Esquerra Republicana de Tremp renova l’executiva local amb paritat de membres i amb el suport de tota la militància - Tremp\nDiumenge, 12.1.2020 13:00h\nEsquerra Republicana de Tremp ha celebrat el seu congrés local en què renova l’estructura del partit a la ciutat amb una executiva local paritària de militants nous i altres de més experimentats, escollida amb l’aval del 100% dels i les congressistes.\nLa Secció local d’Esquerra Republicana que fou recuperada a Tremp el 1992 ha escollit com a president, per primer cop, en Josep Ardanuy, qui va ser el primer regidor republicà de la ciutat i dels Pallars.\nEn el congrés local, la portaveu del grup municipal i alcaldessa de Tremp, Maria Pilar Cases ha volgut fer balanç dels primers sis mesos a l’alcaldia. Ha explicat que és una nova situació a la qual els membres del grup municipal s’han anat adaptant i que dona continuïtat a l’obra de govern de l’anterior legislatura.\nEntre les actuacions més remarcables ha destacat la reforma de l’heliport per tal de poder fer vols d’emergència les 24 h, la col·laboració amb el Consell Comarcal per unir els itineraris dels embassaments de Sant Antoni i Terradets on Tremp té un paper central, la senyalització Geoparc a les entrades de la ciutat de Tremp, un dipòsit d’aigua a Puigcercós o la millora de l’abastament d’Eroles.\nL’Alcaldessa M. Pilar Cases ha anunciat la immediata construcció d’un aparcament a la zona del jardí geològic cofinançat per un pla de foment turístic de Catalunya que per primer cop Tremp ha obtingut, i també ha destacat projectes de futur com l’adequació d’unes noves dependències per l’Escola de música, un nou pou d’aigua a Tremp o accions d’eficiència energètica com una xarxa de calor als diferents equipaments municipals.\nQui és la primera alcaldessa de la història de Tremp ha volgut destacar la col·laboració dels socis de govern i ha lamentat la irresponsabilitat del grup socialista que amb mitges veritats i alguna mentida intenta enterbolir la imatge de l’Ajuntament de Tremp.\nDes de la secció local se li ha agraït la seva dedicació, il·lusió i tenacitat, i s’ha fet menció especial a què en la passada legislatura no cobrés les assistències a plens i comissions a l’Ajuntament en tenir sou del consell comarcal, decisió que també manté l’actual Tinent d’alcalde Antoni Flores. Una petita mesura incardinada en l’ADN d’Esquerra Republicana i que es proposarà que adoptin les altres formacions polítiques quan es dona el cas.


Mancomunidad "La Costera-Canal"\na) Tindre nacionalitat espanyola o la d'algun dels Estats membres de la Unió Europea. També podran participar, qualsevol que siga la seua nacionalitat, el cònjuge dels/les espanyols/es i dels nacionals d'altres Estats membres de la Unió Europea, sempre que no estiguen separats de dret i els seus descendents i els/les del seu cònjuge sempre que no estiguen separats de dret, siguen menors de vint-i-un anys o majors d'edat dependents.\nL'accés a l'ocupació pública s'estendrà igualment a les persones incloses en l'àmbit d'aplicació dels Tractats internacionals celebrats per la Unió Europea i ratificats per Espanya en els quals siga aplicable la lliure circulació d'els/les treballadors/es.\nAixí mateix, conforme a l'article 57.4 del RDL 5/2015, de 30 d'octubre, pel qual s'aprova el text refós de la Llei de l'Estatut Bàsic de l'Empleat públic i a l'article 10 de la Llei 4/2000, d'11 de gener, sobre drets i les seues llibertats d'els/les estrangers/es extracomunitaris/es amb residència legal a Espanya podran accedir com a personal laboral al servei de les Administracions Publiques en igualtat de condicions que els espanyols/es.\nc) Tindre complida la majoria d'edat i no excedir en eixe cas, l'edat màxima de jubilació forçosa.\nd) Estar en possessió de les respectives titulacions exigides o equivalents, o complides les condicions per a obtindre'ls en la data de finalització del termini de presentació de sol·licituds.\ne) No haver sigut separat/a mitjançant expedient disciplinari del servei de qualsevol de les Administracions Publiques o dels òrgans constitucionals o estatutaris de les Comunitats Autònomes, ni trobar-se en inhabilitació absoluta o especial per a ocupacions o càrrecs públics per resolució judicial, per a l'accés al cos o escala de funcionari o per a exercir funcions similars a les que exercia en cas del personal laboral en el qual haguera sigut inhabilitat/a. En cas de nacional d'un altre Estat, no trobar-se inhabilitat/a o en situació equivalent, no haver sigut sotmés/a a sanció disciplinària o equivalent que impedisca l'accés a l'ocupació pública en el seu Estat, en els mateixos termes.\nf) Disposar del permís de conduir B i vehicle.\ng) Els/les aspirants que resulten seleccionats/des se sotmetran al règim d'incompatibilitats vigent.\n1. Fotocòpia del Document Nacional d'Identitat.\n3. Fotocòpia del Permís de conduir B.\n4. Documentació de titulacions i les que es presenten a l'efecte de justificar els mèrits que s'al·leguen.\n5. L'experiència professional s'acreditarà amb els documents convenients (contractes i/o certificat de serveis prestats per a l'administració pública) i a més, ineludiblement, la vida laboral emesa per la Tresoreria de la Seguretat Social.\nRegistre General de la Mancomunitat La Costera-Canal, situada en la Plaça de la Seu, 11, 46800 Xàtiva- València, dins de l'horari del Registre (de 9 a 14 h.) o per qualsevol altre mitjà admés en Dret. Per al cas que es presente la instància en una altra Administració Pública (per a la seua remissió a la Mancomunitat La Costera-Canal ) o en una "Oficina de Correus" amb aquesta destinació, serà obligatori per a el/la aspirant, enviar, bé per FAX a la Mancomunitat La Costera-Canal (Núm. Fax 962 280 451), o bé correu electrònic: info@costeracanal.es, còpia de la instància degudament segellada i en la mateixa data de presentació de la instancia, i conforme al que es disposa en l'article 16 de la Llei 39/2015,


Francesc Soriano publica la seva vuitena novel·la 'Fent camí a temps passat' - La Veu - Cultura\nFrancesc Soriano publica la seva vuitena novel·la 'Fent camí a temps passat'\nFrancesc Soriano, al balcó de casa seva, amb la seva nova novel·la 'Fent camí a temps passat'.\nL'obra retrata llocs, fets i famílies de la Montcada dels anys quaranta i cinquanta del segle passat\n12/11/2020 - Laura Grau\nAmb 88 anys, Francesc Soriano continua dedicant hores a escriure i a rescatar records de la seva infància i joventut per compartir-los amb tothom qui el coneix. Amb el títol, 'Fent camí a temps passat (Històries entre converses)', acaba de d'autopublicar el seu vuitè llibre, una novel·la històrica en què retrata la Montcada del segle passat, quan encara era un poble petit on les cases es coneixien pels noms de les famílies que hi vivien. "No sóc ni historiador ni investigador, però tinc una memòria fotogràfica i una curiositat insaciable per saber coses", explica Soriano, que s'ha entrevistat amb més d'una cinquantena de montcadencs per recopilar la genealogia d'algunes famílies. La novel·la es va començar a incubar al Cafè de Montcada i és allà on li hauria agradat fer la presentació, però les restriccions anticovid ho han impedit.\nL'autor fa la crònica de tota una època, la Montcada dels anys quaranta i cinquanta, a través d'un personatge de ficció, la Maria Lluïsa, una jove nouvinguda provinent de Poblenou que aviat s'interessarà per tot allò que té a veure amb el seu nou poble d'adopció."Hi ha una part important de mi en aquest noia, que ve de fora però ràpidament farà arrels a Montcada, on s'haurà d'espavilar per tirar endavant", explica Soriano, que va néixer a Santa Coloma de Gramanet, però va venir a Montcada als 4 anys d'edat. Als 10 anys, en caure la seva mare malalta, va haver d'abandonar l'escola i assumir responsabilitats de la llar. "Quan anava a comprar, escoltava les converses de la gent i aprenia qui era qui en el poble i com funcionaven les coses", recorda l'autor, qui remarca que "no és un llibre històric ni un estudi demogràfic, sinó una barreja de veritats i fantasies".\nEl llibre inclou fotografies antigues del seu propi fons i d'altres cedides per algunes de les famílies entrevistades, la Fundació Cultural Montcada i el fons de Joan Matllo –heretades del seu oncle Joan Aguilar. El volum es pot adquirir als establiments Ca l'Estrelleta i Forn Nancy, del carrer Major, i a l'estanc del carrer Santiago.


MONTORO A AZNAR: SI VOLS AJUDAR, ENTRA AL QUIRÒFAN ... | COLLONADES\nMONTORO A AZNAR: SI VOLS AJUDAR, ENTRA AL QUIRÒFAN ...\n0 0 Francesc Puigcarbó 14/10/15\nEl PP s'ha llevat aquest dimecres amb les polèmiques declaracions del ministre d'Hisenda, Cristóbal Montoro, al diari El Mundo, ...\nEl PP s'ha llevat aquest dimecres amb les polèmiques declaracions del ministre d'Hisenda, Cristóbal Montoro, al diari El Mundo, on carrega contra tot i contra tots: "Hi ha companys meus que s'avergonyeixen de ser del PP"; "[a Aznar] Si vols ajudar, entra al quiròfan i, si no, no molestis, estem operant"; [a Margallo] "Un ha de saber veure els teus idees amb el temps perquè, si no, és ostatge de la seva pròpia arrogància intel·lectual".\nPerò també carrega contra Rodrigo Rato, exvicepresident del Govern i exministre d'Economia, a qui realitza les següents preguntes després de "el que s'està publicant" al voltant de la suposada corrupció en els seus negocis privats: "¿Però no estàvem tots jugant al mateix ? ¿No es tractava del país? ¿I com algú de la teva renda pot usar una black per estalviar-se uns milers d'euros? ".\nEl ministre reivindica la seva gestió - "ara em toca vendre els meus dades" -, diu que sap perfectament "el que passa al carrer" i deixa clar que no li molesta la crítica dels seus adversaris però sí la dels seus propis perquè "confon el personal ".\nÉs més, sosté que alguns companys seus es "s'avergonyeixen" del que ha fet el PP i el "expliquen sense convicció perquè en el fons s'avergonyeixen de ser del PP". En canvi, ell creu que Espanya necessita "un altre Govern del PP".\nMontoro defensa que els exministres socialistes Miguel Sebastián i Pedro Solbes van haver de dimitir "per dignitat" si és cert que van veure venir la bombolla però no els van fer cas. També recalca que aquesta bombolla no era només immobiliària sinó que la van inflar també "empreses de l'Ibex amb operacions societàries de gran calibre" ficant enmig l'Institut de Crèdit Oficial (ICO) en un moment en què Sebastià tenia un lloc de responsabilitat. ELHUFFPOST.ES\nCOLLONADES: MONTORO A AZNAR: SI VOLS AJUDAR, ENTRA AL QUIRÒFAN ...


