Oh la la la: el video de l’accident del Nürburgring | Colla Verglas\nOh la la la: el video de l’accident del Nürburgring\nPublicat el 5 Octubre 2011 per danidmas\nDigueu-me conspiranoic, però prova de que l’accident del Nürburgring és totalment atribuïble als responsables del circuit, tal i com vaig comentar ahir, és que la majoria de videos que corren pel yutub han estat borrats (o forçats a ser borrats, que a efectes pràctics és el mateix). Tots, excepte aquest. Publicat per Bridge to Gantry, el video en qüestió recull el moment exacte de l’accident.\nComença a Bergwerk (minut 9:32), just abans d’enfilar la recta cap a la zona on es va produir el xoc en cadena. Al arribar, i després d’una forta frenada i un campi-qui-pugui amb cotxes parats per tot arreu, es pot veure clarament com la senyalització no estava ben situada. Només uns metres més endavant, les primeres conseqüències de la negligència dels marshalls: un Porsche 964 Carrera RS blanc destrossat al costat del E92 M3 que se l’ha endut per davant.\nMolt inteligentment, el conductor francés decideix que estar parat allà no és la millor de les idees. Just en el moment en que comença a moure’s, es pot veure al fons de tot com el Corvette aconsegueix aturar el cotxe… segons abans de que el Ring Taxi, arribant a fondu rigurós, se l’emporti per davant com qui no vol la cosa. Qui és el responsable? Jo crec que està força clar. Jutgeu vosaltres mateixos.\nVia Axis of Oversteer | Bridge to Gantry\nPer si de cas, he decidit guardar el video al disc dur no sigui que el tornin a tombar.\nL'entrada va ser publicada el Nürburgring i etiquetada accident, Nürburgring, Nordschleife per danidmas. Guarda l'enllaç permanent.\nUn pensament sobre “Oh la la la: el video de l’accident del Nürburgring”\nDomènec el 26 Juny 2013 a les 14:57 va dir:\nPerdona que no vingui al cas, estic repassant quasi totes les entrades jeje, pero amb aquesta càmera enfocada cap al darrere, almenys jo, aprecio molt més bé els desnivells de l’infern verd.


María Concepción Torres – RCDP blog\nEtiqueta: María Concepción Torres\nCap a una justícia amb perspectiva de gènere? – María Concepción Torres\n30 de novembre de 2016 EAPCDeixa un comentari\nEl passat 3 de novembre el Consell General del Poder Judicial (CGPJ) feia pública la Guia pràctica de la Llei Orgànica 1/2004, de 28 de desembre, de mesures de protecció integral contra la violència de gènere (2016). Un document aprovat i elaborat pel grup d’expertes i experts en violència domèstica i de gènere del CGPJ. La Guia constitueix un instrument de treball i estudi molt útil per als operadors jurídics (i no jurídics) i per a les persones que volen aprofundir en la matèria. Es tracta d’una revisió de les guies anteriors corresponents a 2005 i 2013, i s’hi observa una significativa evolució des de la perspectiva de gènere, com a marc crític d’anàlisi, al fil dels problemes pràctics d’aplicació de la Llei integral. Aquest aspecte no resulta menor tenint en compte, d’una banda, que els destinataris prioritaris són jutgesses i jutges i, en segon lloc, que la seva aprovació correspon a magistrades i magistrats integrants del grup d’expertes i experts del CGPJ.\nPerò anem a pams i vegem, des del punt de vista conceptual, aplicat i interpretatiu, quines notes ens permeten advertir aquesta evolució cap a una justícia amb perspectiva de gènere tan necessària en moments com els actuals:Llegeix més »


Dies 28 de febrer i 1 de març\nMiquel Barcelona ens sorprèn amb aquesta meravellosa peça de grup que proposa una mirada poètica sobre la mort. Parteix de la figura del corb i del cadàver com a referents estètics i aborda diferents manifestacions populars, folklores, cançoners i rituals funeraris.\nEl treball compositiu integra amb intel·ligència aquests materials creant una veu comuna amb cinc fabulosos intèrprets, que de vegades com una processó i un lament i d’altres com una celebració, avancen cap a la construcció d’una imatge del sentiment col·lectiu davant del misteri.\nA '[Kórps]' no es ressalta als individus (encara que cada intèrpret té moments brillants), sinó que es potencia el grup com a imatge del que és social. El moviment coreogràfic és un estudi de com traslladar els cossos en l’espai amb un mateix impuls i una mateixa direcció. La posada en escena és sòbria, elegant, justa. Les escenes transiten de forma orgànica. Les imatges coreogràfiques susciten possibles narratives sobre el sagrat.\nDivendres 28 de febrer: 20:30h\nDiumenge 1 de març: 19:00h\n20€ taquilla | 16€ online | 12€ socis (només online)\nVenda d'entrades online, aquí.\nWeb Sala Hiroshima\nEspectacle de dansa 'Àer' - Laia Santanach\nEspectacle de dansa 'Àer'\nDivendres 10 de juliol, 21h\nEspectacle 'Movimiento colateral' - Cia. Jose Manuel Alvarez\nEspectacle 'Movimiento colateral'\nDimecres 8 de juliol, 20h\nGrec Festival, Grec, Barcelona, 2020\nDel 30 de juny al 31 de juliol\nTeatre amateur 'Noietes'\nDissabte 19 de setembre, 21:30h\nDel 12 de juliol al 30 d'agost\nDel 22 i el 31 de juliol\nFesta Major de Cunit (Suspès!)\nNits del Fòrum, Primavera Sound, Barcelona, 2020\nDel 2 de juliol al 20 de setembre


Cobraments i pagaments - Negocis - MoraBanc\nEl compte que facilita les gestions i operacions relatives al teu negoci.\nCobra les teves ordres de pagament enviant un correu electrònic als teus clients que els permetrà accedir directament a la passarel·la de pagament online.\nLa solució més avançada per al teu e-commerce\nGestiona el cobrament de les vendes online en temps real efectuades a través d’una pàgina web o d’una aplicació mòbil.\nTria el sistema de cobrament amb targeta que millor s'adapti a les característiques del teu negoci o activitat.\nSimplifica la gestió dels teus rebuts, nòmines, transferències, confirmings… en una base de dades per a tu.\nCompres i ingressos més fàcils\nCada negoci té necessitats diferents i específiques, i a MoraBanc segur que trobes la targeta que més d'adapta a les del teu.\nLa forma més senzilla d'oferir finançament als teus clients que també siguin clients de MoraBanc i ajudar a incrementar les teves vendes.


WEB DEL COLEGIO DE TARRAGONA\nSegons l'article 1r del vigent Estatuto Orgánico de la Profesión de Gestor Administrativo:\n"Los Gestores Administrativos son profesionales que, sin perjuicio de la facultad de actuar por medio de representación que a los interesados confiere el artículo 24 de la Ley de Procedimiento Administrativo, se dedican de modo habitual y con tal carácter de profesionalidad y percepción de honorarios a promover, solicitar y realizar toda clase de trámites que no requieran la aplicación de la técnica jurídica reservada a la abogacía, relativos a aquellos asuntos que en interés de personas naturales o jurídicas, y a solicitud de ellas, se sigan ante cualquier órgano de la Administración Pública, informando a sus clientes del estado y vicisitudes del procedimiento por el que se desarrollan".\nQuines són les seves activitats\nLa professió de gestor administratiu serà exercida personalment, sense interposició de cap persona, poguent únicament auxiliar-se d'empleats autoritzats per a la realització de gestions de tràmit d'acord amb allò que disposa l'Estatut de la Professió.\nSerà requisit indispensable per a l'exercici de la professió de gestor administratiu l'incorporació al Col·legi en l'àmbit del qual radiqui el domicili professional, únic o principal.\nAquesta col·legiació facultarà per a exercir la professió a tot el territori nacional, en els termes que estableix la Ley de Colegios Profesionales y el Estatuto de la Profesión.\nQuan un col·legiat cambi el seu domicili professional únic o principal a la demarcació territorial d'un altre Col·legi, haurà de comunicar-ho a aquest per a que, al mateix temps, ho traslladi al Consejo General i aquest al President del seu anterior Col·legi, en l'àmbit del qual causarà baixa.\nQuan un col·legiat estableixi un despatx auxiliar dins de la demarcació col·legial en la qual exerceixi la professió haurà de comunicar-ho a la Junta de Govern del Col·legi respectiu.\nQuan un col·legiat exerceixi ocasionalment la professió en territori diferent al de la seva col·legiació estarà obligat a comunicar al Col·legi corresponent, a través del de la seva adscripció, les actuacions específiques que hagi de realitzar, amb la finalitat de restar subjecte a les competències d'ordenació, control deontològic i potestat disciplinària de l'esmentat col·legi diferent al de la seva adscripció.\nEls Gestors Administratius hauran inexcusablement d'exercir la seva professió de forma personal, i sense interposició de cap persona, poguent associar-se o agrupar-se amb d'altres Gestors Administratius col·legiats, i auxiliar-se d'empleats autoritzats, tot això en la forma prevista en l'Estatut de la Professió i el Reglamento regulador del ejercicio personal de la profesión de Gestor Administrativo, desenvolupat als articles 20 i 21 de l'Estatut Orgànic de la professió, després de la seva modificació pel Reial Decret 2532/1998, de 26 de novembre.\nCom accedir a la professió ?\nPer a adquirir la condició de Gestor Administratiu es requereix:\nÉsser espanyol o extranger resident a Espanya de país que concedeixi reciprocitat de títols i categoríes.\nÉsser major d'edat.\nNo haver estat condemnat a penes que inhabilitin per a l'exercici de funcions públiques.\nAcreditar mitjançant certificació del Consejo General de Colegios que als seus arxius no constin antecedentes desfavorables.\nEstar en possessió d'algún dels següents títols acadèmics:\n- Llicenciat en Dret.\n- Llicenciat en Ciències Econòmiques.\n- Llicenciat en Ciències Empresarials.\n- Llicenciat en Ciències Polítiques.\nSuperar les proves d'aptitut que s'exigeixin.\nEstar donat d'alta dels impostos que corresponguin a la professió de Gestor Administratiu.\nConstituïr la fiança que correspongui d'acord amb allò que s'estableix a l'article 8 de l'Estatuto Orgánico de la Profesión de Gestor Administrativo\nEstar incorporat a un Col·legi Oficial de Gestors Administratius i haver satisfet les despeses d'incorporació a l'esmentat col·legi així com els d'expedició del títol professional.


