Biblioteca Marta Mata de l'escola Orlandai: Una eruga pot fer quaranta anys?\nQuina exposició més bonica!!!\nEl racód e la biblioteca\n18 de novembre de 2009, a les 14:31\nLucía Palazzi ha dit...\nLa famosa eruga de la que sempre ens parlaven a anglès ha fet 40 anys? Qué vella! Sembla flipant, una eruga de 40 anys, però sííí.\n18 de novembre de 2009, a les 17:53\nEl racó us ha quedat genial! Només veure'l t'endinses en el món de l'Eric Carle i et venen moltes ganes de llegir i mirar els seus llibres.\n18 de novembre de 2009, a les 20:59\nJa l'hem visitat tres classes i el que costa és trobar el moment de marxar.\nVisca la biblioteca de l'escola!!\n18 de novembre de 2009, a les 21:29\nQue guapos i guapes les panteres!!!!\n19 de novembre de 2009, a les 21:47\nGuineus ha dit...\nSom la classe de les Guineus,\nEns explicaven aquest llibre quan erem petits, quins records... Era molt emocionant. I esperem que d'aquí molts, molts, molts anys encara expliquin el conte a anglès.\n20 de novembre de 2009, a les 10:31\nAquest conte en anglès és molt xulo. Quan era petita m'agradava molt. m'agradaria que hi hagués més contes de the caterpillar!\n21 de novembre de 2009, a les 15:50\nNO HE VIST L'EXPOSICIO PERO ESTIC MOLT CONTENTA QUE HAGUEU CELEBRAT ELS 40 ANYS DEL FAMOS CATERPILLAR.. PER A MI UNS DELS MILLORS CONTES ALNGLESOS PER A NENS I NENES. MERCI\n25 de novembre de 2009, a les 18:40\nEstic d'acord amb l'Ester va ser molt guai la activita que varem fer de petits!!!!\n10 de desembre de 2009, a les 22:30


Andrés Iniesta, el jugador amb més Clàssics de la plantilla - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesAndrés Iniesta, el jugador amb més Clàssics de la plantilla\nAndrés Iniesta, el jugador amb més Clàssics de la plantilla\nEl migcampista manxec disputarà aquest dissabte el seu partit número 32 contra el Reial Madrid entre totes les competicions\nAndrés Iniesta en acció en l'últim Clàssic disputat al Camp Nou / VICTOR SALGADO - FCB\nEto’o, Gio van Bronckhorst i Ronaldinho havien estat els encarregats de golejar el Reial Madrid en una nit màgica al Camp Nou la temporada 2004/05. El resultat era de 3-0 i en aquell instant, un 20 de novembre del 2004, a la segona meitat un jove Andrés Iniesta debutava per primera vegada en un Clàssic. Ho feia al Camp Nou i en partit de Lliga. Casualitats del destí, 11 anys i un dia després sumarà el seu Clàssic número 32 entre totes les competicions i seguirà sent el jugador de la plantilla amb més Clàssics. Dels 31 partits disputats fins al moment 20 han estat a la Lliga, 6 a la Copa, 1 a la Champions League i 4 a la Supercopa d’Espanya.\nEl balanç del ‘8’ blaugrana és de 13 victòries, 8 empats i 10 derrotes. D’entre tots aquests compromisos, els més recordats, sense cap mena de dubte, són les grans victòries per 2-6 al Santiago Bernabéu la temporada 2008/09 i el 5-0 al Camp Nou del curs 2010/11. També cal destacar l’enfrontament de la tornada de les semifinals de la Lliga de Campions al Camp Nou (1-1) que va donar accés a la final de Wembley.\nEn tot aquest temps, Iniesta també sap què és marcar al Reial Madrid. En 31 partits ha fet dues dianes, i els dos duels van acabar amb victòria. El primer va ser en la tornada de la Supercopa d’Espanya del curs 2012/13, i serà recordat per la vaselina subtil que va realitzar per superar Iker Casillas. I el segon, el de la temporada 2013/14 en la victòria per 3-4 al Bernabéu de Lliga. De l’actual plantilla del primer equip, Leo Messi és el segon jugador que ha disputat més Clàssics amb 30 partits.\nIniesta, que des d’aquesta temporada és el primer capità de l’equip, segueix augmentant les seves xifres i continua sumant registres importants per demostrar que és una llegenda viva del FC Barcelona.\nXavi posseeix el rècord amb 42 partits\nTot i això, el rècord de més Clàssics disputats de tota la història del Club és propietat de Xavi Hernández. L’excapità blaugrana va arribar a jugar-ne fins a un total de 42 amb un balanç de 17 victòries, 12 empats i 13 derrotes en les 18 temporades que va vestir la samarreta culer. Xavi va marcar fins a cinc gols en els Clàssics.\nQuan i on es pot veure el Reial Madrid - Barça


El festival Inund'Art més vivencial torna als carrers de Girona\nEl festival Inund’Art més vivencial torna als carrers de Girona\nPer primera vegada el certamen programa tallers i instal·lacions pensats per a tota la família\nL’art vivencial guanya pes al Festival Inund’ART d’enguany, que es fa fins diumenge a Girona. Inclou una quarantena de propostes relacionades amb les arts visuals, entre les quals una quinzena d’exposicions en edificis públics, cinc instal·lacions al carrer, una desena d’accions artístiques a la via pública i cinc recorreguts sensitius.\nS’hi destaca The Dreamers, protagonitzat per cinc menors estrangers no acompanyats (MENA), que expliquen com han abandonat el país d’origen, com s’han anat adaptant a Catalunya i com projecten el seu futur. Parteixen d’una estructura que simula una casa i que fan servir per detallar com era la casa que van deixar, com és la que van construint i com serà la que volen projectar. L’acció és dirigida per Raquel Moron i Karim Sabni i és una coproducció del festival amb el Centre Cívic Barri Vell – Mercadal, amb la col·laboració de la plataforma Girona Acull.\nÉs un dels cinc recorreguts sensitius que hi ha durant la mostra, tres més que l’any passat. La programació de l’Inund’ART també vol sorprendre l’espectador amb perfomances, accions, instal·lacions i intervencions, tant a l’espai públic com a centres d’art. Una d’aquestes intervencions és Open Cube, d’Eduard Rice, una instal·lació que es pot veure a la Rambla, en què l’artista convida els vianants a crear pintures i grafits i a interactuar amb les obres resultants.\nA la Rambla Verdaguer es programa Transparències, de Paula Lausin Clay. És una instal·lació tèxtil que tracta sobre la identitat i la biografia de la jove artista. També és destacable la proposta del grup els Mals Endreços, que proposa un espectacle de música titulat Capsa humana. El protagonitzen David Codina –que toca totes les tecles– i l’intèrpret de viola de gamba Pau Marcos. És fet en col·laboració amb la Casa de la Generalitat a Perpinyà.\nNeix el Mini-Art, l’oferta per als infants\nUna de les novetats d’enguany és que la programació s’obre a un públic infantil amb el primer Mini-Art, un conjunt de set activitats pensades per a tota la família que es faran diumenge a la Rambla. Inclourà, per exemple, un taller de construcció d’una casa a partir de fibres vegetals, un taller de jocs creatius, un camí sensitiu i la instal·lació Open Cube.


Catalunya Ràdio transmetrà la històrica final del Barça a la Champions femenina - Catalunya Ràdio\nEl partit es jugarà el 18 de maig a Budapest i el narrarà "LaTdT"\n29/04/2019 - 13.25\nCatalunya Ràdio se suma a la fita històrica del Barça femení i també serà a Budapest narrant la final contra l'Olympique de Lió francès. L'equip de "LaTdT" farà el desplaçament a Hongria, després de la brillant classificació de les de Lluís Cortés, aquest diumenge.\nUn gol de penal de Mariona Caldentey ha situat el Barça, per primera vegada a la història, a la final de la Champions femenina. Un moment màgic, en un Minstadi ple, que també hem explicat al "Tot gira". 1 a 0 contra el Bayern de Munic i cap a Budapest.\nL'èxit de l'equip femení del Barça no té precedents. Mai abans havien arribat tan lluny. I de cara a la final, què? Lluís Cortés, el tècnic de Balaguer, ho té clar, a l'entrevista al "Tot gira" d'aquest diumenge.\nA un partit, tot és possible. El vestidor està eufòric, saben que hem fet història. Ningú es pensava que això arribés tan aviat\nEl partit es jugarà el dissabte 18 de maig. Des d'una hora abans el podreu seguir a Catalunya Ràdio. Fem història amb el futbol femení!\nLes rivals del Barça femení a la Champions ja han guanyat 5 vegades la competició!


Ara Parets ERC exigirà que l’Ajuntament torni a col·locar el llaç groc al balcó de la Casa de la Vila - Parets del Vallès\nAra Parets ERC exigirà que l’Ajuntament torni a col·locar el llaç groc al balcó de la Casa de la Vila\nDilluns, 8.1.2018 08:00h\nEl Grup Municipal d’Ara Parets Esquerra Republicana ha demanat a l’alcalde Sergi Mingote que torni a situar el llaç groc, que reivindica la llibertat dels presos polítics catalans, en el balcó de l’edifici consistorial. El llaç va ser retirat pocs dies abans de la celebració de les eleccions catalanes el 21 de desembre, a instàncies de la Junta Electoral que havia rebut una denúncia presentada pel regidor de Ciutadans.\nQuan fa gairebé 20 dies de la jornada electoral, el Partit Socialista –que ara governa en solitari a l’Ajuntament- no ha tornat a col·locar el llaç.\nDe fet, el portaveu d’Ara Parets ERC, Jordi Seguer, va lamentar la situació en una piulada el 29 de desembre on demanava, a més, que l’Ajuntament col·loqués també la pancarta Llibertat Presos Polítics al balcó de la Casa de la Vila:\nAra que han passat les eleccions del #21D estaria bé que l'Ajuntament de #Parets recuperés el llaç groc a la façana i col·loqués la pancarta #LlibertatPresosPolítics.\nOn és la seva solidaritat sr.Mingote? Aquella que el va fer parlar en l'homenatge al conseller Jordi Turull al parc la Linera?\nMoció de suport als Presos Polítics\nEn el text s’assenyala que no hi ha motius reals per mantenir-los a la presó i que el Govern Espanyol els està utilitzant com a ‘ostatges’ després de la clamorosa derrota en les eleccions del 21 de desembre.


