic a Galícia\nGrups D i E DH Catalana: La lluita per entrar a la Primera Catalana s’intensifica amb Químic “B” i Martorell millor posicionats per a l’ascens en els seus grups →


Deezer | Recursos TIC / TAC\nAnem a provar ara una aplicació online que ens permet pujar àudio. Es tracta de Deezer, que a més, està en castellà. El primer que veurem a l’entrar a la pàgina és, a dalt a la part dreta, una sèrie de banderes, on podem seleccionar l’espanyola:\nAra s’entén millor, no? Com veureu, a la part superior posa Crea tu cuenta, que és on hem de clicar per registrar-nos. S’obre una finestra on hem d’introduir les nostres dades:\nAutomàticament rebreu al correu del Gmail un missatge de confirmaci, on heu de clicar a l’enllaç que porta per accedir al vostre compte de Deezer. Posteriorment, en lloc de crear un compte, haurem de clicar a Identifícate i escriure el nostre correu electrònic i contrasenya:\nDes d’aquesta pàgina pots baixar-te música o pujar arxius de so, sempre que siguin en format .mp3. Provem, ara, de pujar alguna cançó clicant al botó vermell de la part superior:\nAra només caldrà crear una llista per a un grup de cançons determinada. per a fer-ho cal clicar a Mis listas, a la part superiori, quan es desplega, damunt de Crea una lista. Després anem a Mis Mp3:\ni si cliquem damunt de la creu que va davant de cada cançó, podrem triar la llista on volem que surtin. Més endavant veurem per a què ens pot servir aquesta aplicació…


Bigas Luna rodarà 'Segon origen' aquest any a Barcelona i Lleida\nLa pel·lícula s'estrenaria al 2013\nEl cineasta català començarà a rodar aquest any l'adaptació a la gran pantalla en 3D de 'Mecanoscrit del segon origen', de Manuel de Pedrolo. El consistori lleidatà aportarà 300.000 euros al finançament de la pel·lícula\nAgències Barcelona 28/02/2012 16:16\nTot sembla indicar que, finalment, Bigas Luna farà realitat el projecte de 'Segon origen', l'adaptació a la gran pantalla de la cèlebre novel·la 'Mecanoscrit del segon origen', de Manuel de Pedrolo, un film en 3D que es rodarà en bona part a Lleida i Barcelona.\nEl llargmetratge, coproduït per Espanya, Gran Bretanya i Bèlgica, tindrà un pressupost d'uns 10 milions d'euros que està "pràcticament tancat", segons que ha explicat avui el productor Carles Porta, responsable de Produccions Audiovisuals Antàrtida i impulsor del projecte. "Esperem tancar-lo en les pròximes setmanes i començar llavors el procés de preproducció", ha assenyalat Porta, que avui ha signat al costat de Bigas Luna i l'alcalde de Lleida, Àngel Ros, un conveni de col·laboració segons el qual el consistori aportarà 300.000 euros en tres anys al finançament d'aquesta pel·lícula.\n"És un conveni més d'il·lusions i afecte que econòmic", ha comentat Bigas Luna, que ha agraït el suport i l'interès mostrat pel consistori per col·laborar i facilitar el rodatge de la pel·lícula a Lleida.El director de títols com 'Jamón, jamón', 'Huevos de oro', 'La teta y la luna' o 'Yo soy la Juani' ha expressat també l'enorme il·lusió que li fa portar al cinema l'obra de Pedrolo, una història dirigida a un públic juvenil que invita a reflexionar sobre temes com l'ecologia o la sexualitat i que és "molt adequada en els temps que estem vivint".\n'Segon origen' es rodarà en bona part a Lleida, tant a localitzacions de la ciutat que encara no s'han decidit com al Magical Media, un modern centre de producció audiovisual situat al Turó de Gardeny i dotat de la tecnologia més avançada. "El projecte convertirà Lleida en una ciutat de pel·lícula", ha assegurat Carles Porta, que ha incidit en el fet que la gravació de la pel·lícula generarà feina, ocupació hotelera i més activitat comercial i en la restauració.\n"Crec que ningú no quedarà defraudat i penso que farem una de les grans pel·lícules de la dècada a Catalunya", ha remarcat Porta. Bigas Luna ha avançat també que algunes escenes de la pel·lícula es rodaran a Barcelona, concretament al Camp Nou i a l'avinguda Diagonal, i altres possiblement a la costa italiana o el nord d'Àfrica.La idea de l'equip és començar el rodatge aquest mateix any, amb l'objectiu de poder estrenar la pel·lícula el 2013. El repartiment del film encara no està decidit.


El Mundo es una idea, llibre pòstum de Xavier Batalla, es presenta aquest divendres | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nInici / Actualitat / El Mundo es una idea, llibre pòstum de Xavier Batalla, es presenta aquest divendres\nEl Mundo es una idea, llibre pòstum de Xavier Batalla, es presenta aquest divendres\nA les 12:00 hores d'aquest divendres 30 de gener a l’auditori de la Facultat de Comunicació de la UPF. Participarà Javier Solana, qui analitzarà l'actualitat internacional amb Rafael Jorba i Laura Batalla.\nEl mundo es una idea, el llibre pòstum del periodista Xavier Batalla, publicat per l'editorial RBA, ofereix al lector les claus per entendre el món i les idees que el mouen per mitjà d'una selecció d'articles, triats pel mateix autor, publicats a La Vanguardia al llarg de 25 anys. Xavier Batalla va ser col·legiat durant molts anys i va ser distingit amb el Premi IOfici de Periodista.\nJavier Solana farà una anàlisi de l’actualitat internacional a partir dels postulats del llibre de Xavier Batalla, presentats per Rafael Jorba i Laura Batalla.\nJavier Solana és president d’ESADE Center for Global Economy and Geopolitics (ESADEgeo), senior fellow de la Brookings Institution de Washington i professor visitant a la London School of Economics. Solana va ser Ministre d’Afers Exteriors espanyol (1992-1995), Secretari General de l’OTAN (1995-1999) i Alt Representant de la Política Exterior i de Seguretat Comuna de la Unió Europea (1999-2009).\nRafael Jorba va ser corresponsal a París (1993-1996) i en l'actualitat escriu regularment sobre política europea a la secció "Cafè Europa" de La Vanguardia. El 2014 va ser guardonat amb el Premi de Periodisme Europeu "Salvador de Madariaga".\nLaura Batalla és politòloga i periodista i actualment treballa com a assessora al Parlament Europeu.\nAquesta serà la primera d’una sèrie de converses en torn a l'actualitat política internacional que se celebraran en el decurs dels propers mesos per donar a conèixer l'obra periodística de Xavier Batalla.\nCal confirmar assistència a: info@elmundoesunaidea.com


Els temps grisos: Sacrifici\nVaig aprendre de menut al catecisme que la missa era un sacrifici incruent. Al damunt de l’altar es repetia o es revivia de manera incruenta, és a dir, sense vessament de sang la mort de Jesús el Natzarè a la creu, execució en la qual va haver-hi òbviament vessament de sang. Potser per efecte de l’ambient del concili Vaticà II en comptes de “sant sacrifici de la missa” ens vàrem acostumar a parlar més d’eucaristia, és a dir, d’acció de gràcies. També el terme d’assemblea es va inserir en els usos lingüístics per designar la reunió dominical.\nQuan de vegades intento donar raó de la meva fe comprovo les dificultats didàctiques gairebé insuperables per ser entès. Això m’ha resultat particularment notori en el cas de la paraula “sacrifici”.\nEls pobles antics, i Israel no en va ser una excepció, oferien sacrificis a les divinitats (els israelites a Jahvè sol). Els sacrificis jueus consistien habitualment a matar un animal, recollir-ne la sang en gibrells, untar amb una part de la sang els angles de l’altar i vessar la resta al seu davant. Finalment, damunt l’altar s’hi cremava el greix. La carn era consumida només pels sacerdots. Quan es tractava d’un holocaust es cremava l’animal sencer. D’aquesta manera creien relacionar-se amb Déu, apaivagar-lo, expiar les faltes individuals o col·lectives, agrair algun favor, etc.\nSegons la Carta als Hebreus Jesús va ser considerat la víctima propiciatòria, és a dir, “l’animal definitiu” que va expiar per sempre tots els pecats del món a “l’altar” de la creu. Doncs bé, aquesta dimensió del cristianisme actual costa molt que signifiqui alguna cosa per als meus contemporanis joves.\nEn primer lloc perquè costa molt d’entendre que Déu estigui enfadat de tal manera amb nosaltres que només la mort violenta d’un fill seu el pugui apaivagar i reconciliar amb la humanitat sencera. ¡Quina mena de Déu tan brutal seria aquest!? ¿Un Déu bo i just? De fet sant Pau en les seves cartes no parla pròpiament d’expiació sinó que utilitza el terme grec apolutrosis que vol dir exactament “rescat” (en llatí redemptio). Sembla ser que era el preu que pagava l’estat romà als enemics per rescatar els seus soldats fets presoners. Sembla també que sant Pau mai no diu a qui paga Jesús amb la seva mort aquest rescat...\nPerò el que resulta més difícil és entendre el concepte de “sacrifici”. Des de fa molts anys les societats occidentals no “sacrifiquen” res a ningú. Si parlar de “sacrifici” resultava fàcil al segle I i II dC atès que totes les religions de l’entorn en feien, avui es tracta d’una acció absolutament opaca a la nostra comprensió.\nI en canvi, la paraula sacrifici, es pot entendre avui com acte interior molt important, ple de significat, altament religiós i útil socialment. En parlaré demà.\nBona nit Tòfol!\nLes teves paraules d'avui m'han transportat directament a aquelles classes on vas abordar el fenomen religiós per tal d'entendre quina és l'experiència vital que mou un afroamericà a manifestar la seva fe a través del gospel. Aleshores vam parlar de religió com una experiència amorosa, com quelcom que ens permet trascendir-nos més enllà de nosaltres mateixos a través de la celebració i la comunió amb els germans, superant la fragmentació de la nostra existència.\nAvui ens parles de sacrifici, del seu origen més cru i sagnant, però, malgrat tot, element essencial d'una cultura i d'una forma de relacionar-se amb Déu. "Fer el sagrat", aquest era el significat etimològic d'aquesta paraula, oi? Sacrificar-se per algú, sense vessar sang, només amor, amistat, companyerisme, empatia, solidaritat, caritat... posant-ho tot de la teva part i sense esperar res a canvi, amarat de generositat.\nI en part entenc les teves paraules quan dius que se't fa difícil atensar el significat d'aquest mot al jovent d'avui en dia, uns nois i noies que han nascut a la societat del consum i que semblen eternament annexionats a la "llei del mínim esforç". M'he trobat amb el rebuig, amb el desencís, amb el passotisme, amb el recel que genera el tema de la religió, amb la solidaritat ben entesa entre els "iguals" i la crueltat i el despotisme envers allò que desconeixen. Com els fas entendre la importància del sacrifici personal i, encara més, la satisfacció i la gratitud que aporta el sacrifici per l'altre?\nLes paraules sovint queden buides, per això crec fermament en el testimoniatge personal. Tu has esdevingut un testimoni, més ellà de les teves paraules. I molt més d'això és el que necessitem per moure el jovent i el món.\n4 de juliol de 2007 a les 21:28