Curzio Malaparte: La pele (La pell / La piel) - Blog de Joan Mayans. Autor de "El futur no és el que era"\nPosted by Joan | 30/08/2021 | Ressenyes | 0 |\nLa pele (La pell) és un recull d’onze narracions connectades però independents que abasten els dos anys que van des del desembarcament de les tropes estado-unidenques a Nàpols, l’any 1943, fins el final de la 2a Guerra Mundial a Itàlia.\nEls elements de connexió són els fils amb els quals s’enllaça el llibre: el personatge principal (el mateix Curzio Malaparte) que fa de narrador i protagonista; el moment bèl·lic, polític i moral on s’ubica, embastat de forma cronològica i capitalitzat especialment al voltant de Nàpols; i la presència dels “americans” com a segon personatge principal.\nMalaparte fa d’ell mateix. En alguns capítols destaca el seu enginy i el seu humor negre, que va de la ironia al cinisme. En altres el que més es veu és el seu enfonsament i la seva desesperació. I encara en altres, la seva mirada crítica i burleta del món que l’envolta. Malaparte fa d’individu absolutament diferenciat de tothom (napolitans i americans) i alhora és el seu intèrpret. Malaparte s’exhibeix fins a fer-se una mica molest i irritant. Més d’un cop un es pregunta com és que no li van creuar la cara, després de segons quines respostes.\nItàlia i, en especial, Nàpols, són el teló de fons del text. Una ciutat (i per extensió, un país) meravellosa, miserable i derrotada; un paisatge màgic, tràgic i sòrdid. Les situacions que descriu Malaparte de vegades són inversemblants. Alguna potser és una exageració. Alguna altra, una invenció. Però són tantes i tan pintoresques, que un no podria saber què és què. Els napolitans arruïnats traficant amb soldats negres (com a mercaderia)? Les perruques rosses pel cony de les napolitanes? Els nens a la venda per molt menys del que val un paquet de tabac? El guisat de sirena? Malaparte aconsegueix que tot sigui creïble i increïble al mateix temps.\nEls americans són la tercera pota del llibre. Uns “americans” amalgamats com un sol personatge de múltiples caps, noms i caràcters. Malaparte els caracteritza de forma coral i compacta, pintant-los com un poble d’homes innocents, poderosos i una mica ximples. És precisament la seva ximpleria el que els fa encara més poderosos. Els italians, per contraposició, serien incapaços de fer-hi front, perquè són massa complicats, massa dispersos, massa realistes i massa hedonistes com per comprometre’s en quelcom tan seriós com guanyar una guerra. Especialment si no té lloc a casa seva.\nLes narracions de Malaparte són irregulars. Res és trepidant, és cert, però n’hi ha de més àgils que altres. En alguns casos, la descripció s’allarga pàgines i pàgines sense acabar de centrar-se en res, amb aquella despreocupació de la literatura pre-comercial, que no havia de seduir les masses de lectors, sinó simplement assadollar la ploma de l’ego escriptor. L’estil és una mica ampul·lós i embafador. Té dotzenes d’afirmacions brillants, que barregen la millor ironia anglesa amb la càrrega barroca d’un llatí. Però també n’abusa i les repeteix, amb moltes variacions de la mateixa ocurrència. El text, globalment, té poc ritme. S’aguanta, però, gràcies a tres elements clau: l’excepcionalitat del moment que descriu, l’originalitat i l’enginy de la seva veu i la seva mirada i l’atractiu que, almenys per a mi, té un escenari com Nàpols, ara que després de recorre’l a peu fa algunes setmanes, l’estic recorrent ara a través de les pàgines de la Ferrante i, ara també, per pujar-li el nivell o rebaixar-li l’excés comercial, de Malaparte.\nEn resum, un llibre singular d’una veu encara més singular. Un llibre que m’és més fàcil de recomanar que no pas d’assaborir. Un llibre que m’ha agradat haver llegit, que espero recordar amb un cert detall i que, també, celebro haver acabat, per poder retornar a estructures narratives més novel·lades i, per què no dir-ho, més convencionals.\nPreviousCare Santos: Mitja vida\nNextElsa Morante: La isla de Arturo (La isola de Arturo)


Germans terapèutics | Consumer\nLa selecció d'embrions amb finalitats terapèutiques es planteja com una de les solucions a malalties incurables\nL’autorització a Espanya del diagnòstic pre-implantacional en embrions obre la porta a l’esperança per a malalties incurables al mateix temps que a un profund debat ètic. Aquesta és, en essència, la problemàtica associada amb la tècnica anomenada de diagnòstic pre-implantacional d’embrions que persegueix, com a gran objectiu, que un germà sa acabi sent donant de cèl·lules progenitores que ajudin a sanar o a millorar substancialment de la seva patologia a un altre germà greument malalt. Tant, que sense aquest trasplantament la seva expectativa de vida està seriosament compromesa.\nUn nen malalt amb altes possibilitats de morir prematurament a causa de la seva malaltia. Una possibilitat real, i comprovada, de curació parcial o total mitjançant un trasplantament de medul·la o de cèl·lules de cordó umbilical. La necessitat inexcusable que el donant sigui compatible absolutament. La dificultat, en molts casos insalvable, de trobar aquest donant en el termini i les condicions adequades. I, per fi, l’opció de recórrer a un embrió lliure de malaltia, compatible amb el receptor, del que va si pot ser extreure les cèl·lules que es precisen perquè el trasplantament cursi amb èxit.\nLa selecció d’embrions amb finalitats terapèutiques és una opció llarg temps anhelada per famílies en les quals algun dels seus membres està afectat per una malaltia genètica que, amb tota probabilitat, conduirà a la mort prematura del malalt. No obstant això, la qual cosa fins avui es considerava com alguna cosa que formava part d’una certa lògica era seleccionar l’embrió tenint en compte si el futur bebè va a desenvolupar o no la malaltia.\nDit d’una altra manera: donada una malaltia incurable de la qual es coneix amb tota seguretat la seva evolució i pronòstic i per la qual és possible detectar-la en l’estat embrionari del fetus mitjançant un innocu test genètic, pot prendre’s la decisió del seu futur desenvolupament. És a dir, no iniciar l’embaràs si el test mostra un risc excessiu per al nen.\nAixí s’ha plantejat per a algunes malalties específiques en les quals el caràcter hereditari juga un paper determinant. El cas més paradigmàtic, i sovint pres com a exemple per les seves implicacions ètiques i morals, és la Corea d’Huntington. La mutació d’un gen en el braç curt del cromosoma 4 s’ha establert com a indicatiu de risc de transmissió de la malaltia o de desenvolupament de la mateixa, quan no de certesa. Per aquest motiu, en alguns països s’ha vingut permetent des de la dècada dels vuitanta interrompre un embaràs quan els pares presenten un risc molt alt de poder transmetre la malaltia. Si l’anàlisi genètica prenatal corrobora aquest risc o s’estableix la certesa de futur desenvolupament de la patologia, la interrupció de l’embaràs forma part dels supòsits legals en molts dels països on està permès l’avortament. La Corea d’Huntington sol definir-se com una malaltia neurològica hereditària de caràcter degeneratiu i incurable que afecta majoritàriament a persones entre la seva tercera i quarta dècada de vida, encara que no són rars els casos juvenils ni que es present passats els 60 anys.\nEl desenvolupament de noves tecnologies diagnòstiques i la possibilitat d’accedir a informació genètica amb l’embrió recentment format, això és, als pocs dies de la fecundació, podria evitar no només la interrupció de l’embaràs sinó fins i tot la preselecció d’un fill sa. L’autorització a Espanya del diagnòstic pre-implantacional obre ara aquesta via.\nLa selecció s’efectua després d’un procés de fertilització in vitro del que poden sorgir diversos embrions\nPer a això les autoritats sanitàries espanyoles, seguint models implantats en altres països, exigeixen que els pares, a més de presentar un alt risc de transmissió de la malaltia o ser portadors, accedeixin a la fertilització in vitro com a pas previ a la concepció d’un futur fill. Si l’embrió és portador de la malaltia o presenta un alt risc, els pares tenen l’opció a decidir.\nLa selecció terapèutica d’embrions, malgrat partir del mateix principi, té una finalitat completament diferent. El que es persegueix no és detectar una malaltia sinó «una solució viable» per a un fill ja existent. És a dir, aprofitar els beneficis potencials de les cèl·lules d’un futur fill per pal·liar o sobretot guarir ?o fer possible aquesta opció- en un altre afectat per una patologia que pot desencadenar la seva mort.\nDe moment el Ministeri de Sanitat, de qui depèn l’autorització de cada cas, no ha fet públiques quines malalties serien susceptibles de ser tractades amb aquesta opció. Però a ningú se li escapa que les més factibles en una fase inicial van a ser les hematológicas i, en particular, algunes formes de leucèmia, anèmia de Fanconi o beta-talasemia, per les quals el trasplantament de medul·la o de cèl·lules progenitores obtingudes de cordó umbilical representen una alternativa terapèutica viable.\nEl mecanisme previst perquè aquesta opció sigui viable, d’acord amb el dictat de la Llei de Reproducció Assistida aprovada el passat mes de maig, inclou la selecció d’embrions prèvia a la seva implantació en l’úter de la mare. La selecció s’efectua després de sotmetre’s els pares a un procés de fertilització in vitro del que poden sorgir diversos embrions. L’anàlisi genètica de cadascun d’ells haurà de determinar no només que estan lliures de malaltia o que siguin portadors d’anomalies genètiques que facin factible el seu desenvolupament, sinó també que hi haurà compatibilitat absoluta perquè siguin donants potencials. El Ministeri de Sanitat no ha aclarit, de moment, què va a succeir amb els embrions sobrants, encara que no es descarta que, segons preveu la mateixa Llei, puguin ser emprats per a recerca en cèl·lules mare embrionàries.\nDesprés d’haver constatat la idoneïtat de l’embrió la mare podrà rebre-ho en el seu úter, on encara haurà de niar abans de convertir-se en fetus viable. Després d’un control estricte de l’embaràs, complir els requisits de l’Organització Nacional de Trasplantaments i de les comissions establertes en cada comunitat autònoma, el bebè que neixi serà considerat donant. En primer lloc, de cordó umbilical, pel que és probable que hagi de programar el part. De la mateixa manera, també de medul·la òssia. En tots dos casos el que es persegueix és obtenir cèl·lules progenitores hematopoyéticas amb el qual regenerar el sistema hematológico del germà malalt.\nEl recurs a cèl·lules de cordó umbilical o de medul·la òssia és una pràctica comuna en el tractament de malalties onco-hematológicas. Encara que l’habitual sigui recórrer a els trasplantaments heterólogos (el donant i el pacient són persones diferents) des de fa uns anys també es practica l’autólogo, és a dir, l’autotrasplante. En el primer cas les dificultats estreben a trobar al donant idoni per limitar els efectes del rebuig immunològic. En el segon, la possibilitat de recidiva en ser cèl·lules potencialment portadores de malaltia planteja dubtes sobre la seva eficàcia. L’opció d’un germà terapèutic incrementa, segons els experts, les possibilitats d’èxit.\nEncara que el diagnòstic pre-implantacional d’embrions és considerat una tècnica adequada per intervenir en casos sense solució mèdica, no falten veus crítiques que opinen que donar llum verda a aquesta opció representa poc menys que obrir alguna cosa així com una caixa de Pandora. Des d’alguns sectors, i no tots conservadors o amb un pes religiós important, s’entén que amb la selecció d’embrions es generen més problemes que els que es pretén resoldre.\nMés enllà del que es consideri sobre quan comença o no una vida, alguna cosa pel que la ciència en sentit estricte no té respostes, el principal argument en contra és l’enorme dificultat que pot existir a establir límits legals vàlids i uniformes a tot el món. Davant la viabilitat de la tecnologia i al major coneixement dels gens i les seves funcions, alguns grups de científics han expressat el seu temor al fet que en un futur puguin fabricar-se «fills a la carta». Aquests temors han augmentat després d’haver-se descobert que algunes particularitats de conducta, com la depressió, els mecanismes d’addicció a drogues psicoactivas o fins i tot comportaments agressius, estan intervinguts per gens.\nHagut de precisament al fet que aquesta és una opció que ha suscitat els recels de la comunitat científica davant el que es podria entendre com una «selecció genètica intervencionista», s’insisteix en la necessitat de protegir l’accés a la tècnica mitjançant rigoroses restriccions legals. A Espanya qui es va a encarregar d’això és la Comissió de Reproducció Assistida. Fins al moment només ha admès vuit peticions de les 24 efectuades. I gens hi ha decidit, encara, sobre aquestes vuit.\ncèl·lules embrions malaltia opción-ca selecció