Onze prové del numeral indeclinable llatí undecim (d'unus i decem: u i deu). Entre d'altres faramalles al voltant de l'11 (i a semblança del que férem l'any passat amb el 10, en fa dos amb el 9, en fa tres anys amb el 8 i en fa quatre amb el 7), esmentarem aquestes 11:\nÉs el primer nombre capicua, simètric o palindròmic. Tots el capicues parells en són divisibles i, especialment segons els col·leccionistes de bitllets d'autobús, porten bona sort. El mot capicua diuen que prové de la jugada de dòmino en què s'acaba podent col·locar la darrera fitxa en qualsevol dels dos extrems.\nA banda de capicua, per a la matemàtica recreativa, l'11 és el primer nombre uniforme de dues xifres (en anglès repdigit, portmanteau de repeated digit), un nombre enter natural format per la repetició d'una sola xifra (el nombre de la bèstia, 666, també ho és).\nApollo 11, la primera nau que va fer arribar l'home al seu únic satèl·lit natural. Es va enlairar el 16 de juliol de 1969 i va arribar-hi el dia 20. Va tornar a la Terra el dia 24, prop de Hawaii.\nEn basc, eusquera o èuscar, l'11 (hamaika) és 11 i també vol dir "moltíssim". Hamaika aldiz etortzeko esan dizut! (T'ho he dit onze/un munt de vegades!). Potser té relació amb el basc amaigabe (infinit). Casualment és el primer número que supera el que podem comptar amb les mans.\nTothom sap que és tradicional celebrar els 11 anys de matrimoni. S'anomenen les noces d'acer, i és habitual regalar objectes fets d'aquest metall. En un ampli catàleg en línia trobem joies, rellotges, gerros de flors...\nEn anglès, l'expressió "up to eleven" o "these go to eleven" es fa servir quan una cosa excedeix el volum màxim de so. Al Shorter Oxford English Dictionary ho defineixen com "up to maximum volume". Sembla ser que el control de volum d'alguns aparells musicals clàssics arriba fins a 11.\nSi naveguem amb Mozilla, Internet, Chrome, Opera..., prement F11 la finestra s'obre en mode pantalla completa. Amb un Mac just el contrari: se'ns amaguen les finestres obertes.\nDiu la llegenda que el 1106 es van trobar les relíquies d'onze verges cristianes (entre elles, santa Úrsula), màrtirs d'una persecució del 304. Per error es passà de les onze a les "onze mil verges", i amb aquest nom es coneix una antiga advocació cristiana que es propagà, des de Colònia, a tot Europa. A Catalunya existí, des del segle XIII al XIX, el priorat de les Onze Mil Verges. L'error té diverses hipòtesis: que si ve de la traducció del nom llatí d'una de les verges, Undecimilla (la petita que fa onze), del mot undecimila (que té onze anys) referit a l'Úrsula...\nL'hendecasíl·lab, o vers d'onze síl·labes mètriques, és un vers clàssic del sonet. Diuen que va néixer d'algun poeta sicilià i després passà a la resta d'Itàlia (és el vers de la Divina comèdia de Dante, el Cançoner de Petrarca...). També s'utilitza en teatre: Shakespeare va escriure Romeu i Julieta en versos hendecasíl·labs.\nL'Onze de setembre té lloc "la festa de Catalunya" (article 8.3 de l'estatut), recordant la resistència de Barcelona després de 14 mesos de setge, amb la batalla de l'11 de setembre de 1714 contra els borbons. La diada de 1976, a Sant Boi de Llobregat (lloc on visqué i morí Rafael de Casanova), va ser-ne la primera celebració legal després de la guerra civil.\nI, finalment, la referència lexicogràfica, en forma d'un parell de diccionaris publicats el 1911: el Diccionari catalá-castellá y castellá-catalá de Joseph Pujal y Serra és tristament famós perquè es considera un pillatge lexicogràfic del famós diccionari vuitcentista de Saura: "L'edició de 1911. Diguem també que l'obra de Saura fou objecte àdhuc d'un acte de pirateria. El 1911, el catedràtic Josep Pujal i Serra, sens dubte descendent de l'editor del vocabulari des de 1851, el feu estampar a nom seu." (Colon & Soberanas, p. 165). Més important, aparegut també el 1911, és el primer volum (català-alemany) del bilingüe Langenscheidts Taschen-Wörterbücher Katalanisch-Deutsch del Dr. Eberhard Vogel.\nNota: casualment aquest apunt és del dia 11 de l'11 de l'11, a les 11:11.\nCarme Rosanas divendres, 11 de novembre de 2011, a les 14:44:00 CET\nQuina entrada més maca!\n11 maneres d'explicar l'11\nM'ho he passat pipa llegint-tel, encara que les 11:11 ja hagin passat de llarg fa estona. El dia encara no!\nMcAbeu divendres, 11 de novembre de 2011, a les 15:29:00 CET\nJo també arribo passada la hora H però això no m'ha impedit gaudir del post. ;-D\nJordi Dorca divendres, 11 de novembre de 2011, a les 16:40:00 CET\nOnze vegades bo.\nUna entrada de premi.\nXavier Caballé divendres, 11 de novembre de 2011, a les 18:13:00 CET\nJa tens preparada l'entrada pel 12 del 12 del 12?\nAllau divendres, 11 de novembre de 2011, a les 18:40:00 CET\nMolt bo i ho has fet sense parlar de futbol!\nGalderich divendres, 11 de novembre de 2011, a les 23:11:00 CET\nAllau, se n'ha oblidat... no saps el culer que arriba a ser!\nJo ho penjo a les 11 hores i 11 minuts i 11 segons del vespre. Esperarem el 12 de desembre del 2012 a les 12 hores, 12 minuts i 12 segons per penjar el proper comentari.\nen Girbén dissabte, 12 de novembre de 2011, a les 19:40:00 CET\nTambé ve al cas recordar "Les onze mil vergues" de l'Apollinaire, a punt per a la mateixa quantitat de "verges".\nPuigmalet diumenge, 13 de novembre de 2011, a les 21:26:00 CET\nCarme: És una llicència numèrica que té aquest bloc que acostuma a parlar molt de lletres.\nPuigmalet diumenge, 13 de novembre de 2011, a les 21:28:00 CET\nPere Llada: Els apunts es poden gaudir sempre. La coincidència de l'hora és només una mania del blocaire.\nPuigmalet diumenge, 13 de novembre de 2011, a les 21:29:00 CET\nJordi: Si m'has de premiar no et privis de res. Diccionaris, peus de porc, whisky... Tinc gustos gens mundans.\nPuigmalet diumenge, 13 de novembre de 2011, a les 21:32:00 CET\nPisco: l'onzè comentari és per a tu, que has esperat pacientment dotze hores davant l'ordinador per comentar-me. Això és un lector com déu mana!\nPuigmalet diumenge, 13 de novembre de 2011, a les 21:33:00 CET\nFary: I encara que et sembli mentida, també he pensat com ho faré el 2013 and so on...\nPuigmalet diumenge, 13 de novembre de 2011, a les 21:34:00 CET\nAllau: Ni futbol ni 11-S, per mundialment evidents.\nPuigmalet diumenge, 13 de novembre de 2011, a les 21:40:00 CET\nForaviat: Ve molt al cas. A més, d'Apollinaire en tenim poemes versionats per Martí i Pol (no del llibre que indiques, però):\nGuillaume Apolinaire: Poesies Lliures . Versió de Miquel Martí i Pol (Barcelona: Pòrtic, 1989).\nXavier Caballé diumenge, 13 de novembre de 2011, a les 23:59:00 CET\nEl 13 en binari és 1101, així que el pots tractar l'onze de gener.\nPuigmalet dilluns, 14 de novembre de 2011, a les 14:16:00 CET\nMés fàcil, Xavier. Tinc un parell d'anys per decidir-me, però!\nEl diccionari més antic del món i la substitució l...\nUn segle de Filològica exposat\nUn petit vocabulari nazi-català\nDoncs rosega un diccionari\nPompeu Fabra, filòlec


Més de 500 infants participen al tradicional Tió del Centre d’Esplai l’Estel ·\nMés de 500 infants participen al tradicional Tió del Centre d’Esplai l’Estel\nAnna Puertas 24 Desembre 2012 1 min read\nMés de 500 infants van participar // DS\nCom cada any, el Tió del Centre d’Esplai l’Estel va visitar el centre del municipi per portar caramels als més menuts de la família. I és que el passat diumenge 23 de desembre, el CE l’Estel va organitzar a la Plaça Pere Quart el seu tradicional Caga Tió, que és un dels més grans de Catalunya i que enguany va complir 31 anys.\nL’activitat, que va estar acompanyada pel bon temps, va començar amb l’actuació del grup d’animació Trencamandres, que va fer ballar a menuts i grans amb la seva música. En acabar, els infants van pujar de vuit en vuit per fer cagar el tió, tot entonant la famosa cançó.\nEn general, una activitat amb èxit. I és que des del Centre d’Esplai l’Estel calculen que hi van participar més de 500 infants.\nTags: Centre d'Esplai l'Estel Tió\nPrevious: La Grossa deixa quatre dècims del primer premi, 1,6 milions d’euros, al Pont Vell\nNext: El Centre Obert La Placeta celebra el seu 10è aniversari amb un taller per a infants


Sònia Martínez: "La reconversió del parc de bombers és una decisió presa d'esquena al territori" - Revista CRAE · Cultura comerç i oci\nSònia Martínez, alcaldessa jonquerenca, es reafirma en la importància geoestratègica del parc de bombers. També ens dona a conèixer la programació especial pel 8M al municipi.\n– Enguany, com s’ha preparat la nova edició del Carnaval al municipi? Qui s’hi ha implicat?\nTot i que les dades epidemiològiques han millorat i el Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya ha alleugerit les restriccions, la incidència de la Covid-19 encara és alta. Per aquest motiu, enguany hem decidit programar un parell d’activitats a l’aire lliure amb motiu del Carnaval. De la mà dels Tambors de l’Albera i de l’artista Jordi Patxecu, el diumenge al matí vam organitzar una cercavila, i un espectacle d’animació infantil al carrer Major, davant de la Societat Unió Jonquerenca. Espero que l’any vinent ja podem gaudir d’un Carnaval com el d’anys anteriors.\n– A La Jonquera, darrerament, s’ha protestat de valent en defensa del parc de bombers. Com s’hi ha implicat el consistori i quines perspectives tens?\nDes de finals de l’any passat, els jonquerencs i les jonquerenques hem sortit al carrer setmanalment per protestar contra la proposta de distribució de personal i parcs de bombers per l’optimització operativa de la demarcació de Girona presentada pel govern català, que ha comportat la reconversió del parc de bombers de La Jonquera: d’un parc de bombers obert tot l’any a un parc de bombers voluntaris des de l’1 de gener de 2022. Lamentablement, una decisió presa d’esquena al territori, sense tenir en compte les nostres necessitats i amb una gran manca de transparència.\nEn aquest sentit, el passat divendres 18 de febrer, ens vam reunir, jo mateixa, els regidors i les regidores de l’equip de govern jonquerenc i alcaldies dels municipis afectats per la reconversió del parc de bombers de La Jonquera, amb el conseller d’Interior, Joan Ignasi Elena, i altres representants dels departaments d’Interior i de Bombers de la Generalitat de Catalunya per mirar de trobar una solució acceptada per totes les parts. Durant la reunió, les alcaldies vam aconseguir el compromís de constituir una taula de treball i seguiment de la reconversió del parc per tal d’analitzar trimestralment les dades aportades pels bombers i pels municipis.\nAixí doncs, durant les properes setmanes, a La Jonquera, avaluarem minuciosament les situacions d’emergència per exposar-les a la propera reunió trimestral i no dubtarem en demanar revertir la situació si la resposta no és l’esperada. La importància geoestratègica del parc de bombers de La Jonquera és clau. A més, de ser l’Alt Empordà una zona d’extrema vulnerabilitat, com tristament hem pogut corroborar recentment amb l’incendi forestal a Roses. En conseqüència, elevar els temps de resposta operativa ens sembla una greu irresponsabilitat i alertem de la seva perillositat.\nParal·lelament, des de l’Ajuntament de La Jonquera, constituirem la Comissió Municipal de Protecció Civil, que es reunirà periòdicament per tractar les situacions d’emergència del poble i on tots els agents implicats en la protecció de la vila seran convocats. Ara mateix, la defensa del territori i la seguretat dels nostres veïns i veïnes és una de les nostres principals prioritats.\nA La Jonquera estem preparant una petita programació especial per commemorar i reivindicar el Dia Internacional de les Dones. Novament, ens sumarem a les reivindicacions feministes i nacionals amb la lectura del manifest guanyador del Concurs de Manifestos de l’INS la Jonquera a la Plaça de la Vila. També hem previst altres propostes, com una sessió especial de l’Hora del Conte amb contes de Violeta de La Tribu Juganera a la Biblioteca Carles Bosch de la Trinxeria i a les 19h un concert als Porxos de Can Laporta.\nSens dubte, un any més, la nostra voluntat és continuar posant el focus en la defensa dels drets de les dones. En aquesta línia, pensem que cal seguir treballant per assolir una igualtat real i efectiva en tots els àmbits de la nostra societat. I amb aquest objectiu, continuarem esforçar-nos, perquè volem una Jonquera acollidora, segura, moderna i feminista.\n1,361 visualitzacions totals, 4 vistes d’avui


Premsa | ESPAI TAC\nActivitats hemeroteca de la Vanguàrdia\n14 gener, 2012 xavierplanas\tDeixa un comentari\nEn aquesta pàgina es presenten algunes de les activitats realitzades, que han estat experimentades a les aules.\nCategories:Genèric, Història, Premsa, Recursos curriculars\nActivitats didàctiques amb l’hemeroteca digital\nEn aquesta pàgina es presentem algunes de les activitats realitzades, que han estat experimentades a les aules, amb la voluntat que puguin ser d’utilitat per a altres companys i companyes, quan vulguin utilitzar hemeroteques digitals.\n14 Abril, 2010 xavierplanas\tDeixa un comentari\nArticle publicat al suplement ES de La Vanguardia el dissabte 10 d’abril de 2010.\nQuè ha d’ensenyar avui l’escola per a preparar els professionals del futur? Què han d’aprendre els nens i nenes? Quins continguts cal oferir?…


Platja de Muro - Sector II està a sis quilòmetres del centre de Port d’Alcúdia i 12 quilòmetres de Muro. La seva extensió comprèn des del canal de s’Oberta, al costat de Pont dels Anglesos, fins a la platja denominada Platja de Muro - es Comú, formant amb aquesta una frontera imaginària.\nEn aquesta platja, junt amb Platja de Muro - Sector I, destaca la seva oferta hotelera de qualitat i un turisme de categoria, principalment familiar. S’hi troba al costat de les maresmes de Parc Natural de s’Albufera, amb una extensió de 1.708 hectàrees, convertint-se en el major aiguamoll de l’arxipèlag. El Parlament de les Illes Balears el va declarar parc natural l’any 1988 per la seva riquesa ecològica i la seva gran biodiversitat. Des de 1986 forma part de les Zones d’Especial Protecció per a les Aus de la Comunitat Europea, i des de 1989 de la Convenció sobre Aiguamolls d’Importància Internacional. Es pot visitar, sent l’entrada gratuïta.\nEs Braç és un arenal tranquil, quilomètric i de finíssim gra, que fins als anys vuitanta del segle XX va ser una continuació dels pinars d’es Comú, moment que comença la seva conversió en nucli residencial i turístic, amb presència de grans edificacions després del sistema dunar.\nL’accés a la platja és fàcil, tant a peu com en vehicle particular, havent-hi zones d’aparcament pels voltants. També es pot arribar-hi amb autobús, la parada del qual s’hi troba a un centenar de metres d’aquest areny. Com a la resta de les platges del municipi de Muro, les seves aigües són transparents, d’onatge moderat a tranquil i d’arena fina i de color daurat, ideal per a tot tipus d’usuari.\nEntre el Sector I i el Sector III de la platja