"Fer poble" a la festa major de Ponts\nInici > "Fer poble" a la festa major de Ponts\nPer Catalunya Religió. Dm, 17/09/2019\n(Bisbat d'Urgell ) El dissabte 14 es va celebrar a Ponts la festa de l’exaltació de la santa creu. A les 12 del migdia va tenir lloc la missa de festa major, i com marca la tradició, les autoritats i el poble acompanyats dels gegants que portaven la Colla gegantera de Ponts i la cobla “Ciutat de Solsona” van fer la cercavila de l’ajuntament fins l’església, i ja al pati -plaça- de l’església van ser rebuts per Jaume Mayoral, que va saludar a Josep Tàpies, alcalde de Ponts i a la resta de membres de la corporació municipal, i als qui va agrair la seva presència a la celebració.\nLa missa va estar presidida per Bonifaci Fortuny, que aquell dia celebrava els 30 anys de la seva entrada a Ponts com a prevere -així mateix també es complien 12 anys de l’arribada a Ponts de Mayoral-. Amb Fortuny també van celebrar Sauter, Mayoral i el diaca Caba. La Coral Pontsicana va ser l’encarregada d’acompanyar la missa amb els cants i la música, i també es van fer presents la colla de joves que col·laboren i participen en les activitats tradicionals del poble de Ponts, com la festa del Roser i altres. A la homilia Mayoral va parlar de la importància de viure la festa major en un sentit celebratiu i festiu entre tots els pontsicans, de deixar-se interpel·lar per la necessitat de fer i construir poble entre totes les sensibilitats que hi puguin haver, amb un reconeixement per les moltes entitats ciutadanes que treballen a nivell de poble i especialment pels més joves. També va aprofitar les seves paraules per donar les gràcies als pontsicans i pontsicanes pels 12 anys d’afecte i estima que ha rebut de tots ells, i els va demanar que ho continuessin fent amb el nou rector que properament es farà càrrec de la Parròquia, Pere Morales.\nEn acabar la celebració, i seguint el costum, mentre la Coral Pontsicana cantava els goigs a la santa creu, els fidels que omplien l’església van anar a venerar la imatge del Crist. Tot seguit el seguici va anar fins a la plaça Planell, i després al Passeig de Valldans es va fer una lluïda ballada de sardanes. També per la tarda i dins dels actes de la festa major hi va haver la trobada de les colles geganteres, que es va iniciar al pati de l’església. Enguany hi va haver la benedicció dels Gegants de Fraga, el Pau i l’Àgueda, així com els gegantets de Ponts, l’Estrelleta i la Tarongina, una bonica celebració que va acabar amb el repic de campanes i l’inici de la rua de les moltes colles geganteres que hi van participar.\nUna festa que va acabar amb un sopar per tots els grups participants; la Colla gegantera de Ponts va voler donar al sopar, on hi van participar unes 300 persones, un sentit ecològic i sostenible, i van utilitzar el servei que ofereix Càritas d’Urgell  de lloguer de vaixella, una iniciativa que va agradar molt als assistents, ja que a més del tema de sostenibilitat, també es recolza la tasca del centre especial de treball de Grapats de Càritas Diocesana que treballa amb persones amb discapacitats.\nURL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/fer-poble-festa-major-ponts


Objectes insòlits del Gabinet del col·leccionista | Fundació Amics del MNAC\nObjectes insòlits del Gabinet del col·leccionista\nDies 8, 12, 13 i 14 de setembre de 2018\nLa vocació artística de Frederic Marès, l’escultura, va esdevenir alhora la seva passió. Al llarg de la vida va reunir una extensa col·lecció d’escultura hispànica que abasta des de l’època antiga fins al segle XIX, en la qual predomina la talla policromada religiosa.\nEl Gabinet del col·leccionista que, ocupa la segona i la tercera planta de l’edifici, és pràcticament un museu dins del museu i permet apreciar fins on arribava la dèria col·leccionista de Marès. Desenes de milers de peces documenten formes de vida i costums del passat, fonamentalment del segle XIX, com ara ventalls, pipes, rellotges, fotografies, joguines, claus, pots de farmàcia i reliquiaris, que es presenten en una atmosfera intimista i evocadora del particular univers de Marès.\nOriginalment, aquesta secció va ser batejada per Frederic Marès com el "Museu Sentimental". La denominació actual intenta recuperar la tradició dels primitius gabinets de col·leccionistes d'antiguitats i curiositats.\nPodrem passejar per sales, on s'acumulen milers d'objectes curiosos i entranyables que reflecteixen la vida i els costums del passat, especialment del segle XIX.


Muestras final de curso 2019-20 - L'autèntica Teatre\nNenes, nens, joves i adults ens mostren el treball d’enguany. Ho podrem veure a través del canal de YouTube de L’autèntica\nUs convidem a veure el resultat de tot un any de treball, vols connectar-te? CONTACTA AMB NOSALTRES.\nInterpretació 1, amb el Fèlix Pons – Dilluns 6 de juliol, 21 H\nInterpretació 2, amb el Pau Sastre – Dilluns 6 de juliol, 20.00H\nInterpretació 2, amb el Jordi Pérez – Dimarts 7 de juliol, 20 H\nInterpretació 3, amb l’Anna Alborch – Dimarts 7 de juliol, 21 H\nInterpretació 1, amb el Jorge Yamam – Dimecres 8 de juliol, 20 H\nJa pots inscriure’t en els Intensius d’estiu, consulta aquí!\nI també al curs 2020-21 on oferim el nou pla de Formació Professional.\nPròximes sessions informatives:\nPla professional i Formació Regular d’adults\nDijous 16 de juliol a les 19:00h\nÉs necessari reservar plaça en escola@lautenticateatro.com


Imprimeix Parc Fluvial - El Parc Fluvial realitza un tractament larvari al riu Besòs\nConverteix Parc Fluvial - El Parc Fluvial realitza un tractament larvari al riu Besòs a PDF\nEl dimecres 11 de juliol\nEl Parc Fluvial realitza un tractament larvari al riu Besòs\nTractament larvari. Autor: Parc Fluvial del Besòs\nEn la segona campanya de seguiment de les larves dels dípters quironòmids de la temporada 2018, s’ha realitzat el seguiment de vuit punts de mostreig distribuïts al llarg del tram baix del riu Besòs (Montcada i Reixac, Santa Coloma de Gramenet i Sant Adrià de Besòs).\nLes densitats de larves de quironòmids vermells (Chironomus riparius), l’espècie que normalment provoca més molèsties fora del riu i per a la qual és específic el tractament larvicida, han estat clarament més elevades en la majoria de punts respecte el primer mostreig, probablement a conseqüència de les elevades temperatures i la manca de pluges. Tot i així, es tracta de valors considerats, com a màxim, “moderats”.\nPer altra banda, les densitats de larves de Cricotopus spp. registrades continuen sent més baixes que altres anys i, bàsicament, s’han censat valors baixos.\nLa manca de previsió de pluges i les elevades temperatures que es preveu per als propers dies fan pensar que les densitats continuaran creixent i assoliran valors considerats “elevats”.\nPer aquests motius, s’ha considerat oportú realitzar el tractament larvari que ha conclòs a les 14 h del dimecres 11 de juliol.\nEl 18 de juny es va fer la primera campanya de recompte larvari. Aleshores, les densitats obtingudes de larves de quironòmids vermells van presentat una abundància molt baixa a tots els punts i, consegüentment, no va ser necessari realitzar cap tractament larvari.\nCategoria: Parc Fluvial del Besòs, Biodiversitat, Hidrologia, fauna, invertebrats, insectes, Recerca i seguiment, Gestió del medi, Parc Fluvial Besòs,


No duien l'equipament necessari i, a més, es van saltar l'ordre de quedar-se a casa en el primer cap de setmana que entrava en vigor\nRedacció/ACN 26/01/2021 - 21.40 Actualitzat 28/01/2021 - 15.15\nEl rescat dels dos excursionistes perduts a Coma de Vaca, a Queralbs (ACN/Bombers)\nEra el 15 de març. Acabava d'entrar en vigor l'estat d'alarma i els bombers van haver d'anar a rescatar dos excursionistes que s'havien perdut a la zona del refugi de muntanya de Coma de Vaca, al Ripollès. Ara s'ha sabut que Interior els farà pagar més de 2.600 euros pel rescat, segons ha avançat el Diari de Girona i ha confirmat l'ACN.\nD'acord amb la normativa aprovada el 2009, la Generalitat ha considerat una negligència l'actitud dels muntanyencs, perquè no duien l'equipament idoni per fer l'activitat i van anar a la muntanya quan ja estaven prohibides les sortides a l'aire lliure, pel confinament.\nEl mateix dia que se'ls va rescatar ja se'ls va avisar de la negligència.\nTretze expedients des del 2009\nDes que es va decidir penalitzar casos com aquest, fa 12 anys, s'han tramitat tretze expedients per negligència i set ja s'han cobrat íntegrament el cost de l'operatiu. La resta, s'han pagat de forma parcial o s'estan tramitant per la via executiva.\nUna conducta es considera negligent quan té lloc en zones assenyalades com a perilloses o d'accés prohibit; si les persones rescatades o salvades no porten l'equipament adequat per a l'activitat o si la persona sol·licita el servei sense motius objectivament justificats.\nEl primer cop que es va cobrar un rescat va ser el 2011. Tres joves van haver de ser rescatats quan van quedar atrapats mentre intentaven creuar el riu Muga, després d'haver-se saltat les tanques que barraven el pas. Els va costar 507,8 euros.\nAquell any hi va haver un segon rescat. Un esquiador que el 13 de març va quedar atrapat per una allau mentre esquiava fora de pista i amb accés tancat a la muntanya de la Tosa, a Masella. Li van cobrar prop de 2.400 euros per un dispositiu de 3 helicòpters, nou vehicles i 35 bombers.\nImatge d'arxiu del rescat d'un esportista, el novembre passat (ACN/Bombers)\nAltres rescats que s'han cobrat són el d'un conductor mentre travessava el riu Segre a Lleida, el 2015, amb un cost de 1.229 euros, o la recerca de dues persones que es van perdre durant una ruta de Ribes de Freser a Queralbs i que no van avisar mentre l'operatiu de recerca continuava. La factura que se'ls va fer arribar pujava a 839 euros.\nTambé s'ha tramitat el cobrament de dos falsos avisos d'incendi d'habitatge a Berga i Vic, el 2015 i 2018 respectivament, amb imports que no superen els 166 euros, i un altre a Girona, el 2019, per 142 euros.\nTambé s'inclou un rescat de dos escaladors en una zona tancada i senyalitzada com a perillosa a la via ferrada de la Teresina de Montserrat. Aquest rescat es va fer el juliol del 2018 i va costar 2.880 euros.