Octubre | 2008 | LA PETITA VEGANA\nArchive for Octubre de 2008\nTALLARINES AMB BOLETS, VERDURES I SALSA VERDA\nPosted in PLATS PRINCIPALS, tagged bolets, pasta, pesto, verdures on 28 Octubre, 2008|\nBé, aquesta recepta la vull dedicar a vàries persones a qui “els hi dec”. La primera, l’Andreu Vila, ja que ell va ser qui va collir els bolets!La segona, en Paco Guerrero, per demanar-me que fes una recepta de bolets. I la tercera la mare de la Noe Cortés, ja que s’ha iniciat araen el tema “mirar receptes per internet”.A totes elles i a vosaltres, aquesta recepta per llepar-se els dits!!\n(per 2 persones)\n150g de tallarines\nbolets (camagrocs i rovellons, o els que vulgueu)\nsalsa pesto (alfàbrega, rúcula, pinyons i oli)\nBullim la pasta fins que quedi al punt.\nCoem en una paella els bolets amb una miqueta de sal fins que treguin l’aigua i quedin dauradets.\nRetirem els bolets i hi coem la ceba i el pebrot tallat a daus petits. Quan estigui ben cuit hi afegim els bolets i ho saltagem una miqueta perquè es barregin els aromes.\nAfegim la pasta als bolets i ho remenem.\nServim les tallarines al plat i ho amanim amb una mica de pesto.\nCIGRONS AMB ARRÒS I VERDURES\nPosted in PLATS PRINCIPALS, tagged arròs, cigrons, verdures on 18 Octubre, 2008| 12 Comments »\nLa veritat és que aquesta és una d’aquelles fotos que tenia guardades i que ara mateix no recordo massa bé quins són els ingredients que vaig fer servir… però com sempre recordo algunes de les coses que vaig fer i que em van agradar…\nL’arròs està fet a l’estil hindú però afegint-hi comí.\nPer a fer els cigrons s’han de deixar tota una nit en un bol d’aigua i l’endemà s’han de bullir fins que quedin cuits.\nPer a preparar les verdures, utilitzarem les que tinguem, per exemple:\nPer a fer les verdures, les rentarem, les tallem a dauets i les ofeguem en una cassola amb oli a on haguem daurat l’all (el podem posar sencer o tallat a làmines).\nUn cop cuit l’arròs i els cigrons, ho barregem, ho rectifiquem de sal i… a dinar!!\nPosted in General on 13 Octubre, 2008| 13 Comments »\nFinalment l’he fet!!!\nDesprés de llegir altra vegada el post de SinHuevo on explicava com fer formatge… m’hi he atrevit!! Així que dedicat a en Tofu, “ahí vá!!”\nLa textura falta millorar-la, doncs ha quedat força cremós… suposo que o bé falta acabar de quallar (la impaciència em mata!!!) o bé hi faltaria una mica més d’agar agar (com que no el tenia en pols, ho he fet amb les tires d’alga i possiblement ho he calculat a la baixa…!).\nLa recepta l’he fet seguint els consells d’en Tofu (només amb una cullerada de Tamari) i les seves indicacions, i la unica variació que he fet ha sigut posar-hi les herbes aromàtiques (alfàbrega i orenga) per fora, com si es tactés de la “crosta”.\nTant per posar-ho en torrades com per menjar-lo a dauets en amanides, està boníssim!\nPer “arreglar” que hagi quedat cremós, ara el tinc en paper absorvent i quan hagi quedat més sòlid el posaré a dauets en oli per fer un tipus “Feta”. Ja us posaré les fotos!!\nPosted in PLATS PRINCIPALS, tagged betxamel, ceba, lassanya, pastanaga, porro, tofu, tomaquet on 8 Octubre, 2008| 9 Comments »\nPel farcit :\n1 trocet de col\n1 tassa de tomàquet ratllat o triturat\n¼ de tofu\nPer la betxamel:\nFarina (jo l’he posat d’espelta)\nPlaques de lassanya (cuinades o de preparació ràpida)\nEn una cassola o paella posem totes les verdures (menys la col i el tomàquet ratllat) tallades a bocins petits. Hi afegim unes gotes d’oli, una culleadeta de sal i 1 tasseta d’aigua.\nHo coem a foc baix, remenant de tant en tant, i quan estiguin fetes hi afegim el trocet de col tallat en juliana fina.\nDeixem que es faci la col i li afegim el tofu ratllat molt fi, el tomàquet triturat i l’alfàbrega.\nEn una altra paella preparem la betxamel amb la llet vegetal, la farina, la sal i el pessic de nou moscada\nMuntem la lassanya posant al fons de la placa unes gotes d’oli que les escamparem amb un paper de cuina i damunt les plaques. Anem fent làmines: placa – verdures – placa – betxamel – placa – verdures – placa – betxamel, etc.\nFinalment hi posem betxamel i hi espolvoregem pa ratllat o formatge vegetal.\nHo enfornem durant 30 minuts i llest !!\nPosted in ** PERSONAL **, tagged cistell biològic on 8 Octubre, 2008| 7 Comments »\nSAMBAL DE PASTANAGUES\nPosted in AMANIDES, tagged coco, menta, mostassa, panses, pastanaga on 3 Octubre, 2008| Leave a Comment »\nLa Mia i l’Andreu m’han regalat un llibre que van comprar a Vitòria mentres estaven de fira. Com que saben que m’estic aficionant a la cuina hindú (bé i a tot el que comporta…!) van trobar que aquest llibre m’encantaria, i així ha sét!!!\nAmb l’excusa de provar receptes noves i com a mostra d’agraïment, ahir vàrem sopar junts i vaig preparar una amanida deliciosa que està explicada al llibre.\n1 cullerada d’oli vegetal (jo li he posat d’oliva)\n40g de coco ratllat\n1 cullerada de grans de mostassa (si no en teniu ho podeu substituïr per comí, etc)\n3 pastanagues ratllades\n4 cullerades de suc de llimona\n80g de panses\n4 cullerades de menat fresca picada (o menta seca, però llavors n’heu de posar la meitat)\nANEM PER FEINA!:\nCalentem l’oli en una paella petita.\nAfegim el coco i els grans de mostassa i ho saltegem a foc lent, sense deixar-ho de moure, uns 2 minuts o fins que el coco comenci a daurar-se.\nPassem la barreja a un bol i hi afegim les pastanagues ratllades, el suc de llimona, les panses i la menta.\nRemenem bé el sambal i ho podem guardar fins l’hora de servir.\nNota: Si ho servim al moment, el sambal està calentet (tevi) i deixa anar més els aromes.


Identificat un candidat del PP de Castelló de Rugat fent salutacions feixistes durant la manifestació del 9 d'Octubre - VilaWeb\nIdentificat un candidat del PP de Castelló de Rugat fent salutacions feixistes durant la manifestació del 9 d’Octubre\nEnmig d'un grup d'extrema dreta que intentava boicotar-la\nJoaquín Grau, al centre de la imatge. Fotografia: eldiario.es\nAlgunes fotografies de les manifestacions del 9 d’Octubre passat a València han permés d’identificar un dels candidats del PP a les eleccions municipals de 2015 de Castelló de Rugat fent salutacions feixistes.\nJoaquín Grau Bataller era el número 7 de la llista electoral del PP en les eleccions de 2015 a l’Ajuntament de Castelló de Rugat. Eldiario.es ha publicat aquest dijous unes fotografies en què se’l veu com a integrant dels grups d’extrema dreta que increparen la manifestació del 9 d’Octubre. També apareix en una de les imatges fent la salutació feixista entre més joves d’un dels grups que intentaren boicotar la convocatòria de la Comissió del Nou d’Octubre.\nSegons explica Eldiario.es, el PP de Castelló de Rugat ha condemnat ‘l’actitud violenta’ i ha assegurat que Joaquín Grau no forma part del partit, sinó que només s’havia integrat en la llista electoral sense ser militant.\nJoaquín Grau fa la salutació feixista. Fotografia: eldiario.es\nS'ha mort un altre ferit de la residència de Montcada i pugen a vuit les víctimes mortals de l'incendi


Recerca per la Ciutadania Global » ONG 2.0? Les xarxes socials i les ONG\nLa recerca comença amb una definició de l’objecte d’estudi i una contextualització; això es fa mitjançant la recerca bibliogràfica. A partir d’aquí, un cop identificat l’objecte d’estudi i seleccionades les ONG, les seves pàgines web i les xarxes socials on actuen, es poden implementar diferents possibilitats:\nConstrucció d’un indicador de l’ús de les xarxes socials per part de les ONG. Aquest indicador es pot construir a partir de les qüestions formulades (presència a les xarxes socials, tipologia de presència, grau d’interactivitat…). És necessari definir les variables que formarien l’indicador, el seu pes i la seva relació. Complementàriament, i per obtenir més informació, es pot realitzar una enquesta i dirigir-la a les ONG seleccionades o bé entrevistar-ne les persones responsables.\nObservació participant. L’estudiant pot seguir les comunicacions de les ONG i analitzar, a més, el grau d’interacció entre els participants de les xarxes socials i l’ONG. Per exemple, es pot convertir en una de les persones seguidores de les fanpage de les ONG, pot subscriure’s a les seves notícies, pot consultar-ne el bloc… Complementàriament, l’estudiant pot realitzar entrevistes o enquestes a les persones que s’encarreguen de les tasques de gestió de les xarxes socials de diferents ONG. Això permetria establir elements comuns, diferències, estratègies…\nLa interacción de los públicos en las ONG 2.0: El estado actual de la comunicación social, María del Mar Soria Ibáñez (2011)\nEstrategias narrativas en la publicidad audiovisual de las ONGD: Estudio de caso de Manos Unidas, Rafael Marfil-Carmona (2017). Tesi doctoral que analitza les estratègies narratives dels anuncis audiovisuals elaborats per Mans Unides de 1995 a 2016, tant els que s’han emès exclusivament a la televisió com els que tenen, avui en dia, la seva principal difusió a les xarxes socials. Segons l’estudi, el repte actual de les ONGD és l’aprofitament de la interactivitat i la innovació creativa per implicar la ciutadania no només en la difusió, sinó en la pròpia creació.\nTemes: ONG, Tecnologia


Una empresa del sector químic, a punt d’instal.lar-se al Pla de Rigat\nL’empresa de productes químics per al sector professional de la neteja Teclim Química fa temps que treballa en la posada a punt de la seva nova nau, al polígon industrial Pla de Rigat de Vilanova del Camí, a l’Anoia. Durant la tardor de 2020, doncs, Teclim Química té previst culminar el trasllat des de la nau de Rubí, on s’hi està des dels anys 70, a la nova nau de Vilanova del Camí, que es convertirà en la seu i centre de producció principal de l’empresa a partir d’ara.\nAlguns veïns de Vilanova del Camí fa uns mesos que han vist com, a la parcel·la de 3.199 m2 del carrer de la Metal·lúrgia 59, dins del polígon industrial Pla de Rigat i a mig camí entre el Torrent del Raval, la cooperativa Abacus i el Centre d’Innovació Anoia, s’hi ha anat aixecant una nova nau. Es tracta de la nova seu i centre de producció de Teclim Química, una empresa centenària, fundada a Barcelona l’any 1886, que ara es trasllada a Vilanova del Camí per donar resposta a la necessitat de treballar en un equipament més modern i espaiós. La previsió és ‘aterrar-hi’ abans que s’acabi l’any.\n“Teclim Química està en creixement, de fet ja fa anys que creixem, i la nau de Rubí se’ns havia quedat petita”, explica el CEO de la companyia, l’Oriol Turmo. En aquest sentit, Teclim Química incrementarà l’aposta per la I+D+R -Investigació, Desenvolupament i Recerca- amb la instal·lació d’un nou laboratori que constarà d’una sala neta per a productes cosmètics i d’una sala blanca per a productes mèdics, representant aquesta darrera una nova línia de negoci. Així mateix, a la nova nau es potenciaran les línies de neteja industrial, envasats, productes per a la neteja professional i productes per a la neteja domèstica.\nAmb una superfície total 2.470 m2, la nova nau representa el darrer tram d’un projecte que, urbanísticament, s’emmarca en les directrius del Pla d’Ordenació Urbanística Municipal (POUM) de Vilanova del Camí. Actualment, Teclim Química cobreix tres línies de productes: solucions per a la neteja industrial, solucions per al tractament de superfícies i solucions per al sector marítim als ports industrials. Amb l’aterratge a la nova nau, que pretén ser modèlica pel que fa a les mesures de seguretat i de respecte cap al medi ambient, com no pot ser de cap altra manera, Teclim Química pretén impulsar una dinàmica de creixement que hauria de generar oportunitats laborals al territori, entre les quals es preveu una quinzena de llocs de treball qualificats fruit de l’aposta per la I+D+R durant els propers anys.\n“Venim a Vilanova del Camí per fer un pas definitiu que consolidi Teclim Química com a empresa líder de la neteja professional. Ho hem aconseguit en el sector marítim, un nínxol concret que representa un èxit d’estratègia i constància indiscutibles, i ara volem fer-ho en altres sectors on tenim molt de know how acumulat, tradició i marge de creixement. La nau de Vilanova del Camí és l’instrument que ens hi mancava, la peça que ens hi faltava. Ara que ja la tenim aquí, entomem el repte amb moltíssima confiança i il·lusió”, conclou Turmo, abans de recordar el vincle que la comarca de l’Anoia manté amb els productes químics a través d’una indústria adobera que, pel cap baix, fa més de tres segles que té presència entre la menestralia de la comarca.\nEmpresa i EconomiaEmpresaPortadaComarcaVilanova del Camí\nPrevious articleL’editorial: Incertesa\nNext article“Conca Confinada”, de Carles Ramos, tot un nodrit relat gràfic i testimonial