L’Expoelectric compta en la seva 8a edició amb la màxima presència de la indústria del motor i l’energia | Sostenible\nDel 4 al 7 d’octubre a Barcelona torna l’Expoelectric, una iniciativa impulsada per la Generalitat de Catalunya, a través de l’Institut Català d’Energia (ICAEN), l’Ajuntament de Barcelona, la Diputació de Barcelona, ENGINYERS BCN i l’Area Metropolitana de Barcelona. Amb activitats totalment gratuïtes per a tots els públics, l’esdeveniment apropa el vehicle de zero emissions i tota la tecnologia que l’envolta als ciutadans. Com a novetat també d’enguany, l’Expoelectric serà la primera cita que practica l’autoconsum, entès com la producció d’electricitat per al consum propi.\nL’Expoelectric, impulsat per la Generalitat de Catalunya, a través de l’Institut Català d’Energia, l’Ajuntament de Barcelona, la Diputació de Barcelona, ENGINYERS BCN i l’Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB), comptarà enguany amb la participació de 60 expositors a l’Arc de Triomf, els dies 6 i 7 d’octubre. Participen marques automobilístiques de renom com Nissan, Volkswagen, Renault, KIA, Jaguar-Land Rover i BMWi, entre les principals, així com empreses que ofereixen solucions per al vehicle elèctric i companyies que utilitzen vehicles elèctrics a la seva flota. Ibil és la companyia que farà de gestor de càrrega per a l’edició d’enguany.\nUn any més, els visitants tindran l’oportunitat de conèixer i provar a l’Expotest els últims models de vehicles elèctrics i híbrids endollables com els Nissan LEAF i e-NV200, els Volkswagen e-Golf i e-Up, els Renault Kangoo, Zoe i Twizy, els KIA Soul EV, Niro PHEV i Optima PHEV, el Jaguar I-PACE i Land Rover Range Rover Sport PHEV, i el BMW i3. També es disposarà d’un circuit tancat de proves especial per a motocicletes i bicicletes elèctriques i d’un circuït en trànsit obert per a les proves de cotxes, el Test & Drive, que aquest 2018 compta amb la col·laboració de la plataforma LIVE, una iniciativa público-privada destinada al desenvolupament de la mobilitat sostenible a Barcelona i Catalunya a través de projectes basats en la sostenibilitat, polítiques estratègiques i crear xarxa de coneixement i difusió d'informació. Aquest any, com a novetat, LIVE impartirà a l’Expoelectric el taller “Carregar el teu vehicle a casa, net i fàcil”, amb la finalitat de donar resposta als visitants a aquells dubtes que sorgeixen en el moment de tramitar i instal·lar un endoll per carregar el vehicle elèctric a casa.\nL’Expoelectric és pioner en desenvolupar iniciatives úniques a nivell europeu que fomenten l’eficiència i l’estalvi energètic com l’e-Casa, “la llar eficient endollada al vehicle elèctric”, promoguda per l’Institut Català d’Energia amb la col·laboració de Webatt, Sud Energies Renovables i Nissan , que mostra als ciutadans com s’abasteix amb l’energia del sol i la que li proporcionen les bateries del vehicle elèctric.\nL’Expoelectric compta en aquesta nova edició amb les e-Jornades, un espai dirigit als professionals del sector amb l’objectiu de debatre sobre el present i el futur del vehicle elèctric, amb un programa de conferències, que tindran lloc el 4 d’octubre a la Diputació de Barcelona (Escola industrial), i el 5 d’octubre a la seu d'ENGINYERS BCN.- e-Jornades – 1a jornada. Diputació de Barcelona: programa i inscripcions\nLes e-Jornades tenen la finalitat de buscar solucions per superar les dificultats actuals, tant administratives com tecnològiques, amb les que es troba el vehicle elèctric; promoure entre els enginyers la cerca de millores en el desenvolupament d’aquesta tecnologia; educar i difondre sobre la diversitat de vehicles elèctrics que ja hi ha disponibles al mercat; i establir les línies d’actuació per a un correcte traspàs social cap a la mobilitat sostenible.


Balaguer ja es prepara per passar a la fase 2 en els propers dies. Les llars d’infants són alguns dels equipaments dels centres educatius de la ciutat que en ser de titularitat municipal la Paeria obrirà per donar servei a les prop de 30 famílies que així ho han sol·licitat amb la finalitat de permetre’ls conciliar la vida familiar amb la professional.\nPel que fa a les escoles públiques la Paeria haurà d’adaptar-se al pla educatiu que proposi cada centre, ja que recau en ells la decisió d’obrir o no, tot i que en cas d’obertura els haurà de facilitar el servei de consergeria i neteja. En canvi pel que fa als Instituts, és el propi centre qui cobreix aquestes despeses.\nTanmateix, les llars d’infants iniciaran el seu funcionament seguint en tot moment les normes de seguretat que els obliguen a canviar els peluixos per joguines de plàstic o fusta per facilitar-ne la desinfecció així com la prohibició de compartir el canviador amb diversos infants entre d’altres.


croquetes de gall dindi amb recepta de bolets cremós i salsa de vi\nTalls de gall d'indi amb salsa de bolets cremós i salsa de vi\nRendiment: 4-6 cutlets (4-6 porcions)\nPorcions: 4-6 cutlets (4-6 porcions)\nGreixos totals 26g 33%\nGreixos saturats 11g 53%\nColesterol 128mg 43%\nSodi 1590mg 69%\nTotal de carbohidrats 32gr 12%\nCalci 110mg 8%\nLes sabates de gall dindi saboroses són ràpides i fàcils de preparar i tenen un sabor excel·lent. Es couen ràpidament els talls i s’ofereixen amb una saborosa salsa de vi de bolets casolana. Serviu la salsa juntament amb els talls de gall d'indi, amb pasta o arròs i una amanida o verdura.\n1 1/2 a 2 1/4 lliures de carn de gall dindi (de 4 a 6 talls de gall dindi)\n1/4 culleradeta de pebre negre mòlt\n1/4 culleradeta de pebre vermell\nDe 6 a 8 unces de bolets (a rodanxes)\n1 1/2 tasses de brou de pollastre\n1/2 tassa de vi blanc sec\n1 1/2 culleradetes de romaní fresc (picat)\n1 culleradeta de julivert sec (o 2 culleradetes de julivert fresc picat)\nOpcional: condiment d’all i herbes\n2 cullerades de farina (barrejat amb 2 cullerades d'aigua freda)\n1/2 a 3/4 tassa de crema\nCol·loqueu els talls de gall dindi entre fulles de plàstic i lliures suaument i uniformement amb un passador per tal d’aprimar-se lleugerament.\nCombina la farina, la sal, el pebre negre i el pebre vermell; draps de draga per recobrir els dos costats.\ncom fer pinyes de salmó\nA foc lent, mig a baix o mig, salteu-hi les talls de gall d’indi, unes a la vegada, dins la 1 cullerada d’oli i 1 cullerada de mantega. Coure-ho fins daurar-ho i coure-ho a uns o tres minuts per cada costat.\nRetireu els talls a un plat calent i manteniu-los calents.\nAfegiu els bolets a rodanxes a la paella juntament amb 1 cullerada de mantega. Coure fins que els bolets es dauren lleugerament.\nAfegiu-hi el caldo, el vi, el romaní, el julivert i uns quants batuts d’herbes d’all, si feu servir. Augmenteu el foc per fer a foc lent la barreja fins que es redueixi aproximadament 1/3 a 1/2. Disminuir el foc a mig-baix.\nIncorporeu la barreja d’aigua i farina al brou. Coure, remenant, fins que espesseixi.\nAfegiu aproximadament 1/2 tassa de la crema. Tasteu i afegiu més crema si la salsa sembla una mica massa forta. Depèn de la quantitat de brou cuit.\nServiu la salsa juntament amb els talls de gall dindi amb pasta o arròs i una amanida o verdura.\nPa italià tradicional\nPizzes Angle Muffin Fried Egg Esmorzars per a Milk Life\nRecepta clàssica de croissants de mantega francesa\nRecepta autèntica croata de Bajadera Torte\nGelat de vainilla sense lactis


Els objectius del fotògraf mataroní Ramon Manent i del seu homòleg Francesc Serra són els vehicles a través dels quals el Museu de Fotografia Contemporània de Torroella de Montgrí ofereix als visitants la possibilitat de conèixer els principals artistes catalans en el seu espai creatiu. Són dues mostres que, partint de dues fotografies d’Albert Ràfols Casamada, una dels anys 50 i l’altre contemporània, construeixen una narrativa sobre el geni artístic de principis i finals del segle XX a Catalunya.\nSegons la comissària de la mostra, Glòria Bosch, la mostra “juga amb el factor històric i el contemporani” per mostrar els artistes en el seu espai més íntim: el seu taller. Les exposicions es podran visitar fins el pròxim 17 de març al Palau Soterra.\nDe la mà de Manent podem entrar als tallers d’artistes consagrats del nostre temps com Guinovart, Tàpies, Perajaume, Vila-Grau, Subirachs, Llena o Arranz-Bravo. Per Manent, les seves fotografies demostren que els artistes, a banda de per la seva obra, també “es defineixen” per l’espai on creen. “Si de les meves fotografies treus els personatges, en trauríem una obra seva”, diu.


Miquel Oliver (MES-Esquerra) es posa a disposició del batle perquè el Pla General de Manacor pugui estar aprovat en un any – Rellevant.cat\nL’exbatle i actual cap de l’oposició a l’Ajuntament de Manacor, Miquel Oliver, ha comparegut en roda de premsa per plantejar un oferiment al batle Pedro Rosselló en relació al Pla General de Manacor en base a tot el que ha succeït al respecte els darrers dos anys. S’ha fet aprofitant que avui es compleix un any de l’aprovació inicial i que també queda un any de moratòria quant a la reclamació d’expropiacions de zones verdes.\nD’ençà que el consistori presidit per Antoni Pastor va iniciar la tramitació del Pla General de Manacor han estat al capdavant del projecte cinc tècnics fruit de les successives dimissions o cessaments. Això ha creat, en molts pocs anys, el desmantellament del departament d’Urbanisme i una sensació generalitzada que les coses es fan molt malament, tant que fins i tot sorgeixen molts dubtes i ombres respecte al fet que ara acaba de sortir a licitació pública la redacció final del PG per part d’una empresa.\nPer tot això i també per la situació d’amenaça en què es troba el consistori si el juny de 2018 el Pla General no està aprovat; pels canvis d’estratègia que ha anat fent l’equip de govern sense cap resultat mínimament acceptable; per no saber com es tramitaran ni en quin sentit es resoldran les al·legacions presentades (moltes no depenen d’una valoració tècnica sinó política) i per la incapacitat que ha demostrat l’equip de govern:\nMiquel Oliver, encara que sigui des de l’oposició, es posa a disposició del batle o batlessa per ajudar perquè el Pla General pugui estar aprovat de manera provisional abans d’un any. Segons Oliver: “No es tracta d’una carta blanca ni una garantia de votar el Pla General, això dependrà del grau d’acceptació de les nostres al·legacions com ja vàrem anunciar al seu moment, la cosa va més enllà: m’oferesc com a pont amb les administracions, em pos a disposició de l’Ajuntament per desencallar aquesta qüestió de vital importància per al futur de Manacor.”\n27 de juny de 2017 Grup municipal MES-Esquerra Manacor Política Deixa un comentari