Inici / Blog / Per què els banys d'altres persones sempre tenen un aspecte tan bo?\n2021/04/12 ClassificacióBlog 4756 0\nMolta gent mira la seva pròpia casa després de la reforma i després la compara amb les altres, sempre creu que els altres són millors que el seu bon aspecte, és aquesta la reacció en cadena dels "fills d'altres persones"? Avui veurem la decoració del bany d'altres persones, és realment millor que la seva pròpia casa?\n1, terra pavimentat a través de les rajoles hexagonals, és bonic. Les parets són rajoles de color blanc uniforme, cosa que fa que el bany sigui més obert i lluminós. Quadres penjats, pica de fusta, mirall exquisit, làmpades de paret, etc., tota la decoració fa que el bany sigui especialment malhumorat.\n2, paret amb rajoles de gra de fusta, l'efecte també és extremadament personal, fa que aquest espai de color clar sembli a l'instant. Instal·leu nínxols a les parets, còmodes per col·locar subministraments de bany, estalviant terreny pràctic i bonic. Adornat amb arranjaments florals, ple d’estil.\n3, el lloc del bany és gran, no importa com organitzar-lo, la pràctica no és massa dolenta. Instal·leu unes prestatgeries a les parets, tingueu immediatament un lloc per posar les coses, les dues cistelles inferiors també són bones oh.\n4, les rajoles de fusta, combinades amb rajoles grises amb la combinació, tenen un aspecte molt texturat.\n5, el to gris de l’espai no feia que la gent se sentís deprimida, sinó que semblava molt temperamental. Especialment les parets de l’aigüera, els materials utilitzats, sensació de sots, molt modern i elegant. Un lavabo irregular a la pica i al costat de la decoració floral, a tot arreu pot mostrar l’estil.\n6, la paret és de dos colors, no depriment i monòtona, plena de textura i el terra està pavimentat amb rajoles de flors, convertint-se en el més destacat.\n7, el terra és de rajoles hexagonals negres, rajoles blanques a les parets, un negre i un blanc, el clàssic partit de colors\n8, el lavabo exquisit i bonic de color rosa crida l'atenció. Qualsevol lloc del bany està ben organitzat i farà brillar tot el conjunt.\n9, l’emmagatzematge és increïble.\n12, les parets i el terra amb la mateixa rajola, de textura natural, semblen exclusives. Lavabo de paret blanc i exquisida banyera amb un petit accent blanc a l’espai gris, encara té millor aspecte.\nAnterior :: Un bany és suficient, per què necessiteu dos banys a la Xina? següent: Aquests banys també tenen un valor massa elevat, els heu vist tots?


L'horta a desembre | Espores\nLes crucíferes i alguns cultius de fulla com els enciams, els espinacs o les bledes, seran les reines de l’hort al desembre. Temps de letargia, de reforçar el sòl i de protegir-nos enfront de les possibles gelades. Tasques que ens llevaran poc temps perquè puguem aprofitar les festes de Nadal al màxim.\nAquest mes el fred hivern arriba al nostre hort, poques hores de llum i baixes temperatures que ens faran passar menys temps en els nostres camps. A més, arriben les festes de Nadal i és temps de gaudir a casa celebrant-ho amb els nostres familiars i amics. Però també de menjars copiosos i dolços de tot tipus que ens faran més d’una vegada tirar mà del nostre racó de medicinals en l’horta. Camamilla, poliol, menta, timó, ruibarbre, majorana i milfulles, totes elles són plantes molt digestives que us ajudaran a combatre la el mal de panxa\nQuant a la resta de l’horta, igual que el mes anterior, seguirem collint carxofes, espinacs, bledes i rúcula. No obstant açò seran les cols i els enciams les que es porten totes les nostres atencions, sobretot si utilitzeu varietats de cicles curts, que us permetran reposar els exemplars utilitzats conforme es vagen acabant.\nEn el Botànic enguany hem conreat alhora fins a 12 varietats diferents d’enciam com a escarola llisa i arrissada, romana roja i verd, fulla de roure, iceberg o morella, entre unes altres. Quant a col·les, comptem amb 6 varietats diferents destacant la coliflor blanca, el repollo llis, el romanescu o la llombarda allargada. Un espectacle cromàtic que us convidem a visitar aquest mes de desembre abans que s’acaben.\nA més, ja podem començar a preparar el terreny per a les de creïlles d’hivern que plantarem al gener. Concretament en època de lluna minvant, segons el calendari lunar tan utilitzat en l’horticultura tradicional, ja que molts asseguren que els resultats són molt millors. Caldrà fer-los cas!\nL’ideal és preparar la terra aquest mes de desembre afegint-li abonament orgànic i deixant ja els cavallons preparats. També podeu seleccionar ja aquelles varietats que aneu a plantar aquesta temporada.\nA Espanya hi ha unes 100 varietats diferents de creïlles, però només hi ha tres denominacions d’origen que són la creïlla gallega, la creïlla catalana de Prada de Conflent i les papes antigues de Canàries. Les varietats més comunes que podem trobar en el mercat per a la sembra són:\nNo totes les varietats podem trobar-les en el mercat, cadascuna és característica d’una determinada regió, encara que si la demanes amb antelació a l’establiment te la pot portar. El millor és provar-les primer, per a apreciar les diferències de sabor i sobretot de cocció, a l’hora de cuinar-les. És qüestió de gustos!\nTambé és bon moment per a seguir plantant alls. Podem fer-ho de forma escalonada fins al mes de gener. Per a evitar problemes amb nematodes o altres malalties, és convenient utilitzar un sòl on no s’haja sembrat all o ceba en els tres últims anys immediats anteriors.\nEls plantats al desembre els collirem al maig o juny. Per a açò comprovarem que el cap de l’all està feta, turgent. Després, per a la seua conservació, els assecarem tallant-los la part aèria i els col·locarem en un lloc fresc i sec i així ens proveirem d’alls durant tot l’any.\nNo obstant açò, els pèsols, faves i tirabecs, una vegada germinats aguantaran bé les gelades, encara que ralentiran el seu creixement com la resta dels cultius d’hivern. Però si el vostre hort està en zones més fredes el millor és utilitzar l’embuatat tèrmic, a força de compost, palla o mantell de fulles i escorça. Una capa superficial sobre el substrat que protegirà bé als nostres cultius\nFinalment, comentar-vos que és un bon moment també per a millorar la fertilitat del nostre sòl així com per a revisar l’estat de les nostres eines. Gens més, bones festes des del Jardí Botànic!