Carta dominical | «Amb l'aigua no s'hi juga» - Arquebisbat de Barcelona\nCarta dominical | «Amb l’aigua no s’hi juga»\nA l’inici d’aquesta Quaresma us proposava, entre altres coses, fer dejuni d’aigua, fent-ne un consum responsable. El dejuni ens ajuda a reflexionar i a valorar el que tenim de franc. En aquest sentit, us animava a utilitzar l’aigua amb seny, sense malbaratar-la. Més enllà del consum racional de l’aigua, existeix un greu problema en l’accés a aquest bé essencial. Segons dades de Nacions Unides, a una de cada quatre persones al món no els arriba aigua potable a la llar.\nEl 8 de novembre de 2018, en una conferència internacional dedicada a l’aigua, el papa Francesc assenyalava que és indispensable: promoure uns estils de vida responsables i solidaris que vetllin per assolir una ecologia integral; assegurar l’accés a l’aigua potable com un dret que brolla de la dignitat humana; i considerar l’aigua un bé essencial i necessari, i no pas un producte qualsevol, que pugui ser objecte de mercantilització.\nEl Sant Pare afegia: «La Santa Seu i l’Església estan compromeses en favor de l’accés a l’aigua potable per a tots. Aquest compromís es manifesta en moltes iniciatives com la creació d’infraestructures, la formació, la consultoria i l’assistència a poblacions en perill en què el subministrament d’aigua no està garantit». Hi ha moltes entitats de l’Església, com Mans Unides i Càritas, que treballen i ajuden a resoldre aquest greu problema. No obstant això, encara ens queda molt camí per recórrer. Us convido i em convido, en la mesura de les nostres possibilitats, a col·laborar amb la nostra almoina quaresmal i us animo a sensibilitzar el nostre entorn sobre aquesta situació dolorosa.\nEl passat 22 de març vam celebrar el Dia Mundial de l’Aigua amb una proposta clara: «No deixar ningú enrere». Aquest lema explica que des d’ara fins al 2030 cal aconseguir l’abastiment, la gestió sostenible i el sanejament de l’aigua per a tothom. Aquest objectiu queda recollit en l’Agenda 2030, un compromís aprovat pels principals mandataris del món en una cimera per al desenvolupament sostenible que va tenir lloc el 2015.\nAvui en dia milions de persones viuen encara sense aigua potable -a la llar, a l’escola, a la feina, a la granja, a la fàbrica- i lluiten per sobreviure i prosperar. Sovint, s’obliden els grups especialment afectats per aquesta realitat: dones, nens, refugiats, pobles indígenes, persones amb discapacitat i molts d’altres.\nEn un moment històric en què la tecnologia és present a tot arreu per fer-nos la vida més fàcil i per fer càlculs més precisos, els pagesos continuen mirant al cel per saber si plourà en moltes zones del món i preguen perquè així sigui. Preguem perquè plogui el necessari i no ens falti l’aigua, però també perquè ploguin moltes iniciatives que permetin fer arribar l’aigua a tots els racons del planeta.\nBenvolguts germans, cal que assegurem l’accés a l’aigua potable arreu del món. És un bé essencial per a la vida, un recurs natural limitat amb el qual no es pot jugar. Garantir que ningú es quedi enrere és un repte de tots.


Us recordem la frase enverinada del butlletí del mes de gener:\nQuè té, aquesta frase, que us fa arrufar el nas? Potser és això de llarga i durament? Doncs sí!\nQuan ens trobem amb dos adverbis seguits acabats en -ment, podem fer dues coses:\n1) Mantenir la terminació en -ment en els dos adverbis:\nEscriu correctament i concisament.\n2) Estalviar-nos la terminació en -ment en l’adverbi de la dreta:\nEscriu correctament i concisa.\nAixí doncs, el que és incorrecte és eliminar la terminació en -ment en l’adverbi de l’esquerra:\nEscriu correcta i concisament.\nPer tant, la frase enverinada té dues solucions possibles:\nDesprés de criticar llargament i durament l’opositor, ha acabat donant-li la raó.\nDesprés de criticar llargament i dura l’opositor, ha acabat donant-li la raó.\nEn català, és correcta la paraula workshop? Estic preparant un programa per a un congrés i m’he encallat en aquesta frase: «Workshop sobre l’ús de les eines TIC en l’Administració pública».\nLa paraula workshop fa referència a una ‘sessió de treball eminentment pràctica sobre un àmbit concret d’especialitat, que sol estar inclosa en el marc d’un congrés’. En català, el terme que té aquest mateix significat és taller.\nPer tant, sempre que en català disposem d’un mot que vulgui dir el mateix que el terme estranger, és preferible que optem per fer servir el mot en català.\nAixí doncs, en aquest cas concret, pots dir:\nTaller sobre l’ús de les eines TIC en l’Administració pública.\nMalgrat el que acabem de dir, pot ser que en determinats casos ens interessi fer aparèixer el terme estranger (per exemple, quan aquest és més conegut que el terme en català). Aleshores, una possible solució pot ser escriure el mot en català i, a continuació, entre parèntesis i en cursiva, la paraula forana.\nEls casos d’assetjament escolar (bullying) han baixat respecte de l’any anterior.\nQuan hem d’escriure el so de la vocal neutra sovint dubtem entre representar-lo amb una a o una e. En el cas dels verbs, ens pot servir de guia pensar que quan el so de la vocal neutra sigui a final de mot, escriurem una a:\nmenja, registra, telefona, envia...\nEn canvi, escriurem una e quan el so de la vocal neutra no sigui en posició final:\nmenjàvem, registràvem, telefonàvem, enviàvem...\nPerò hem de tenir en compte que hi ha excepcions:\n1) Les formes corre, vine, obre i omple.\n2) Les formes d’infinitiu dels verbs de la segona conjugació que acaben en -re: absoldre, compondre, creure, incloure, promoure, resoldre...\nD’altra banda, tal com ja hem vist en altres butlletins (novembre i febrer de 2014), els decimals els hem d’escriure precedits d’una coma (i no pas d’un apòstrof), i el símbol de l’euro l’hem de separar de la xifra que acompanya amb un espai.\nPer tant, al rètol, hi hauria de dir:\nI tanquem el butlletí amb aquesta frase enverinada:\nL’arquitecte no té prous arguments per tirar endavant el projecte.\nAbans d’acomiadar-nos, aprofitem per dir-vos que ja us podeu descarregar com a fons d’escriptori el calendari del 2015 que hem editat des de l’Oficina de Serveis Lingüístics. El trobareu a la pàgina d’inici del web de llengua de la Diputació de Girona.\nAra, sí: fins al proper Vet Aquí!


José Carlos Hernández, Immaculada Jesuïtes d’Alacant, el tercer millor col·legi de la Comunitat Valenciana, “En la nostra cultura de centre és fonamental cuidar a la persona” – Educació press\nEntrevistem a José Carlos Hernández Triguero, coordinador de formació del Col·legi Immaculada Jesuïtes d’Alacant, escola que recentment s’ha posicionat en el tercer lloc del ranking elaborat pel diari EL MUNDO pel qual se li reconeix ser el tercer millor col·legi de la Comunitat Valenciana. També ocupa el lloc número 68 en el ranking dels 100 millors col·legis d’Espanya, realitzat també pel diari EL MUNDO.\nAmb una puntuació de 90 sobre 100 aconseguia, el Col·legi Immaculada Jesuïtes d’Alacant, el tercer lloc en el ranking de millors col·legis de la Comunitat Valenciana. A aquest centre educatiu, que presumeix d’un caràcter propi en el qual el binomi alumne-docent és indissoluble, indispensable i protagonista en tots i cadascun dels processos a seguir per a millorar en matèria d’educació, se li reconeixen diversos mèrits, com el de ser una de les escoles que més innoven en l’àmbit de la comunitat, així com la contínua formació del professorat, les certificacions oficials d’idiomes amb la integració dins de les seues instal·lacions del programa Erasmus Plus o els diferents títols de certificació que ofereixen de la Universitat de Cambridge, entre altres virtuts que són còmplices a l’hora de determinar aquests ranking.\nEn la següent entrevista, José Carlos Hernández Triguero, coordinador de formació del centre que ha guanyat el tercer lloc, ens explica totes les claus que un col·legi ha de seguir i incorporar per a formar part d’aquests rankings que pengen les medalles al mèrit a les millors escoles d’Espanya.\nP: Què se sent en ocupar el tercer lloc en el ranking de “millors col·legis de la Comunitat Valenciana” realitzat pel periòdic EL MUNDO?\nR: Una mescla d’orgull i alegria. No cerquem un lloc en presentar-nos a aquest ranking. El tercer lloc significa que es valora el nostre treball i ens alegra que, des que es va crear el ranking, la nostra posició sempre ha sigut entre els cinc primers.\nP: Quin característiques ha de complir un centre educatiu per a trobar-se en els primers llocs d’un ranking com aquest?\nR: Tots els centres que es presenten mereixen estar en les primeres posicions. En tots els centres educatius hi ha molt bons professionals que s’esforcen per traure el millor dels seus alumnes. Nosaltres, a més d’unes excel·lents i modernes instal·lacions, d’una metodologia adaptada a aquests temps, tenim una cultura educativa, com a centre de la Companyia de Jesús, de 500 anys. Aquesta cultura de centre, és la que imprimeix aqueix caràcter especial que és intangible però que es troba instal·lada en l’ADN dels nostres educadors i dels nostres alumnes. Tal vegada siga aqueixa “cultura de centre” el que ens diferencie de la resta.\nP: Què feu per a ser i posicionar-vos com a tercer millor col·legi de la Comunitat Valenciana? Com s’aconsegueix aquest lloc?\nR: Treballant tots els dies per fer que els nostres alumnes i les nostres alumnes siga persones felices, que respecten a les altres persones, que adquirisquen els coneixements necessaris per a ajudar a les altres persones. Açò és el que fem, treballar des de fa 60 anys a Alacant educant persones conscients, competents, compassius i compromesos. Les posicions en els ranking són el reflex d’aqueixa labor de 60 anys i estem molt agraïts per aqueix reconeixement.\nP: Sou un clar referent en quant a innovació educativa, Crees que és important que una escola incorpore les noves tecnologies o últims procediments d’ensenyament en les aules?\nR: Les noves tecnologies són eines que estan a la nostra disposició. Hem d’usar aquelles que realment faciliten i ajuden a la nostra labor. L’escola ha d’incorporar totes les eines que li siguen útils i que vagen concordes a les metodologies que s’empren. Açò requereix un esforç continu en la formació de professors perquè sàpien traure el màxim profit a totes les noves tecnologies que es vagen incorporant a l’aula.\nP: En aquesta línia, des del Col·legi Immaculada Jesuïtes Com ho feu per a estar a l’última en innovació educativa?\nR: Sempre ens hem caracteritzat per estar a “l’última”, però amb criteri. Ara hi ha un gran mercat de metodologies i d’eines aplicades a l’educació. Hem d’acudir a aqueix mercat. Com? Formant part d’organitzacions (Escoles catòliques, Educsi…) que ens permeten contactes en xarxa, acudint a congressos, facilitant als educadors plans de formació personal. L’important és conèixer, estar al tant i establir xarxes de coneixement.\nP: A part de noves tecnologies i altres mitjans materials, què altres coses són importants perquè un col·legi estiga “a l’última”?\nR: Com he dit abans, en l’actualitat el “mercat educatiu” ofereix una àmplia gamma de possibilitats. No és important escollir una metodologia o una altra, un sistema o un altre. L’important és que allò que s’implante, es faça amb sentit, amb una intensa formació prèvia. Que sempre s’establisca un sistema d’avaluació que ens permeta saber si el nou ens fa millorar i en què notem aqueixa millora.\nP: Quins són aqueixes qüestions que cuideu i presteu major atenció dins del centre?\nR: En la nostra cultura de centre és fonamental cuidar a la persona, la “cura personalis”. Que els alumnes, educadors i pares se senten acompanyats al llarg de tot el procés. Tal vegada siga a aquest aspecte al que li prestem una major atenció. Totes les persones s’han de sentir volgudes. Aquesta ha de ser la base des de la qual es construïsca tot el creixement personal. A la “cura personalis” hem d’afegir el Paradigma Pedagògic Ignaciano (PPI). Aquest paradigma és el que ens distingeix com a centre de la Companyia de Jesús d’altres centres i organitzacions educatives.\nP: Aposteu per una metodologia d’aprenentatge basada en projectes on l’alumnes és la clau i protagonista, Com és aquest tipus d’ensenyament enfront de la tradicional?\nR: Els projectes ajuden al fet que siga l’alumne el protagonista del seu propi aprenentatge. Els projectes motiven a l’alumne a aprendre de forma autònoma. Fomenten la reflexió i l’esperit autocrític. Les capacitats socials es reforcen gràcies a la col·laboració i al constant intercanvi d’idees. Els projectes faciliten la integració de la diversitat, la inclusivitat. I finalment, treballar per projectes fomenta la creativitat.\nP: A més, centreu també el focus d’atenció en els idiomes… Què altres facilitats o avantatges oferiu a l’alumne?\nR: Som el centre qualificador de Cambridge més antic d’Espanya. Els nostres alumnes poden certificar-se en qualsevol moment en el nostre centre d’idiomes. Pertanyem al programa Erasmus+, la qual cosa facilita que puguem realitzar intercanvis amb altres Centres de la Comunitat Europea. També som centre BEDA. És un programa que ajuda a la millora de l’ensenyament de l’anglès i està dirigit per Escoles Catòliques de Madrid i Cambridge English Language Assessment\nP: Què més es pot fer per a seguir escalant posicions dins d’aquest ranking de millors col·legis?\nR: El nostre únic interès és seguir treballant i millorant cada dia. No ens hem plantejat com a objectiu la millora de llocs en el ranking. Estem molt agraïts pel reconeixement que suposa comptar amb nosaltres per a l’elaboració d’aquests rankings.\nP: Pots tenir totes les eines per a ser un centre a l’altura, però sense bons professionals és impossible tenir èxit, Com treballen els docents?\nR: Els educadors són la part fonamental del nostre projecte. Els educadors del nostre centre són persones ben formades, competents en el seu treball. Són bones persones, preocupades per donar el millor exemple als seus alumnes. Els docents són el principal valor del nostre centre. Una de les principals preocupacions de l’Adreça és facilitar l’estabilitat laboral i econòmica del claustre. En el nostre projecte d’innovació VEIN21UN, l’alumne és el centre però sempre acompanyat de l’educador. L’educador és la base fonamental en la qual es recolza el nou model educatiu del nostre centre.\nP: Ja que parlem dels docents… Com hauria de ser el tracte dels mestres envers els alumnes? Es fomenta o s’enforteix una relació entre ells? Es construeix un vincle?\nR: Maestro és el que destaca per la seua perfecció i rellevància. Aquesta ha de ser la base de la relació amb els seus alumnes. Van acabar els temps en els quals el mestre era un mer transmissor de coneixements. Ara mateix la tecnologia facilita molts mitjans d’adquirir més i millors coneixements dels quals qualsevol professional de l’ensenyament pot emmagatzemar en el seu cervell. Un mestre ha de ser model de vida, i ho ha de ser des de l’afectivitat, establint relacions positives. S’han de construir vincles emocionals positius per a ensenyar. Només s’aprèn des de l’emoció. Cal afavorir la creació d’aqueixos vincles emocionals que faciliten els aprenentatges.\nP: Tota escola hauria d’estar en continu perfeccionament per a millorar, doncs el sistema educatiu sempre està actualitzant-se, De quina manera es pot aconseguir estar sempre a l’última i oferir a l’alumne els materials i eines educatives de qualitat?\nR: En primer lloc cal seleccionar molt bé al professorat. La formació primària del professorat és fonamental i fins ara les administracions no li l’han pres de debò. Jo per al meu fill vull el millor. Per als meus alumnes vull el millor. Després caldrà facilitar una constant formació permanent del professorat. Una formació de qualitat, no píndoles instructives d’una hora. Cal acostar la universitat a l’escola.\nP: En el sistema educatiu actual, Quines millores crees que caldria incorporar?\nR: La principal reforma s’ha de donar en el procés de selecció i formació primària del cos docent. Aquesta reforma suposarà un major reconeixement de la seua labor professional per part de tota la societat. La resta és organitzatiu i té fàcil solució.\nP: Quin és el problema més habitual pel qual pequen els centres educatius en matèria d’ensenyament?\nR: Encara que se sol nomenar la falta de recursos econòmics com el principal problema dels centres, no es pot establir una relació directa entre millora educativa i recursos. Clar que es poden fer moltes coses amb diners però llavors, com expliquem els canvis que s’estan produint en centres on la falta de recursos és evident? La millora en els centres té molt a veure amb l’estabilitat del professorat, amb la creació d’una cultura de centre, amb la implicació de la comunitat en la vida del centre, amb la creació d’un clima positiu en el centre i en la comunitat, amb el reconeixement de la labor dels docents per part de tota la comunitat… Pensar que tot es resol amb una bona assignació econòmica és el problema més habitual i el que pot llastrar la millora de molts centres educatius.\n← Prop de 200 directius de centres escolars es donen cita demà en el Fòrum Saber Fer que organitza el grup Santillana a València\nTermes i mentalitats: responsabilitat →\nEntrevista a Olympia Mosso, Experta en Equips Directius en àmbits educatius, “si no se sap obeir tampoc se sap manar”\nJavier M. Valle, en el Palau de Colomina, “ensenyar per competències és l’única manera eficient d’ensenyar en el context actual”