Esther Guerrero i Llorenç Sales, campions dels Iberoamericans | Fosbury\nFosbury » Atletisme » Esther Guerrero i Llorenç Sales, campions dels Iberoamericans Els dos migfondistes catalans s'enduen l'or al Perú\nEsther Guerrero i Llorenç Sales, campions dels Iberoamericans Els dos migfondistes catalans s'enduen l'or al Perú\nLa temporada atlètica continua després de la celebració dels campionats d’Europa de Berlín. Al Perú s’han disputat els campionats iberoamericans\nNascuts el 1983, els campionats iberoamericans apleguen cada dos anys a atletes procedents dels països de la Península Ibèrica, de l’Amèrica Llatina i d’algun país africà on el castellà o el portuguès va romandre després de la colonització. En aquesta ocasió, sense la presència d’Andorra (ha participat en edicions prèvies del torneig) i amb un únic representant africà (Cap Verd), la ciutat peruana de Trujillo ha acollit esportistes de 18 països diferents. El Brasil s’ha imposat amb molta claredat al medaller final per davant de Colòmbia i d’una selecció espanyola amb diversos atletes del nostre país. Dos d’ells, Esther Guerrero i Llorenç Sales, tornen amb la medalla d’or penjada del coll.\nEsther Guerrero, després de proclamar-se campiona a Trujillo\nL’atleta banyolina ha combinat aquesta temporada els 800 amb els 1.500 metres en un experiment d’èxit atesa la seva presència a la final del campionat d’Europa i la condició de subcampiona estatal en la distància llarga. Malgrat tot, la seva disciplina de tota la vida continua essent un baluard per a explotar a la perfecció les seves condicions físiques i ho ha demostrat en el tram final de la temporada aconseguir l’or a Trujillo amb molta solvència davant l’uruguaiana Déborah Rodríguez i l’andalusa Natalia Romero. Amb un registre modest (2:04.55), Guerrero suma un doble èxit internacional al seu palmarès després de participar al relleu 4×400 amb l’equip espanyol i penjar-se la medalla de bronze.\nLa foto de portada d’aquesta notícia correspon a la cursa disputada per Eshter Guerrero al 21è Trofeu Internacional Ciutat de Barcelona / Miguel López Mallach\nLlorenç Sales, que es mou a cavall dels 800 i els 3.000 metres en pista coberta, és un dels grans talents del 1.500 del nostre país que aquest any no ha pogut assistir als europeus de Berlín. Amb diversos llocs de mèrit, ara arriba un triomf excel·lent en un final ajustadíssim davant el brasiler Thiago André. Entrenat per Carles Castillejo, aquest any ha corregut més ràpid que mai els 3.000 en pista coberta i per quarta temporada consecutiva ha baixat dels 3:40.00 als 1.500. A Trujillo acaba d’aconseguir un dels triomfs més importants de la seva trajectòria.\nAltres medallistes als iberoamericans\nPablo Torrijos, amb una plata al triple salt i superat per pocs centímetres pel jove cubà Nápoles, lidera altres actuacions destacades al Perú. Diversos atletes han aprofitat la cita de Trujillo per penjar-se una medalla internacional. És el cas de Berta Castells (bronze en llançament de martell), Dídac Salas (bronze en salt de perxa) o Fatima Diame (bronze en salt de llargada). Altres, com Mònica Clemente, s’han hagut de conformar amb la quarta posició (salt de perxa). Una bona competició que arriba en un moment de la temporada on els pics de forma, a priori, ja han quedat enrere.\nDídac Salas, al 21è Trofeu Internacional Ciutat de Barcelona / Miguel López Mallach\nAquesta setmana l’atletisme mundial viurà pendent del final de la lliga de diamants, la competició que reuneix alguns dels millors atletes del món durant tota la temporada en diferents ciutats del planeta. Zuric (30 d’agost) i Brussel·les (31 d’agost) seran la seu de les finals, determinants per repartir els diamants més preuats del món de l’esport.\nAtletismeBerta CastellsDídac SalasEsther GuerreroFatima DiameLlorenç SalesMònica ClementePablo Torrijos\nCasserres estrena una pista d’atletisme única al mig d’un camp Esportistes del Berguedà creen una instal·lació temporal en una zona agrícola per poder-se entrenar\nEl Berguedà estrena la pista d'atletisme més singular del nostre país. Una pista d'atletisme al…\nMaria Vicente, bronze entre llàgrimes després d’un or brillant Un error humà esborra un bon intent de l'atleta catalana que li hagués pogut donar el títol estatal de salt de llargada\nQue t'esborrin un salt vàlid que et podria haver donat la medalla d'or pot descentrar…\nL'alemany Nico Rosberg es va proclamar campió del món i just després va anunciar que es…\nVotació Premis Fosbury 2020: millor dona esportista En marxa la votació popular per definir la millor esportista de l'any


El molletà acusat d'agredir un mosso durant el Consell de Ministres a Barcelona nega els fets tot i ser identificat per un agent - somMollet\nBrian Bartés, davant el TSJC, acompanyat de desenes de persones que li han donat suport aquest dijous | Alerta Solidària\nBrian Bartés, acusat d'agredir un mosso durant els aldarulls contra el Consell de Ministres a Barcelona del 2018, ha negat els fets aquest dijous al judici tot i haver estat identificat per l'agent que va ser agredit. Condemnat -fa un parell de mesos- a un any i mig de presó per donar una puntada de peu a un agent durant les protestes del Tsunami Democràtic al Camp Nou, ha dit al tribunal que va acudir a la mobilització de Via Laietana d'aquell dia, però que només va seure una estona a terra i que va marxar sense agredir ningú.\nL'agent agredit, per contra, s'ha ratificat en què Bartés es va dirigir a la línia policial, que el va colpejar a l'escut amb les dues mans i que va intentar prendre-li. La fiscalia demana 6 anys de presó.\nBartés està acusat d'un delicte d'atemptat contra l'autoritat, d'un de desordres públics i d'un de maltractament d'obra, pel seu comportament a les protestes que es van produir a Via Laietana el 18 de desembre de 2018 en contra de la celebració del Consell de Ministres a Barcelona.\nSegons l'escrit de qualificació de la fiscalia, aquella tarda el molletà va acudir a la manifestació que s'havia convocat a Via Laietana amb "ànim de pertorbar la pau pública". La mobilització, que un dels agents que ha declarat com a testimoni ha xifrat en 500 persones, pretenia baixar tot el carrer i seguir fins a la Llotja de Barcelona, on se celebrava el Consell de Ministres, però els Mossos d'Esquadra van establir un cordó policial al tram baix del carrer, arribant al passeig marítim, i van col·locar unes tanques per impedir el pas de la columna i protegir-se dels manifestants.\nLa versió de l'agent agredit\nL'agent dels Mossos que va ser agredit, que ha estat el primer a declarar, ha corroborat aquest relat davant del tribunal i ha afegit que l'acusat es va unir a la manifestació amb un grup més reduït, d'unes 50 persones, que van avançar fins a la línia policial, van treure les tanques, es van enfrontar als policies i van llençar diversos objectes com ampolles i vidres.\nA l'hora de concretar la participació de Bartés, ha dit que l'activista va aprofitar que les tanques ja no hi eren, es va apropar a ell, el va colpejar a l'escut amb les dues mans, li va llençar puntades que no el van tocar i va intentar prendre-li l'escut. L'agent ha afegit que l'escut li va rebotar a la cara i que, tot i que això el va tenir adolorit durant una setmana, no va necessitar cap atenció mèdica ni va deixar de treballar.\nUn vídeo per identificar-lo\nRespecte a la identificació, el mosso ha declarat que el va veure bé perquè abans d'agredir-lo va estar-se "una mitja hora" davant d'ell, i perquè tot i que portava la cara tapada, a estones es treia la tela amb què l'ocultava.\nSegons l'agent, el cordó policial va repel·lir l'atac de Bartés i altres companys seus que van marxar del lloc. De fet, Bartés no va ser detingut fins al febrer de 2020. Va ser arran d'uns vídeos que la policia va obtenir el gener del 2019, un mes després dels fets, quan l'agent agredit va reconèixer Brian Bartés com l'autor de l'agressió en uns fotogrames extrets d'aquestes filmacions.\nLa identificació no es va basar només en això, sinó que un peritatge dels Mossos, que avui han ratificat els seus autors davant del tribunal, va analitzar el vídeo on es veu a la persona que agredeix l'agent i el va comparar amb la fesomia de Bartés, obtenint com a resultat una correspondència de nivell 4, la puntuació màxima que es pot donar en aquests peritatges i que indica una total certesa que la persona analitzada és la que apareix a les imatges.\nLa versió del Brian\nAbans de la declaració de Bartés, una amiga seva ha declarat que aquell dia van baixar a Barcelona des de Mollet del Vallès amb la idea de participar a "l'aturada de país" que s'havia convocat, que van anar a la Via Laietana, que van seure una estona a terra i que després van marxar. Segons ella, el Brian no va agredir ningú.\nUna versió que ell ha mantingut en el seu torn de declaració -ha estat l'últim a fer-ho-, en què només ha respost a la seva advocada, Norma Pedemonte, vinculada a Alerta Solidària i que ja ha defensat altres activistes en procediments similars.\n"Es notava que la gent estava enfadada. Però no va passar res greu. Només va ser una manifestació pacífica", ha manifestat abans de repetir que només va fer acte de presència, va seure una estona a terra i va marxar.\nAls informes finals, la fiscalia ha mantingut la seva acusació inicial: quatre anys de presó per un delicte de desordres públics, dos anys de presó per atemptat contra l'autoritat i un mes més per maltractament d'obra.\nLa defensa, per la seva banda, ha argumentat en primer lloc que el Brian no va agredir ningú. Ha afegit que en tot cas, si el tribunal considera que va ser ell l'autor de l'agressió, s'hauria de tenir en compte "la ínfima entitat" dels fets, recordant que l'agent no va necessitar atenció mèdica. I ha mirat de desarmar l'acusació de desordres públics al·legant que en aquella manifestació es va viure un "clima tranquil" i que no hi va haver llançament d'objectes.\nSegons la defensa, diversos dels vídeos i fotogrames que s'han fet servir per a la identificació de Bartés haurien de ser invalidats com a prova perquè, al seu parer, no s'ha respectat la cadena de custòdia.


CEIP LA RAMBLA AGOST: VISITA PROJECTE COMENIUS\nEl PROJECTE COMENIUS té per objecte reforçar la dimensió europea en l'Educació Infantil, Primària i Secundària i afavorir especialment la mobilitat de l'alumnat i el professorat i la cooperació entre els centres educatius.\nComenius és el nom llatí de Jan Komensky (1592-1670), teòleg, filòsof i pedagog nascut en Moravia, actual República Txeca, que va participar en les reformes educatives de diversos països europeus (Moravia, Polònia, Suècia, Anglaterra). Se li considera un dels fundadors de la pedagogia moderna i és conegut pels seus principis educatius desenvolupats en «La didàctica magna » (1626-1632), en la qual assenyala el seu concepte de l'ensenyament: «Ensenyar tot a tots».\nComenius va defensar l'educació perquè solament gràcies a ella l'ésser humà pot desenvolupar totes les seues possibilitats i portar una vida harmoniosa. També va ser un home universal, defensor dels drets de l'home, de la pau entre les nacions, la pau social i la unitat de la humanitat.\nObjectius del Projecte Comenius:\n- Fomentar entre els joves i el personal educatiu el coneixement i la comprensió de la diversitat de cultures i llengües europees i del valor d'aqueixa diversitat.\n- Ajudar als joves a adquirir les aptituds bàsiques per a la vida i les competències bàsiques per al seu desenvolupament personal, el seu futur laboral i la ciutadania europea activa.\n- Fomentar l'aprenentatge de llengües estrangeres modernes.\n- Recolzar el desenvolupament de continguts, serveis, pedagogies i pràctiques d'aprenentatge permanent innovadores i basades en les TIC.\n- Incrementar la qualitat i la dimensió europea de la formació del professorat.\n- Recolzar les millores dels plantejaments pedagògics i la gestió dels centres educatius.\nEl nostre col·legi participa en aquest projecte Comenius "Nature is our Playground" al costat d'altres col·legis de Romania, Itàlia, Polònia i Turquia. Del 21 al 25 d'octubre, hem rebut la visita dels nostres socis (mestres i alumnes d'aquests països visitants) i per a açò, des del nostre col·legi i comptant amb la col·laboració de l'Ajuntament d'Agost i la Colla de dolçaines, s'han organitzat diferents activitats escolars i extraescolares com actes de benvinguda en la Casa de Cultura, visites a Alacant, Alcoi, Novelda, Elx, etc. amb la finalitat de donar a conèixer la nostra cultura, formes de vida i sistema educatiu als altres participants del projecte Comenius.\nEls alumnes visitants han estat acollits amb les famílies dels nostres alumnes, i han compartit vivències i excursions, tenint com a nexe comú compartir experiències culturals i conèixer i practicar altres idiomes.\nDes del nostre col·legi pensem que l'experiència ha estat molt positiva en tots els nivells: educatiu, cultural i humà, perquè s'ha fomentat el coneixement i la comprensió de la diversitat cultural i el valor d'aquesta diversitat. Creiem que aquesta és la millor forma perquè els nostres alumnes adquirisquen les aptituds bàsiques per al seu futur laboral i sobretot, per al seu desenvolupament personal.\nA continuació us deixem algunes fotos...que les gaudiu...!\nFOTOS DE VISITA COMENIUS\nPublicat per CEIP LA RAMBLA a 10:24