rogermira | A barlovent. Bloc de Roger Mira | Pàgina 2\nArxiu de l'autor: rogermira\nQuant a rogermira\nCastelló de la Plana. 1969.Sóc militant del Bloc Nacionalista Valencià des del 2009. Candidat de Compromís al Congrés per Castelló a les Generals del 2011. Conseller Nacional del Bloc Nacionalista Valencià. Membre del Consell General de Compromís. Conseller del Patronat de Turisme de Castelló. Portaveu de Compromís a les comarques de La Plana Alta-L'Alcalatén. Llicenciat en Filologia Anglesa. Universitat Jaume I. 1993.MBA Internacional. Des de 1994 em dedique a l'exportació del taulell. També sóc soci des de fa molts anys de diverses entitats com ara Acció Cultural del País Valencià, Metges Sense Fronteres i Creu Roja Internacional. M'apassiona el que passa al meu país, al nord el meu país, i també al món i no he deixat mai de viatjar i d'aprendre d'altes cultures, haguent residit en diverses etapes de la meva vida als Estats Units i a Anglaterra.\nPublicat el 13 de novembre de 2018 per rogermira\nL’altre dia acabat d’aterrissar a l’aeroport del Prat, vaig agafar un taxi per baixar al centre de Barcelona a passar la nit. El taxista era un home amb unes faccions i un accent que no aconseguia ubicar. Ni eren magrebines, ni tampoc paquistaneses o de l’Orient Mitja. Estava desfet emocionalment perquè acabava d’estrenar vehicle nou car l’anterior, que havia comprat amb molt d’esforç desprès de pagar el desorbitant preu del traspàs de llicència, li l’havia destrossat completament un bèstia d’estos que circul.len impunement a tota velocitat per les ciutats sense papers i sense assegurança i no sabia com se’n surtiria. Li vaig preguntar d’on era, i em va respondre que era armeni. Un armeni que havia fet punta a Barcelona amb la familia per tal de guanyar-se la vida com a taxista. Mentrestant abans d’ahir els líders mundials s’aplegaven no sé on i pegàven cabotades o directament es quedaven adormits mentre el Président Macron amollava un meliflu i llarg discurs en el Centenari de l’armistici de la I Guerra Mundial on repetia el tòpic del dolor,d’allò que no s’ha de repetir mai més, del record als milions de víctimes particularment dels països amb liders representats a l’auditori; i de pas aprofitava per apuntalar una miqueta més la seva cada colp mé controvertida figura de ‘lider’ mundial. Però va acabar el discurs (també amb el propi Erdogan entre els que estaven mig adormilats) i no va tindre ni un mínim record per a un dels genocidis més grans i alhora més desconeguts de la història recent de la Humanitat, com fou el del poble armeni. Els turcs aprofitaren el conflicte per liquidar entre 1915 i 1918 més d’un milió d’armenis, per intentar exterminar-los del tot, per acabar amb ells per sempre més igual com han intentat al llarg dels segles acabar amb altre poble minoritzat com els kurds. La massacre fou brutal i despietada, i malgrat els intents de desmentir i revisar la història negant la certesa o reduïnt les víctimes a cent o duescentesmil persones, la barbàrie comesa fou terrible i passats cent anys el dolor, la por atàvica envers els turcs i l’insuportable dolor que brolla a flor de pell encara perduren. Des de’estes línies , el meu xicotet reconeixement a la memòria del poble armeni. Bon dia.\nGUERNICA,OBAMA I EL REI\nPublicat el 11 de juliol de 2018 per rogermira\nGUERNICA, OBAMA I EL REI\nRecorde de menut teníem penjat a la saleta del maset un Guernica enorme. El Guernica a una paret i unes simbòliques mans de Manolo Safont a l’altra. El maset conservava encara la seva estructura original amb tres dormitoris, parets gruixudes i uns sostres altíssims. Amb l’arribada de l’hivern i la humitat, el fred es feia insuportable i la catalítica corria d’una estància a altra per tal de calfar mínimament la casa. També amb l’arribada de l’hivern venia a passar uns mesos la iaia Rosa. Jo havia de cedir-li el dormitori i el llit, i traslladar-me cada nit al ‘sofà-llit’ de la saleta on, una volta la llum s’apagava, sols tenia dues opcions: girar-me cara a la paret o posar-me de costat mirant aquell quadre gegantí. I amb 8 o 9 anys el Guernica em provocava autèntic terror. Recorde com aquelles nits de foscor i penombra, amb la minúscula llum que podia arribar a entrar al final dels 70 a una vivenda ubicada a una zona quasi rural de ‘dalt la via’ on a penes hi havia veïnat, se’m feien eternes. Com he dit adés, o em posava mirant la paret, o m’amagava sota la manta i el llançol; o em quedava glaçat i immòbil mirant durant hores les cares d’un quadre que em provocava calfreds i que no sabia ben bé quin significat tenia. A tot estirar sabia que es tractava d’una obra d’un pintor molt important que s’anomenava Picasso. Un temps després vaig aprendre a l’escola que havíem patit una Guerra Civil i que allò hi tenia algo a veure; i molts anys més tard vaig llegir Preston i vaig saber què era la ‘Blitzkrieg’ i qui fou el coronel Von Richtofen. I tot plegat, què es va experimentar en aquell xicotet poble del País Basc i que després els nazis repetiren i perfeccionaren la mateixa tècnica de destrucció a Polònia. Mentre a l’interior de Castelló provaren l’agilitat, maniobrabilitat i precisió d’uns innovadors avionets anomenats ‘Stuka’ a quatre o cinc pobles cobrant un grapat de vides innocents, a Guernica jugaren a la destrucció total. I va passar la guerra i, amb la inestimable ajuda del nazisme i del feixisme italià, Franco va vèncer, es va tirar vora quaranta anys governant-nos i va ungir com a successor un príncep que justament és el pare del Rei que acompanyava estos dies Obama durant la visita a l’emblemàtica obra de Pablo Picasso. I la història és acollonant i pega moltes voltes, però de vegades es produïxen situacions com esta amb tal càrrega d’hipocresia que pot arribar a fer-se insuportable.\nPublicat el 20 d'abril de 2018 per rogermira\nPer què Demòcrates Valencians?\nPublicat el 1 de febrer de 2018 per rogermira\nSi hi ha un fenòmen destacable la darrera dècada al panorama polític estatal i també al valencià, este ha estat sense cap mena de dubte la fi d’un bipartidisme que pràcticament arrossegàvem des de la Transició; i que s’ha traduït de facto en l’aparició de moltes i diverses formacions polítiques arreu. Raons en trobaran els experts i els politòlegs per tal de justificar tot un seguit de canvis que han desembocat en parlaments més plurals per tot el territori i que realment han provocat un daltabaix a la vida política car amb l’arribada de totes estes noves formacions s’han acabat produint coalicions i pactes de tota mena i condició. Uns ho han justificat amb l’ arribada de la data de caducitat de l’anomenat “Règim del 78” o del sistema tal i com l’hem conegut o patit sempre; mentre altres han atribuït els canvis a la greu crisi econòmica encetada a la segona meitat del 2007, és a dir tot just ara fa dos anys, i al malestar, la impotència i el patiment d’importants capes d’una societat que amb els partits de sempre no albirava solucions a les seves problemàtiques particulars. Un caldo de cultiu perfecte que, adobat per la corrupció desbocada i el conflicte territorial català, ha acabat per provocar que l’hegemònic PSOE dels anys 80 estiga en mínims històrics i que el PP haja perdut el control de la majoria dels territoris on durant dècades havia governat amb relativa comoditat. I així, han aparegut a nivell de l’Estat dos formacions d’abast més ample com Podemos i Ciudadanos, que han aconseguit sustanciar en vots i en presència institucional este descontent general; però també un altre grapat de partits o coalicions de partits com ara Compromís, Anova, MES, la CUP o Plataforma per les Illes, que han anat assolint destacades quotes de poder a nivell territorial; i que han acabat per demostrar per una banda, que els ciutadans en estos moments també demanden parlaments més plurals i atomitzats; i per altra, que res és etern i que la política és també una realitat canviant que es mou per cojuntures, interessos, oportunitats i inclús per sentiments. I és així com un grup de persones de prodedències polítiques i professionals diverses ens hem decidit d’uns mesos ençà a reiniciar un projecte polític d’obediència estrictament valenciana que havia quedat congelat i ajornat el 2013, però que ara definitivament veu la llum i pren volada davant una cojuntura que pensem és la idònia per obrir un espai nou. Efectivament a l’escenari polític valencià del 2015 van ser d’una banda Compromís i Podemos els qui aconseguiren pel flanc esquerrre (i pel més esquerre) capitalitzar una part del descontent general; mentre Ciudadanos rendibilitzava eixe mateix descontent pel centre, per la dreta, i qui sap si per una banda de l’extrema-dreta.\nEl cas és què a Demòcrates detectem que passats dos anys i mig eixe descontent segueix vigent al si de la societat valenciana, quan no agreujat pel desencís de moltes persones que havien confiat precisament en les tres noves formacions que millor havien visibilitzat la seva oferta als aparadors de la política els mesos i les setmanes prèvies a aquell ja llunyà maig del 2015. La frustració de bona part de la militància d’un Podemos sense a penes estructura territorial, perdut en batalles i cuites internes a València, i pràcticament sotmés a les decisions de la cúpula de Madrid; el malestar d’una part considerable de les bases de Compromís, bàsicament adherits i militància del Bloc per la manca absoluta de democràcia al si de la coalició i capacitat de decisió real i efectiva de les bases en els assumptes més trascendentals, el gir definitiu a l’esquerra abandonant per sempre més les posicions més moderades dels qui passaven per socialdemòcrates o social-liberals, les repetetides votacions en contra dels pactes de lliure comerç o les renúncies a seure a negociar qualsevol contrapartida als PGE del 2017 per a un territori absolutament ofegat financerament. Per últim imaginem que el desencant de bona part de les bases, dels simpatitzants i dels votants de Ciudadanos és elevat en observar un grup parlamentari partit en dos a Les Corts i un partit on precisament també les decisions últimes (cas de la determinació del sentit del vot dels injustos pressupostos de l’Estt per als valencians) es prenen a Madrid. I hi ha descontent en els qui procedents d’altres formacions prestaren el seu vot a estes de noves; però també en un PP i un PSPV en mínims històrics de 25 anys, que difícilment es troben en condicions de repuntar i que segueixen generant dubtes d’una banda per la debilitat d’un lideratge poc consolidat, un tant histriònic i sense capacitat per a cosir un partit que no ha acabat de païr la davallada patida; i un PSPV que es sosté amb el lideratge de Puig, però que arrossega esquerdes i ferides entre les dues faccions internes que no s’han acabat de tancar. El ciutadà valencià mitjà, però, no acaba d’estar còmode amb la situació actual. Malgrat que després dels anys de foscor, corrupció, desgovern i balafiament del PP, s’han produït alguns canvis en positiu, seguim amb les taxes d’atur més elevades de l’Estat, amb una economia que repunta a poc a poc, i unes exportacions que creixen però que ho fan encara a un ritme de quatre vegades per sota la mitjana estatal. I tot això amb el nuvolós horitzó d’un Botànic que pot trontollar davant les previsibles amenaces i coercions de Podem en la recta final de la legislatura, o la complexitat per governar com seria desitjable algunes de les ciutats més importants del territori amb pactes a tres, quatre i cinc bandes. Afegim necessàriament a un empresariat valencià distanciat com mai no havia estat del PP, però que tampoc se’n refia de les polítiques (més aviat entrebancs) econòmiques del Botànic i particularment d’alguns dels seus membres.\nAmb este escenari, i amb el 2019 com a horitzó, estem convençuts que Demòcrates Valencians ésdevé un projecte que pot resultar atractiu per a moltíssima gent, no només per la procedència heterogènia dels seus quadres, militants i simpatitzants; sinó per la voluntat decidida d’ocupar l’espai on es situa la gran majoria de la societat valenciana i que no és altre que aquell que està al voltant del centre polític, de la racionalitat i del trelllat. Des de qui es considera socialdemòcrata o de centre-esquerra, fins a qui es sent desacomplexadament liberal i s’ubica a l’espai centre-dreta, passant per qui s’identifica amb l’espectre social-liberal tan de moda hui en dia i que representen alguns referents de la política internacional com ara Macron, Trudeau o el propi Renzi. I tot això sumat a tres factors determinants: el treball en clau estrictament valenciana, la novetat i l’absència de llasts i d’hipoteques; i la professionalització i preparació dels equips que treballen cada dia en la confecció i dinamització d’un projecte polític modern i il.lusiionant que ha d’esdevindre l’eina que la nostra societat esperava per projectarse definitivament cap al futur.\nArticle publicat a La Vanguàrdia Edició valenciana. desembre 2017\nPublicat el 17 de gener de 2018 per rogermira\nPerquè, malgrat que per al conjunt del nostre sector exterior comença a tornar a eixir el sol, els gruix dels mèrits — siguem coherents, siguem objectius i siguem seriosos– i l’inequívoc esforç inversor i tasca de promoció i dinamització dels nostres productes a l’estranger durant tota una dècada de penombra no han estat precisament els de la nostra classe.\nArticle publicat a LV ed. valenciana. 9/01/17\nLA MONUMENTAL ERRADA DE LA DUI\nPublicat el 31 d'octubre de 2017 per rogermira\nA ningú escapa que per a que una Declaració d’Independència tinga possibilitats de tirar endavant fan falta sobretot i primer que res, dues coses molt concretes: a) tindre un control real i efectiu del territori, i b) l’arribada de reconeixements del no estat proclamat des de l’estranger. Clar, que açò darrer no es produeix si no es dóna la condició primera; la qual a hores d’ara està a anys llum de ser efectiva. I per què no és efectiva? Doncs d’una banda, perquè amb la claudicació dels Mossos l’Estat s’assegura de manera efectiva i també estètica el control de les forces de seguretat del territori. El Major Trapero ha estat destituït i re-emplaçat pel Major Ferran López, que ja s’ha reunit amb el Ministre Zoido; les comissaries de Mossos han obeIt immediatament l’ordre de retirar el retrat de Puigdemont; i el propi Trapero ha escrit una missiva a tots els Mossos del país demanant obediència al nou comandament. L’altre eix visible de portes endins i també de portes cap a l’exterior, és el control per part de l’Estat de l’aparell jurídic, administratiu i, sobretot, mediàtic. La gent, qui sap si cansada ja, qui sap si atemorida, tampoc ha eixit al carrer massivament les hores prèvies o posteriors a la DUI; la qual cosa tal vegada ha impedit acumular un altre bloc d’imatges potents amb les que arribar a la comunitat internacional en unes hores determinants per a que la cosa quallara. Com diu Juliana, i com pensa tantíssima gent, Puigdemont estava convençut d’anunciar la convocatòria d’eleccions al Parlament. Era l’aposta més raonable. Era la clau per agafar oxígen i renovar energies. Però les pressions, les coaccions i els insults gravíssims de la CUP i d’alguns membres d’ERC entre els que cal destacar el senyor Rufián i el seu tweet aquell de “Por 155 monedas” acusant-lo de traidor o venut qui sap si a l’Estat, a Rajoy o a les èlits econòmiques, feren el President recular i acabar a l’hemicicle votant i proclamant una DUI amb un recolzament democràtic extremadament feble que dexa als peus dels cavalls a centenars de càrrecs públics que s’enfronten a partir d’ara a judicis de dubtoses garanties, a anys de presó, a inhabilitacions eternes, i sobretot a un patiment terrible per a ells i per a les seves families. Perquè una cosa és el desig, la il·lusió, i fins i tot el pensament màgic; i altra la contundència dels fets, de les xifres i de la realitat\nLA BARBÀRIE PER LA BARBÀRIE\nPublicat el 25 de maig de 2017 per rogermira\nTorna una volta més el terrorisme de la Yihad o Gihad a colpejar el cor de la vella Europa amb la crudesa de sempre amb l’atemptat de a nit que es suma als recents de Münich, Paris o Brussel·les i resulta que hem de tornar a aguantar personatges de l’esquerra dogmàtica pràcticament justificant el terror perquè a la fi no deixa sinó de ser una conseqüència de la invasió de l’Irak de fa 15 anys, de l’enderrocament d’un criminal com Gaddaffi o de la pròpia guerra de Síria que havia començat com un alçament envers altre tirà com Assad. No seré jo qui justifique la invasió de l’Irak d’un dictador assassí com Saddam, apoltronat vora tres dècades en aquell país, ja que les conseqüències i la divisió generada en la societat arran d’aquell conflicte lluny han estat de solventar res, però pretendre explicar o justificar de manera simple i demagògica tota aquesta sèrie de sagnants atemptats amb el refrany aquell castellà que diu “d’aquella pols, aquests fangs” , resulta prou llastimós. I el mateix missatge ens el llancen polítics, politòlegs i periodistes de la mateixa onada de pensament a cada atemptat que patim, quan en el fons de tot es tracta de pur fanatisme religiós que no mira si la víctima és una nena de 8 anys o un estudiant de 15. Pur fanatisme farcit d’odi a la vella Europa, a la civilització Occidental i tot el que representa; de rentades de cap terribles, de les 72 verges que disposarà cada màrtir al paradís, d’iinacabables fonts d’aigües perfumades, rius de llet i onerosos jardins.\nÉs fanatisme, és terror i és barbàrie; i no és necessàriament política o venjança pel que haja passat anys enrere a un grapat de territoris en situacions i conflictes geopolítics diversos. I és absolutament injustificable, perquè els qui són al darrere de tot, són els mateixos que arrassen ciutats sanceres, violen dones de totes les edats, fan gastar xiquets com escuts humans, destruïxen el Patrimoni de la Humanitat, es financien mitjançant el crim, el segrest, el contraban o el robatori; o ens obsequien a totes i tots des de fa molt amb eixes insuportables imatges de decapitacions, assassinats sumaris massius, homes engabiats, etc. Possiblement els crims més infames als que el món ha assistit des de la fi del nazisme. I està passant a Europa, però també va passar a Madrid aquell fatídic 11-M o pot passar demà passat a qualsevol de les nostres ciutats. Una motxila a un centre comercial,quatre motxil·les a una estació, un màrtir immolant-se a un concert o a un estadi. Llavors no sé si els mateixos que fan les reflexions de “sempre” seran capaços de tornar-les a fer o, per fi, es sumaran a la condemna generalitzada d’una societat que no sé si de veritat arriba a commoure’s del tot ho cada colp està menys sensibilitzada amb fets que passen pràcticament a ser habituals.