Prova diagnòstica per còrnia, retina i glaucoma\nLa tomografia de coherència òptica (OCT en anglès) és una prova complementària amb la qual s'obtenen imatges del teixit que es vol estudiar fent servir la llum com a font d'energia. Mitjançant aquesta tècnica obtenim imatges molt similars als talls histològics i estudiem les característiques internes de la part de l'ull que volem estudiar. Per tal es pugui fer correctament la OCT, la llum ha d'entrar sense cap tipus de limitació. Per tant, les opacitats intraoculars (cataractes avançades, hemorràgies, opacitats corneals) impedeixen realitzar la prova correctament. L'OCT té bàsicament tres àrees d'aplicació clínica ocular: còrnia, glaucoma i retina.\nTres àrees d'aplicació\nEn l'àmbit corneal és útil, entre d'altres aplicacions, per mesurar-ne l'espessor i determinar els marges de seguretat que pot tenir la cirurgia refractiva.\nA l'àrea retinal les aplicacions són molt variades:\nInterfase vitreomacular – retina interna. Ens permet visualitzar, amb alta resolució, l'existència de processos traccionals entre el gel vitri i la retina en patologies com ara la retinopatia diabètica o la miopia magna. Així mateix, possibilita el diagnòstic, sense marge d'error altres patologies com les membranes epirretinianes o el forat macular. L'OCT no és només una gran arma diagnòstica, sinó que també és molt útil per seguir l'evolució després del tractament mèdic o quirúrgic aplicat.\nRetina – coroides. La utilitat d'aquesta tècnica diagnòstica ha revolucionat el seguiment clínic de la degeneració macular associada a l'edat (DMAE), humida o exsudativa, i ens permet avaluar amb més precisió la indicació de seguir tractant amb injeccions intravítries.\nEl glaucoma és una neuropatia progressiva, en la qual el cap del nervi òptic (papil) es modifica i es produeix la destrucció de les fibres nervioses retinianes.\nQuè ens permet estudiar l'OCT?\nEn el nervi òptic, permet mesurar:\nL'amplada i les àrees de l'anell neurorretinià de la papil·la, en els diferents meridians.\nLa mida de la copa i del disc òptic.\nLa relació existent entre la copa i el disc òptic.\nEl glaucoma presenta un aprimament de l'anell neurorretinià, alhora que la copa es va engrandint i la relació de la copa/disc va augmentant.\nA la capa de fibres de la retina, ens permet mesurar el gruix de la capa de fibres nervioses; en els pacients amb glaucoma incipient, s'observa una disminució del gruix d'aquesta capa, sobretot en els quadrants inferiors i superiors.\nAl complex de cèl·lules ganglionars de la retina, l'OCT-Cirrus en permet un mesurament precís a la màcula; la disminució d'aquestes cèl·lules és característica del glaucoma.\nL'OCT és una eina diagnòstica del glaucoma incipient, quan encara no hi ha alteracions en el camp visual, i també permet valorar la progressió i resposta al tractament.


Jocs Florals 2018 - Escola La Caixa - Barcelona\nDilluns 23 d’abril es van celebrar els Jocs Florals al teatre. L'acte més especial de tots els que es fan durant la celebració de la diada a l'Escola.\nA Educació Infantil i a Cicle Inicial va consistir en recitar poesia i cantar cançons. A Cicle Mitjà i Cicle Superior, també es van recitar textos, però el que va tenir més protagonisme va ser el lliurament de premis del concurs literari de poesia i narrativa. A les imatges podeu veure alguns dels millors moments, així com els guanyadors de les diverses categories.\nEn breu tindreu els textos guanyadors disponibles en el Tararí Digital. Els alumnes estan treballant per passar-los a net i els mestres per editar la revista. Al Cicle Superior s'ha realitzat un concurs de portades, per escollir-la.\nÀlbum de fotos dels Jocs Florals 2018:https://t.co/2PZOBoa9kM\n— Escola La Caixa (@EscolaCaixa) 24 d’abril de 2018


lo carrer del riu: Barça 3 - Sporting 1\nEl Barça segueix vivint en el seu particular món feliç, sumant victòries en cada partit que juga, com ha passat aquesta tarda davant l'Sporting de Gijón. L'equip blaugrana ha derrotat el conjunt asturià per 3-1 en una gran demostració de superioritat, gràcies al virtuosisme d'Iniesta, la potència d'Alves i els gols d'Etoo. L'equip de Pep Guardiola ha ofert una actuació plena de detalls de qualitat contra un rival que no ha tingut arguments, ni ofensius ni defensius, per frenar el corró blaugrana, que ha sumat la seva desena victòria consecutiva. El dia en què Quini ha tornat circumstancialment a la banqueta del Camp Nou, per la sanció de l'entrenador Manolo Preciado, Etoo l'ha homenatjat i ha marcat dos gols que hauria firmat el Brujo, el pitxitxi etern, un davanter que va triomfar al Barça amb 31 anys complerts. El Barça ha sortit disposat a acabar el partit per KO i l'Sporting amb un llast psicològic, fet que s'ha repetit durant uns quants partits aquesta temporada al Camp Nou, on els visitants semblen sortir del túnel de vestidors amb un 1-0. Guardiola havia avisat la vigília que preveia un bon partit, intuïa que els jugadors de l'Sporting no jugarien replegats. La realitat ha estat una altra, l'Sporting ho va intentat, però sense la pilota és difícil jugar i avui la tripleta de centrecampistes, tots ells jugadors del planter (Sergio Busquets, Iniesta i Xavi), ha ofert un recital de joc de precisió. Els blaugranes no han tingut dificultats per treure la pilota controlada des d'enrere, on havien d'iniciar les accions Puyol i Cáceres, perquè els dos centrals a penes s'han complicat davant d'un Sporting que no podia arriscar en excés. Si a la superioritat en el joc s'hi afegeix l'efectivitat en atac, especialment en el primer temps, el Barça es converteix en un conjunt insuperable. Avui Henry no l'ha encertat de primer moment, en un remat que ha tret Lafuente en el minut 12, però Etoo no ha fallat en les dues següents. En la primera aproximació de l'Sporting, ha arribat l'1-0 del Barça. Els blaugranes han convertit un córner del rival en una lliçó de futbol al contraatac. Iniesta ha recollit la pilota, ha recorregut 70 metres, ha esperat la incorporació d'Henry per l'esquerra, el francès l'hi ha donat d'entrada a Etoo i el camerunès ha definit sense oposició en el minut 24. Sense possibilitat de solució, l'Sporting no trobava respostes davant el futbol de toc dels locals i amb el pas dels minuts, el punta de l'Sporting, David Barral, es confonia entre els migcampistes blaugranes. Tan bon punt Messi ha començat a col·laborar amb Alves, els arguments del Barça s'han multiplicat. Xavi també ha començat a aparèixer, Busquets ha tornat a brillar i Iniesta els ha eclipsat a tots amb el seu futbol fàcil en uns minuts en què els de Guardiola han controlat absolutament la situació. La solvència d'Etoo ha quedat demostrada en la segona pilota que ha tocat. S'ha associat amb Messi, s'ha plantat davant Gerard Autet, ha retallat a prop de l'àrea petita i ha batut Lafuente en el minut 40 per al 2-0. En el segon temps, Messi ha sortit disposat a guanyar en protagonisme, però l'argentí avui no estava gaire fi. Etoo ha servit en una jugada resolta per la defensa i no l'ha encertat en l'un contra un davant Lafuente. El Barça ha convertit el partit, durant molts minuts, en un rondo sense fi. L'Sporting, tancat al darrere, en tenia prou de contenir les escomeses dels locals, però els de Guardiola no concretaven les seves jugades. No obstant, Dani Alves en una acció en què ha combinat anticipació i potència ha marcat el 3-0 i ha reclamat l'aplaudiment dels aficionats al més pur estil torero. El brasiler ha recuperat, ha retallat un defensa i ha batut el meta. La festa no ha estat completa, perquè en la següent jugada l'Sporting ha marcat el 3-1 en un xut de Kike Mateo, després d'un rebuig de córner. El Barça hauria pogut tancar el partit amb un remat d'Etoo al pal i un altre d'Henry, desviat, després de dos grans centres d'Alves, però la producció dels blaugranes s'ha aturat. La victòria permet als de Guardiola seguir amb quatre partits de marge sobre el segon i oferint una sensació d'insultant superioritat. Els seus números ho diuen tot: el Barça viu en el seu món, feliç. FOTOGALERIA SPORT: Les millors imatges del partit


Publicado el Jueves, 02 Febrero 2017 17:03\nAmb motiu de la preparació la taula-debat «Es-TIC al dia en docència universitària?» a les IX Trobades de Professorat de Ciències de la Salut, Joan Simon s’ha entretingut en traduir al català la versió preliminar de l’Informe HORIZON 2017 d’Educació Superior. L’informe HORIZON està tutelat pel New Media Consortium (NMC) i ja porta 11 edicions consecutives -en la seva versió per a universitats- comptant la d’aquest any 2017 . Així, cada any, un grup d’experts internacionals prepara l’informe mitjançant un espai de treball col·laboratiu en línia Wiki que es pot consultar en temps real en aquesta adreça.\nLa presentació en el marc de la taula-debat «Es-TIC al dia en docència universitària?» fa un viatge molt ràpid per les principals tendències, reptes i tecnologies de l’informe, però des d’una vessant crítica i de reflexió a l’entorn de tres qüestions que poden donar peu al posterior debat. Aquestes qüestions són:\nVersió en CATALÀ de l’avançament d’HORIZON 2017\nVersió en anglès Preview Report HORIZON 2017


El nou Galaxy es pot controlar amb els ulls - VilaWeb\nDivendres 15.03.2013 02:13\nEl nou Galaxy es pot controlar amb els ulls\nSamsung ha presentat de matinada amb un espectacular acte a Nova York l'esperat Galaxy S 4\nAquesta notícia ha estat possible gràcies a la col·laboració de diversos lectors que són membres de +VilaWeb. La seva implicació en la informació i el seu suport econòmic fan millor el teu diari. Si vols ajudar-nos, informa-te'n ací.\nAvui a la matinada el fabricant Samsung ha presentat a Nova York el nou Galaxy S 4. La presentació ha estat espectacular, en un teatre on uns quants actors han representat el que es pot fer en un dia amb el nou telèfon de la marca coreana.\nEl nou mòbil estrella de Samsung, que és molt semblant per fora al seu predecessor (ha augmentat la pantalla Super HD AMOLED fins a les cinc polzades), millora molt les prestacions tècniques i incorpora un arsenal de noves funcions enfocades a innovar en el control de l'aparell.\nAixí, el Galaxy S 4 incorpora funcions com l'Smart Pause i l'Smart Scroll, dues tecnologies desenvolupades perquè l'usuari pugui controlar el telèfon sense necessitat de tocar-lo. Per exemple, hi ha la possibilitat de controlar-lo amb els ulls: si hom mira un vídeo i n'aparta la mirada, automàticament el vídeo entra en pausa. De la mateixa manera, es pot fer lliscar un article, un missatge electrònic o una web només mirant de dalt a baix la pantalla.\nSeguint aquestes novetats basades en el control del dispositiu, el Galaxy S 4 incorpora l'Air View i l'Air Gesture. Es tracta que la pantalla i l'aparell reconeguin moviments i gestos sense haver de pressionar-la. L'Air View és semblant a l'S-Pen de la pissarreta Note II, que reconeix la punta del llapis sense haver de fer pressió. Amb l'Air View es poden ampliar fotografies o accedir als menús, per exemple, sense haver de prémer la pantalla. L'Air Gesture, per la seva banda, és capaç d'interpretar el moviment del canell per a interactuar amb el mòbil.\nAposta per la fotografia\nSamsung també s'ha esforçat per a introduir al Galaxy S 4 una aplicació fotogràfica que aprofiti la càmera de 13 megapíxels. I ho ha aconseguit: els usuaris la poden fer servir simultàniament amb la davantera, de 2 megapíxels, i posteriorment barrejar les fotografies. A més, es poden usar mentre es fa una trucada per a oferir un vídeo en directe.\nPrecisament la comunicació i la connexió amb les persones és un altre dels pilars del software del Galaxy S 4. En aquest sentit la companyia ha presentat el Group Play, una opció que permet compartir continguts de manera simultània entre dispositius Galaxy S 4. Per exemple, un usuari pot compartir amb un contacte una cançó, que es reprodueix alhora en tots dos aparells. I encara millor: Group Play no necessita connexió a internet, ni mòbil ni wi-fi, i es pot fer servir amb fotos i vídeos, també.\nUn altra funció destacada és el traductor automàtic, l'S-Translation, que incorpora en totes les seves funcions. De moment funciona en poques llengües, entre les quals no hi ha el català, però fonts de l'empresa van deixar clar que pretenen augmentar molt el nombre d'idiomes.\nL'aparell només pesa 130 grams i té una amplada de 7,9 mil·límetres. El Samsung S 4, que arribarà al mercat al final d'abril amb dos colors (blanc i negre), portarà dos processadors diferents segons el mercat: un model disposa d'un processador de quatre nuclis a 1,9 GHz i l'altre, de vuit nuclis a 1,6 GHz. Independentment del processador, inclourà el sistema Android 4.2.2 Jelly Bean, una memòria RAM de dues gigues i tindrà una capacitat d'emmagatzematge de fins a 64 gigues, perquè l'aparell servirà també per a connectar-se al televisor o per a controlar electrodomèstics. I la bateria es pot extreure.\nTota la informació sobre telèfons mòbils, la trobareu a Appledroid.cat.