Els Dracs han guanyat a Wakefield 44 a 10 - VilaWeb\nEls Dracs han guanyat a Wakefield 44 a 10\nPartit de la 21a jornada de la Super League, jugat ahir dissabte a l'Estadi Gilbert Brutus,.\nEls Dracs van posar ahir dissabte, punt i final a la seua ratxa perdedora ( duien 5 partits seguits perdent) i van guanyar a Wakefield Trinity per 44 a 10 (20 a 6 a la mitja part).\nEs van mostrar segurs i dominadors en totes les fases del partit. La seua agressivitat en defensa va deixar a Wakefield sense cap poissibilitat de remuntar el partit.\nAmb aquesta victòria, a més de posar punt final a la crisis, tornen al Top 5 de la classificació, ja que estan cinquéns.\nPodeu llegir aquí el resum (fr) que fan els Dracs d’aquest partit. També podeu veure en vídeo el assaigs marcats.\nDivendres vinent, visitaran als Huddersfield Giants , al John Smith’s Stadium.


Blanca Suárez nega el Photoshop del seu cos: "Hi ha, però no en els llocs que diuen"\nEl Photoshop de Blanca Suárez ha portat molta cua als mitjans de comunicació. Resulta que en la seva última campanya de publicitat ha cridat l'atenció la sorprenent desaparició de les seves corbes, tripa, cames i braços en una imatge en comparació amb el vídeo amb el qual promociona els biquinis de la marca Women'secret.\nEn la comparació es veu clarament com a l'actriu li han desaparegut totes les corbes que té, però ella ho ha intentat negar amb molt d'humor en el seu compte d'Instagram, en què ha penjat una foto en roba interior saltant damunt del seu llit per mostrar el seu cos. "Sí, res més aixecar-me també em photoshopearon. Va, camina ja, si us plau" , ha escrit.\nNo obstant això, assegura que " aquí ningú nega que l'hagi però no en els llocs on s'afirma que n'hi ha ", pel que està admetent que hi ha retocs a la imatge promocional que no s'han fet al vídeo. No sabem si es refereix a la mar que hi ha de fons o al seu cara maquillada, però el que està clar és que la resta del món veu una altra cosa.\nTot i tota la bellesa natural que malbarata Suárez , catalogada com una de les dones més atractives d'Espanya, ella no se sent còmoda amb el seu cos, de manera que podria ser una de les explicacions al suposat Photoshop .\nArtículo anteriorEl PP pide que el Juan Gris se convierta en el nuevo centro de producción cultural de Móstoles\nArtículo siguienteEl PP pide que el Gobierno de Móstoles resuelva los problemas de la calle Ricardo de la Vega


17 maig 2021 12:31\nL'Atlètic Balears i el C.E. Andratx han tengut una bona iniciativa relativa a la recuperació rere l'incendi.\nMIQUEL A. C.\nL'Atlètic Balears vol tornar a fer palès el seu compromís amb les nostres Illes i els seus ciutadans.\nPer això ahir es comunicà que el club de la Via de Cintura s'ha posat en contacte amb el C.E. Andratx per a crear el "torneig benèfic per la serra de Tramuntana", que es disputarà a les instal·lacions del club andritxol.\nA més, l'Atlètic Balears s'ha posat en contacte amb els dirigents del R.C.D. Mallorca per oferir-los la possibilitat de disputar aquest esdeveniment esportiu i solidari contra el primer equip vermell.\nTots els ingressos del torneig anirien destinats íntegrament a la reforestació de les zones afectades pel terrible incendi que ha afectat la serra durant els passats dies i que encara no està del tot extingit.\nA més, es crearà una 'Graderia Fila Zero' per a totes aquelles persones que tot i que no puguin assistir al partit i vulguin solidaritzar-se amb la causa ho puguin fer.


Els futbolistes internacionals de Torredembarra finalitzen l’Euro Winners Cup 2020 en el TOP-10\nLlorenç Gómez, màxim golejador del torneig amb 22 gols, i Eliott Mounoud, acaben 5ns amb l’Astur Music. Eduard Suárez i Adrián Frutos, 8è i 10è, respectivament\nL’Euro Winners Cup 2020 ha finalitzat amb el triomf del BSC Kristall sobre l’actual campió, el SC Braga, en la tanda de penals. El conjunt rus agafa el relleu de l’equip portuguès en una edició on els futbolistes internacionals de Torredembarra han quallat un gran paper. Llorenç Gómez i Eliott Mounoud han estat els que han acabat més amunt en la classificació del torneig assolint la 5a posició.\nL’Astur Music ha caigut als quarts de final contra el Marbella en la tanda de penals (3-1) després d’igualar a 7 gols en el temps reglamentari. La tripleta de Gómez va resultar infructuosa per al col·lectiu, però va contribuir al trofeu de màxim golejador que s’han endut cap a casa al marcar 22 gols (més 18 assistències) en els set partits disputats. Un cop es va quedar sense opcions de jugar les semifinals, l’equip ucraïnès va desfer-se del BSC Molniya d’Eduard Suárez per 13 a 3 amb 5 dianes de Gómez, i del BSC Krylya Sovetov per 11 a 5.\nPer la seva part, Suárez va haver de conformar-se amb la 8a plaça. Després de caure en els quarts de final contra el Kristall per 13 a 3, també va claudicar davant l’Astur Music, amb el mateix resultat, i el O Sotao, per un marcador més ajustat de 5 a 7. Tot i això, el torrenc ha estat un dels millors jugador del seu equip juntament amb el també internacional Antonio José Mayor, des de la fase de grups fins al darrer partit per definir la seva posició final.\nQuant a Adrián Frutos, el seu camí va acabar als vuitens de final amb la derrota, precisament, contra el Molniya per 6 a 4. El Grasshopper va estar a punt d’igualar un 1 a 5, però després de marcar el quart gol va encaixar el sisè dels ucraïnesos quan només quedaven segons pel final del partit. Finalment, el conjunt suís ha acabat 10è a la classificació global amb les posteriors victòries contra el Marsella Beach Team (6-3) i el Rostocker Robben (3-2), i la derrota definitiva davant l’Sporting Club de Portugal (3-5).


Alexis Jenni: "El debat sobre la identitat és absurd"\nFa només un any, Alexis Jenni era professor de ciències naturals en un institut de Lió. Dos mesos després de publicar el seu primer llibre, ‘L’art francès de la guerra’, va guanyar el premi Goncourt, un dels més importants de França. S'ho va prendre amb calma, però li ha canviat la vida\n2 min. Barcelona 22/09/2012 01:03\nQuan va començar a treballar en 'L’art francès de la guerra', Alexis Jenniu es va retrobar amb les lectures d’aventures de la infantesa. “Aquest gènere sempre m’ha cridat molt l’atenció. De petit imaginava batalles amb soldats de joguina, llegia moltes novel·les d’aventures i també en veia pel·lícules –fa memòria–. Al llibre volia combinar aquest esperit amb l’anàlisi, la reflexió i el comentari, sense que això fes perdre l’atenció per la història, que volia que fos llegida amb interès i quasi amb addicció, com passa amb les novel·les de gènere”.\nLa novel·la, de gairebé 600 pàgines, arrenca amb un personatge de qui no en sabem el nom, l’edat ni cap característica física. El seu únic interès és aconseguir escaquejar-se de la feina, passar unes quantes hores amb l’amant i seguir fil per randa la guerra de l’Iraq de l’any 1991. “El personatge remarca que és la primera vegada en dues o tres dècades que es parla de la participació francesa durant una guerra –diu Jenni–. El narrador s’adona que l’exèrcit, amagat i marginat de la societat fins llavors, torna a renéixer. Un dels punts de partida del llibre era la següent pregunta:#per què no se n’havia pogut parlar, de l’exèrcit, fins llavors?”