L'Ajuntament i el jutjat investiguen un policia local per la suposada falsificació d'una multa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'Ajuntament i el jutjat investiguen un policia local per la suposada falsificació d'una multa\nLa denunciada hauria pogut acreditar que no va estacionar en el lloc prohibit que afirmava la sanció imposada per l'agent\nredacció | manresa 18.10.2016 | 20:00\nL'Ajuntament i el jutjat d'instrucció número 6 de Manresa han obert sengles investigacions per comprovar si un policia local va falsejar una multa amb què va sancionar una persona de forma arbitrària per estacionament indegut. La regidora de Seguretat Ciutadana, Olga Sánchez, va dir aquest dimarts a Regió7 que el consistori s'ha posicionat perquè és la primera vegada que es dóna un cas com aquest a la Policia Local de Manresa.\nSegons ha pogut saber aquest diari de fonts pròximes al cas, l'origen del procediment judicial és una multa posada al vehicle d'una mare que portava el fill a l'escola a Manresa. El policia local que estava vigilant la zona la va multar per haver aparcat en un espai on, segons ell, era prohibit. Per a la conductora, però, l'estacionament era correcte, i ho ha argumentat de forma prou sòlida perquè el jutge consideri que hi ha indicis que la multa va ser posada sense fonament. Un comportament que ha qualificat de falsificació en entendre que, en redactar una multa de forma arbitrària, estava generant un document oficial fals, extrem que ara haurà de ser dilucidat durant el procediment judicial.\nEl cas és singular per dues raons: una, perquè no és habitual que un jutge qualifiqui de falsificació la imposició incorrecta d'una sanció. Les circumstàncies concretes d'aquest cas, que aquest diari no ha aconseguit precisar, explicarien aquest fet. L'altra raó és perquè una normativa recent impedeix que un agent que és denunciat denunciï al seu torn el denunciant, de manera que, en aquesta ocasió, el policia apareix com a únic denunciat.\nEl cas arrenca el 3 de novembre del 2015. Una conductora que deixava el fill a l'escola va denunciar el policia local que vigilava la zona per amenaces. El 27 de novembre es va celebrar el judici. Durant la vista, el jutge, després d'escoltar els testimonis i de veure les proves, va entendre que l'agent hauria pogut incórrer en falsedat documental en imposar la sanció. Davant d'aquesta possibilitat, va dictar una resolució per continuar el procediment per investigar si realment era cert o no. La defensa de l'agent va interposar els corresponents recursos, que van ser desestimats pel mateix jutjat i per l'Audiència Provincial de Barcelona, que va confirmar l'obertura de les actuacions prèvies.\nDijous passat, 6 d'octubre, l'Ajuntament va tenir coneixement que el jutjat d'instrucció número 6 de Manresa havia tornat a obrir diligències dos dies abans, i que l'agent serà investigat per un delicte de falsedat en document públic i per un de lleu d'amenaces. Davant d'això, el govern de Manresa ha decidit obrir la seva investigació.\nLa regidora Sánchez va explicar, aquest dimarts, que de judicis per amenaces entre agents de la policia i ciutadans n'hi ha hagut més d'un, i va afegir que "els agents sempre han resultat absolts", però que, en canvi, per falsedat, "no n'hi ha cap precedent. És la primera vegada que el jutge decideix investigar un policia local per un tema de falsificació". Va anunciar que el que ha fet ara l'Ajuntament ha estat "obrir un procés informatiu per recollir tota la informació d'uns i altres" i que "ja decidirem què fem, perquè ens estranya molt".\nAquest dimarts, la secció sindical del Sindicat Professional de Policies Municipals de Catalunya (SPPM-Cat) a Manresa, per boca del seu president, Joan Pujols, va defensar l'agent implicat en el cas, que està sindicat amb ells. Va assegurar que "no entenem els fets pels quals està sent investigat".\nSobre la decisió de l'Ajuntament d'obrir diligències, Pujols, que també és el president de la junta de personal de l'Ajuntament, va ser molt crític. "Creiem que, en certs moments, té molta pressa per comunicar segons quins fets a la premsa, com en aquest cas, mentre que en el de l'examen falsificat, ha trigat mesos". I afegia en el mateix to agre que "obre expedient als treballadors que li interessa, com en aquest cas, que s'ha afanyat a fer-ho; en canvi, en el recent de l'examen no ha obert ni té intenció d'obrir expedient informatiu".\nAixí mateix, va apuntar que "demanarem a l'Ajuntament que, acabat el judici i aclarit tot, si el jutge diu que no hi ha hagut cap falsificació, emprengui una acció legal contra la persona o les persones que han impulsat aquest fet". El sindicat oferirà "assessorament" a l'agent, amb qui aquest dimarts no havia parlat perquè feia festa. Va recordar que "l'Ajuntament està obligat a oferir-li defensa jurídica".


Arbres de continguts que viuen de les teves idees. - El blog de Fesomia\nPluges d’idees, mapes conceptuals i esquemes… formes d’organitzar idees i de començar a ordenar un nou projecte, fer el guió d’una xerrada o preparar el resum d’una classe, d’això parlarem avui.\nPer fer aquests esquemes també existeixen a la Xarxa aplicacions en línia i gratuïtes. És el cas de bubbl.us, una eina extremadament simple d’utilitzar.\nbubbl.us t’ofereix un espai de treball on vas construint el teu esquema. Ràpidament pots:\nUn cop hagis acabat el teu arbre d’idees es pot imprimir i fins hi tot es pot descarregar al teu ordinador, en format d’arxiu d’imatge. A més, com és habitual, si vols, podràs compartir el teu arbre amb altres persones.\nÉs una eina extremadament simple, molt intuïtiva i encara que a la banda inferior dreta de la pantalla de bubbl.us sempre hi ha un menú d’ajut, fent quatre proves, en menys de quinze minuts sabràs utilitzar bubbl.us la mar de bé.\nSi t’agrada fer arbres de continguts et recomanem que propis bubbl.us. Per començar a fer pràctica no cal que t’hi registris, entra a l’aplicació i prem l’enorme botó que diu “Start Brainstorming”. S’obrirà un espai de treball i el primer globus, a partir del qual podràs començar el teu esquema de continguts.\nSi proves bubbl.us et convidem a que ens deixessis algun comentari i ens expliquis que t’ha semblat o comparteixis amb tots nosaltres alguna aplicació interessant d’aquesta eina.\nPublished 10 d'octubre de 2008 By Bernadette\n10 d'octubre de 2008 a les 10:38\nEstá genial bubbl, muy rápido y perfecto para realizar pequeños diagramas o explicaciones rápidas\n10 d'octubre de 2008 a les 10:40\nDisculpeu, no m’havia adonat que el bloc era en català\n10 d'octubre de 2008 a les 10:44\nNo pasa nothing, petit garçon!\nÒscar Ferrer ha dit:\n13 d'octubre de 2008 a les 9:44\nTinc una amiga que diu que les casualitats no existeixen…doncs deu ser veritat!!\nEstic fent un màster a Barcelona i el divendres per la tarda varem estar estudiant els mapes mentals (o mapes heurístics) i la seva aplicació al mon empresarial (ho fan servir a la Nasa, a l’Agencia espacial Europea…). Em va semblar una eina genial i de fàcil aplicació a qualsevol àmbit, tant personal com professional.\nGràcies, com sempre, per la vostra feina..genial!!!