Els quatre cracs catalans de la dansa que has de conèixer\nMarina Mascarell, Núria Guiu, Miquel Barcelona i Emma Villavecchia són joves talents reconeguts arreu d'Europa\nLa ballarina i coreògrafa Marina Mascarell Pere Virgili\nBarcelonaSi fossin actors, influencers o cantants els aturarien pel carrer i tindrien milers de seguidors a Instagram. Marina Mascarell, Núria Guiu, Miquel Barcelona i Emma Villavecchia són quatre joves talents de la dansa que han treballat arreu d'Europa i als Estats Units. Amb les seves creacions, que es podran veure al llarg d'aquesta temporada al Mercat de les Flors, marquen l'escena artística i volen demostrar que la dansa no és un art distant i críptic sinó un espectacle per a tothom.\nDes de la Haia a tot el món\nA Marina Mascarell (Oliva, València, 1980) el cuc de la dansa se li va despertar tard. Tenia 16 anys la primera vegada que va intuir que ballar podria ser la seva feina, una edat en què molts ballarins ja estan cursant estudis especials per dedicar-s'hi. Mascarell era la més gran de la classe, però això no la va acomplexar. "No em podia imaginar la vida sense continuar ballant, així que vaig decidir anar a totes", explica. Poc s'hauria pensat aleshores que 20 anys després seria una coreògrafa reconeguda arreu d'Europa i que el 2021 inauguraria la temporada del Mercat de les Flors.\nEl camí per arribar-hi no ha sigut fàcil. Després d'acabar la carrera, Mascarell es va trobar sense lloc on anar. "Em vaig adonar que no hi havia espai per a mi al meu país. No hi havia cap lloc on pogués desenvolupar-me", recorda. L'única solució era marxar, així que es va comprar un bitllet d'Interraïl per tres mesos i es va dedicar a voltar per Europa buscant una companyia que l'acollís. El seu primer contracte va ser amb la Netherlands Dans Theatre, i a partir d'allà va començar a col·laborar amb companyies d'arreu d'Europa.\n"Faig una feina molt física. Els ballarins que treballen amb mi han tingut una formació molt forta en dansa contemporània, arts marcials, base clàssica", explica Mascarell, que acaba d'estrenar Orthopedica corporatio, una peça inspirada en l'obra d'Octavia E. Butler i que es pot veure al Mercat fins diumenge. "Intento corporitzar el pensament. De vegades les idees són complexes, però les intento traduir perquè ressonin en el cos", afegeix.\nTot i que des del 2018 fins a aquest any ha sigut artista associada al Mercat de les Flors, Mascarell té la base a la Haia i, de fet, no entén la seva feina sense haver de voltar pel món. "Fer dansa en un sol país és molt complicat. Hauria de tenir un suport institucional molt bèstia, en el meu cas no és una opció", assenyala. Viatjar li ha servit per veure què falla a Catalunya i a l'Estat. "A Holanda cada vegada que acabem una obra, tot i ser un país tan petit, tenim com a mínim 12 funcions per tot el territori. I a Espanya tenim una companyia nacional de dansa que la paguem tots els espanyols. L’heu vista mai a Barcelona? –es pregunta la coreògrafa–. Aquest tipus de gires nacionals serien meravelloses perquè tothom podria veure el que es fa a les grans ciutats".\nBallarina gràcies als Jocs Olímpics del 92\nLa ballarina i coreògrafa Núria Guiu. Pere Virgili\nSi Núria Guiu (Mollet del Vallès, 1985) no hagués vist els Jocs Olímpics del 1992 per la televisió potser no s'hauria dedicat mai a la dansa. Però quan va topar a la pantalla amb els cossos d'atletes joveníssimes va quedar fascinada. "Em va impactar molt. Quan penso en la meva relació amb la dansa, em venen al cap els cossos d'aquelles nenes i tota la seva força. Eren atletes empoderades", diu Guiu. En aquell moment no hi havia classes de gimnàstica artística a Mollet, així que els seus pares la van apuntar a dansa. Quan va fer 16 anys, la ballarina i coreògrafa ja tenia clar que volia encaminar la seva vida professional cap als escenaris i va apuntar-se a l'Institut del Teatre.\nLa primera audició fora de Catalunya la va fer dos anys després. "Amb els diners dels meus pares me'n vaig anar a Suècia a provar sort. Em van donar el número 563, hi havia més de 700 candidats i només set vacants", recorda Guiu. La van agafar: tenia 22 anys i no parlava anglès. Així es va incorporar a la Batsheva Dance Company, una companyia israeliana amb la qual faria una gira de vuit mesos per totes les escoles de Suècia. Aquella oportunitat li va obrir les portes dels països nòrdics, on va viure i treballar durant gairebé 10 anys. Però cada vegada tenia més ganes de tornar a Catalunya i va acabar fent un cop de cap. "Recordo aquella època amb tristesa, perquè volia estar a casa però no sabia com fer-ho. Al final m'hi vaig aventurar", explica.\nVist amb perspectiva, el retorn li ha donat bons fruits. Amb Likes (2018) va rebre un dels Premis de la Crítica i una menció al Premi Ciutat de Barcelona, i ara prepara Cyberexorcisme, que s'estrenarà al Mercat de les Flors el 6 de maig. "Faig servir un llenguatge molt híbrid, em diuen que la meva obra és bastant accessible a públics que no venen de la dansa", assenyala Guiu, que converteix els escenaris en un pont amb el món virtual i, sobretot, amb les xarxes socials. Per a Cyberexorcisme ha fitxat cinc tiktokers i ha construït una peça sobre "com el món digital ens crea a nosaltres".\nGuiu ha voltat per diversos centres de creació catalans (com El Graner, La Caldera i La Poderosa) i subratlla que són "espais increïbles, al nivell de la resta d'Europa". Però també ha topat amb obstacles al sector, com ara la falta de suport institucional per fer creacions en grup. "He fet molts solos i m'han funcionat molt bé, però ara vull engegar una peça de grup i és molt difícil –lamenta–. Hi ha poques ajudes, costa que les companyies es puguin sostenir i moltes vegades he d'avançar jo els diners per al projecte. Què passa, que si no tens un dineral al banc no pots fer peces de grup?".\nLa postguerra convertida en moviment\nEl ballarí i coreògraf Miquel Barcelona. Pere Virgili\n"La Rosalía i jo som alguns dels artistes del poble. Havíem coincidit a la mateixa escola de dansa i ella m'havia vist actuar en espectacles de final de curs", explica Miquel Barcelona, que va néixer el 1983 a Barcelona però es va criar a Sant Esteve de Sesrovires. La dansa sempre ha format part de la seva vida, i amb quatre anys ja muntava solos a la saleta de casa. Els seus pares, que no venien del món de les arts escèniques, van adonar-se aviat que ballar era la passió del seu fill i van encoratjar-lo a tirar endavant. A diferència d'altres artistes, Barcelona va fer els primers passos professionals dins dels espectacles infantils, sobretot aquells que requerien cant i moviment.\nLa coreògrafa finlandesa Carolyn Carson era un dels seus referents i quan va saber que buscava ballarins, Barcelona va agafar un tren fins a Lilla i es va presentar a l'audició. "Vaig entrar a la sala cantant espontàniament i va ser immediat, tots dos vam fer match", recorda. Després d'aquella experiència va treballar a França i a Alemanya fins que va decidir tornar a Barcelona, on juntament amb altres artistes va obrir l'espai nunArt. Un temps després, Barcelona va fer un salt més i va engegar la seva pròpia companyia, amb la qual el 2019 va estrenar kórps, i ara treballa amb Rojos, que es representarà del 20 al 23 de gener al Mercat de les Flors.\nL'espectacle beu de dos anys de recerca sobre la postguerra. "Hem fet un exercici per extreure la memòria, i tot el que ens ha explicat la gent ho passem pel cos", diu el coreògraf. D'entre les seves reivindicacions més candents hi ha la necessitat d'incrementar el pressupost destinat a la cultura. "Caldria començar per reeducar qui està decidint aquestes barbaritats sistèmiques. Si creuen que aquest pressupost és suficient, anem molt malament", subratlla Barcelona, que també reclama "una xarxa eficaç d’exhibició de dansa" a Catalunya.\nCanalitzar l'adrenalina entre els ballarins i el públic\nLa ballarina Emma Villavecchia. Pere Virgili\nAl principi la dansa era per a l'Emma Villavecchia (Barcelona, 1992) una extraescolar en què s'ho passava de meravella i que no es volia saltar mai. Però quan va arribar l'hora d'escollir una carrera, Villavecchia es va decantar per les belles arts i va marxar als Estats Units a estudiar el que allà anomenen bachelor of arts. Per sort, es tractava d'uns estudis molt flexibles en què els alumnes podien combinar assignatures de diferents àmbits artístics. "És un sistema molt obert i gràcies a això vaig poder continuar amb la dansa. Però va arribar un moment en què cada vegada m'agafava més assignatures de dansa i menys de belles arts", explica Villavecchia.\nUna vegada acabats els estudis, Villavecchia va tornar a Catalunya buscant més formació especialitzada. "El meu pla era agafar Barcelona com a base per preparar-me audicions i seguir-me formant, sobretot per aprendre tècniques d'aquí", assenyala. En paral·lel havia creat un col·lectiu amb dos companys més dels Estats Units i junts van aixecar diverses peces que van presentar a Barcelona, Los Angeles i Nova York. "Vam aplicar el model invers a l'habitual. En comptes que el coreògraf anés a buscar els ballarins, érem nosaltres que contactàvem amb un coreògraf i li encarregàvem una peça", destaca Villavecchia. Una de les obres més destacades del grup és DeConstrucción#3, creada amb la direcció d'Isabel López.\nL'estiu del 2019, Villavecchia va començar una investigació per a la seva pròxima creació, Rítmia, que s'estrenarà el 29 de gener al Mercat de les Flors. "Sempre m’ha cridat molt l’atenció la presència dels ballarins sobre l'escenari. Estic fent recerca sobre com es pot estar realment molt present davant del públic i com canalitzar l'adrenalina entre els ballarins i els espectadors", subratlla la coreògrafa. Potser perquè era està en ple procés d'investigació, reclama que les institucions tinguin en compte que els espectacles de dansa no són només el resultat final. "Seria ideal poder tenir residències d'investigació amb suport econòmic –diu–. Cal donar valor a totes les parts del procés".


Un munt de lectures...: Visita de l'escriptora Maite Carranza\nVisita de l'escriptora Maite Carranza\nEl divendres 22 de febrer, a partir de les 12 hores, tindrem la Maite Carranza al nostre centre, tot un luxe! La visita està inclosa dins del projecte Pallar Lector i té com a objectiu principal apropar els nostres alumnes a l'autora d'un dels llibres que estan llegint. Podran escoltar-la i conversar amb ella tots els alumnes de 1r d'ESO, que han llegit durant el primer trimestre el llibre Esfuma't Gaudenci!.\nMés endavant us farem cinc cèntims de la xerrada. Mentrestant, nois i noies, aneu preparant les vostres preguntes i comentaris!\nPublicado por Biblioteca INS Hug Roger III de Sort en 9:22


‘El Gordo’ va ser assassinat amb un artefacte sota el seu vehicle | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\n‘El Gordo’ va ser assassinat amb un artefacte sota el seu vehicle\nEls Mossos sospiten que es tracta d'una revenja d'algun dels seus múltiples enemics\nBarcelona 1 DES 2017 - 21:10\tCET\nXavier J. P., àlies El Gordo, de 45 anys, i resident a Viladecans (Baix Llobregat), va ser assassinat amb un artefacte, col·locat a la part posterior dels baixos del seu vehicle, que va explotar dijous al migdia al seu aparcament. Els Mossos ja no tenen dubtes que algú va matar l'home, segons fonts policials. En un primer moment, es va tenir en compte la possibilitat que podia haver-li explotat un artefacte propi, fruit d'una mala manipulació. El Gordo tenia un ampli expedient delictiu, amb atacs amb explosius al bordell Paradise, a La Jonquera, el 2012, encara pendent de judici.\nEn esclatar, l'explosiu va destrossar els baixos del cotxe, un Volkswagen Polo, per la part dels peus del seient posterior del conductor, segons fonts policials. A més, el foc que es va originar va cremar per complet una furgoneta que hi havia a prop, va calcinar parcialment un altre vehicle i va causar danys a set cotxes més que eren a la primera planta de l'aparcament del carrer de Santiago Rossinyol i Prats.\nEn el moment de l'explosió hi havia una dona a l'ascensor que va quedar atrapada, a la qual van haver de socórrer els bombers. La jove, de 28 anys, va ser traslladada a l'hospital Moisès Broggi, encara que no estava ferida de gravetat. El Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) també va atendre una altra jove, de 24 anys, amb un episodi d'ansietat. La dona cridava que a l'interior d'aquest aparcament podia haver-hi la seva parella. Al final, no va voler ser traslladada a l'hospital.\nAra com ara, totes les hipòtesis sobre qui va matar El Gordo estan sobre la taula. L'home tenia comptes pendents amb múltiples enemics, alguns d'ells molt perillosos, segons fonts policials. En els últims temps, la policia el relaciona amb assalts a narcotraficants. Però en el seu expedient demostra que tocava tots els pals: estafes, amenaces, extorsions, detenció il·legal...\nEls Mossos el van acusar de ser el líder de la banda que va atacar el bordell Paradise amb explosius. Un any abans, a Lloret de Mar, va estar implicat en un tiroteig a Gabriel Biondo, un mafiós italià. La seva dona va acusar Xavier de disparar a Biondo i al seu fill de tres anys, que va estar ingressat a l'hospital. El 2015, Biondo va ser detingut per la Guàrdia Civil, acusat de ser un dels caps de la màfia calabresa de la ‘Ndrangheta.