Biblioteca Marta Mata de l'escola Orlandai: Glup, de Daniel Piqueras\nLa darrera adquisició de la nostra biblioteca: Glup (Narval, 2016), de Daniel Piqueras, que va guanyar el premi Liberisliber de literatura infantil i juvenil, molt merescudament.\nEn format de còmic, és la història de la Candela, una nena que, des que neix, estima el mar i els qui l'habiten. Sense paraules, anem presenciant com la nena es fa gran. Torna sempre al mateix mar, perquè hi és feliç i perquè hi busca alguna cosa que ha perdut: una ofrena que la seva mare li va fer un dia, i que ella farà a la seva filla. És una història rodona.\nHi trobareu unes il·lustracions molt amables, amb pocs colors però amb molts recursos expressius.\nEns fem amics de la Candela i vivim les seves aventures:\nPublicat per la bibliotecària a 6:30\nLa llibreria A peu de pàgina organitza la 6a troba...\nTrobada Talitha-Orlandai a la biblioteca de l'esco...


Nova baixada de l'atur a Solsona i Cardona al gener\nL’observatori d’empresa i ocupació de la Generalitat de Catalunya ha publicat ja les dades d’atur del mes de gener de 2015 Solsona Persones registrades a l’atur: 560 , variació respecte a desembre:\nHem incorporat una persona nova a l'equip amb la missió principal de dinamitzar el sector agroalimentari. En Carles Pujol (La Seu d'Urgel, 1974) és un experimentat agent de desenvolupament local en l'àmbit\nComencem un nou any i fem tancament de l'anterior. Estem fent presentacions de la feina feta i explicant els plans per l'any vinent dins del marc dels programes de desenvolupament local del\nUn dels primers resultats de les tasques de prospectiva indica que les empreses requereixen personal amb coneixements de màrqueting internacional i treballadors de manteniment de sistemes electropneumàtics. L’Agència de Desenvolupament Local de\nEl Servei Connectem ha realitzat aquest matí una visita a l’empresa SEMEN CARDONA amb persones del Servei que es troben en situació de recerca de feina o que busquen una millora laboral.\nProperament iniciarem un curs en COMPRAVENDA I MÀRQUETING INTERNACIONAL Calendari previst: Febrer a Juny 2016 Durada: 280 hores Nombre de places: 15 persones Lloc d’impartició: Solsona Objectius: -Conèixer el sistema d’informació de


Polèmica per la 'desaparició mediàtica' d'Oriol Mitjà\nUn article de Salvador Sostres a l'ABC aixeca polseguera a les xarxes socials\nper Redacció dilluns, 18 de maig 2020 - 09:27h\nEl doctor Oriol Mitjà, en una imatge d'arxiu. | CatalunyaDiari\nÉs complicat que un article del periodista Salvador Sostres deixi indiferent ningú, i aquest cap de setmana no ha estat una excepció. Sostres ha dedicat el seu darrer article periodístic, publicat al diari 'ABC', al doctor Oriol Mitjà, un dels professionals que més exposició mediàtica ha tingut al llarg de la pandèmia del coronavirus però que, certament, en els darrers dies ha deixat d'aparèixer als mitjans de comunicació.\nSostres carrega contra Oriol Mitjà\nAquesta 'desaparició mediàtica' centra l'article de Sostres, que recorda que l'estudi epidemiològic que des de fa setmanes està duent a terme Mitjà encara no ha presentat els resultats perquè, de fet, els que s'han obtingut contradiuen el que s'esperava des del laboratori dirigit pel prestigiós científic. En l'article, Sostres apunta que Mitjà ha deixat de ser l'assessor de referència del govern català després de desavinences com ara la proposta del passaport immunològic, finalment descartada per l'executiu de Torra, o justament pels resultats inesperats de l'estudi que, de fet, encara s'està duent a terme i pel qual Mitjà encara busca voluntaris.\nSegons Sostres, el suport d'Oriol Mitjà al pla de desescalada per fases que està aplicant des de fa quinze dies el govern espanyol ha acabat de distanciar la posició del científic respecte el govern de Catalunya. A partir d'aquí, l'articulista aprofita per carregar durament i apunta a l'independentisme polític com a «sinistra màquina de triturar talent» i diu que «el doctor Trilla ha deixat en evidència la 'frivolitat' i la 'precipitació' de Mitjà».\nLa xarxa es pregunta on és Oriol Mitjà\nMés enllà de l'artilleria de Sostres contra Mitjà i el govern Torra, el cert és que el doctor ha desaparegut del focus mediàtic en la darrera setmana. Caldrà veure si finalment en els propers dies presenta els resultats del seu ambiciós estudi epidemiològic i reapareix als mitjans de comunicació tal com l'hem pogut veure al llarg de tota la crisi del coronavirus.


Tornen els Castells a Valls | Àngel\nDos anys després, el quilòmetre zero del món casteller viurà l'actuació com abans de la pandèmia\nper Albert Oliva 24/10/2021 06:00h\nEls Xiquets de Valls tornen, per fi, a la plaça del Blat. Serà amb motiu de la Fira de Santa Úrsula i la tradicional diada castellera que es viurà el diumenge dia 24 d'octubre al migdia. En aquest sentit, el quilòmetre zero del món casteller retroba, dos anys després, la dinàmica de la dualitat local i serà viscuda en total normalitat, tal com s'ha fet fins a l'arribada de la pandèmia.\nConsulta el programa d'actes de la Fira de Santa Úrsula 2021!\nEn concret, després de l'aixecament de restriccions sanitàries, l'actuació castellera podrà realitzar-se amb el públic dret. No hi haurà limitacions en el nombre de castellers, i amb els accessos a la plaça del Blat oberts.\nTot i així, com marquen les normes de les autoritats sanitàries per aquest tipus d'actes, serà obligatori, tant per al públic com per als castellers, l'ús de la mascareta.\nA la vegada, està previst informar al públic, a través de megafonia a la plaça, lones i informadors a peu de carrer i als principals accessos, de la necessitat de l'ús de la mascareta.\nImatge de la roda de premsa de presentació del cartell de la fira | Albert Oliva\nLa mulassa i els gegants, també a plaça\nA més, la jornada recupera el format tradicional, i començarà amb la balladeta dels gegants de Valls i de la Mulassa a les 11.45 h. Es tracta d'una actuació no prevista inicialment en el programa a causa de les restriccions sanitàries.\nTot seguit, entraran a plaça pel carrer de la Cort els castellers i castelleres de les Colles Joves i Vella dels Xiquets de Valls. A les 12.15 h hi haurà la interpretació de l'Himne Nacional «Els Segadors» a càrrec dels grallers Bufalodre, tal com ja estava previst en el programa inicial.\nFinalment, se celebrarà la diada castellera amb el sistema de rondes vallenques tradicional de tres castells, pilar de mèrit i els pilars al balcó.\nÚltima hora Última hora Alt Camp Última hora Colla Vella dels Xiquets de Valls Última hora Colla Joves Xiquets de Valls Última hora Fira de Santa Úrsula Última hora castellers Última hora cultura popular Última hora Ajuntament de Valls Última hora Valls Última hora agenda\nObjectiu Decennals: la UAF busca els integrants del nou ball del seguici de Valls


Notícies :: Notícies de custòdia :: La custòdia agrària, tema d'opinió al New York Times\nLa custòdia agrària, tema d'opinió al New York Times\nDijous 3\tOctubre 2013 - 21:19\nEls autors de l'article, Lindsey Lusher Shute i Benjamin Shute, expliquen la seva història per trobar una granja que es puguessin permetre econòmicament i posen de relleu la problemàtica de pèrdua de sòl agrícola a l'Estat de Nova York.\nLa majoria de finques, granges i terres més adients per a l'activitat agrícola que volien portar a terme els autors estan protegides per Conservation easements, la figura americana d'acord de custòdia a perpetuitat que imposa fortes restriccions als usos de les terres. Però això no impedia que estiguessin al lliure mercat per a qualsevol comprador disposat a acceptar aquestes restriccions. El resultat és que la majoria d'aquestes finques són comprades per gent adinerada de Nova York pel seu gaudi personal, i automàticament deixen de ser finques agrícoles (per les molèsties que aquesta activitat suposa a la nova propietat). Fins i tot l'existència d'incentius fiscals per fomentar l'arrendament de terres a pagesos no soluciona el problema, ja que la major part d'aquesta nova propietat si decideix acollir-se a aquests incentius ho fa a través d'arrendaments a curt termini, insegurs i insuficients per endagar una activitat agrícola sostenible, tant en el temps, econòmicament com ambientalment.\nFinalment, l'article exposa una proposta que estant desenvolupant la Vermont Land Trust i l'Estat de Massachussets, promovent uns conservation easements més restrictius pel que fa a qui pot comprar la terra, de manera que els titulars de finques amb un conservation easement pot vendre sempre hi quan es garanteixi l'ús agrícola. Això si, la propietat rep la diferència de preu entre vendre-la a preu agrari o a preu de lliure mercat. Això augmenta el preu per a la conservació d'aquesta terra i els seus usos entre un 10 i un 40%.\nPodeu llegir l'article sencer, que aprofundeix més sobre aquesta temàtica, i és molt recomenable i interessant.\nSi esteu interessats en temes d'accés a la terra i custòdia agrària podeu consultar la web del projecte LandAccess, on la xct n'és sòcia.\nMés, sobre...: custòdia agrària , acces a la terra , land access , opinió , xcr , custodia territori , the new york times


Trenquen els vidres de desenes de cotxes aparcats a la ronda Sant Martí de Lleida - Teleponent\nInici Succesos Trenquen els vidres de desenes de cotxes aparcats a la ronda Sant...\nTrenquen els vidres de desenes de cotxes aparcats a la ronda Sant Martí de Lleida\nMossos i Guàrdia Urbana planifiquen dispositius especials i augmentaran la vigilància per la Festa Major\nDesenes de cotxes aparcats a la ronda Sant Martí de Lleida han aparegut aquest dilluns al matí amb els vidres trencats.\nUna patrulla dels Mossos d’Esquadra que ha inspeccionat el lloc ha trobat fins a 21 vehicles violentats, mentre que la Guàrdia Urbana de Lleida assegura que han estat 50 els robatoris en interior de cotxes registrats en aquest carrer aquesta nit.\nA més, segons la Guàrdia Urbana, durant la nit de diumenge a dilluns han aparegut més vehicles amb els vidres trencats en altres carrers de la ciutat i s’ha fet alguna detenció. De moment, però, no s’ha detingut cap persona relacionada amb els fets de la ronda Sant Martí.\nPer prevenir que es repeteixin aquests fets, Mossos i Guàrdia Urbana planifiquen dispositius especials i augmentaran la vigilància aquests dies, que a Lleida se celebra la Festa Major.\nArticle anteriorUn menor de 12 anys, ferit greu en ser atropellat per un cotxe a Lleida\nArticle següentDetingut per robar la caixa d’un restaurant de Lleida després de trencar el vidre de l’aparador