Mario Conde i el seu advocat passen la primera nit a la presó madrilenya de Soto del Real - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMario Conde i el seu advocat passen la primera nit a la presó madrilenya de Soto del Real\nEl jutge Santiago Pedraz ha imposat arrest domiciliari a la filla de l'exbanquer\nefe | madrid 14.04.2016 | 08:11\nL´exbanquer Mario Conde, en ser detingut dimarts J.J.Guillen/efe\nEl jutge de l'Audiència Nacional Santiago Pedraz ha decretat presó incondicional sense fiança per a l'expresident de Banesto Mario Conde i per al seu advocat, Francisco Javier de la Vega, i va imposar a la seva filla Alejandra, investigada en la mateixa causa, arrest domiciliari. Conde, els seus dos fills i quatre persones més estan acusats de blanqueig, organització criminal, frustració de l'execució i vuit delictes fiscals.\nConde i De la Vega han passat aquest dimecres la seva primera nit a la presó de Soto del Real\nPer al fill de Mario Conde i els altres tres acusats -Francisco d'Assís Costa, Maria Cristina Álvarez Fernández i Roland Stanek- Pedraz ha decretat compareixences setmanals al jutjat, la prohibició de sortir d'Espanya i la retirada del passaport.\nDesprés de saber-se la decisió del jutge, l'advocat de Conde, Ignacio Peláez, va qualificar d'"excessives" les mesures adoptades pel jutge, i va recordar que Conde "sempre ha complert les seves obligacions", ja que en altres ocasions ha gaudit del tercer grau penitenciari sense cap risc de fuga.\nEn l'acte, Pedraz justifica la seva decisió d'enviar Conde a la presó pel risc d'entorpir una investigació que està sota secret de sumari, encara que no descarta reconsiderar en un futur la seva decisió. Pel que fa a la seva filla, assenyala que "atesa la seva situació familiar" en relació amb el seu fill, que el jutge no especifica, pot substituir-se la presó per l'arrest domiciliari.\nEntre altres coses, el jutge considera que hi ha indicis suficients de blanqueig de capitals en sengles comptes corrents de Catalunya Caixa controlades per Mario Conde i per la seva filla Alejandra. Així mateix, s'ha detectat tràfic de divises i ocultació de guanys personals a través de la societat Oca, empresa pantalla a la qual s'haurien desviat fons d'origen il·lícit, cosa per a la qual també comptaven amb les societats Oleificio Espanyol i Black Royal.\nEn total, els fons repatriats a Espanya van arribar pel que sembla a 13,06 milions d'euros: 5,6 procedeixen de Gallox (Suïssa), 1,3 de Higher (Regne Unit), 2,8 de Dryset (Regne Unit), 445.000 de Matoral (Països Baixos), 393.000 de GI Beteiligung (Luxemburg), 66.500 de Mayfield (Illes Verges), 4.922 euros de Rupani Jelly Fish (Emirats Àrabs) i 2.280.000 en efectiu.


Manifest pel dia mundial del VIH-SIDA - Social.cat\nManifest pel dia mundial del VIH-SIDA\nDilluns, 29 de novembre de 2010 | 16:00 h\nActualment, una tercera part de les persones infectades pel VIH (virus de la Immunodeficiència Humana) al nostre país no saben que ho estan.\nDesconèixer que estan infectades els impedeix fer-se càrrec de la seva salut respecte a la infecció, el que pot significar un deteriorament important del seu estat de salut, de la seva qualitat de vida i un pitjor pronòstic de la malaltia. D’altra banda, no els permet prendre les mesures adequades per prevenir la transmissió de la infecció. Per això, és important realitzar un diagnòstic precoç mitjançant una detecció primerenca.\nEn relació amb això s’està debatent la possibilitat d’implantar un sistema de diagnòstic generalitzat (Opt-out), realitzant la prova de detecció del VIH, tret que la persona es negui, a la majoria de la població que arriba al sistema de salut.\nAquest sistema podria substituir el que s’utilitza actualment, en el que la prova només es realitza de manera dirigida (Opt-in), és a dir, a persones que hagin estat en alguna situació de risc, que tinguin malalties d’alta prevalença en la infecció per VIH i/o que pateixin malalties relacionades amb la SIDA, a més de realitzar-se també a les persones donants de sang i a embarassades.\nCom a grup que defensa la rellevància del benestar general de les persones, fent especial èmfasi en els aspectes psicològics, emocionals i socials, creiem que hi ha diversos punts importants a tenir en compte si es decideix implementar el nou sistema diagnòstic:\n· La persona ha de conèixer el significat de realitzar la prova del VIH i el que això implica, tant si el resultat és negatiu com positiu.\n· És important considerar les diferències lingüístiques i culturals a l’hora d’intervenir.\n· S’hauria de determinar quines estratègies s’han d’implementar per abordar un sector important de la població que no acostuma a acudir al sistema de salut.\n· Per últim, tenir un diagnòstic per si mateix, no és garantia d’un seguiment adequat de la malaltia i les seves conseqüències, ni l’adopció de mesures preventives, per la qual cosa cal realitzar un treball suplementari destinat a la seva consecució.\nPodrà el sistema de salut fer-se càrrec de tots aquests aspectes?\nEs garantirà l’adequat assessorament i suport emocional independentment del resultat que s’obtingui?\nPer tots aquests motius, com a grup d’especialistes en psicologia i VIH, alertem sobre els riscs de la implementació d’aquest sistema de diagnòstic generalitzat (Opt-out) sense una garantia de mesures que haurien de desplegar-se en paral·lel i complementàriament, i suggerim obrir un debat rigorós on es doni la importància adequada als aspectes psicològics implicats en aquest procés.\nGrup de Treball de Psicologia i VIH-SIDA


Societat Catalana de Geografia : miscel·lània : Albert Manent, Premi dHonor de les Lletres Catalanes\nEl Cicle de conferències sobre la divisió territorial de Catalunya, celebrat a Solsona la primavera i la tardor de 1985, va ser l'activitat més rellevant entre les organitzades pel Centre d'Estudis del Solsonès (CES), associació constituïda el 25 de novembre de l'any anterior per resoldre la mancança en aquesta ciutat d'una entitat cultural dedicada a la recerca, l'anàlisi i la divulgació de temes d'interès comarcal, en un país com el nostre, d'una gran tradició de centres d'estudis locals. El Cicle de conferències s'emmarcava en el debat anterior a la promulgació de les Lleis d'organització territorial de Catalunya (LOT), aprovades pel Parlament l'abril de 1987, i responia a una doble intenció: divulgar el tractament que rebia el Solsonès en el cos legislatiu que es discutia i fer sentir la veu de la comarca en aquesta discussió. La tria definitiva dels conferenciants no va ser de cap manera arbitrària, ja que tots signaven un currículum meritori en qüestions territorials: Lluís Casassas, Marc-Aureli Vila, Enric Lluch, Ramon Morell i Lluís Armet i Coma. Totes les conferències, així com els col·loquis posteriors, van ser enregistrades, transcrites i trameses als autors per a la seva revisió, la qual cosa només va ser efectuada pels dos primers ponents. Únicament es va arribar a publicar el text de Lluís Casassas, a la revista Cardener (núm. 5, 1988).\nVint-i-cinc anys més tard, Enric Bertran dóna notícia de les cinc conferències en un article publicat a Oppidum. Revista cultural del Solsonès de fa poc (núm. 8, desembre 2010, p. 97-113). Els resums, efectuats a partir de la documentació del CES dipositada a l'Arxiu Comarcal del Solsonès, permeten fer-nos una idea molt àmplia i generosa del contingut de les dissertacions. A tall de postfaci ("...i què va passar després?"), l'autor de l'article exposa una reflexió sobre el desenvolupament de les LOT en el domini de la divisió comarcal des de 1987 fins a l'actualitat.