El Ple de Bétera aprova les dues mocions presentades per Vox – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nAquest dilluns va tindre lloc el Ple Ordinari del mes de novembre de Bétera.\nEn aquesta sessió es van presentar dins l’ordre del dia 10 punts, més les mocions i els precs i preguntes.\nEn la part de les mocions, el partit Vox va presentar dues mocions.\nLa primera de les mocions feia referència a la lliure elecció de col·legi i llengua vehicular per parts de les mares i pares. Aquesta moció insta a la Generalitat Valenciana i a la conselleria d’Educació “de manera urgent a derogar la llei 4/2018 de 21 de febrer per la que es regula i promou el plurilingüisme en el sistema educatiu valencià no com opció enriquidora sinó com excloent, limitadora de la llegua espanyola”.\nEl portaveu d’aquest partit, Fidel Valcarce, va exposar que “Els drets dels pares a elegir l’educació dels seus fills és un dret civil que reconeix la Constitució i que cal defendre i desenvolupar. “Com a conseqüència de l’aplicació d’aquestes polítiques lingüístiques, els únics alumnes que tenen accés a una major oferta educativa són aquells els pares dels quals poden pagar un centre privat i no es veuen obligats a dur als seus fills al centre assignat per a ells per la conselleria d’Educació no és el seu desig. Per tant, es penalitza a les famílies amb menys recursos econòmics que són les que veuen minvats en major mesura el seu dret a la llibertat d’elegir el centre educatiu per als seus fills”, va prosseguir.\nPer la seua banda, la portaveu de Compromís Cristina Alemany, va explicar el vot del partit el qual va votar la moció en contra. Així, Alemany va indicar que: “Es barregen dos conceptes en la moció que cal delimitar perquè es confonen: d’una banda l’elecció de centre i d’altra l’elecció de la llengua”. Així mateix, la portaveu de Compromís va comentar que “ja estem un poc farts que es vinga a polititzar i instrumentalitzar la llegua i per extensió l’educació i el que hem de fer és deixar treballar als científics”.\nLa portaveu de PSPV-PSOE, Mª José Ballesteros també va mencionar que “s’ha fet una transcripció errònia perquè el que es diu és que cap de les llegües cooficials pot ser excloent i limitadora”. A més, “L’objectiu del plurilingüisme és que els alumnes dominen el castellà, el valencià i l’anglés en igualtat d’oportunitats”, va afegir.\nEl regidor de Ciutadans Bétera, Julio Inés, va justificar el vot a favor de la moció del seu partit explicant que pensen que “l’actual llei no és fruit del consens social sinó de la particular visió de la societat del partit que la va aprovar”.\nFinalment, el portaveu del PP Manu Pérez va explicar que “és un privilegi que tenim ací el parlar diverses llengües, el valencià i castellà i així tinguérem més i no ha de servir de desavinença”. “Votarem a favor de la moció perquè el Partit Popular l’ha votat i defés en Les Corts\nDesprés d’exposar les diverses postures, es va passar a les votacions. Ciutadans, PP i els regidors de Mas Camarena-Torre en Conill, Carlos Abad i Mª José Yago van votar a favor. D’altra banda, la regidora de Mas Camarena-Torre en Conill, Gloria Campomames es va abstindre. Finalment, el regidor de Mas Camarena-Torre en Conill Manuel Chover, PSPV-PSOE i Compromís van votar en contra. D’aquesta manera es va produir un empat, havent de tornar a votar. Al tornar a empatar, es va declinar al vot de qualitat d’alcaldia i es va aprovar la moció.\nL’altra moció presentada per Vox feia referència al respecte a la Bandera Nacional, la qual va ser també aprovada.\nA continuació, adjuntem un vídeo on es resum aquesta part:


Quiche d'espàrrecs amb salmó » Bojos per la cuina\n« Suflés de xocolata\nPanets de panses »\nQuiche d’espàrrecs amb salmó\nLa quiche que faig més sovint és la de porros, que publicarem un altre dia. Aquesta vegada, com que m’encanten els espàrrecs verds, l’he feta de salmó fumat i espàrrecs. Però hi ha tantes altres combinacions que vull provar… Totes les que veig als llibres de cuina i als blocs em fan mengera. Divendres mateix en vaig fer una altra de salmó amb grells, perquè venien uns amics a sopar i trob que les quiches són un bon entrant.\nPodeu fer la pasta vosaltres mateixos. No té gaire complicació. Però si anau curts de temps podeu fer servir la que ja venen feta, que també és ben bona. Nosaltres és que tenim preferència per les coses casolanes i a més, important això, temps i ganes d’estar per la cuina.\n100 g de mantega freda a trossets (i un poc més per untar el motlle)\n1 cullerada d’aigua freda (si cal)\nPreparau primer la base: posau dins un bol la farina tamisada amb la sal. Afegiu-hi la mantega ben freda trossejada i ajuntau-la amb la farina fregant amb els dits, manipulant-la el mínim possible. Incorporau-hi l’ou i, si és massa dura, l’aigua (això depèn de la mida de l’ou; potser que no en necessiti). Formau una bolla amb la pasta, embolicau-la amb un plàstic i guardau-la dins el frigorífic durant 1 hora.\nPosau una olla al foc amb aigua i un poc de sal.\nNetejau els espàrrecs i eliminau-ne els extrems llenyosos. Tallau el salmó a tires primes.\nBateu els ous com per fer truita i mesclau-los amb la nata.\nEn bullir l’aigua, abocau-hi els espàrrecs i feis-los coure durant 5 minuts (si són gruixats; si són prims, menys temps). Colau-los i deixau-los refredar un poc. Trossejau-los i mesclau-los amb la preparació anterior. Afegiu-hi el salmó. Salpebrau el conjunt (poca sal, perquè el salmó ja en té).\nUntau amb mantega el fons i les parets d’un motlle desmuntable de 22 cm de diàmetre.\nPassada l’hora de repòs de la pasta, enceneu el forn a 200º. Treis la pasta de la gelera. Enfarinau la superfície de treball i estirau la pasta amb l’aprimador, que quedi ben primeta, procurant donar-li forma arrodonida. Folrau amb la pasta el fons i les parets del motlle.\nPunxau la pasta amb una forqueta perquè no s’estufi en coure.\nEn ser calent el forn, enfornau el motlle i coeu la pasta durant uns 20-25 minuts, fins que sigui ben daurada.\nQuan la pasta sigui ben daurada, treis el motlle del forn. Abocau-hi el farciment i tornau a enfornar el motlle. Abaixau la temperatura a 180º i coeu la quiche durant 20-25 minuts més o fins que vegeu que la superfície és daurada. Per assegurar-vos que és cuit el farciment, punxau el centre amb un escuradents. N’ha de sortir eixut.\n5/3/2012 | Categoria: Entrants, Peix i marisc, Receptes | 22 comentaris - Deixa el teu!


Entorn i Turisme -\nDescobreix La Cerdanya, un Enclavament Privilegiat\nSu excelente ubicación, en pleno corazón de los Pirineos, en el centro del La seva excel·lent ubicació, en ple cor dels Pirineus, al centre de l’ampli i assolellat Vall de la Cerdanya, i a una hora i mitja de Barcelona en cotxe, converteixen el nostre emblemàtic Hotel Xalet de Golf en la base perfecta per a un cap de setmana d’esquí i esports d’aventura, per a una reunió d’empresa, per celebrar un esdeveniment especial, per a una escapada romàntica, o simplement, per passar uns relaxats dies jugant a golf, passejant per la naturalesa o descobrint els pintorescs pobles i racons de la Cerdanya.\nLa Cerdanya atresora espais únics de gran bellesa natural i ofereix un ampli ventall de possibles llocs per veure i gaudir: paisatges, natura, arquitectura, història …\nLa Tosa d’Alp (a 2.536m. d’altitud), Llívia (El curiós enclavament català en territori francès), el Camí de Santiagoal seu pas per la comarca, les seves joies romàniques, els pobles de Bolvir, Bellver, Martinet o la pròpia capital Puigcerdà, són tan sols alguns suggeriments per descobrir la zona i recarregar piles amb aire saludable i deliciosa gastronomia local.\nLa Tosa o el Pedró dels Quatre Batlles - ja que conflueixen en la seva zona més alta, a 2.500 metres d'altura, quatre municipis: Das, Urús, Alp i Bagà. Les vistes des d'aquest punt són d'una gran bellesa i la vista es perd fins als cims del seu entorn i més enllà. La gràcia de la visita a la Tosa és que és accessible gairebé per a tothom.\nLlívia, una visita obligatòria. Pots passar-hi una jornada interessant especialment als que els agrada i gaudeixen de la història i de la millor ofertes culinàries de la zona. La Llívia actual es troba als peus del seu castell, una fortificació en ruïnes en restauració. Al nucli antic, la torre Bernat de So i l'església són testimonis del seu passat medieval.\nUna vall encara salvatge, un lloc recòndit i amb bons paisatges on destaquen els llacs de la Muga, itinerari altament recomanable.La vall de la Llosa era utilitzat fa uns anys enrere per contrabandistes i bandolers, i també pels traginers que transportaven el ferro que s'extreia de la mina situada al Pimorent.\nAquest gran itinerari de pelegrins travessa la Cerdanya, seguint el camí ral. Part des Llívia i ens porta gairebé a l'altre extrem de la comarca, a Bellver de Cerdanya, seguint el riu Segre. En el seu trajecte es descobreixen paratges i llocs de màxima tranquil·litat i racons únics com la zona de Santa Maria de Quadres.\nEsglésies i Ermites Romàniques\nPer als amants de l'romànic, aquesta comarca té autèntiques joies. No poden deixar de visitar algunes de les moltes esglésies de la Cerdanya. Destacaríem la visita a les esglésies d'Olopte, All i Saga, a Isòvol i Ger, Santa Maria ha detallat, Sant Andreu de Baltarga o Sant Julià de Pedra, a Bellver de Cerdanya o Sant Esteve de Guils de Cerdanya ...\nIsòvol, recórrer el seu casc antic i zones turístiques a peu i als afores del seu nucli, es troba una zona interessantíssima des del punt de vista geològic: Esterregalls d'All. Probablement és un dels exemples més impressionants de badlands a Catalunya i té el valor afegit que és l'últim testimoni de les explotacions de lignit que es van realitzar a la Cerdanya.\nL'Espai Ceretania és el centre de difusió de el patrimoni arqueològic de l'Castellot de Bolvir, un dels pocs poblats ibèrics localitzats al Pirineu. A data actual, s'ha excavat només el 20-30% de la superfície total de l'jaciment.\nCapital de comarca, amb múltiples serveis i activitat cultural i d'oci per a tothom. A la plaça de Santa Maria de Puigcerdà, és interessant pujar a dalt de l'campanar. Destaca l'Estany de Puigcerdà i el parc Schierbeck, El Museu Cerdà, la plaça Cabrinetty, el Casino Ceretà, el Convent de Sant Domènec i la plaça del Call.\nPuigpedrós, el cim més alt de la Cerdanya, un cim de fàcil accés però igualment amb una pujada fins als 2.915 metres. El seu ascens, des de la zona de Malniu, ens permet envoltar la cim i contemplar la bellesa dels llacs d'Engorgs.\nCaos de Targasona i el Pic dels Moros\nPujar a el pic dels Moros, creuant per una zona interessantíssima: el caos de Targasona (centenars de blocs de granit s'escampen amb generositat sobre una àmplia extensió de terreny que fa les delícies dels aficionats a l'escalada). Des Aquí fins al cim, d'uns 2.130 metres, hi haurà poc més d'una hora. La vista des del cim és molt interessant ja que es presenta als teus peus tota la vall de la Cerdanya.\nPujar a Prat de Cadí, és únic i d'una bellesa natural màxima, tenint una vista sobre les canals i les parets de l'Cadí que us van a empetitir. Pràcticament tota la ruta transcorre dins del Parc Natural de l'Cadí-Moixeró, una zona amb una gran biodiversitat i innombrables atractius turístics.\nRuta dels Segadors, des de Bellver a Gósol\nLa ruta dels Segadors, són 9 h., Uns 30 km de camí, anada i tornada. De gran bellesa i d'història recent. És un dels passos més utilitzats de l'Cadí. Aquest itinerari connecta la Cerdanya amb el Berguedà, des de Bellver fins a Gósol. Aquesta ruta va ser usada pels càtars quan fugien de la Inquisició i, més recentment, pels treballadors temporers que travessaven per fer tasques al camp, majoritàriament com a segadors, a les terres cultivades de la Cerdanya.\nUna mica d'història de la Cerdanya\nLa històrica comarca de Cerdanya (en llatí Ceritania) és un territori, que com a conseqüència del Tractat dels Pirineus de 1659, entre el Regne d’Espanya i el Regne de França, pel qual Espanya va cedir a França 33 pobles de la part nord cerdana, va quedar dividit en dos: la comarca de l’Alta Cerdanya, que forma part dels Pirineus Orientals, és a dir, els territoris administrats per França, i la Baixa Cerdanya, que forma part d’Espanya, dins de la Comunitat Autònoma de Catalunya. La comarca limita amb Andorra, l’Arièja, el Capcir (part de la Cerdanya quan es va dividir), el Conflent, el Ripollès, el Berguedà i l’Alt Urgell. Es van cedir tots els pobles de l’Alta Cerdanya menys la població de Llívia a causa de que ostenta el títol de vila; per aquesta raó Llívia és un enclavament d’Espanya a França.\nFont Viquipèdia. Propietat de la imatge infomapas.com