Marató TV3 |\nL’AMPA amb la Marató de TV3 amb el calendari del 2019\nL’AMPA El Pi Gros realitza cada any alguna activitat per poder recaptar fons per la Marató de TV3. Aquest any es va decidir que 2€ de la venda de cada un dels calendaris del 2019 que hem realitzat es destinin a aquesta acció solidària, que enguany dedicarà els seus fons a la investigació contra el càncer.\nI aquí teniu l’import recaptat!!!\nPer aquest any 2019 el calendari ha volgut donar visibilitat als homes, i especialment a les dones, que al llarg de la història han tingut un paper rellevant en el món de la ciència i la tecnologia. I destaquem aquest paper de les dones, donat que considerem que són les grans desconegudes en l’àmbit científic i tècnic tot i els seus grans descobriments i feines realitzades. És per això, que cada pàgina del calendari s’ha dedicat a una d’aquestes persones: des d’Hipàtia a l’Antiguitat, fins a Jane Goodall en l’actualitat, passant per altres referents femenins com Marie Curie, Ada Lovelace, Montse Calleja, etc. I els nens i nenes del Pi Gros surten a les finestres d’aquest món per viure’l, experimentar-lo i en un futur fer-lo evolucionar.\nCada mes penjarem al nostre bloc la fotografia de la classe corresponent del calendari, tot i que ara us pengem la contraportada del nostre calendari 2019.\nDes de l’AMPA El Pi Gros volem donar les gràcies especialment a Eva, mare de l’escola que ha estat la dissenyadora i fotògrafa del projecte, i també a Sonia i Sandra per la seva col·laboració durant la realització de les fotografies, juntament amb l’equip de la junta de l’AMPA que també hi va participar. Aquestes col·laboracions han estat del tot voluntàries i altruistes i és per això que es volen agrair.\nAprofitem aquest post per desitjar-vos bones festes i un bon 2019!\nEtiquetes: calendari, famílies, Marató TV3


Un desert a casa: Figures geomètriques i fraccions\nFa un parell de dies vam fer aquesta activitat sobre figures geomètriques. Per en N., vaig dibuixar un cercle, un triangle, un quadrat i un rectangle. Ell els va retallar, els va enganxar i després va relacionar el nom de cadascun amb la figura corresponent. Amb en J., volia veure si tenia clar el concepte de meitat, i ell va dividir cadascuna d'aquestes figures en dues meitats. La veritat, és que no li va costar gens o sigui que ho haurem de complicar. Vaig aprofitar per introduir la representació de la fracció de la meitat. Ara mirarem de continuar amb els terços, quarts...


Les ofrenes florals de la Diada, en suspens pel coronavirus | betevé\nEl govern català estudia si "és convenient o no" celebrar-les d'acord amb la situació epidemiològica actual pel coronavirus\nSergio Segura | dimarts, 1 de setembre del 2020, a les 18.04\nQuan falten només 10 dies per a la Diada Nacional de Catalunya, encara es desconeix si es podran celebrar les tradicionals ofrenes florals al monument de Rafael Casanova i al Fossar de les Moreres l’11 de setembre. “Estem acabant de valorar si és convenient o no segons com evolucionin les dades epidemiològiques”, ha apuntat la portaveu del govern català, Meritxell Budó. L’executiu de Quim Torra ha contactat amb l’Ajuntament de Barcelona per compartir una “mateixa posició” al respecte.\nDiada 2020 | Com serà la manifestació de l’11 de setembre?\nBudó no ha concretat cap data de quan se sabrà si es podran fer aquestes ofrenes i s’ha limitat a dir que “s’hi està treballant”. “Els propers dies ho tindrem més clar”, ha afegit després. Si les autoritats acaben donant-hi el vistiplau, els actes se celebrarien sense públic per evitar aglomeracions que puguin facilitar la propagació del coronavirus.\nHomenatges a sanitaris i víctimes\nEls actes institucionals de la Diada Nacional de Catalunya organitzats pel Parlament de Catalunya i la Generalitat seran enguany totalment atípics a causa de la pandèmia. La cambra catalana organitzarà un acte per celebrar el 40è aniversari del Parlament de Catalunya des del restabliment de la democràcia. Serà el 7 de setembre a les 18 h. Es farà a l’aire lliure i amb un públic molt limitat: només hi aniran autoritats i diputats i exdiputats que han format part d’alguna de les 11 legislatures.\nEl Parlament també lliurarà la Medalla d’Honor en categoria d’or als professionals sanitaris que han treballat en primera línia durant els mesos de la pandèmia. L’acte es farà just a les portes del Parlament el 10 de setembre a les 20 h.\nSobre l’acte organitzat pel govern català, Meritxell Budó ha explicat que es farà excepcionalment sense públic a la plaça de Sant Jaume i al Palau de la Generalitat. Per això, aquests dies ja se n’estan enregistrant imatges i el 10 de setembre l’acte serà emès per TV3. S’homenatjarà la ciutadania i les víctimes del coronavirus i, un any més, es demanarà la llibertat dels presos independentistes.\nEls detalls de la manifestació, dimecres\nMalgrat la crisi del coronavirus, l’ANC i Òmnium Cultural han expressat la voluntat de celebrar la mobilització habitual de l’11 de setembre. Enguany combinarà la presencialitat i la virtualitat per evitar aglomeracions i garantir les distàncies entre els concentrats. Aquest dimecres, quan faltaran nou dies per a la Diada, es presentaran els punts definitius de la concentració. Per ara, se sap que la mobilització física serà davant d’edificis de l’Administració de l’Estat.\nDiverses veus de l’àmbit sanitari qüestionen la idoneïtat de celebrar concentracions en el context de pandèmia actual. Budó ha defensat garantir el dret de manifestació, però també assegurar les mesures que evitin la transmissió del virus.\n— coronavirus — Diada Nacional de Catalunya — Generalitat de Catalunya — Parlament de Catalunya


Uns 600 participants han gaudit de la primera setmana d'activitats del programa Vilaestiueja - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\n20 Juliol, 2021, 13:11\nUns 600 participants han gaudit de la primera setmana d'activitats del programa Vilaestiueja\nFoto: Casal Vilafranca\nEl programa Vilaestiueja ha arribat a l'equador de la seva programació. Es tracta d'una iniciativa impulsada per l’Ajuntament de Vilafranca que té per objectiu oferir una proposta d’activitats de lleure educatiu àmplia i de qualitat que permeti a infants i famílies gaudir de les tardes d’estiu sense necessitat de moure’s de la Vila.\nFins al moment, ja s’han dut a terme un total de 26 activitats amb una participació aproximada de 600 assistents. Una d’aquestes activitats és l’actuació que la companyia Desastrosus Circus va oferir divendres, al pati de l’escola Baltà Elias amb un aforament previst de 250 persones.\nLa resta d’activitats que s’ofereixen en un format més reduït per garantir les mesures de seguretat derivades de l’actual situació sanitària, també estan tenint una bona resposta i destaquen per l’elevada participació, els tallers de ceràmica, de manualitats i els tecnològics i així com l’activitat de pintura mural que s’està fent a la façana posterior de la Societat la Principal. Destacar també els tallers per aprendre a tocar l’ukelele i els tallers de contes que han vist incrementat el seu aforament a causa de la gran demanda.\nAquestes activitats s’estan duent a terme en espais a l’aire lliure on es pot controlar l’aforament, fet que permet garantir el distanciament necessari, així com complir amb les mesures d’higiene que recomanen les administracions competents.\nTotes les activitats que s’han programat són gratuïtes i només cal fer una reserva prèvia a través de la web de l’Ajuntament. És important recordar a totes aquelles famílies que per algun motiu no poden assistir al taller que han reservat que facin una trucada al Servei d’Educació de l’Ajuntament per donar-la de baixa per tal que una altra família la pugui aprofitar. També convé fixar-se en el fet que hi ha activitats adreçades només a infants i d’altres que són propostes per a infants i famílies. En aquest cas es demana que l’infant assisteixi acompanyat d’una única persona adulta, ja que el tema dels aforaments és especialment important i es vol afavorir que hi participin el màxim d’infants.\nPel que fa a les propostes d’activitats, van adreçades a infants de 0 a 12 anys i estan diferenciades en funció dels grups d’edat. Hi ha un ventall mot ampli d’activitats de temàtiques molt diverses.


26·07·18 | 17:28\nEl Col·legi de Pedagogs de Catalunya, que disposa d’una delegació a Girona, reclama a les administracions que garanteixin l’accés d’infants i joves en situació de vulnerabilitat, ja sigui per raons socioeconòmiques o perquè tenen algun tipus de discapacitat, a les activitats de lleure d’estiu. El col·lectiu defensa l’«equitat» del lleure educatiu i alerta, sobretot, de les situacions de desigualtat que es generen a l’agost, quan no hi poden accedir els fills de les famílies amb menys recursos econòmics, que treballen amb unes condicions laborals de temporalitat o precarietat o que pateixen dificultats de transport.\nD’altra banda, els pedagogs també reivindiquen professionals de l’educació que atenguin «els infants i els adolescents amb mobilitat reduïda, amb hàndicaps sensorials, intel·lectuals o associats a un grau important de dependència o d’altres d’atenció a trastorns de conducta», per tal que rebin «suport i acompanyament més individual i especialitzat, així com l’adaptació d’activitats de joc, esport, etc».\nEl Col·legi de Pedagogs, que aquest dijous ha difòs un comunicat amb el seu posicionament, denuncia que es comet «un greuge econòmic per poder atendre les necessitats educatives d’oci en el lleure» dels fills de persones amb pocs mitjans i amb manca de temps per atendre’ls, ja que a l’estiu treballen.\nPer aquest motiu, aquests especialistes demanen que l’accés d’infants i adolescents a les activitats de lleure sigui universal i es consideri un dret, ja que «fomenta l’educació en els valors pedagògics de respecte i col·laboració». Alhora, el col·legi afirma que el sector del lleure educatiu «necessita professionals de l’educació especialitzats i activitats adaptades a la diversitat funcional».