El maridatge més tecler, amb els vins i caves de Castell d'Or\nL'espineta amb caragolins és el plat més emblemàtic de les festes de Santa Tecla.\nEl celler ens proposa un negre per acompanyar la tradicional espineta amb caragolins i un dels seus escumosos per a brindar amb les postres més festives\nActualitzada 16/09/2021 a les 16:56\nEl plat per excel·lència a les festes de Santa Tecla és l'espineta amb caragolins, un plat on s'utilitzen diversos ingredients, però on no pot faltar l'espineta, una part de l'especejament de la tonyina i els caragols, a més de la patata, la ceba i el tomàquet. Es tracta d'un esmorzar de forquilla tradicional que procedeix de l'herència de la cuina d'aprofitament dels pescadors de Tarragona. Un vi que maridaria a la perfecció amb aquest plat intens en sabors i ingredients és el vi negre Cossetània Reserva 2015, elaborat de la varietat Cabernet Sauvignon.\nPertanyent la DO Penedès, aquest vi no decep. Va rebre una medalla d'or al Concurs Mundial de Brussel·les 2021 per la seva qualitat i caràcter. El Cossetània Reserva 2015 es caracteritza, al nas, per una gran concentració de fruita molt madura en melmelada: prunes negres, mores, figues seques. La complexitat aromàtica es va mostrant successivament quan apareixen una gran varietat de matisos ben conjugats. Aromes d'espècies variades, destacant el pebre negre, la nou moscada i la vainilla. Tot això, deixant entreveure unes excel·lents botes de roure que aporten complexitat al conjunt aromàtic però sense tapar res i sense mostrar-se tal com la mateixa fusta, sinó amb l'efecte d'arrodoniment i conjunció d'aromes i sabors.\nI una altra cita gastronòmica que no pot faltar durant aquestes dates de Festa Major és el Braç de Santa Tecla, el tradicional pastís elaborat pel Gremi de Pastissers i que centenars de persones degusten gratuïtament a la plaça de la Font any rere any, amb l'excepció d'aquestes dues últimes Tecles a causa de la covid-19. Per aquest dolç o per altres que puguem gaudir durant aquestes dates de disbauxa proposem el cava Castell d'Or Brut Nature, fresc i amb el carbònic molt ben integrat que contrastarà amb el dolç del pastís i ens permetrà brindar per aquestes festes tan esperades!\nComenta el contingut : El maridatge més tecler, amb els vins i caves de Castell d'Or


En marxa les obres del monument a la presó de Dones de les Corts al xamfrà dels carrers Joan Güell i Europa - Fundació Solidaritat Universitat de Barcelona\nHome Memòria democràtica En marxa les obres del monument a la presó de Dones de les Corts al xamfrà dels carrers Joan Güell i Europa\n31/07/2019 31/07/2019 Memòria democràtica, Notícies\nEs tracta d’un espai de memòria que culmina el procés participatiu engegat l’any 2013 amb la Plataforma Futur Monument a la Presó de Dones de les Corts, de què forma part l’EUROM de la Fundació Solidaritat UB.\nL’Ajuntament de Barcelona ha començat les obres del nou espai de memòria, Monument Presó de Dones de Les Corts, al xamfrà nord-est dels carrers Joan Güell i Europa, on actualment hi ha un monument efímer instal·lat l’any 2014 per reivindicació de la plataforma ciutadana pel Futur Monument a la Presó de Dones de Les Corts, de què forma part l’Observatori Europeu de Memòries (EUROM) de la Fundació Solidaritat UB.\nAmb aquest conjunt commemoratiu definitiu es donarà resposta a una llarga reivindicació de la societat civil, que fa anys que lluita per recuperar la memòria del que, de 1939 i 1955, va ser un espai de repressió i empresonament de dones, moltes d’elles per motius polítics.\nL’àmbit d’actuació és el xamfrà nord-est dels carrers Joan Güell i Europa, que s’ampliarà dos metres al carrer Europa. L’element central del monument el composen sis grans pedres d’escullera procedents d’orígens diversos, que mostraran la variada procedència, de diferents zones d’Espanya, de les preses detingudes a les Corts. Pintura de calçada reproduirà el perímetre de la presó; els actuals tòtems informatius esdevindran permanents, i un codi QR permetrà accedir a un espai web amb veus i testimonis.\nLa intervenció que ara comença és obra de l’equip guanyador del concurs d’idees convocat l’any 2017. L’equip està format per la professora de Belles Arts de la Universitat de Barcelona Núria Ricart, l’arquitecte Jordi Henrich i l’historiador Fernando Hernández Holgado. El cost de les obres és de 202.696,04 euros, que es financen des de la regidoria de Memòria Democràtica i el districte de les Corts. Està previst que les obres acabin a mitjans del mes d’octubre.


SANT ILDEFONS: Catequesi Familiar de gener: Epifania\nLa visita dels Mags. Mateu (2, 1- 23)\nEn aquesta narració de Mateu no podem saber amb certesa, si és el relat d’un fet històric o si és una narració midràsica. Les narracions midràsiques eren un tipus de narracions amb les que per mitjà de símbols proclamaven un missatge.\nDe vegades, els midratjos es confeccionaven a partir d’un fet real, però explicat amb símbols, i de vegades eren narracions totalment inventades per l’autor. No podem saber si va esdevenir algun fet que pogués servir a Mateu per confeccionar el seu midràsh. Per altre cantó és notable que Lluc que en el pròleg del seu evangeli diu: “Ara jo, havent-me informat minuciosament de tot des dels orígens, he decidit escriure...”, no faci la més mínima referència a aquest fet.\nSigui el que sigui de tot això, el que val és el missatge que Mateu ens vol donar amb la seva narració.\nMateu ens proclama que Jesús és el veritable Messies Salvador que ve per a tots els humans i no solament pel poble d’Israel. Els Mags són el símbol de tots els pagans.\nL’estrella és el símbol bíblic del Messies (l’Estrella de David).\nEls Mags o Savis d’Orient eren el símbol dels homes justos que busquen el bé i la veritat en l’esforç d’estudiar el sentit del món i de la vida, observant les estrelles.\nLa llarga caminada seguint l’estrella és el símbol de l’esforç dels justos per la veritat.\nL’estrella que els conduïa, en arribar a Jerusalem s’apaga. Jerusalem capital i símbol del judaisme no té el Messies.\nEls Mags seguint el criteri més raonable decideixen preguntar al rei. La ignorància del rei és una clara referència a la situació del poble d’Israel que no fent cas dels profetes, no espera correctament el Messies promès. Rellegint les promeses profètiques el rei i tots els rabins escribes i sacerdots els envien cap a Betlem, però de seguida el rei organitza la persecució d’aquell que ve a suplantar-lo. El poder del món rebutja el Crist.\nEn sortir de Jerusalem torna a brillar l’estrella que els condueix fins a on és l’infant. Van entrar a la casa van veure l’infant i el van adorar i obsequiar amb els seus obsequis reials. Van veure l’infant i van creure en el Messies. Van fer Epifania.\nEl testimoni de Lluc. (2, 1-51)\nTots els relats que Lluc escriu, fan referència a esdeveniments normals, que realitzaven tots els infants jueus d’aquell temps. No eren cap cosa extraordinària, Jesús els va protagonitzar com un infant jueu qualsevol.\nLa manera com els infants creixien amb els seus pares i participaven de tota la vida familiar ajudant al seus pares en tot i aprenent-ho tot d’ells. Però els que tenien fe s’adonaven que l’infant o el noi o el jove Jesús era quelcom més que un noi qualsevol.\nAl començament eren molt pocs els que tenien aquesta fe: eren Maria, Josep, Zacaries i Anna. Ells s’adonaven que Jesús era el Fill de Déu Pare; el Messies, i ho feien saber als altres. De mica en mica, molts d’altres coneixien el que Jesús era. És feia Epifania.\nAixò no va ser només en la infància de Jesús, sinó durant tota la seva vida.\nEl Baptisme de Jesús (Lluc 3, 1-23).\nLa narració del Baptisme de Jesús també va ser un fet molt normal tant que Lluc diu: Tot el poble es feia batejar, i Jesús també fou batejat.\nDesprés, seguint l’esquema dels altres evangelistes, dóna testimoni del cel obert que significa que en Jesús es realitza “per fi” l’objecte de tota l’esperança messiànica d’Israel.\nLa presència de l’Esperit Sant en Jesús, símbol de la seva condició de Messies o Crist, l’ungit de Déu.\nLa veu del Pare, proclamant: Tu ets el meu Fill, el meu estimat; en tu m’he complagut.\nLluc ens diu com Jesús comença la seva vida adulta i pública dient: Jesús va començar el seu ministeri quan tenia uns trenta anys.\nTot aquest conjunt de textos evangèlics, ens crida a alimentar i fer ben forta la nostra fe en Jesús, per ser capaços de copsar tot el que per mitjà d’ells ens vol dir.


query_builder 17 juliol 2013 12:26\nEl conseller de Cultura ha destacat la importància de Flotats en la creació del TNC: “Nosaltres volíem que Flotats tornés al TNC i Flotats volia tornar-hi. Estem per reconèixer a la gent que té la capacitat d'emprendre i el TNC va néixer de l'esforç de moltes persones. Flotats, Jordi Pujol, Max Cahner, Marta Ferusola, etc. sintetitzen l'esforç d'aconseguir fundar el TNC. La constància i la convicció de Flotats ho van fer possible i gràcies a això tenim ocasió de gaudir d'un magnífic teatre. Aquest es un acte de normalitat, amistat... Les persones amb talent han de treballar amb tota la convicció. La mateixa convicció que tinc que aquest nomes es el principi de molts moments que viurem al TNC".\nLes activitats al Teatre Nacional de Catalunya es van iniciar el 1996 amb l’estrena de l’obra “Àngels d’Amèrica”, que ell mateix va dirigir, però no va ser fins l’11 de setembre de l’any següent que s’inaugurà el nou Teatre amb “L’Auca del senyor Esteve”.\nFlotats va iniciar la seva activitat com a actor de teatre a l’Associació Dramàtica de Barcelona i l’any 1959 va entrar a formar part de l’Escola Nacional Superior d’Art Dramàtic d’Estrasburg. Va passar pel Théâtre National Populaire i va ser primer actor de la companyia Théâtre de la Ville. L’any 1981 va ingressar a la Comédie Française, el Teatre Nacional de França, del qual en fou primer actor.\nJosep Maria Flotats és Creu Sant Jordi, Medalla d’Or al Mèrit de les Belles Arts i Cavaller de la Legió d’Honor i Cavaller de les Arts i les Lletres.


Creixement de la població mundial | Medi ambient | Biologia | FuseSchool – alugha\nCreixement de la població mundial | Medi ambient | Biologia | FuseSchool\nFes clic aquí per veure més vídeos: https://alugha.com/FuseSchool CRÈDITS Animació i disseny: Joshua Thomas (jtmotion101@gmail.com) Narració (versió anglesa): Dale Bennett Guió: George Dietz Des de fa uns dos milions d'anys fins ara en fa uns 13.000, hi havia diverses espècies humanes a la Terra. De fet, fa cent mil anys hi havia almenys sis espècies humanes diferents. Avui només quedem nosaltres, els Homo sapiens. En aquest vídeo veurem alguns dels moments clau en el creixement de la població i què ens espera en el futur. La nostra espècie, l'Homo sapiens, va evolucionar per primera vegada fa uns dos-cents mil anys a l'Àfrica Oriental. Lentament va començar a competir amb els nostres cosins humans, i fa uns tretze mil anys, els nostres últims cosins es van extingir. En els últims dos-cents mil anys hem crescut d'una persona a les set mil cinc-cents milions actuals. La població d'Homo sapiens va començar a créixer fa uns setanta mil anys, portant les altres espècies humanes a l'extinció. Els nostres avantpassats van conquerir tots els racons de la Terra i van inventar objectes impressionants. L'explicació més acceptada sobre aquest èxit tan ràpid és una gran millora en les nostres habilitats lingüístiques i, per tant, en la comunicació i la capacitat de compartir informació. Fa dotze mil anys, en els inicis de l’agricultura, hi havia cinc milions de persones. Els nostres avantpassats van començar a cultivar diferents espècies de plantes i animals per tenir un subministrament fiable. Això va canviar la nostra forma de viure. Les persones es van instal·lar al camp permanentment, i la població va créixer més ràpid que mai. Vam tardar dos milions d’anys en arribar a ser cinc milions de persones, i deu mil en arribar als mil milions. Però això no és res comparat amb el que teníem per davant! Fa 200 anys, la població mundial era d'uns mil milions de persones. A dia d'avui, som set mil cinc-cents milions. I tot i així, cada any hi ha 83 milions més de persones al planeta. És la població de tot Alemanya! Això va començar amb una nova revolució agrícola a Europa l'any 1700, seguida de la revolució industrial de 1800. La invenció de la màquina de vapor va augmentar la producció d'aliments i va millorar les taxes d'ocupació i els salaris. Aquest increment en taxes d'ocupació i salaris va millorar la qualitat de l'atenció mèdica i el nivell de vida, i això va comportar un boom en la població. En poques paraules, com que hi havia més aliments i aigua neta, menys malalties i una millor atenció mèdica, van morir menys persones. Gent que d'una altra manera hagués mort va sobreviure i va augmentar la població. Al tenir fills van augmentar encara més la població, i la història segueix. S'espera que superem els onze mil milions l'any 2100. Però la veritat és que ningú ho pot assegurar. Per ajudar al creixement de la població, s’espera que l’economia mundial es tripliqui aquest segle. Això representa un gran repte pels recursos naturals, els biomes i la vida salvatge de la Terra. Si la població segueix creixent al ritme actual, podria arribar a més de 10.000 milions de persones en els propers trenta anys. Però per això és necessari que hi hagi suficient menjar, aigua i allotjament, i que la higiène i l'atenció mèdica siguin bones. O potser la població mundial decreix. Pot ser que no hi hagi recursos suficients per tothom. Potser el menjar i l’aigua escassegen, o no hi ha habitatges per a tothom, o l’assistència mèdica, que prevé malalties i salva vides, no està a l’abast de tots. Potser el nostre ús irresponsable d’antibiòtics d'avui en dia podria provocar una epidèmia global en el futur. O el canvi climàtic induït per l’ésser humà podria provocar sequeres greus o innundacions, portant fam o malalties al planeta. VISITA'NS a www.fuseschool.org, on tots els nostres vídeos estan organitzats per temes, i on podràs veure què més oferim. Comenta, fes clic a "m'agrada" i comparteix amb altres alumnes. Pots fer i respondre preguntes i els professors es posaran en contacte amb tu. Aquests vídeos es poden utilitzar en un model de classe invertida (Flipped Classroom) o com una ajuda per revisar la matèria. Accedeix a una experiència d'aprenentatge más profunda a la plataforma y aplicació de Fuse School: www.fuseschool.org Aquest recurs educatiu obert és gratuït, sota una llicència Creative Commons: Atribució-No Comercial CC BY-NC (Veure escriptura de la llicència: http://creativecommons.org/licenses/by-nc/4.0/). Es permet descarregar el vídeo per fer-ne un ús educatiu sense ànim de lucre. Si vols modificar el vídeo, posa't en contacte amb nosaltres: info@fuseschool.org