Revision 124 as of 2007-07-09 08:12:40\nLa dissetena reunió ordinària es farà el dia 16 de juliol de 2007 a les 22.00 h, hora catalana. La durada serà d'una hora i mitja, aproximadament. L'ordre del dia es tancarà el 13 de juliol a les 23:59 hora catalana.\nDefinició de la mínima assistència de membres de l'equip a les reunions per a poder prendre decissions. Proposta d'un tant per cent mínim.\nResum de la reunió del 8 de juliol de 2007 per IRC al canal #ubuntu-cat@freenode.net BR ([wiki:CatalanTeam/IRC/Logs/20070708-CatalanTeam transcripció completa ])


El grup municipal de Junts per Sant Cugat. FOTO: Bernat Millet\nLa formació presentarà dues mocions al respecte en el ple municipal del mes de gener, a més d'una altra contra el Decret Digital\nper Ferran Mitjà Soto Periodista 20 de gener de 2020\nJunts per Sant Cugat presentarà tres mocions en el ple municipal del mes de gener, que se celebra el dilluns 27, per demanar la creació d'una línia de bus nocturn, adreçada sobretot als joves; que s'habiliti un nou casal per a la gent gran; i una altra per rebutjar públicament el Decret Digital proposat pel Govern d'Espanya.\nLínia de bus nocturn\nLa formació proposa que es creï una línia de bus nocturn per connectar les zones d'oci del municipi, amb l'objectiu "d'oferir un servei al jovent de la ciutat", tal com ha explicat la regidora de Junts per Sant Cugat Cristina Paraira, que ha afegit: "No hem volgut entrar en detall d'horaris, freqüència o cost perquè pensem que això pertoca al Govern".\nDe totes maneres, Paraira ha argumentat que durant el vespre i la nit "es veuen molts pares i mares que estan esperant per recollir els seus fills perquè no hi ha cap transport que acosti aquests joves al centre". A més, Paraira ha afirmat que és una demanda de diferents pares i mares del municipi.\nLa moció preveu que aquesta línia entri en funcionament durant el primer trimestre del 2020, però cal destacar que el concurs sobre transport públic interurbà, que depén l'AMB, està pendent: "El concurs va per llarg, i és una necessitat que té el jovent. Creiem que és un servei que s'ha de mirar de poder implementar", ha explicat Paraira.\nNúria Fernández, Carmela Fortuny i Cristina Paraira. FOTO: Ferran Mitjà\nNou local per a la gent gran\nUna altra de les mocions que presenta Junts per Sant Cugat en el ple municipal fa referència a l'habilitació´d'un nou local per a la gent gran: "Volem garantir el benestar físic i psíquic de la gent gran, des del màxim respecte, i potenciar el seu benestar social", ha explicat la regidora Núria Fernández.\nCal destacar que el Govern té la intenció de moure la Brigada municipal a un altre edifici -ara són a la plaça de l'1 d'octubre- i des de Junts per Sant Cugat proposen utilitzar el que quedarà lliure per ubicar-hi el local per a la gent gran: "Demanarem que es prioritzi la construcció del nou espai per ubicar la brigada i, un cop dut a terme el trasllat, es pugui rehabilitar per ubicar aquest centre de la gent gran", ha dit Fernández, que ha afegit: "la gent gran ens ho demana".\nContra el Decret Digital\nTal com ja s'ha aprovat en altres municipis, Junts per Sant Cugat té la intenció que el Ple Municipal rebutgi públicament el Decret Digital, impulsat pel Govern d'Espanya: "Perjudica els drets i les llibertats dels ciutadans", ha apuntat Paraira sobre el decret, que preveu tancar pàgines web o comptes de xarxes socials sense una ordre judicial prèvia, a més d'altres mesures: "És una línia molt perillosa perquè crea una inseguretat jurídica que atempta contra el dret a la informació i el dret d'expressió", ha assenyalat la regidora.\nPararira ha definit "d'absurd" aquest decret, que segons la regidora s'ha fet, en gran part per "controlar tot el ressò del procés i la república digital".


El Fons de Solidaritat de l'Aigua, un ajut imprescindible | Barcelona és Aigua\nInici Blog El Fons de Solidaritat de l’Aigua, un ajut imprescindible\nEl Fons de Solidaritat de l’Aigua, un ajut imprescindible\n“No es talla mai l’aigua a ningú que no la pugui pagar”, aquest és un dels principis del Fons de Solidaritat de l’Aigua. Un Fons creat per ajudar al pagament del consum d’aigua a les famílies més vulnerables.\nAquest ajut va sorgir l’any 2012, però realment va néixer a partir de la realitat social que sorgeix arran de la crisi del 2007, per contribuir a superar les greus dificultats econòmiques que cada vegada pateixen més famílies.\nDes de la posada en marxa del Fons de Solidaritat, s’han concedit més de 74.000 ajudes que han beneficiat a més de 15.500 famílies. Un ajut que està previst per facilitar l’accés al consum bàsic d’aigua, tenint en compte que l’Organització Mundial de la Salut (OMS) estableix com a consum bàsic 100 litres per persona i dia.\nSegons dades de l’Institut Català d’Avaluació de Polítiques Públiques (Ivàlua) s’apunta que un 17,3% és el percentatge de llars pobres aquí a Catalunya. És a dir, quasi 2 de cada 100 famílies a Catalunya, té dificultats per accedir als 100 litres/persona d’aigua diària.\nAixí, durant els darrers quatre anys s’han destinat més de 5 milions d’euros al Fons de Solidaritat de l’Aigua per tal de garantir aquest dret humà de l’aigua i evitar en tot moment l’exclusió social.\nEl Fons de Solidaritat s’aplica també en virtut dels acords amb 50 entitats per a projectes socials, solidaris i culturals com la Creu Roja, Càritas Diocesana, Fundació Hàbitat3, Fundació de l’Esperança de l’Obra Social “la Caixa”, i Fundació Mambré, amb l’objectiu de bonificar el servei de l’aigua a les persones ateses en els seus centres. Els col·lectius més vulnerables necessiten tot el nostre suport, coneix tots els detalls sobre el Fons de Solidaritat aquí.


El begurenc Francisco Cobos guanya el XII concurs de fotografia “Josep Carreras” de Begur – Begur\nEl begurenc Francisco Cobos guanya el XII concurs de fotografia “Josep Carreras” de Begur\n07 nov 2017 09:00h\nEl begurenc Francisco Cobos Ureña ha guanyat el primer premi de la dotzena edició del concurs de fotografia “Josep Carreras” de Begur. Cobos ha guanyat el premi, consistent en 300 euros, amb l’obra “From Begur to heaven”. Per la seva banda, el premi local, destinat a un veí del municipi, ha estat per Anna Cerrato. El premi local, consistent en un sopar per a dues persones, l’ha guanyat Cerrato amb la imatge “Senyals”.\nEl veredicte i lliurament dels premis del concurs, al qual s’han presentat 20 obres, es va fer dissabte a la sala d’exposicions del centre cultual Escoles Velles, coincidint amb la inauguració de l’exposició de les fotografies, que es podrà visitar al mateix centre municipal fins al 25 de novembre. L’acte va comptar amb la presència de l’alcalde i de la regidora de Cultura, Joan Loureiro i Maite Martín, respectivament. Les obres guanyadores passen a ser propietat de l’Ajuntament.\nEl jurat del concurs, integrat pels fotògrafs Ricard Carreras i Maties Carreras, fill i nét de Josep Carreras, que també van elegir com a finalistes les fotografies “Quin mar més bonic!”, del guixolenc Joan Ripoll; “Perles de tardor”, de la begurenca Anne Dieusaert, i “Boira matinera”, de Montserrat Deulofeu.


Bombardeig a les Borges Blanques el 1938 | Stato Maggiore Aeronautica Militare / Ufficio Storico de Roma.\nEl nostre país va ser un dels indrets més castigats per la Guerra Civil Espanyola. El moment culminant va ser la batalla de l’Ebre però, durant gairebé tres anys, Catalunya també va ser sotmesa a bombardeigs constants, especialment de l’aviació legionària italiana però també per part de la Legió Cóndor de l’Alemanya nazi i de la pròpia aviació rebel. Per protegir tant els civils com la població mobilitzada, es van construir un gran número de refugis antiaeris. Molts d’ells eren a ciutats però, d’altres, són al camp, i alguns es troben enmig de zones vitivinícoles, prop de cellers que els han conservat i que permeten que es visitin.\nCamp d’aviació i refugi a Garriguella | Wikiloc\nEl refugi antiaeri de Garriguella\nEl nord de l’Alt Empordà, a la serralada de l’Albera, no només és una de les regions vinícoles més especials del nostre país. Aquest territori és ple de restes de les civilitzacions que hi han passat al llarg dels segles, deixant la seva petjada. Tot i que els fenicis són l’altra opció, fins i tot és possible que els grecs introduïssin el vi al que actualment és Catalunya i, si ho van fer, va ser per Empúries. Més enllà d’això, però, la guerra també hi va deixar la seva empremta.\nA Garriguella, molt a prop del celler Mas Llunes, s’hi amaga, envoltat de vinyes, un refugi antiaeri. El vinyer del seu costat era un camp d’aviació republicà, on va tenir lloc el darrer bombardeig de la guerra, el febrer de 1939. Tot i que la propietat del refugi és de Xavier Gifre, Mas Llunes és qui s’encarrega de les visites guiades, començant al celler i fent una ruta curta per camins de terra. Pel camí, a més, es pot veure un antic mas que, durant el conflicte, va servir d’hospital de sang. El refugi es troba en bon estat i, fins i tot, es poden veure els arbres que el camuflaven i, també, forats de bala a la façana.\nCom a part de l’habilitació per a les visites, al recinte s’hi poden veure dibuixos de Roberto Pla sobre els fets que van tenir lloc en aquell indret durant la guerra i, fins i tot, una entrevista amb Josep Falcó (1915-1914), el darrer aviador republicà a abatre un aparell dels revoltats. No gaire lluny, a la carretera de Garriguella, hi ha un monòlit de les autoritats franquistes i alemanyes en record de Friedrich Windemuth, el pilot alemany que va morir en aquell combat.\nEl refugi del celler Loxarel | Loxarel\nEl refugi del celler Loxarel\nA la finca de Can Mayol, a Vilobí del Penedès, durant la guerra s’hi va construir un refugi. Es trobava sota el que aleshores era un aeròdrom. Amb el temps, aquell refugi va esdevenir la base de l’actual cava del celler Loxarel, i és per això que a dia d’avui és un dels espais més significatius de la finca i, també, on descansen els escumosos més preuats de la marca. Després de la guerra, els avantpassats de la família Mitjans van conservar l’edifici, i va ser allà on Josep Mitjans va deixar les primeres mil ampolles d’escumós, l’inici del celler que coneixem avui.\nPunt d’interès històric dels Espais de la Memòria, el refugi té dues entrades, en una de les quals, tancada, hi ha una explicació històrica dels fets que hi van succeir. El raïm de Loxarel prové, en part, de la mateixa finca de Can Mayol, i conscients de la importància d’aquesta unió d’elements amb un gran atractiu turístic, Loxarel obre les portes no només del celler sinó també del refugi, que es pot visitar en cites concertades i, fins i tot, de sentir el silenci de com reposen els escumosos de més qualitat del celler, entre parets aixecades per protegir de les bombes.\nRefugi del Serral | Turisme Vilafranca\nTast de menges de la guerra civil al refugi del Serral i el celler Nadal\nA principis de 1938, a Santa Margarida i els Monjos, s’hi va construir un dels aeròdroms més importants de Catalunya. Al seu voltant, com en els altres casos, hi havia diversos refugis. El més gran i el més ben conservat és el del Serral, a 10 metres de profunditat i amb un recorregut de 70 metres. Des del Parc de la Memòria, on hi ha el Centre d’Interpretació de l’Aviació Republicana i la Guerra Aèria, es poden veure les tres xemeneies que permetien renovar l’aire del seu interior.\nAquest refugi, a més, té un atractiu molt particular: a més d‘informació històrica, també permet conèixer com menjava la població que es trobava atrapada la guerra, quan l’escassedat d’aliments era habitual. A dins del mateix refugi, que es pot visitar cada primer diumenge de més, es pot fer un tast de menges de guerra que acaba de fer entrar els visitants en la situació de les persones que, a causa d’aquell conflicte brutal, s’hi van haver d’amagar quan l’aviació revoltada i els seus aliats nazis i feixistes bombardejaven l’aeròdrom del costat.\nEncara hi ha, però, una altra sorpresa: l’aeròdrom, precisament, va ser construït expropiant la meitat dels terrenys de la finca de celler Nadal, arrencant els ceps. Quan es va acabar el conflicte, encara van trigar una dècada a tornar a plantar vinyes, és per això que l’amo de les terres va marxar a l’estranger, on va fer fortuna. Quan va tornar, va posar-se a treballar per convertir el celler en el que és avui. Aquí, on hi havia hagut l’aeròdrom, es pot gaudir d’un tast d’escumosos de llarga criança maridats amb formatges de gran qualitat.