Considerada l'obra mestra d'Enric Miralles, aquest edifici, icònic i provocatiu, no ha deixat indiferent ningú que l'hagi visitat\nRomán Fernández. Edimburg\nI si es tracta del deliri d’un geni? Arquitectes i estudiants podem estar hores debatin sobre l’obra d’Enric Miralles (1955-2000). Alguns lloen la complexitat de les seves geometries, altres critiquen una tendència a complicar-se sense justificació aparent, per no parlar de les interminables discussions sobre els seus dibuixos, plànols i collages. Però tots callem quan visitem una de les seves obres. Callem perquè els espais que l’enyorat arquitecte català va projectar s’expressen amb tal força que emmudim. Acabada la visita, teoritzem, valorem i critiquem, però tots admetem que l’experiència viscuda és d’aquelles que queden gravades en la retina. D’entre totes les obres que va construir, el Parlament d’Escòcia (Edimburg, 1998-2004), que la seva prematura mort va impedir-li veure acabat, sobresurt per a molts com la millor. Si bé valorar això escapa a les capacitats d’aquest redactor, intentarem repassar un seguit de fets que ajuden a entendre la naturalesa del resultat i la seva fama posterior.\nUn icona contemporani per a una identitat en renaixença\nLa construcció d’un nou parlament va ser la culminació del procés de renaixença del nacionalisme escossés en la segona meitat del segle XX, que va viure el seu clímax en el referèndum de 1997, on una amplia majoria va recolzar la recuperació del parlament desaparegut amb l’Acta d’Unió amb Anglaterra de 1707. Tot i que la Casa del Parlament seguia en peu al bell mig d’Edimburg, es va optar per la construcció d’una nova seu que pogués ser un símbol fresc i modern per a la identitat recuperada. Miralles va respondre a aquest encàrrec fugint de la monumentalitat com a mecanisme icònic, i imaginant tot un llenguatge simbòlic que troba els seus orígens en la historia, la cultura i els paisatges d’Escòcia, i en els mateixos escocesos i el seu restaurat parlamentarisme. Així, vaixells i canoes, referències a la Saltire i tributs a Charles R. Mackintosh o Henry Raeburn alimenten tan les estratègies més generals com els detalls més concrets; una riquesa i varietat de significats que reforça el missatge clau, en paraules del propi Miralles: “No volem oblidar que el Parlament Escocés estarà a Edimburg, però pertanyerà a Escòcia, a la terra escocesa. El Parlament haurà de ser capaç de reflectir la terra que representa”.\nEntre la ciutat i el paisatge\nTot i que la localització de la Casa del Parlament podés semblar immillorable, per a construir la nova seu es va triar un emplaçament igualment molt especial. Aquest se situava just on la Royal Mail, que recorre el centre de la ciutat i connecta el Palau de Holyrood amb el Castell, desemboca en l’entorn natural del Arthur’s Seat, l’enorme turó de roca volcànica que Edimburg ha preservat com un espai verge. El solar incorporava, a més, edificis històrics com la mansió Queensberry. Així doncs, la ciutat medieval i la puresa natural escoceses es donaven cita en aquell lloc. Miralles no tan sols va detectar tota la tensió que allà s’acumulava, sinó que la va convertir en un element clau per donar forma al projecte. Va imaginar un edifici en transició entre totes dues realitats, format per un conjunt dens de peces articulades situat al final de la cèntrica avinguda, que va difuminant-se conforme penetrem en l’espai natural. Avui dia resulta impossible saber si el Parlament evoca un complex medieval diluint-se en la natura; o si, per contra, és una força que neix de la roca i, avançant a través del paisatge, es torna edifici a tocar de la ciutat.\nUn llenguatge molt especial\nNo és difícil pensar que tal ventall d’estratègies, idees i símbols hagués pogut acabar en desastre. Miralles, en canvi, aconsegueix donar a tot aquest univers complex i fragmentari una sorprenent unitat. Això es possible gràcies a la seva eina de treball fonamental, el seu personalíssim llenguatge arquitectònic, caracteritzat per formes atrevides i expressives, ús de materials diversos, disseny abstracte i una atenció universal i obsessiva al detall. Quan es convoca el concurs del Parlament l’any 1998, EMBT, el despatx que Miralles havia creat amb Benedetta Tagliabue l’any 1994, tot just començava a volar. Abans, havia passat quatre anys treballant en solitari, després de la ruptura del reeixit Miralles-Pinós. L’arquitectura de Miralles havia evolucionat a través de totes aquestes experiències, i el projecte escossés arribava en un moment de gran maduresa. Tot i ser una obra realitzada en el marc d’EMBT, la pròpia Benedetta responia en l’entrevista que varem realitzar-li l’any 2016 que “és l’obra més complexa i més complerta d’Enric Miralles“. Després comentava que Rafael Moneo, premi Pritzker espanyol 1996 i professor de Miralles, li havia dit que “aquella era l’obra per a la qual l’Enric havia estudiat tants anys”. És aquesta experiència i maduresa la que permet a Miralles domar tal constel·lació d’elements i unificar el disseny, posant les estratègies, idees i símbols diversos al servei de les seves formes provocatives i arriscades.\nUn projecte d’aquesta càrrega simbòlica necessitava un arquitecte atrevit. Alhora, sembla el projecte ideal per a treure el màxim de la personalitat arquitectònica de Miralles, i a més va caure-li a les mans en el moment adequat. Però el que ara pot semblar el destí inevitable va estar apunt de no passar: La proposta amb major suport popular va ser la presentada per Rafael Viñoly, però el jurat va decidir-se pel projecte d’EMBT, en segona posició. Aquest va ser el primer d’un seguit d’esdeveniments, com contractar un arquitecte no escocès, els retards en les obres i els sobrecostos, que van embrutar la relació de l’edifici amb la població. L’any 2004 el Parlament es va inaugurar i crítica i públic no van posar-se d’acord. Mentre la comunitat arquitectònica internacional li entregava el Premi Stirling 2005, el públic el criticava per la seva excentricitat i el convertia en un dels edificis més odiats del Regne Unit. Avui dia, quasi 15 anys després de la inauguració, el soroll ha passat, i, tal i com va ocórrer amb la Tour Eiffel o la Pedrera de Gaudí, el Parlament comença a ser percebut com un edifici emblemàtic per a Edimburg i un símbol per a tot el país.\nLa realitat és que ens agrada el Parlament d’Escòcia perquè ens fa somiar amb tot allò que hagués pogut venir després, i seguirem discutint sobre l’arquitectura d’Enric Miralles perquè, en el fons, no acabem d’entendre-la, i això ens fascina. I mentre l’experiència que representa visitar-la segueixi provocant-nos, mantindrem viu el record d’un arquitecte intuïtiu, impulsiu, delirant i genuïnament brillant.\nArquitectesArquitecturaEnric MirallesRomán Fernández\nPublicat per\tRedacció\t- des. 4, 2018\nPublicat per\tRedacció\t- des. 6, 2018