L’ensenyament primari públic a Barcelona del 1900 al 1971 | lamaletadeleducador\n← Talleres creativos sobre educación de Manuel Gallardo y Hanoch Piven, IFEMA (Madrid)14 y 16 de febrero,\nQuè és l’#Escola #inclusiva? →\nCelia Cañellas i Rosa Torán, historiadores, ens conviden a un debat sobre història i patrimoni, en concret:\n“L’ensenyament primari públic a Barcelona del 1900 al 1971”\nQuan? Dilluns 21 de gener a les 19 h\nOn? Sala Carreras Candi, MUHBA Centre de Recerca i Debat, Baixada de la Llibreteria, 7\nUn activitat gratuïta del MUHBA (Museu d’Història de Barcelona), prèvia reserva.\nAquesta entrada s'ha publicat en el racó del profe, espai de pares i mares inquiets/es i etiquetada amb Barcelona, ciutat, el racó del profe, MUHBA, pares i mares. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Santa Magdalena del Mont szlak - Sant Privat d'en Bas, Catalunya (España)- GPS track\nWycieczki Piesze (Wycieczki Piesze szlaki w Spain → Catalonia → Sant Privat d'en Bas )\n14 794 348 1094\nMoving time jedna godzina 59 minut\nEscletxes de Freixeneda i Salt de Sallent (Wycieczki Piesze)\nSANT PRIVAT D'EN BAS-GORGUES RIERA DE GORNERS-CAN FREIXENEDA-ESCLETXES DE L’EUGA/DE LA FREIXENEDA-SALT DE SALLENT (Wycieczki Piesze)\nRIERA GORNERS- ESCLETXES DE LA FREIXENEDA-SALT DEL SALLENT-20160309 (Wycieczki Piesze)\nPuigsacalm, Puig dels Llops i Puig Corneli per Salt Sallent, Escales, Canal de l’Euga (Km Vertical), Sta Magdalena i Olletes (Wycieczki Piesze)\nw pobliżu Sant Privat d'en Bas, Catalunya (España)\nSortida de senderisme per la Garrotxa.\nSortim de l'àrea recreativa de Sant Privat d'en Bas. Podem aparcar perfectament en la zona de parking.\nComencem agafant el camí senyalitzat cap a Santa Magdalena. Pujem fort fins a trobar el camí dels matxos. Seguim pujant, aprofitant a gaudir de les vistes i les faxedes magnifiques que hi ha en tot el camí.\nTrobem la pista que ve del Salt de Sallent i va a Santa Magdalena. Nosaltres la seguim fins arribar al nostra destí d'avui. Gaudim de les fantàstiques vistes sobre la Garrotxa, i al fons el Pirineu Oriental. Podem veure des del Puigmal, tota la olla de Nuria, Bastiments, olla de Vallter, Costabona i el Canigò.\nLa baixada la fem pel dret, però pel camí molt ben senyalitzat, passant per la capella (cova) de la Mare de Deu de les Olletes.\nAnem baixant amb forta pendent fins arribar al parking on hem aparcat el cotxe.\nBon sortida amb un entorn espectaculat. Ruta molt recomanable.\nJordi Juvanteny 2021-03-21\nPero com que som tan xulos, nosaltres l’hem feta al reves . La pujada es durilla pero preciosa pel bac de la muntanya. I les vistes del cim acollonants..\nMoltes gracies per compartir, Geni!!👏👏😍\nA vosaltres per gaudir-la, Jordi!!!


Totes les visites de pediatria de Pineda es faran a Poblenou a partir de dimarts que ve | Ràdio Pineda\nTotes les visites de pediatria de Pineda es faran a Poblenou a partir de dimarts que ve\n22 maig 2020 - Submitted by MJH\nEnviat per MJH el 22 maig 2020\nImportant reestructuració a l'Àrea Bàsica de Salut de Pineda a partir de dimarts que ve. Totes les visites de pediatria, tant del CAP de Pineda Centre com les del consultori de Poblenou, es concentraran a partir de dimarts a Poblenou. El motiu és que Poblenou serà un centre sanitari lliure de COVID-19, ja que no es farà cap visita relacionada amb el coronavirus.\nEn canvi, al CAP del C/ Tarragona es concentraran les proves de COVID de tota la població de Pineda de Mar que tingui símptomes. Només els nens i nenes que tinguin símptomes de COVID s'hauran de desplaçar per fer-se les proves al C/ Tarragona. La resta de visites de Pediatria seran totes a Poblenou. A tots dos centres de salut s'han extremat les mesures preventives donada l'alerta sanitària, ja que com han remarcat, "el virus no ha marxat, segueix present".\nHo han explicat a Ràdio Pineda la directora de l'Àrea Bàsica de Salut de Pineda, la dra. Adriana Ramos, i l'Adjunta de Direcció, Mar Masvidal.\nEscolta AQUÍ l'entrevista (Informatiu 13h.)\nTrucar sempre per telèfon abans d'anar\nSigui quin sigui el motiu de la visita, sigui de pediatria o d'adults, des de l'Àrea Bàsica de Salut demanen que truquem abans al nostre ambulatori o bé al telèfon CatSalut Respon, el 061.\nTambé es pot programar la visita a través del portal a internet del Servei Català de la Salut o el portal La Meva Salut.\nProves de COVID al CAP per qui tingui símptomes\nA Pineda ja s'estan fent les primeres proves de COVID-19. Només es fan proves als CAP en casos que hi hagi simptomatologia lleu, davant possibles casos greus es derivaran directament a fer les proves a l'hospital. Aquesta prova, que sempre es realitza sota criteri mèdic, té com a principal objectiu detectar de forma precoç els casos, identificar els contactes i fer-ne un seguiment per aïllar-los i evitar un focus de contagi. L’Atenció Primària per tant esdevé un servei clau en el seguiment i contenció de la pandèmia.\nAquelles persones amb simptomatologia es recomana que es posin en contacte amb els centres de salut per telèfon abans d’acudir-hi de forma presencial.


No hi haurà vot accessible per a invidents | Diari de Tarragona\nNo hi haurà vot accessible per a invidents\n15/05/2015 20:06 | Actualizado a 22/05/2017 20:19\nEm dic Marc Farré, sóc invident des de naixement i el motiu pel qual m’he decidit d’escriure aquesta carta és perquè aquestes eleccions municipals no tindré el vot accessible. Des de fa dues legislatures a les eleccions autonòmiques i estatals he tingut el vot accessible, és a dir, he pogut votar de manera autònoma sense l’ajut d’una tercera persona.\nQuan s’acostava el període electoral des de l’ONCE ja m’informaven si volia sol·licitar el vot accessible i, a més, se’n feia difusió pels mitjans de comunicació. Amb una trucada al Ministeri de l’Interior dónes les teves dades personals i, quan arriba el dia de les eleccions en el teu col·legi electoral, tens el kit amb tota la informació necessària escrita en braille per poder votar: el programa electoral de cada partit escrit en braille per poder-lo llegir, un sobre gran on hi ha diferents sobres amb el nom escrit en braille del corresponent partit i, a dins, la corresponent papereta.\nAquest any, apropant-se ja el període de les eleccions locals, m’he informat a l’ONCE d’on s’havia de demanar, i la meva sorpresa ha estat quan m’han dit que a Catalunya no hi haurà el vot accessible per a les persones invidents en aquestes eleccions municipals.\nPenso que és totalment denunciable el fet que siguem al segle XXI i no es disposi d’un sistema electoral perquè les persones invidents puguin votar de manera totalment autònoma sense l’ajut d’una tercera persona, ja que tenim el mateix dret que qualsevol altra persona. D’altra banda, em pregunto: per què hi ha comunitats que sí que podran disposar d’aquest sistema?\nPenso que hem de fer ressò d’aquests casos; així, la societat va prenent consciència de com és el dia a dia dels col·lectius que ens envolten.


Pompeu Fabra, protagonista dels nous dictats en línia del Departament de Cultura - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nPompeu Fabra, protagonista dels nous...\nPompeu Fabra, protagonista dels nous dictats en línia del Departament de Cultura\nDes que es va estrenar, el recurs Dictats en línia ha rebut més d’1 milió de visites i 2 milions de visualitzacions\nLa Direcció General de Política Lingüística del Departament de Cultura ha creat els Dictats Fabra, un conjunt de dictats en línia dedicats al Mestre amb motiu de la commemoració, l’any 2018, dels 150 anys del seu naixement i dels 100 anys de la Gramàtica catalana. Els dictats es poden fer i autocorregir en línia, i també se’n pot descarregar lliurement tant l’àudio com el text.\nA través d’aquesta nova sèrie de dictats, els usuaris podran conèixer curiositats de la vida i l’obra de Pompeu Fabra mentre amplien el domini de l’ortografia catalana. Els textos han estat elaborats per les escriptores i professores de català, Mònica Batet i Sònia Moll. Els àudios han estat enregistrats per locutors professionals Xavier Martin i Montse Llussà.\nEls Dictats Fabra, que amplien l’oferta de propostes disponibles des de l’octubre de 2016 a l’eina Dictats en línia del web Llengua catalana, es distribueixen en quatre nivells de dificultat: elemental (B1), intermedi (B2), suficiència (C1) i superior (C2). Amb els Dictats Fabra, Política Lingüística ofereix 207 textos per practicar i assolir de manera autònoma el domini de 12 aspectes ortogràfics (apostrofació, vocalisme, accentuació, etc.)\nEls dictats són un material complementari totalment indicat per a les persones que segueixen cursos de català per a adults i per a persones que es formen en llengua catalana de manera autodidacta. A més, també són un recurs didàctic de primer nivell per al professorat de català del Consorci per a la Normalització Lingüística, els ensenyants de català com a llengua estrangera arreu del món i una bona eina per conèixer el nivell d’escriptura i comprensió lectora dels alumnes. Des que va néixer a final de 2016, els Dictats en línia han rebut més d’1 milió de visites i 2 milions de visualitzacions.\nDictats Fabra: http://llengua.gencat.cat/dictats_fabra\nDelegació a Girona Cultura