1 Cobinhood: l’enfocament de negociació de taxes zero\n2 Informació clau de Cobinhood\n3.1 Crear compte\n3.4 Comerç mòbil\n5 Criptomonedes disponibles\n6 Límits de transferència\n7 Company Trust\n8 Seguretat del fons\n10 Conclusió: Cobinhood Review\nCobinhood: l’enfocament de negociació de taxes zero\nCobinhood és el primer intercanvi criptogràfic de quotes zero del món. A causa d’altres borses que competeixen per obtenir els honoraris més baixos de la indústria, Cobinhood els ha reduït a tots passant directament a zero. Com a resultat, esperen atraure els comerciants a la seva plataforma i robar quota de mercat dels intercanvis basats en comissions. Aquesta revisió de Cobinhood explorarà l’enfocament de negociació de quotes zero.\nEstà a l’alçada del bombo? I, pot proporcionar una experiència de client de primer ordre al mercat d’intercanvi de criptomonedes? Anem a esbrinar:\nInformació clau de Cobinhood\nDurant la nostra revisió de Cobinhood, vam crear un compte i vam passar per les mesures i les confirmacions de seguretat habituals. Va ser un procés força senzill.\nTambé ens vam adonar que, quan inicieu sessió al sistema des d’un nou dispositiu, necessitarà Cobinhood autenticació de correu electrònic des d’aquest dispositiu. Aquesta és una petita característica de seguretat que han implementat i que ens agradaria que es practiqués més als intercanvis.\nEl tauler d’explotació s’emmagatzema convenientment fora del camí, però s’hi pot accedir ràpidament des de la part superior dreta de la pantalla. Des d’aquí podeu accedir a funcions importants com el vostre compte, Fons i el Centre d’ajuda.\nEl Fons La secció us permetrà dipositar els fons necessaris per fer el vostre primer comerç. Però assegureu-vos que dipositeu la criptomoneda correcta a l’adreça corresponent, ja que dipositar una criptografia diferent de la que heu fet clic pot provocar la pèrdua dels vostres fons.!\nCobinhood només accepta dipòsits de criptomonedes en aquest moment, però té previst incloure dipòsits fiduciaris (dòlar americà, euro, etc.) en algun moment del futur.\nFinalment, el fitxer Comptes a la secció del tauler, on actualitzareu la configuració de seguretat, com ara crear un pin de 4 dígits i configurar l’autenticació de 2 factors. Aquestes precaucions addicionals són molt recomanables, independentment de la quantitat de diners que comercieu.\nPodeu col·locar les vostres operacions a través de la plataforma d’intercanvi, que és la primera pantalla que apareix en iniciar la sessió. Això és bastant senzill, però pot ser intimidatori per als inversors principiants.\nA més, podeu enviar comandes de mercat senzilles i limitar-les directament des del formulari de comanda, tal com es ressalta a continuació. Si enteneu opcions de negociació avançades com ara límits de parada, també podeu establir-ho aquí.\nEls gràfics estàndard no tenen eines adjuntes, però podeu canviar-ho seleccionant TradingView a la part superior dreta de la finestra de gràfics. Apareixeran diverses eines útils que inclouen la majoria que voldria un comerciant amb més experiència, com ara línies de Fibonacci, línies de tendència i patrons.\nAssegureu-vos d’entendre les comandes de mercat i límit, el gràfic de canelobres i el llibre de comandes si voleu treure el màxim profit de la vostra negociació. Tenim una guia útil per al gràfic a TradingView si voleu millorar el vostre gràfic.\nDurant la nostra revisió de Cobinhood, també vam provar la seva aplicació mòbil. Proporcionen aplicacions per a les plataformes iOS i Android. Aquesta és una gran bonificació per al comerciant que estigui on-the-go. Primer us recomanem que us familiaritzeu amb la plataforma web abans de saltar a la plataforma mòbil.\nNo hi ha comissions en fer comandes a la borsa real. Això significa zero tant pel que fa a la compra com a la venda de qualsevol comerç. Però tingueu en compte que això no s’aplica als dipòsits i retirades. Encara haureu de pagar les tarifes estàndard als miners de blockchain que validin les transaccions tal com ho faríeu normalment.\nCom a resultat, les comissions de dipòsit depenen completament de la criptomoneda que envieu i de quins són els càrrecs de la cadena de blocs d’aquesta criptografia. Aquí hi ha un exemple sobre la cadena de blocs d’Ethereum. Podeu trobar una descripció detallada de les taxes de retirada de Cobinhood al seu lloc web.\nA la nostra revisió de Cobinhood, ens vam adonar que van afegir un toc similar al que han fet Binance amb el seu testimoni natiu. Podeu utilitzar les vostres fitxes Cobinhood (COB) existents per pagar les taxes de retirada.\nCobinhood us ofereix un 50% de descompte en retirar-se. Això vol dir que Cobinhood pagarà la meitat de la tarifa del miner per totes les retirades sempre que tingueu COB al vostre compte per pagar.\nCobinhood proporciona el comerç en més de 60 criptomonedes diferents amb altres noves que s’afegeixen regularment. Com era d’esperar, són compatibles amb els cryptos àmpliament acceptats com Bitcoin, Litecoin, Ethereum i Bitcoin Cash.\nTambé enumeren una sèrie de monedes més petites que no es troben en altres borses. Tanmateix, això comporta el risc de menor liquiditat (és més difícil trobar un comprador o venedor en comparació amb les monedes tradicionals com Bitcoin). Tingueu-ho en compte a l’hora de negociar, ja que no voleu quedar-vos amb una moneda que no podeu vendre fàcilment si ho necessiteu amb breu avís.\nEls límits de transferència diària depenen de verificació del compte.\nLa verificació de nivell 1 us permet retirar-vos fins a 3 BTC cada dia. El nivell 2 permet fins a un enorme 100 BTC per dia. Finalment, hi ha disponible un nivell VIP per al que només podem suposar que és per a criptòniques (comerciants / inversors amb una quantitat molt gran de criptografia). No hi ha límit en tots els nivells per als dipòsits.\nEl nivell 1 no requereix cap document, mentre que el nivell 2 requereix la verificació d’identificació i telèfon.\nFinalment, si sou ciutadà dels EUA, se us demanarà que confirmeu la vostra informació fiscal rellevant a Cobinhood d’acord amb la FATCA, la Llei de compliment fiscal de comptes estrangers..\nÉs difícil estimar la confiança de la comunitat en Cobinhood en aquesta primera etapa del projecte. Durant la nostra revisió de Cobinhood, vam recollir alguns problemes en diverses publicacions de Reddit i la comunitat sembla estar dividida en alguns problemes.\nSembla que són força actius en diversos canals de comunicació, cosa que és un signe positiu. Com a resultat, probablement seria del seu millor interès dedicar més recursos per respondre a les preocupacions dels usuaris.\nLa seguretat Cobinhood sembla força sòlida i la plataforma utilitza tots els procediments de seguretat estàndard (SSL, multi-sig, 2FA). Segons el seu comunicat de premsa oficial, detallen els seus procés d’emmagatzematge fora de línia és el següent:\n“Per accedir a la cartera fora de línia, cal confirmar 5 dels vuit HSM. D’aquesta manera, si només es posen en perill 1 o 2 HSM, la cartera es manté segura. Els HSM també es distribueixen geogràficament entre diferents països, cosa que maximitza la seguretat ”.\nÉs important tenir en compte que Cobinhood (com la majoria d’intercanvis que hi ha) està actualment centralitzat. Els intercanvis centralitzats són més propensos al pirateig i al frau en comparació amb els descentralitzats. Com a resultat, han anunciat plans per a un intercanvi descentralitzat que hauria de ser beneficiós per als comerciants a la llarga.\nCobinhood’s nota de premsa oficial reclama un servei d’atenció al client i resposta a les consultes les 24 hores del dia els 7 dies de la setmana en un dia. El seu lloc web proporciona un formulari de contacte i un canal de telegrama si cal posar-se en contacte. No hem pogut trobar cap problema real de la comunitat amb el seu servei d’atenció al client.\nEl lloc web també inclou un programa ben organitzat Secció de preguntes freqüents amb un gran conjunt de preguntes i respostes útils.\nConclusió: Cobinhood Review\nEn aquesta revisió de Cobinhood, hem vist el fàcil que és començar a la plataforma. Però la pregunta que molts usuaris tenen en boca ara mateix és: com guanya Cobinhood diners amb el comerç sense comissions? Bé, a través dels canals següents:\nUn servei de subscripció de servidor de negociació d’alta freqüència\nEl servei de subscripció Cobinhood Prime\nUna opció de préstec de negociació de marge\nEl servei de subscripció Cobinhood ICO\nSembla que aquest és un model de negoci bastant alt risc que depèn de que Cobinhood atregui un gran nombre de comerciants. Si poden fer-ho i solucionar alguns problemes del sistema, això podria resultar una opció excel·lent per als comerciants en el futur.\nEn conclusió, si les comissions zero i el comerç d’alta freqüència són les vostres principals prioritats, aquesta és la vostra plataforma.\nZásady dodržování autorských práv a zákona Digital Millennium Copyright Act společnosti CoinCentral LLC


Política de fidelització pel forro… – NEWSTICIES\nPublicat el 30 Setembre 2009 per Gerard\nFart de veure anuncis, quasi bé tots de companyies de telecomunicacions, jo em pregunto, a la fidelització del client de les empreses la poden donar molt pel sac oi?\n‘Si et vens a Movistar et regalem 2345min de trucades gratuïtes, un mòbil tàctil i et ventem durant 2min cada dia d’estiu’, ‘A Vodafone el mateix però a sobre un Internet que funciona i un Bonus de trucades infinites a Azerbaijan’, i així amb totes les companyies existents. Quin és el problema? us preguntareu, doncs que ja pots portar molts anys com a client que tranquil no et recompensaran. Sense anar més lluny un dia d’aquests vaig trucar a Ono ,amb el qual els meus pares hi porten tranquil•lament 6anys ,per demanar el canvi del router que no funcionava, cap problema em van dir des d’algun lloc de l’altre costat de l’Atlàntic, però quan vaig demanar un router wi-fi gratis com el de la promoció em van demanar 60 euros!!! Seran…#-@?! El què dèiem, un gran política de fidelització.\nEstà clar no? Aquí només valen les altes i el número de clients finals, perquè mantenir un client si per cada baixa podem fer tres altes? Així funciona aquest món…però ja veuràs com avui truco per donar-me de baixa o que els arribi un petició de traspàs de número a una altra companyia i segur que em truquen immediatament oferint-me el router Wi-fi.\nLa veritat que podríem exportar l’exemple de les telecos a altres àrees i serveis, per això jo prefereixo aquelles empreses que poden ser més petites i segurament oferint un servei que no serà el més barat del mercat però que el tracte amb el client sigui molt més bo.\nPosted in Protesta, TecnologiaEtiquetat Movistar, Ono, operadores, router, telecomunicacions, Vodafone, wi-fi\n2 thoughts on “Política de fidelització pel forro…”\n1 Octubre 2009 a les 14:09\nTotalment d’acord. Sembla que vulguin que cada 18 mesos canviïs de comapanyia per aprofitar ofertes…\nJo es que mai he canviat de companyia…!!! bueno menteixo…per donar-te d’alta la linia només ho pot fer telefònica i seguidament em vaig canviar a Jazztel!!


segell archivos - Comarcal CV\nInicio Etiquetas Segell\nTé un valor facial de 0,70 euros que es correspon amb la tarifa nacional per a enviar una carta normalitzada de fins a 20 grams Correus emet aquest dimecres un segell, inclòs en la seua sèrie d'Efemèrides, dedicat a commemorar...\nMercavalència ha obtingut el segell “Fent Empresa. Iguals en Oportunitats” que atorga la Generalitat Valenciana. Este reconeixement respon a les mesures engegades pel centre agroalimentari en favor de la igualtat real entre dones i homes com la redacció i...\nCanals presenta esta vesprada el llibre de les Festes de Sant Antoni Abat 2010\nEsta vesprada de dimarts es presenta a Canals el llibre de les Festes de Sant Antoni Abat 2010 al Centre Cultural Calixte III a partir de les 20h amb l'organització de l'acte de la regidoria de Cultura. La presentació del...\nCanals presenta demà el llibre de les Festes de Sant Antoni Abat 2010\nLa regidoria de Cultura de Canals presentarà demà dimarts 29 de desembre el llibre de les Festes de Sant Antoni Abat 2010 al Centre Cultural Calixte III a partir de les 20h. La presentació del llibre estarà a càrrec de...