Continuem les visites per les Valls de l'interior de la comarca de la Marina Alta.\nPer a dirigir-nos cap a Vall del Pop: direcció Ondara - Gata de Gorgos (N-332) - Llíber - Xaló - Alcalalí - Parcent - Castell de Castells - Benigembla - Murla\nLa seua església del s. XVIII, es troba construïda sobre una antiga mesquita àrab, de la qual pel que sembla queden importants restes amagades sota la nova construcció. Una altra curiositat és l'Ermita de la Verge Negreta. Un passeig agradable pel Camí dels Murtalets ens conduirà des de “els bassetes” fins a la Cova de la Gola, una cavitat rocosa utilitzada tradicionalment com a corral.\nEn el centre de Llíber: Església Parroquial de Sant Cosme i Sant Damià, es troba junt al Passeig del Calvari. D'estil neoclàssic fou construïda en 1700. Destaquem les talles de Sant Josep i Sant Damià. Val la pena passejar per l'entorn de l'església i el calvari així com pel centre històric, exemple de bona conservació i embelliment de les cases antigues amb les seues façanes tradicionals.\nEn el centre de Xaló: l'Església de Santa Maria, d'estil neoclàssic, situada a la Plaça Major-. davant el rastre d'antiguitats: l'Ermita de Sant Domingode Guzmán, que va servir provisionalment de temple parroquial, i just al costat de l'Ermita podem visitar el Museu Etnològic de Xaló.\nMercadet d'Antiguitats. Els Dissabtes al matí es celebra el conegut mercadet d'antiguitats, situat davant de la Cooperativa Mare de Déu Pobra i al llarg de la ruta de l'Assut, on es poden realitzar degustacions de vins i misteles. Ací, tots els dissabtes té lloc la compravenda d'antiguitats i la venda d'objectes de segona mà.\nXaló i Alcalalí són dos localitats de "parada i fonda" amb tradició en l'elaboració casolana d'embotits i dolços.\n"Arròs amb fessols i penques", extensa varietat de coques casolanes (amb verdures, amb oli i anxoves, amb tomaca, etc) , arròs al forn, etc. per les postres: "pastissets d'ametla" cassolans, etc.\nVisites per la contornada de Xaló\nEn la carretera Xaló-Alcalalí se situa el celler Cooperativa Mare de Déu Pobra, on comprar fruites seques, vi i oli de la zona. El vi d'esta cooperativa es comercialitza amb els noms de "Vall de Xalò", "Badia de Dénia" i "Castell d'Aixa". Com productes singulars d'esta cooperativa destaquen el vi moscatell de raïm garnatxa i el vi dolç "Fondillol". A banda, hi ha blanc moscatell, mistela, rosat de garnatxa, negre jove, negre de criança i vermut. Existixen en la mateixa carretera diferents cellers, on també produïxen i comercialitzen vi.\nTambé des d'ací es pot accedir a la Serra de Bèrnia: El Fort de Bèrnia (fortificació medieval del S. XVI) – així com a la Serra del Castell de la Solana, on encara es conserven restes d'un dels dos castells àrabs que s'ubicaven en esta zona: les restes del Castell d'Aixa, alçat en el cim de la Serra de la Solana. De l'altre Castell, el que coronava la Serra de Bèrnia, no queden vestigis.\nEs visita la Plaça de l'Ajuntament amb l'Església Parroquial de la Nativitat de la Mare de Déu. Temple que naix de la reforma del Concili de Trent. Es va construir a finals del s. XVIII per ordre de Sant Joan de Ribera, a l'interior de l'església es troba el museu parroquial. En la mateixa plaça es troba el monument més emblemàtic del poble: la Torre Medieval (s. XVI), un magnífic mirador de la vall. També es pot visitar el Museu de la Pansa al carrer Porche, 33.\nAls voltants del centre històric trobarem l´Ermita de la Mare de Déu del Calvari i l'Ermita de Sant Joan de Mosquera (S. XVII) situada en la partida Mosquera, prop del riu. Cal mencionar que a Alcalalí el producte per excel·lència és l´ametla.\nDeixem Alcalalí per a anar al pròxim poble de la vall, en este punt ens trobem en el cor de la vall i observarem un paisatge agrari amb camps de tarongers.\nEl poble de Parcent està rodejat d'impressionants muntanyes; cal mencionar especialment el Coll de Rates i si ascendim fins al cim, apreciarem una meravellosa vista de la Vall de Pop i les valls veïnes. Des del Coll de Rates tenim l'opció de prendre una ruta de senderisme pel "Carrascar de Parcent" ( PR-V158 ).\nVisita a Parcent .\nDonarem un tranquil passeig pel centre del poble visitant l'Església Parroquial de la Puríssima Concepció amb el seu singular campanar rematat cap l'any 1929 i restaurat en 1949. Ens acostem a la casa en què va viure Gabriel Miró on va escriure el llibre "Del Viure" i, com no, a la font llavador prop del riu on el paisatge hi és un especial interés.\nCoques, paella, espencat, cous-cous, ... L'oferta gastronòmica és àmpla, per la qual cosa podem degustar-ne a qualsevol dels restaurants de Parcent.\nSi continuem zizaguejant la carretera del Coll de Rates, quasi arribant a Tárbena, trobarem abans un desviament a la dreta que ens indica Castell de Castells, poble on realitzarem la nostra següent parada. Aproximadament a uns 500 metres abans d'endinsar-nos en el poble de Castell de Castells, trobem el paratge de la Font de la Bota i a l'esquerra l'àrea recreativa amb jocs per a xiquets.\nDes d'este punt part la ruta senderista a la Penya Castellet, on trobem ruïnes d'un castell àrab. La ruta està perfectament senyalitzada. (senda PR-V 149; dificultat: mitjana, recorregut: 8,9 Km, temps: 3 hores), així la susdita senda connecta amb altres sendes de xicotet recorregut que discorren per la zona.\nVisites a Castell de Castells\nL'Església Parroquial de Santa Ana, del S. XVII és de gran interés. El nucli antic és igualment digne de visitar, el Museu Etnològic i el Museu d'Art Macroesquemàtic o d'Art Rupestre, els quals s'ubiquen en una casa noble que data de més de 200 anys situada en el Carrer Sant Roc.\nRecorregut i Visita Plà de Petracos.\nDes de Castell de Castells seguint la carretera en direcció Benigembla en el marge esquerre trobarem el desviament cap al Santuari del Plà de Petracos, el qual està declarat Patrimoni de la Humanitat ja que és únic en el seu gènere (compost per pintures prehistòriques de gran abstracció que han rebut el nom d'art macroesquemàtic) i un dels millors jaciments d'art rupestre de la Comunitat Valenciana.\nEl Plà de Petracos apareix indicat. Aparquem i pugem caminant la senda que hi ens conduïx. Tot i que no és possible l'accés directe (hi ha tanques protectores per a preservar la seua conservació) hi observem el jaciment des de l'exterior. Este jaciment té 7.000 anys d'antiguitat i es compon de 8 abrics, cinc dels quals presenten motius pintats perfectament visibles.\nQuan es van realitzar les pintures era un santuari: un lloc de trobada i culte de gents unides per creences pregones, on la fertilitat i la fecunditat, el cicle agrícola i els vincles familiars cobraven un protagonisme especial.\nUna vegada vist este preciós lloc d'incalculable valor històric, continuem amb cotxe per la carretera i passem pels Plans de Petracos, àrea on va tindre lloc la Batalla del Plà de Petracos, entre Moriscos i Cristians amb motiu de l'expulsió dels Moriscos (eren conduïts al Port de Dénia on eren embarcats cap a Àfrica – any 1609).\nUna vegada realitzada la ruta del Plà de Petracos reprendrem la carretera de Castells de Castells a Benigembla, poble on podem comprar oli d'oliva verge a la Cooperativa, situada al mig del bell centre històric.\nFem un passeig pel centre històric, on es situa l'Església Parroquial de Sant Josep de finals del segle XVIII-XIX d'estil neoclàssic, així com el mur de 3 m d'alçada que es va construir en 1958 com a defensa per a protegir el nucli urbà dels desbordaments del riu Xaló, ja que a principis del segle XX es té constància de la desaparició de, almenys, 40 cases, arrossegades pel riu.\nPassejarem pel paratge de la font llavador i per l'àrea recreativa situada als voltants del mur. Val la pena perdre's per la contornada del centre urbà per a observar els típics riuraus (típiques construccions utilitzades entre altres, per a secar el raïm-pansa), les diverses fonts existents (Font de Baix, Font de Dalt, Font de l'Ullet, Font de Murtetes, Font de Pasqualet) així com diverses coves (Cova de l'Hedrera, Coves de la Cistella i la Cova Roja).\nPosteriorment ens dirigim fins al municipi de Murla.\nLa seua presència històrica en la Vall de Pop ha sigut molt important durant tota l'Edat Mitjana i el Renaixement. En el segle XVI, era l'únic municipi de l'interior de la Marina Alta poblat per cristians, que van ser clau en el repoblament dels municipis del seu entorn després de l'expulsió dels moriscos en 1609.\nEls monuments i edificis d'interés són el Castell-Església de Sant Miquel -que comptava amb una torre campanar (any 1861) de 25 m d'alçària, gran part de la qual fou derruïda l'any 1990. Actualment s'ha restaurat com a torre, l'Ermita de la Sang, a l'interior del nucli urbà, l'Ermita de Sant Sebastià, l'origen de la qual es remunta probablement al segle XIV (des d'ací s'ascendeix a la Serra del Penyal de Laguar de la qual hi ha molta literatura i llegenda, entre altres l'obra "Cavall Verd"), llavadors, fonts i el nucli urbà en general amb les seues reixes i balcons de forja.\nA Murla, igual que en els pobles de la Vall de Pop, es conserva intacta una de les pràctiques esportives més autòctones i antigues del poble valencià: la pilota valenciana, sent el bressol de la Marina d'este esport. Igual que en altres municipis d'esta zona, la modalitat que més es practica és "a llargues", modalitat que es configura com la més antiga i que només es practica en el carrer. Així mateix, en el trinquet municipal "El Nel" també es pot disfrutar d'una partida de pilota valenciana en les modalitats d'"escala i corda" i "al raspall" .


Portfoli del 21A: Comentari d´un text en prosa\n"L´alletament dels fills" de Sant Vicent Ferrer\nSant Vicent Ferrer va nàixer a València e ingressa jove a l´ordre dels dominicans. Fou conseller i confessor de diversos membres de la familia reial. S´involucrà en qüestions candents de l´época, com el Cisma d´Occident. També fou un compromissari al Compromís de Casp. Per la seua vida religiosa, i cristiana, va fer diversos sermons, els cuals pareix que els es van escriure uns reportadors, els quals transcrivíen tot el que deia Sant Vicent Ferrer.\nAquestos sermons gaudeixen d´un ric léxic, moltes alusions a fragments de les Sagrades Escritures i recursos per atraure l´atenció. Els sermons estan formats per: una enunciació en llatí del sermó; rés d´un avemaria; introducció del tema i explicació i desenvolupament d'aquest.\nEl fragment que estem comentant pertany al gènere del sermó, un text de caracter religiós que te com a funció influïr als feligresos. El tema que tracta el fragment va sobre com ha de ser la criança dels fills de la forma més correcta possible. També defensa una tesi, per la cual les dones han de mantindre´s lo mes pur possible abans del naiximent de la criatura, i argumentant que aquestos mals hábits poden transmitirse a ells.\nEn aquest text, destaquen molts mots de caràcter vulgar, com ara putes , freixures o porcás, que poden pertanyer a la varietat histórica medieval. També aquestos mots podien pertànyer a la varietat sicial del poble pla, ja que amb aquestos mots es podía captar millor l'atenció.\nPel que fa a l´estil, es tracta d´un text de caràcter oral, ja que amb aixó la gent es podia mostrar més intressada, argumentatiu, i de caràcter religiós. També hi destaca certa imperativitat, ja que Sant Vicent vol que les dones feren un tipus maternitat, per dir-lo d'alguna forma.\nD´altra banda, tenint en compte les característiques dels sermons, m´imagine a un autor molt religiós, amb una gran cualitat per a la oratória i amb certa artificialitat. Pel que fa als destinataris, poden ser gent de carácter molt religiós, amb una gran fe religiosa i una forta creencia en la fe cristiana. També pense que l'época siga propera a l´edat mitjana, per la forta religiositat del text.\nFinalment vull destracar que a vui dia també existeixen els anomenats sermons, peró aquestos no tenen la mateixa intenció persuasiva com el del fragment, aunque comparteixen les mateixes característiques.\nPublicat per Daniel Gómez Mansilla a 22:54\nEtiqueta amb NOM de l'autor/a i TEMA: Comentari de sermons, GOMEZ D


Rafa Nadal guanya el setè títol del Godó davant un Ferrer molt combatiu (7-6 i 7-5)\nEn un partit igualadíssim, la diferència l'ha marcat que el manacorí no ha fallat en els moments decisius, i el de Xàbia ha desaprofitat pilotes de set\nALBERT SOLÉ Barcelona Actualitzada el 29/04/2012 19:12\n260x366 Rafa Nadal, durant la final del Godó / Albert Gea / Reuters Rafa Nadal, durant la final del Godó / Albert Gea / Reuters\nAquesta era la quarta final de Godó entre Rafa Nadal i David Ferrer, i totes les ha guanyat el tenista de Manacor. Aquest any, però, ha sigut el més igualat de tots quatre, i Ferrer ha sigut capaç de portar Nadal al límit de cada set.\nRafa Nadal, però, no ha fallat en els moments decisius, com sí que ha fet Ferrer, tot i haver fet un gran partit, i s'ha endut el setè Trofeu Comte de Godó, des del 2005 fins al 2012, amb l'excepció del 2010.\nEl primer punt del partit l'ha fallat Ferrer amb una doble falta, i semblava que seria un mal presagi, però tot el contrari. Ferru ha trencat el primer servei de Nadal i s'ha posat amb 0-2. El número dos del món, però, ha recuperat el 'break' de seguida. La igualtat ha sigut màxima fins el 5-5, amb tots els jocs molts disputats. Nadal no jugava còmode i Ferrer l'ha fet ballar d'esquerra dreta com li fan pocs tenistes al circuit.\nAmb 5-6 per Ferrer i servei per Nadal, ha arribat el moment clau del partit. Ferru ha tingut fins a 5 pilotes de set, però Nadal les ha salvat totes, algunes amb punts guanyadors, d'altres forçant errors de Ferrer, i el cinquè amb un 'ace'. En canvi, en la primer avantatge que ha tingut Nadal per empatar a 6 i forçar el 'tie break', no ha fallat. En el joc decisiu el manacorí ha atropellat un Ferrer massa tocat per les oportunitats perdudes (7-1).\nLa pèrdua del primer set, i com s'havia produït feia pensar que Ferrer ho pagaria anímicament, però té el cap ben posat i ha aguantat la pressió. A pesar d'això, en el primer servei del xabià ha salvat un 0-30, però en el següent ha perdut el servei, tot i haver salvat tres pilotes de 'break' abans. Amb 7-6 i 3-1, qualsevol jugador del circuit hauria llançat la tovallola, però un Top 10 no, i Ferrer menys. En el joc següent, Nadal ha sigut el que ha salvat tres pilotes de trencament, però ha acabat cedit el servei, i el segon set es tornava a igualar, 3-2.\nFins al 4-4 els dos han mantingut el seu servei amb més solvència, el moment clau de tots els sets. Ferrer s'ha posat 0-40 amb el servei de Nadal, i tot i que Nadal ha salvat les dues primeres, a la tercera ha fallat amb una doble falta. 4-5 i servei per Ferrer per empatar el partit. Però un altre cop, com en el primer set, Ferrer ha fallat en el moment clau. Ha salvat dues pilotes de trencament, però no una tercera.\nNadal empatava 5-5 i ha posat la directa. Ha guanyat els dos joc següents en blanc i Ferrer ja no s'ha pogut aixecar. 7-6 i 7-5.\nRafa Nadal: "David Ferrer m'ha portat al límit físicament"\nFerrer: "He perdut per petits detalls, però Rafa ha estat millor que jo i s'ho mereix"