Estudi3: construcció de cases unifamiliars a Vilafant\nUn entorn de creixement d’un petit municipi a l’estil d’urbanitzacions perifèriques, amb barreja d’habitatges unifamiliars aïllats, aparellats i en filera. Un petit terreny en suau pendent que esdevé el final d’una pastilla d’habitatges en filera encara per a desenvolupar. Una normativa urbanística molt marcada.\nEl petit habitatge pretén posar de manifest la tensió entre formes clàssiques, imposades per la normativa, amb la modernitat que vol la propietat. Per un costat la planta baixa, més relacionada amb el jardí, es composa d’un prisma bàsic amb molta superfície vidriada per ampliar la dimensió dels espais interiors. Per la part més profunda de la parcel.la a causa de la pendent es pren una cota més baixa que l’entorn per preservar millor la intimitat dels espais interiors. Les dimensions d’aquest volum són els mínims per a fer cabre el programa i alhora tenir el màxim de jardí. Per altra banda la planta primera pren la forma més bàsica que permet la normativa i adquireix un aspecte més tancat en consonància amb les peces que conté a l’interior.\nEl volum clàssic es col.loca sobre del volum modern, però no ho fa de manera espontània i alineada, sinó desplaçada per tal de tensar encara més la relació entre els dos.\nSuperfície 2o8,14 m²\nSituació C/ Garrotxa


/imgs/2008/10/orinal1.jpgL’enuresis és la fuita involuntària de l’orina durant la nit; la incapacitat de retenir-la durant el dia es denomina incontinència diürna. Consisteix en l’aparició d’una emissió repetida de l’orina en el llit o a la roba, superats els quatre anys d’edat, temps en el qual el nen hauria d’haver adquirit la continència urinària. Perquè es pugui parlar d’enuresis també cal parlar de freqüència: aquest tipus d’incontinència ha de ser de dos episodis setmanals almenys durant tres mesos consecutius, precisa Silvia Chicote, psicòloga especialitzada en nens del centre Psicomaster, de Madrid.\nHi ha dos tipus d’enuresis: la primària i la secundària. La principal diferència entre ambdues és que, en l’enuresis primària, el nen mai han arribat a aconseguir el control de l’orina, mentre que en el cas de la secundària sí que l’han aconseguit, encara que durant un període curt de temps, uns pocs mesos com a màxim.\nL’encopresis, per part seva, és l’evacuació repetida de femta en qualsevol lloc inadequat que no sigui l’excusat, com en el sòl o la roba. I almenys ha de produir-se una vegada a la setmana durant tres mesos consecutius. L’edat a partir de la qual pot considerar-se encopresis són els quatre anys, afegeix Chicote.\nEn el 70% dels casos l’enuresis no està diagnosticadaEn general, l’enuresis és el trastorn de l’eliminació més comuna i, per això, més estudiat. Aquest trastorn ocorre per igual en menors de tots dos sexes, en canvi, l’encopresis és més freqüent en nens. L’enuresis nocturna afecta al 15% dels nens de cinc anys, segons El Llibre blanc “L’Enuresis Monosintomática Primària a Espanya”, una iniciativa de l’Associació Espanyola contra l’Enuresis, de diverses societats científiques i de la companyia Ferring que es va fer pública en 2007.\nDel document s’extreu que el percentatge d’afectats va disminuint amb l’edat. En el 70% dels casos no està diagnosticada i, segons un 83% dels gairebé 1.200 pediatres als quals es va consultar per a elaborar el llibre, els progenitors no acudeixen a la consulta per sentir vergonya que els seus fills continuïn tenint pèrdues d’orina.\nAls quatre anys se’ls escapen la femta al 3% dels nens una vegada per setmana i, als set anys, l’encopresis té una prevalença del 2,3% en els nens i del 0,7% en les nenes, segons dades d’un document sobre els “Trastorns de l’eliminació: enuresis i encopresis”, de Reyes Hernández Guillén, pediatre del Centre de Salut El Restón, i de Mercedes Rodrigo Alfageme, del servei de Psiquiatria Infantil, de l’Hospital Matern-Infantil del 12 d’Octubre, tots dos de Madrid.\nA més, se sap que un terç dels nens amb encopresis sofreix també enuresis nocturna, un 20% enuresis diürna i que un 10% de les nenes pateixen infeccions urinàries recurrents, segons el mateix treball d’Hernández i Rodrigo.\nCauses orgàniques i psicològiques\nQuan un nen major de quatre anys s’orina durant la nit és important acudir al pediatre per a descartar alguna causa orgànicaEl trastorn enurético pot tenir causes orgàniques per afeccions urològiques, irritacions o algun procés infecciós com una cistitis, però també pot ser pel fet que la capacitat funcional de la bufeta estigui disminuïda, la qual cosa implica que els nens enuréticos necessitin anar més amb més freqüència al bany. Altres vegades pot tenir el seu origen en trastorns neuromusculars que afecten el sistema genitourinari, en la medul·la espinal o en els centres del cervell.\nQuan un nen de més de quatre anys orina durant la nit i fora de l’excusat, és important acudir al pediatre perquè descarti qualsevol de les causes orgàniques anteriors. Una vegada descartades, si es determina que l’enuresis té un origen psicològic, es fa necessari acudir a un psicòleg, adverteix Chicote. Segons informació d’aquesta especialista, les causes psicològiques que estan darrere de l’enuresis també poden ser múltiples: falta d’aprenentatge del nen perquè no se li ha ensenyat correctament; insensibilització de la pell a la humitat, afavorida o provocada per usar bolquers fins a edats avançades, la qual cosa priva al menor del mecanisme d’emergència que li porta a despertar-se quan se sent humit.\nTambé pot haver-hi un interès del nen per aconseguir una reacció dels seus pares, perquè obté alguna cosa, que habitualment és la seva atenció. O problemes emocionals, com a canvi de col·legi, de casa, la separació dels pares o el naixement d’un germà petit; en definitiva, qualsevol factor que alteri l’entorn del nen.\nDe la mateixa manera, darrere de les causes de l’encopresis pot estar el restrenyiment: els nens retenen tant la femta que la pressió del còlon venç a l’esfínter i es produeixen evacuacions involuntàries.\nVes a la pàgina següent: Tractament conductual »


Atrapen a Grècia el còmplice del lladre dels Tous que va fugir - Empordà\nAtrapen a Grècia el còmplice del lladre dels Tous que va fugir\nEl detingut podria estar relacionat amb l'onada de robatoris de l'estiu passat al Baix Empordà\nGIRONA | ACN/DDG 21.03.2016 | 06:30\nLes càmeres de seguretat van captar el robatori a casa dels Tous. acn (arxiu)\nLa policia ha atrapat a Grècia el còmplice del lladre dels Tous que el 18 d'agost passat va fugir del país després de protagonitzar una persecució policial a alta velocitat quan el volien detenir per assaltar un xalet a Calonge.\nEls Mossos d'Esquadra sostenen que el fugit Arsim Blaku i el ja detingut Eglantin Nikolli estan relacionats amb una onada de robatoris que hi va haver a cases del Baix Empordà l'estiu passat. La investigació vincula Nikolli amb tres robatoris perpetrats a finals de juny del 2015 i, des d'aleshores, hi havia dictada una ordre internacional de recerca contra ell.\nUn cop detingut a Grècia i extradit al país, Nikolli ha passat a disposició judicial i ha ingressat a presó. El seu còmplice, Arsim Blaku, continua evadit.\nLa investigació apunta que Nikolli és el còmplice d'Arsim Blaku (un dels presumptes autors de l'assalt a casa dels Tous a Sant Fruitós de Bages el desembre del 2006). Segons la policia, els dos sospitosos es van especialitzar a robar a cases d'urbanitzacions del Baix Empordà l'estiu passat. Durant els mesos de juny i juliol de l'any passat, els Mossos d'Esquadra van detectar un "augment considerable" de robatoris, alguns dels quals perpetrats amb el mateix "modus operandi". Aquests lladres solien escollir com a objectius habitatges aïllats i cometien els robatoris entre les vuit i les deu de la nit. Vigilaven les cases, aprofitaven per entrar quan els propietaris no hi eren i solien saquejar la caixa forta.\nLa Unitat Territorial d'Investigació va obrir una investigació, que va estrènyer el cercle al voltant de dos sospitosos: Arsim Blaku i Eglantin Nikolli.\nEl jutjat d'instrucció que ha assumit la investigació del cas considera que Nikolli i Blaku són els autors d'un robatori en una casa de Castell-Platja d'Aro el 19 de juny, l'assalt d'un habitatge de la urbanització Mas Pallí de Calonge el 23 de juny i el robatori, el mateix dia, en un xalet de la urbanització Mas Nou de Platja d'Aro. En aquest darrer robatori, els lladres van entrar pensant que no hi havia ningú a casa però no era així. El propietari va alertar els Mossos d'Esquadra immediatament i van evitar que els assaltants accedissin a la caixa forta.\nDesprés d'aquest últim cop frustrat, i en veure's perseguit per la policia, Nikolli va fugir del país. Quan es dirigia a Itàlia, la policia francesa el va enxampar i el va expulsar cap al seu país d'origen, Albània, perquè estava en situació irregular al país. Aleshores, el jutjat de Sant Feliu de Guíxols va dictar una ordre europea de detenció i entrega. Va donar els seus fruits a finals d'any, quan el van enxampar a Grècia.\nUn cop extradit, ha passat a disposició judicial i ha ingressat a presó investigat per un delicte continuat de robatori amb força en casa habitada. Per aquest delicte, Nikolli es pot enfrontar a una pena de fins a 7 anys i mig de presó. La defensa de Nikolli ha presentat recurs contra l'ingrés a presó i ara l'Audiència de Girona haurà de resoldre si el deixa en llibertat o el manté empresonat a l'espera de judici.\nPersecució i fuga\nAmb el seu còmplice fora del país, Blaku va continuar actuant. El dia 18 d'agost, quan els Mossos d'Esquadra l'anaven a detenir després d'assaltar un xalet a Calonge, va protagonitzar una espectacular persecució a alta velocitat i va aconseguir fugir.\nEls Mossos d'Esquadra sospiten que el lladre va entrar al xalet del Carrer Rafel de Casanova de Calonge i va rebentar la caixa forta. Com que ja feia temps que l'investigaven, els agents li trepitjaven els talons i l'esperaven a l'alçada de Celrà (Gironès), on van mobilitzar patrulles i efectius de l'ARRO per detenir-lo. El sospitós, però, va envestir un dels vehicles, va aconseguir posar el seu cotxe sobre dos rodes i va emprendre la fugida a gran velocitat en direcció a la Pera.\nFinalment, els mossos li van perdre la pista. Més tard van localitzar el vehicle, abandonat, a Púbol. Des d'aleshores, Blaku (d'origen kosovar) és fugitiu i el jutjat de Sant Feliu de Guíxols ha dictat una ordre europea de detenció i entrega. El sospitós s'enfronta també a una petició de més de 7 anys de presó per la seva suposada participació, l'any 2006, en l'assalt a casa dels Tous. En aquell robatori, un dels lladres va morir abatut a trets pel gendre dels joiers.


Sega prepara el llançament d'una nova Mega Drive\nL'anunci s'ha fet durant el festival Sega FES 2018 celebrat al Japó.\nDe moment no ha transcendit més informació sobre aquest llançament ni del catàleg de jocs que incorporarà\nActualitzada 18/04/2018 a les 19:24\nAmb motiu del 30é aniversari d'una de les videoconsoles més exitoses, la Sega Genesis, la companyia amb seu a Tokio ha anunciat que llançarà un nou model retro, la Mini Sega Genesis. L'anunci s'ha fet durant el festival Sega FES 2018 celebrat al Japó.\nDe moment no ha transcendit més informació sobre aquest llançament sobre aquesta reduïda Mega Drive ni del catàleg de jocs que incorporarà. L'aparició de Sega Genesis, pels americans, i Mega Drive pels gamers europeus va resultar l'any 1988 un pas important en millores de hardware, aconseguint arribar a augmentar la seva capacitat fins als 16 bits, quelcom innovador en aquella dècada.\nComenta el contingut : Sega prepara el llançament d'una nova Mega Drive