Grups de joves han saquejat diverses botigues i han atacat un cotxe de policia en uns disturbis que s'han reproduït a municipis barriada com Enfield, Brixton, Walthamstow, Waltham Forest i Islington. Hi ha hagut "més de cent" detencions\nAGÈNCIES Londres Actualitzada el 08/08/2011 10:27\nLondres ha viscut la segona nit de protestes després que dissabte el barri de Tottenham de la capital britànica fos testimoni dels pitjors disturbis des del 1985 arran de la mort d'un jove en un tiroteig amb la policia. Aquesta matinada, grups de joves han saquejat diverses botigues i han atacat un cotxe de policia al municipi d'Enfield, al nord de la ciutat. Els aldarulls també han tingut lloc a Brixton, Walthamstow, Waltham Forest i Islington. La policia ha detingut "més de cent" persones mentre s'ha reforçat la presència en aquests barris, poblats per un gran nombre de minories ètniques, amb l'objectiu d'evitar nous aldarulls.\nDissabte, almenys 26 agents van resultar ferits en enfrontaments amb els joves protagonistes de les protestes. Es van produir també almenys 42 detencions. Un portaveu de l'oficina del primer ministre ha qualificat els incidents d'“inacceptables” i ha dit que “no hi ha justificació per agredir la policia o per danyar la propietat”.\nAquesta nit, tres botigues han patit els atacs dels joves i dues d'elles han sigut saquejades. Una farmacèutica de la zona ha explicat que s'ha hagut de tancar al local després que 15 nois trenquessin l'aparador i intentessin entrar. “Qualsevol persona que pensi que pot fer servir els aldarulls de dissabte com a excusa per cometre crims es trobarà amb la nostra resposta ferma”, ha explicat a Reuters la comandant Christine Jones, de la policia londinenca. La policia vol evitar també que “la desinformació i les especulacions” a les xarxes socials “inflamin la situació”.\nDisturbis a Tottenham, al nord de Londres, per la mort d'un noi detingut per la policia


Pillsbury Guest House Prince Rupert (BC) Canadà - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 19 allotjaments a Prince Rupert (BC).\n#1 Pacific Place, Prince Rupert, Prince Rupert (BC), Canadà, V8J 3H8 - Veure al mapa\n"Great view, comfy bed, lovely lady owner who stayed up late..."\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Pillsbury Guest House és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Prince Rupert (BC). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Aeroport de Prince Rupert.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Pillsbury Guest House és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, saló, àrea de fumadors.\nL'ambient de Pillsbury Guest House es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, nevera, bany compartit són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com jardí. Pillsbury Guest House és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Prince Rupert (BC).\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Pillsbury Guest House de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (184) Parelles (99) Viatgers en solitari (49) Famílies amb infants petits (3) Famílies amb infants grans (16) Grups (20)\nAllotjaments a Prince Rupert (BC)


Ja hi ha guanyadors del Concurs de Fotografia Delta del Llobregat! « El bloc de la Porta del Delta\n« Submarinistes graven una balena entre El Prat i Barcelona\nArriba de nou la Fira Avícola de la Raça Prat! »\nJa hi ha guanyadors del Concurs de Fotografia Delta del Llobregat!\nCom cada any, l’Agrupació Fotogràfica Prat en col·laboració amb el departament de Medi Ambient, ha organitzat el Concurs de Fotografia Delta del Llobregat. Aquest any s’ha celebrat la divuitena edició. S’han presentat 211 obres, repartides entre les 4 categories del concurs i ja tenim guanyadors.\nEl lliurament de premis es farà el 10 de desembre a les 20h. al Centre d’Informació Ambiental Cases d’en Puig i les fotografies guanyadores i finalistes estaran exposades del 10 de desembre al 10 de gener.\nConsulteu aquest enllaç per veure les fotografies. Una de les premiades (el segon premi en la categoria caça fotogràfica) també està dintre de l’apartat Les teves fotos del Delta del nostre web! Enhorabona a tots els guanyadors.\nTags: Activitats, Delta del Llobregat, Fotografía\nel Viernes, Noviembre 27, 2009 a las 11:20 AM\ty está dentro de Arxiu 2009, Notícies.


Els altres octubres cassanencs\nErmengol Roura, un activista cultural que va ser detingut l’octubre del 1934\nAhir va començar el judici als presos polítics i als líders de la societat civil. Sense dubte la història del futur parlarà abastament d’aquest tema i l’analitzarà des de tots els punts de vista possible. Lamentablement trobem altres exemplars similars al llarg de la història i que fins i tot varen afectar el poble de Cassà de la Selva. El 6 d’octubre del 1934 Lluís Companys va proclamar l’Estat Català dins la República Federal. Aquesta proclamació va acabar amb l’empresonament del govern català, amb la destitució dels representants polítics de molts ajuntaments, amb l’empresonament de polítics i activistes civils i amb el tancament d’entitats. A Cassà de la Selva, el dimecres dia 12 d’Octubre del 1934 a les 6 de la tarda, segons llegim en el periòdic local Horitzó, “s’ha presentat l’autoritat militar a l’Ajuntament amb una ordre de la Comandància Militar de Girona de destituir l’alcalde i tots els consellers que es varen solidaritzar amb la proclamació de l’estat Català dintre la República Federal”. A banda d’aquesta destitució es va detenir, Ermengol Roure, un important membre de la societat civil cassanenca del moment i que havia estat director del periòdic quinzenal Horitzó, portanveu de l’associació Ateneu Cultural. Al costat d’Ermengol Roure també va ser detingut Lluís Adroher. Arrel d’aquestes detencions, segons llegim en l’esmentat periòdic tenim coneixement que es va formar una comissió oficial amb l’objectiu de fer les gestions oportunes per a l’alliberament dels presos cassanencs i es va obrir una subscripció pro-presos que el mes de gener de 1935 encara estava oberta. Més tard, Ermengol Roure va ser regidor durant la Guerra Civil i un cop acabada aquesta es va veure obligat a exiliar-se, i va residir en el sud de França on hi va morir. Lluís Adroher, també va ser regidor durant la Guerra Civil i el seu exili encara va ser més lluny, a centre amèrica i a sud amèrica. La història no ha estat massa amable amb aquests fets i no hi ha estudis que els aprofundeixin, sobretot a nivell local. A l'arxiu municipal de Cassà hi ha documentació general i documentació sobre Ermongol Roura per començar a empendre recerques sobre aquests fets.\nA la imatge superior hi ha Ermengol Roura (el tercer per l'esquerra) en un acte, segurament a Montpelier, contra l'estat feixista espanyol (Procedència AMCS. Fons Ermengol Roura).\nDissabte, 24 de novembre, el naixement del cooperativesme agrari, la nova conferència de l'Arxiu\nPere Bosch i Cuenca, historiador i periodista impartirà la conferència El naixement del cooperativisme agrari. El cas de Cassà de la Selva (1907-1939).\nUna bona part del territori cassanenc és agrícola i malgrat això la seva història i la important influència que ha tingut en l'evolució del poble és una de les grans desconegudes del municipi cassanenc. El sindicat agrícola de Sant Isidre, que va tenir la seva seu a l'antic molí del carrer del mateix nom, va tenir un paper protagonista en la capacitat del món agrícola de Cassà de la Selva per transformar el poble de Cassà des dels primers anys del segle XX. Una època en la qual a Cassà hi havia altres sindicats i cooperatives que també varen tenir una especial incidència en el món local com la cooperativa de consum La Protectora, o el sindicat surotaper el Porvenir, entre d'altres.\nEl sindicalisme agrari és un dels grans temes d'investigació de Pere Bosch que és autor de diversos llibres sobre aquest món, com ara les biografies dedicades a Pere Dausà i Jaume Rosic i un llibre centrat en la conflictivitat agrària durant la Segona República La lluita per la terra (1931-1936).\nAques acte també servirà per presentar el programa de Voluntariat per la llengua per aquest curs, un programa del Servei Català del Gironès que es proposa, any rera any, per practicar el català a través de la conversa a partir del voluntarietat amb la cerca de parelles lingüístiques.\nL'acte es durà a terme el dissabte 24 de novembre, a 2/4 de 12 del migdia, a la sala de conferències de can Trinxeria, a la plaça de la Coma.\nDissabte dia 27, nova conferència: Patrimoni viscut, memòria recuperada. Can Nadal, del privat al públic\nJoaquim Nadal i Farreras, historiador i director de l'Institut de Recerca en Patrimoni Cultural (ICRPC) impartirà la conferència Patrimoni viscut, memòria recuperada. Can Nadal, del privat al públic. En el decurs d'aquesta conferència es parlarà del patrimoni cassanenc i dels nous valors que aquest adquireix quan passa a mans públiques per a gaudi de tothom. Joaquim Nadal és especialista en patrimoni i també és nét dels propietaris de Can Nadal, un bell edifici modernista de propietaris surers, que des de ja fa dècades és seu de l'Ajuntament.\nL'acte es durà a terme el dissabte 27 d'octubre, a 2/4 de 12 del migdia, a la sala de conferències de can Trinxeria, a la plaça de la Coma.\nNou cicle de conferències de l'arxiu: En l'espai llegim el temps\nEl proper dissabte, dia 29 de setembre, iniciem un nou cicle de conferències de l'arxiu sota el títol: En l'espai llegim el temps.\nCinemes, patrimoni històric, cooperatives, art i vitralls, casinos, escoles, hostals i cuines seran els grans títols al voltant dels quals es vertebrarà cadascuna de les conferències que impartiran especialistes en aquestes temes. Rosa Maria Gil, doctora en història contemporània, és la coordinadora del cicle i manllevant les seves paraules "introduirem la mirada històrica cap a aquells espais que conserven la memòria d'una vida local molt intensa i d'unes històries particulars que, recollides, ens parlen d'un temps passat, de necessitats, estratègies i valors. Confegirem el retrat participatiu d'aquella vila tapera que avui s'emmiralla en aquells valors inspiradors per no oblidar el que eren i els els va fer com són avui".\nLa primera conferència la impartirà, Josep Ferrer, autor d'El cinema a Cassà que es va publicar dins la col·lecció Plecs de l'Arxiu Municipal.\nL'acte tindrà lloc a la sala d'actes de can Trinxeria, a la plaça de la Coma, a 2/4 de 12 del migdia del dissabte 29 de setembre.