Propostes del CxC al ple d'octubre | Compromís per Cerdanyola\nPropostes del CxC al ple d'octubre\nEl Compromís per Cerdanyola estem treballant en una proposta pròpia d'impostos i ordenances municipals cara al Ple extraordinari en el que el vol aprovar la modificació de les ordenances fiscals. La nostra proposta, progressista i amb criteris socials molt marcats, es centra en penalitzar amb més impostos a aquells qui més tenen i bonificar als més desfavorits. En els propers dies la farem pública.\nDes del Grup Municipal del Compromís per Cerdanyola-CAV hem presentat dues propostes de mocions al proper ple ordinari de l'Ajuntament.\nMesures per a la reducció de la despesa política a l'Ajuntament de Cerdanyola: amb aquesta moció proposem la limitació a 12 en el nombre de sessions de Ple de l'Ajuntament, Junta de Portaveus i Junta de Govern Local per les que les regidors i regidores poden cobrar indemnitzacions, així com la reducció del 30% en totes les retribucions i indemnitzacions a regidores i regidors i en les subvencions als grups municipals.\nSolidaritat amb les persones detingudes pel bloqueig del Parlament de Catalunya: considerem que la imputació d'un delicte contra les institucions de l'estat és del tot desproporcionada, i expressem el nostre rebuig a l'Actuació de l'Audiència Nacional, com a tribunal d'excepció, i l'excés de zel dels Mossos d'Esquadra, i sobretot del seu màxim responsable polític, el conseller d'interior Felip Puig, de qui demanem la seva dimissió.\nTambé hem presentat al ple una bateria de preguntes en relació als següents temes:\nLa despesa que ha comportat per a l'Ajuntament la visita a Cerdanyola del president del PP, Mariano Rajoy.\nLes accions realitzades per l'Ajuntament, i les previstes, per allunyar l'antena de radiocomunicacions ferroviàries instal·lada per ADIF a la zona de l'avinguda d'Adam i Eva.\nEls 30.000€ que l'Ajuntament de Cerdanyola va avançar per pagar el concurs d'idees del futur hospital Ernest Lluch.\nLes beques de menjadors escolars concedides i denegades a Cerdanyola per al curs 2011-2012.\nPer acabar, manifestem la nostra satisfacció amb la moció per establir mesures clares per lluitar contra la injustícia dels desnonaments i recolzar les persones i famílies que estan patint aquesta situació. Alhora remarquem que estarem atents a que s'apliquin les mesures que detalla aquesta moció.\nGrup Municipal CxC\nComunicats i Manifestos :: Notes de premsa | Diumenge, 24/09/2017\nEl fins ara regidor de Serveis Econòmics, Transparència i Comunicació, Maurici Jaumandreu, deixarà pas a Laura Benseny, la següent candidata de la llista electoral.


L'hoquei necessita guanyar per mantenir la categoria | Nova Ràdio Lloret\nPlantilla de l'Hoquei Lloret\nAmb la salvació matemàtica del Club de Futbol Lloret, ja només queda saber si el Lloret d’hoquei podrà assolir la permanència a l’OK Lliga.\nEls de Manolo Barceló no poden fallar aquest dissabte, a dos quarts de nou del vespre, davant del Vilanova. Els lloretencs reben el cuer de la competició, que encara no ha estat capaç de sumar ni un sol punt. És per això, que els lloretencs no es poden permetre una ensopegada, per tal d’arribar amb opcions d’aconseguir la permanència a l’última jornada. Ara mateix, el Lloret es troba en llocs de descens, amb 23 punts. Necessita guanyar i esperar que el Tordera punxi en algun dels dos partits que queden d’aquesta OK Lliga.\nPer la seva banda, el Club de Futbol Lloret jugarà aquest diumenge, a les 12 del migdia, el seu últim partit de la temporada. Els homes d’Edu Urdiales es desplaçaran al camp de la Unificació Llefià, a Badalona, amb la tranquil·litat d’haver assolit la permanència a la Primera Catalana el passat cap de setmana. Tot i així, els lloretencs volen sumar els tres punts per intentar finalitzar la competició el més amunt possible en la classificació. L’única baixa amb què comptarà el tècnic de l’equip és la del porter Gianni Cassaro, sancionat per acumulació d’amonestacions. Això provocarà que el jove Isma Marín ocupi la porteria per segona vegada aquesta temporada.\nMés partit. El Club Unió Futbol Sala Lloret jugarà davant del penúltim classificat de la Tercera Divisió, el Bonaire. Serà aquest dissabte, a les 5 de la tarda, en el Pavelló d’El Molí. Els lloretencs, que porten dues setmanes sense competir, tenen l’aspiració d’arribar al quart lloc de la classificació. Depenen d’ells mateixos en els tres enfrontaments de lliga que els hi queden.\nI acabem aquest repàs a les cites esportives del cap de setmana parlant d’atletisme. Àngel Mullera tornarà a competir després d’una sèrie de setmanes de descans. El corredor del Lloret – La Selva reapareixerà aquest dissabte en el Campionat de Catalunya, que se celebrarà a Palafrugell. Serà la primera prova d’obstacles de la temporada.\nA més, aquest cap de setmana Lloret acull un torneig català de minibàsquet. Es farà tant dissabte com diumenge, entre el pavelló del Molí i el de l’escola Pompeu Fabra.\nArticle anteriorLloret aposta per la formació de cuiners i cambrers de la destinació\nArticle següentBDBH – 30 DE MAIG 2014


el blog del redox: de gener 2009\nAvui us parlaré d'un tema que em fa força gràcia i que és un exemple de com la universalització del us del gadgets ha fet que la gran majoria de la població visqui i depengui d'un món tecnològic sent un complet analfabet tecnològic. Això provoca coses com la que us explicaré, encara que aquest només és un exemple, i n'hi ha molts més.\nTothom sap que és un reproductor d'mp3. Encara que potser a alguns més que per reproductor d'mp3 us vindrà per mp3 o mp4 o... a saber que. Sí, aquell trasto que serveix per posar la música baixada del emule i poder escoltar-la quan i on vulguis(en teoria) i que durant els últims temps el seu us s'ha expandit d'una forma força increïble. Potser també aquesta rapida expansió ha estat en part culpable del que explicaré.\nPrimer començaré per fer cinc cèntims d'alguns termes tecnològics. Bé, diguem que hi ha un grup anomenat Moving Picture Experts Group (MPEG) que és qui s'encarrega d'establir estàndards sobre vídeo, àudio i altres "elements" multimèdia. Aquest grup a definit diversos grups d'estàndards, entre els quals em quedaré amb els tres més famosos, l'MPEG-1, l'MPEG-2 i l'MPEG-4. Aquest grup és precisament qui estableix l'especificació del format d'àudio MP3. Bé, si heu tingut una mica de vista ja haureu vist que no he dit res d'un tal MPEG-3. Bé doncs aquí desmentim la primera creença popular, l'MPEG-3 no existeix i per tant MP3 és diferent a MPEG-3. Bé, no és que l'MPEG-3 mai hagi existit, però després va pasar a formar part del MPEG-2 i així va deixar d'existir. Però de totes formes lo important era lo segon, l'MP3 no és l'MPEG-3. L'MP3 és una part de l'estàndard MPEG-1. L'estàndard MPEG-1 té una part referent a l'àudio anomenada part 3. Aquesta part està dividida en 3 layers que cadascuna defineix un algorisme diferent per codificar àudio. L'MP3 es defineix pel layer 3, així es pot dir que l'MP3 és l'MPEG-1 part 3 layer 3(o també MPEG-1 layer 3, ja que les altres parts no tenen layers). I per que se li diu MP3 si té tot aquest nom? Doncs suposo que per que ha agafat el nom de l'extensió que porten els fitxers que emmagatzemen àudio en aquest format.\nDefinir el que és un MP4 podria resultar més complicat, ja que si existeix un MPEG-4 i a més a més no està tan clar i definit com en el cas del MP3. Jo intentaré donar una definició basant-me en el MP3, però segur que li preguntés a qui li preguntés, no crec que ningú digués la que us diré. Com ja us he dit, l'MPEG-4, com els altres, és un conjunt d'especificacions d'"elements" multimèdia. Ara afegiré un concepte que potser per molts serà nou, el concepte de contenidor. Un contenidor, per dir-ho de forma força senzilla, és un format que permet mantenir sincronitzades diferents pistes multimèdia dins d'un arxiu. Així, per exemple, tenim una pel·lícula amb l'àudio en 3 idiomes i 5 idiomes de subtítols diferents en un mateix arxiu. Doncs totes aquestes dades estaran ordenades en el arxiu per un contenidor. El simple fet de tenir una pel·lícula amb una pista de vídeo i una de àudio ja requereix d'un contenidor. El més famós segurament seria l'avi, però en tenim d'altres com l'ogg o el mkv. O el mp4. L'MPEG-4 part 14 defineix l'especificació d'un contenidor i els arxius que emmagatzemen dades amb aquest contenidor porten l'extensió mp4. Així que podríem dir que un MP4 és un arxiu que conté dades amb el contenidor definit a l'MPEG-4 part 14.\nBé, he provat de definir de la forma més planera que he pogut tant l'MP3 com l'MP4, i tot això per què? Doncs tot això per denunciar l'absurda degeneració del nom d'un gadget, el reproductor d'MP3. En els seus orígens era aquest el seu nom, tot i que ara segur que hi ha gent que per aquest nom no sabria el que és. Després va passar a ser MP3, per que clar, no es pot perdre temps amb un nom tan llarg, però fins aquí encara seria permissible. Llavors van començar a aparèixer reproductors amb pantalla a color i clar, se li havia de canviar el nom, i així va evolucionar cap a MP4. Com que MP4, això si que no. La majoria d'aquests "MP4" no saben ni que és un MP4 i en molts de ells amb prou feina pots visualitzar 4 imatges. Es que clar, són de quarta generació. Com que quarta generació? I les dues generacions que falten? Que vam començar per l'MP3, eh? I que és això de començar per la tercera? Ah, clar, es que la tercera generació mola, mentre que si dius primera i segona ja sembla una cosa totalment desfasada. Però això no acaba aquí. En aquesta carrera veure qui la té més llarga ja tenim per aquí MP5 i fins i tot MP6. Nois, més val que aneu llençant els vostres MP4 que ja hi han MP6, però que feu, que no esteu a l'ultima? En fi. Sobren comentaris. A tot això, jo encara segueixo amb el meu estimat reproductor d'MP3 de 256MB i encara el que li queda :P\nper Albert Murciego Rico @ 12:36 p. m. 2 comentari(s)\nJa per aquestes dates és tot un clàssic un event fet a Las Vegas, sobretot pel que fa a mi i a evitar dedicar-me completament a estudiar pels exàmens. Bé, doncs faig un petit resum i que com a mínim això hagi servit d'alguna cosa.\nDoncs comencem pel producte estrella. Tot una gran sorpresa vist com estava l'empresa que el fabrica, totes les crítiques que havia rebut... Sense cap dubte, el producte estrella presentat en aquest CES és el Palm Pre.\nPalm Pre és el nou telefon mòbil de Palm. Amb un disseny exterior atractiu, el més interessant segurament és el seu interior, el nou sistema operatiu de Palm. Utilitzant Linux i Webkit com a base, han aconseguit fer un sistema operatiu molt agradable, funcional i força espectacular estèticament. El més semblant a un iPhone killer que he vist fins ara.\nEl CES també ens ha servit per desvelar el gran misteri amb el que Creative pretenia que no poguéssim dormir durant unes nits, el Creative Zii. Doncs no, al final no és una "revolucionaria" consola de videojocs, si no que és un SoC orientat a la reproducció de continguts multimèdia força interessant, que m'agradaria poder-ne parlar més àmpliament en un altre entrada.\nUn altre anunci ha estat la disponibilitat per a descarrega de la beta del Windows 7. La nova dock d'aquest sistema operatiu em sembla força interessant, i crec que algunes característiques estaria bé tenir-les en compte per la nova interfície del nou gnome (o també per altres entorns d'escriptori).\nI acabo amb un parell de portàtils, el VAIO P i el Dell Adamo. Els dos força interessants, sobretot el VAIO P, amb el que ja podríem definir la categoria dels netbook(encara que els de Sony no ho creguin) de gama alta.\nper Albert Murciego Rico @ 11:07 a. m. 0 comentari(s)\nJa veig que encara em quedava un regalet de reis per rebre, i aquest per part de Glénat. Aquesta editorial catalana ha llicenciat el manga de Yawara! (o més conegut per aquestes terres com a Cinturó Negre). Grandíssima notícia, ja que tenia entès que en Naoki Urasawa no volia llicenciar els seus treballs anteriors a Monster. I en part deu ser veritat per que segons crec Yawara! encara no ha sortit del Japó. I serem els catalans els primers en gaudir d'aquesta obra mestra fora del Japó, ja que respecte a la data de sortida, Glénat l'ha anunciat pel saló del comic la versió en catalá. Moltes gràcies pel regal, Glénat!\nper Albert Murciego Rico @ 2:21 p. m. 0 comentari(s)\nAquest any, els reis han vingut des d'una ciutat d'un país llunyà. I a vosaltres, què us han portat els reis?\nper Albert Murciego Rico @ 1:57 p. m. 2 comentari(s)\netiquetes altres, personal\nper Albert Murciego Rico @ 12:34 p. m. 0 comentari(s)\nBon any nou a tothom! I que en siguin molts més! (No es qüestió d'anar perdent als pocs lectors que hi ha :P). Molta salut, sort, felicitat i que aconseguiu tots els objectius que us heu proposat!\nper Albert Murciego Rico @ 4:31 p. m. 0 comentari(s)


Diumenge, 9 de juliol del 2017.\nManifestació de la Diada Nacional de Catalunya.\nConec, per anticipat, que aquest post pot ser motiu de polèmica. Que pot no agradar, i fins i tot enfadar, a persones que tinc i em tenen per amic. Ho assumeixo.\nQuan fa set anys vaig començar a escriure i intervenir en les xarxes socials i tenir el meu propi bloc, venia del silenci forçat i mafiós que m'havien imposat els mitjans informatius de la meva ciutat. El director d'un ells em va arribar a confessar que «superes el límit crític que el meu diari i aquesta ciutat estan disposats a admetre».\nTinc la fortuna d'haver tingut, en la meva adolescència, una reglada i metòdica formació marxista. Algú, que malgrat el temps transcorregut encara no puc esmentar es va encarregar d'això. Quan els nois de la meva edat llegien còmics jo llegia a Hegel, Comte, Fichte, Feuerbach, Engels... i Marx.\nEn acabar l'anomenada «Segona Guerra Mundial» –en realitat van ser només una– es va desenvolupar a tot el món, especialment a Àsia i Àfrica un procés descolonitzador on, precisament, els nacionalismes no burgesos van canviar el mapa del món. Índia es va independitzar de la Gran Bretanya per un esforç gegantí de cultura i identitat, encapçalat per persones com Mahatma Gandhi. Xina es va treure totes les influències occidentals en els estats i ciutats de la costa, sense cap suport de les més mínim recolzament de les burgesies, aliades, en aquest cas amb els interessos estrangers.\nTots els estats de l'Àfrica van recobrar la seva «nacionalitat» amb un procés similar, milions de desarrapats expulsaven a l'imperialisme, aliat també amb les burgesies econòmiques locals.\nAssistim aquests dies a una desqualificació, suposadament ideològica, del procés sobiranista de Catalunya. Vocables i propaganda superficial, anatemes de la dreta pel trencament de la «Unitat Nacional» i de l'esquerra, per apriorismes de classe.\nMarx ens va donar, precisament, una eina per analitzar la realitat: el materialisme dialèctic. ¿És la burgesia la impulsora de l'anomenat «Procés» a Catalunya? Res més lluny de la realitat. Els anomenats «convergents» de Pujol i Mas no eren sobiranistes, eren «catalanistes folklòrics». El seu sobiranisme és cosa de fa tres dies. Precisament com gairebé la darrera sortida per tapar la corrupció generalitza i compartida que tenien amb els governs de Felipe González i Aznar, de ranci centralisme castellà-estepari.\nHe tingut l'oportunitat de conèixer de prop la realitat de Catalunya. El sobiranisme és, pura i simplement, un moviment transversal, que afecta la majoria de les capes socials, culturals i econòmiques. És la reafirmació d'una identitat, antagònica de l'espanyol i el castellà des del fons de la Història i de l'Edat mitjana que s'articula en l'associacionisme: el veïnal, cultural o d'oci.\nAmb una visió simplista, temerària i irresponsable, l'Estat Central va ignorant la profunda realitat d'aquest sentiment. «Bombardegeu-los cada vint anys» va dir una personalitat tinguda d'«esquerres».\nLes dues regions més industrialitzades del país, Catalunya i Euskadi, eren –i són– lògicament les de major riquesa. Euskadi es va agenciar, encara en el franquisme, una foralitat fiscal diferent. «Els seus diners per a ells». Catalunya no. I d'aquesta manera, la seva aportació al PIB nacional és superior al que rep. Amb una certa lògica si no hi fos, com està, basada en l'abús. Els «serveis» de Catalunya estan en molt pitjor estat que els altres.\nPer exemple, el seu parc elèctric, la seva xarxa de distribució i potència, està obsolet. Els transformadors, interruptors i centrals de Catalunya són antics i desfasats. No suporten la càrrega. Fa uns anys hi va haver una apagada que va durar una setmana. ¡Un miracle! Un miracle que no hi hagi una cada mes. He treballat quaranta anys en una empresa elèctrica i sé del que parlo.\nMilions de catalans han de pagar diàriament l'ús d'autopistes. Les concessions administratives són eternes, i molts treballadors han d'incloure en les seves despeses mensuals una quantitat per uns peatges que són pràcticament obligatoris.\nEls transports públics en una concentració urbana com la «Gran Barcelona» de quatre milions d'habitants són una vergonya. Les que anomenen «Rodalies», els trens de rodalies, tenen uns vagons, unes locomotores, de rebuig, els trens s'endarrereixen, es trenquen, i la gent viatja amuntegada, amb el risc cert d'arribar tard als seus treballs.\nPer comparar. He viatjat de Madrid-Atocha a San Fernando d'Henares, a l'estiu, amb aire condicionat, en un tren de luxe, que a mig matí estava buit i que mantenia intacta la seva freqüència. El greuge ofèn la vista i les persones.\nLes companyies aeronàutiques que estableixen destinació o origen a l'aeroport de Barcelona, es veuen obligades a fer-ho també a Madrid, per imperatiu legal. El 80 per cent de les beques universitàries que es concedeixen a Espanya són per a l'àrea de Madrid.\nEn definitiva, el més ferotge nacionalisme, burgès i econòmic que hi ha a Espanya, és el nacionalisme centralista madrileny. I no ho denuncia gairebé ningú. Ni els saberuts esquerrans, marxistes de pacotilla.\nEn exemple, gairebé folklòric d'aquesta realitat, que dura ja tres segles. M'ho explicava una persona molt propera als fets. El procés de contractació del futbolista Alfredo Di Stefano pel Reial Madrid. Di Stefano jugava en un equip d'escàs nivell, el Milionaris de Bogotà. Estava cedit fins a un trenta de juny pel equip de la seva propietat, el River Plate argentí. El FC Barcelona el va contractar negociant un traspàs amb el seu legítim propietari. Assabentat Bernabeu, va contractar el futbolista quan faltaven cinc dies per a aquest trenta de juny. L'assumpte es va plantejar com un plet entre les dues entitats. Per dirimir, Franco va convocar al famós «diàleg en una taula» als dos presidents, Martí i Bernabeu, al costat d'un falangista de pro i fets, Elola Olaso. Elola va arribar a la taula. Es va despenjar el pesat cinturó que portava a la cintura i va treure una pistola que portava en ell i el va posar damunt de la taula. ¡Vinga, a «dialogar»! Una decisió salomònica: jugaria una de cadascuna de les quatre temporades que estava contractat en un dels dos equips. Començant, naturalment, al Reial Madrid.\nAbans que acabés aquesta primera temporada, Martí, i Carreto (que l'havia succeït a la presidència) van començar a rebre pressions en les seves empreses d'importació tèxtil. En anònims li van dir que no anirien a exportar ni un metre de tela. Davant arguments tan «poderosos» van renunciar als seus drets sobre el futbolista.\nEl símil val per al moment actual. Elola-Rajoy convida a «negociar», treu la seva pistolota (La Constitució i el TC ovellú i afecte) i diu: «Què negociem?». El president de torn s'arruga. Ve Soraya i diu qual vaquer de saloon: «¡Amb quatre hores tombo el que acordeu! ¡Espanya i jo, som així, catalans!».\nLa imatge és conseqüència d'una llarga deriva. La representa, millor que ningú, Esperanza Aguirre, davant d'una taula de signatures a la Gran Via madrilenya: «¡Una firmeta contra els catalans!». El PP, per motius electoralistes, va jugar la bassa primària d'enfrontar a Catalunya amb la resta de «fidels». Els donaria un grapat de vots. El monstre va créixer i hem arribat, entre la inòpia i l'absoluta manca d'imaginació, a l'anul·lació d'un Estatut aprovat per tot el món, inclòs el Parlament Nacional, declarat «inconstitucional» per una penya de jutges amics del PP quan, per exemple, l'Estatut valencià era i és idèntic.\nNo sóc català. Sóc andalús, i amb molta honra, que es diria en el llenguatge del carrer. Andalusia és la meva pàtria i la meva identitat. I portem patint el mateix o pitjor maltractament de l'anomenada pomposa i demagògica «Unitat de la Pàtria». La riquesa fonamental d'Andalusia és l'agrària. I el 90 per cent del seu propietaris, viuen a la Gran Via, sense dignar-se trepitjar mai «les seves possessions» i declarant la seva renda –si és que ho fan– a la capital de la «seva» Espanya.\nPer res em sento «patriota» d'aquesta pàtria de senyorets engominats, amb la bandereta al canell, que evadeixen els seus impostos, els oculten en comptes a Suïssa, Jersei o Panamà i que se'ls enerven les venes del coll cridant: «¡Vi-va-Es-pa-ña!» («¡Vis-ca-Es-pa-nya!»).\nSent com sóc, proper a Podem i esquerra Unida, i tot i això, estic sense embuts amb el procés sobiranista de Catalunya. ¡Ja n'hi ha prou de colonialismes!\n¡Votaria, i votaria sí!


La ponsètia, la planta per excel·lència de Nadal, es cultiva a Corma\nLa tradició nadalenca té símbols inequívocs: l’avet, les guirlandes, el pessebre, el calendari d’advent o el tió. Però si una cosa no falta enlloc és la ponsètia, també coneguda com a Flor de Nadal. La ponsètia és una planta d’origen mexicà. La llegenda diu que les seves...\nCorma participa a la Municipalia de Lleida\nAmb la mateixa actitud activa i amb l’entusiasme d’emprendre nous projectes, CORMA diversifica la seva oferta i adapta els seus productes i serveis en un nou canal: les administracions públiques (ajuntaments i empreses de jardineria públiques). En compliment d’aquest objectiu, CORMA va participar els passats 24, 25...\nAmb l’arribada de l’estiu podem donar un color diferent al nostre jardí gràcies a la gran varietat de flors i plantes que s’adapten a les altes temperatures, i que per tant, es troben en el seu màxim esplendor a l’estiu oferint floracions espectaculars de gran varietat...


Divendres 12 de juny de de 17 a 18:30h. La Trobada al Pirineu celebra una jornada virtual amb l’economia, la sanitat i Europa com a eixos principals. - TOTLLEIDA\nJornada virtual moderada pel periodista Josep Puigbó\nSota el :tol “Del sotrac a l’impuls econòmic”, les conferències giraran entorn la situació actual que s’està vivint al país, la sacsejada que ha suposat per a les empreses i la visió cap al futur.\nAlfred Pastor, Pere Godoy i Ramon Tremosa seran els ponents\n“Del sotrac a l’impuls econòmic”.\nAquest és el :tol que la Trobada Empresarial al Pirineu ha adoptat per\na celebrar una jornada virtual i especial el proper divendres, 12 de juny de 2020 de 17 a 18:30h.\nLa sessió girarà entorn tres temes de màxima actualitat: l’economia, la sanitat i Europa. Els ponents d’aquesta jornada seran Alfred Pastor, Professor Emèrit de la IESE School Business; Pere Godoy, President de la Societat Espanyola d’Epidemiologia; i Ramon Tremosa, Professor d’Economia de la Universitat de Barcelona i Diputat al Parlament Europeu entre el 2009 i 2019.\nLes ponències estaran moderades pel periodista Josep Puigbó i es celebraran a través de la plataforma Zoom. Es podrà accedir gratuïtament a través del web trobadaalpirineu.com.\nLa data de la Jornada Digital no és casualitat, ja que coincideix amb la data en què s’havia de celebrar la 31a Trobada Empresarial al Pirineu (11 i 12 de juny de 2020 a La Seu d’Urgell). Aprofitem per recordar que la Trobada al ¡ Pirineu presencial s’ha ajornat al 29 i 30 d’octubre de 2020 a la mateixa localitat.\nVa néixer el juny del 1990 per iniciaLva d’un grup d’empresaris i professionals lleidatans per donar resposta a les inquietuds del sector econòmic i empresarial.\nLa Trobada es caracteritza per la presència d’una variada i plural\nrepresentació d’empresaris, emprenedors i professionals de Lleida, dels territoris que envolten el Pirineu i les successives incorporacions des de la resta de Catalunya, la Franja d’Aragó i el Principat d’Andorra.\nAitona denuncia l’arribada de temporers d’arreu de l’Estat sense contracte o en situació irregular


Rellevant.cat – Pàgina 320 – Revista digital del municipi de Manacor, el llevant mallorquí i d'opinió en general\nPosted on 23 de setembre de 2017 23 de setembre de 2017\nDonar la culpa del que està passant aquests dies només al Partit Popular és de cínics, la resta de partits que conformen el bipartidisme en tenen, per connivencia, tanta culpa com ells. Podeu oblidar-vos de ser mai una comunitat autònoma espanyola, tanmateix la terra que trepitjam sempre serà sucada i maltractada en tots els aspectes, sempre serem tractats com una colònia, com ho són els catalans i també els valencians. Potser per a molts de nosaltres res importa que temps…\nPosted on 23 de setembre de 2017\nEl nou CEIP Mestre Pere Garau de Son Macià és un centre d’una única línia i capacitat per a 225 places.\nLleopoesia al dia internacional de la pau\nPosted on 21 de setembre de 2017\n(“Pau”, fes una volteta pel mon i QUEDA) Pau, quina dolçor Quan et sent anomenar Pau, quina serenor Quan pens amb tu Pau, quin goig Poder ser amic teu Pau qui honor Poder-te conèixer\nEl Renshinkan i el judo escolar\nAra és hora d’iniciar-se a les activitats extraescolars, el Renshinkan és un gran impulsor del judo a les escoles i aquest nou curs amb molt bones perspectives.\nEl Ple del Parlament de les Illes Balears va aprovar dia 19 de setembre una Proposició No de Llei amb el següent text:\nPosted on 19 de setembre de 2017\nResponsables d’AENA a l’aeroport de Palma han rebut els representants de l’Assemblea Sobiranista de Mallorca, que havia sol·licitat una entrevista arran dels fets ocorreguts el passat 11 d’agost, quan una encarregada del servei d’informació va etzibar “hábleme en castellano” al president del Cercle Mallorquí de Negocis.\nEl divendres dia 13 de setembre, a les 5 de l’horabaixa arribaven a l’estació de Manacor amb un bus procedent de l’aeroport als 30 integrants dels grups de competició de 9Ritme que van participar a Paris el 9 de setembre al concurs «Vive Tu Sueño», acompanyats per 52 familiars i amics que viatjaren a Paris per animar als competidors.\n← 1 … 318 319 320 321 322 … 372 →


Economia global: la incertesa no dona treva | CaixaBank Research\nEconomia global: la incertesa no dona treva\n13 setembre 2019 | Informe mensual - Conjuntura\nEl shock d’incertesa no remet. En els mesos d’estiu, lluny de donar un respir, els principals focus d’incertesa dels últims temps s’han mantingut actius: les tensions comercials entre els EUA i la Xina han empitjorat, les complexitats polítiques de la UE (Itàlia, el brexit) no s’han esvaït i la situació geopolítica global ha estat motiu d’alarma (cal esmentar les complicades tessitures de Hong Kong i de l’Iran, entre d’altres). Si a aquestes dinàmiques s’afegeixen la volatilitat dels mercats financers i uns indicadors que, en termes generals, han confirmat que el ritme d’activitat és una mica pitjor que el d’uns mesos enrere, el resultat és la multiplicació dels dubtes sobre el futur del creixement mundial. De fet, el risc que aquest creixement pugui ser menor s’ha intensificat.\nEscalada de les tensions comercials entre els EUA i la Xina. Entre els fronts oberts esmentats més amunt, el de més transcendència econòmica, per les seves implicacions globals, és l’augment de les escaramusses comercials entre les dues principals economies mundials, que mantenen el seu particular estira i arronsa. Així, l’1 d’agost, els EUA anunciaven per sorpresa, quan semblava que s’havia trobat un punt negociador més constructiu amb la Xina, que aplicarien un aranzel del 10% sobre 300.000 milions de dòlars d’importacions xineses (que entraria en vigor parcialment al setembre i totalment al desembre). Poc després, la Xina va respondre amb l’aplicació de diferents aranzels, del 5% al 10% en funció del producte, sobre 75.000 milions de dòlars d’importacions nord-americanes. A més a més, el gegant xinès va permetre que el renminbi es devalués fins a la zona dels 7 iuans per dòlar. El 23 d’agost, el Govern nord-americà va anunciar un augment de 5 p. p. (del 25% al 30%) dels aranzels ja vigents sobre uns altres 250.000 milions de dòlars d’importacions xineses, de manera que gairebé la totalitat de les compres nord-americanes a la Xina estaria gravada per aranzels que no existien fa un any i mig. En definitiva, malgrat que es continua esperant que les dues parts assoleixin un acord de mínims probablement el 2020, el peatge de la incertesa ja es paga ara, i aquest hipotètic acord difícilment permetrà recuperar del tot la confiança erosionada.\nEs comença a assumir un creixement futur més baix. En aquesta tessitura, la majoria dels analistes i de les institucions han començat a revisar a la baixa les previsions de creixement per al 2019 i per als propers anys. Per esmentar un exemple significatiu, al juliol, l’FMI va tornar a reduir les previsions de creixement mundial i va reiterar els importants riscos que envolten l’economia global. Així, després d’un avanç del 3,6% el 2018, segons el Fons, l’economia mundial previsiblement creixerà el 3,2% el 2019 i el 3,5% el 2020, 1 dècima per sota, en els dos anys, de les xifres considerades en les previsions de l’abril. La revisió era el resultat d’un creixement de les economies emergents inferior al pronosticat tres mesos enrere, a causa de la intensificació de les tensions comercials, així com de la incertesa relacionada amb el brexit i amb els riscos tecnològics (ateses les diferents mesures que els EUA podrien adoptar en relació amb les companyies xineses i les múltiples investigacions sobre les possibles pràctiques anticompetitives d’alguns dels grans gegants tecnològics nord-americans). Després de la intensificació de la incertesa a l’agost, aquestes xifres ens semblen, fins i tot, una mica optimistes. En conseqüència, a CaixaBank Research preveiem que el creixement serà del 3,0% el 2019 i del 3,2% el 2020, 2 dècimes menys del previst al nostre Informe Mensual anterior.\nL’economia aguanta el tipus... de moment. El PIB dels EUA es va desaccelerar en el 2T, tot i que continua avançant a un ritme considerable. En concret, l’activitat econòmica nord-americana va créixer en el 2T 2019 el 0,5% intertrimestral (el 2,1% intertrimestral anualitzat i el 2,3% interanual), clarament per sota del 0,8% intertrimestral del trimestre anterior. Així i tot, cal recalcar que la dada del 1T va ser excepcionalment elevada, en especial tenint en compte la fase de maduresa en què es troba l’economia nord-americana. En aquest sentit, aquesta dada és més coherent amb el potencial de creixement que li assignem als EUA (lleugerament per sota del 2,0%). Així mateix, va destacar el bon to del consum privat, un component clau i amb una inèrcia elevada, la qual cosa apunta a una desacceleració gradual del creixement nord-americà. Els indicadors del 3T suggereixen un creixement del 2,0% en aquesta zona, amb un mercat laboral que resisteix bé i en un context en què l’absència de tensions en els preus és notòria.\nNuvolada a l’horitzó. Així i tot, si allunyem la vista de les dades actuals i projectem l’impacte esperat de les tensions comercials d’acord amb l’estimació realitzada per CaixaBank Research (vegeu el Focus «L’amenaça del proteccionisme en l’economia mundial», en l’IM07/2019), les previsions resultants apunten a un creixement inferior a l’esperat també als EUA. Així, l’impacte teòric de l’increment dels aranzels es pot xifrar en unes 4 dècimes menys de creixement el 2019 i el 2020, però és poc probable que es traslladi totalment al ritme d’activitat: en part perquè el 2020 és un any electoral (de manera que és versemblant que es plantegin mesures d’estímul fiscal) i en part perquè, a l’estiu, es van prendre decisions sobre límits de deute i límits pressupostaris que allunyen la probabilitat de shocks negatius en aquest àmbit.\nEuropa, principal víctima del shock d’incertesa. Malgrat que el conflicte principal en matèria comercial sigui entre els EUA i la Xina, sembla que, ara com ara i paradoxalment, els països europeus són els més penalitzats per l’augment de la incertesa. Així, en el 2T 2019, el PIB va avançar el 0,2% intertrimestral (l’1,1% interanual), una desacceleració de 0,2 p. p. en relació amb el 1T. A més a més, cal destacar que el PIB d’Alemanya va caure el 0,1% en termes intertrimestrals (el +0,4% interanual) i que el Bundesbank preveu una nova caiguda en el 3T. A la resta de països, la tònica va ser un creixement menor, tot i que no es van assolir cotes negatives. El comportament dels indicadors d’activitat al començament del 3T apuntava a un creixement per al conjunt del trimestre similar al del trimestre anterior, tot i que els riscos a la baixa s’han intensificat.\nQuè explica el pitjor to europeu? L’explicació més probable al fet que el comportament de la UE sigui diferent a l’observat, per exemple, als EUA (directament afectats per les tensions comercials) és l’elevada sensibilitat europea als canvis de la confiança global, ja que és una zona més integrada internacionalment que els EUA. Així ho reflecteixen les estimacions de l’article esmentat més amunt, que constataven que l’anomenat canal d’incertesa era gairebé de la mateixa intensitat a la zona de l’euro, als EUA i a la Xina. Un element addicional que intensifica els problemes de creixement europeus és la incertesa estrictament política, en particular la que afecta Itàlia (malgrat les expectatives de la formació d’una nova coalició de Govern, els dubtes sobre la seva durada no s’esvairan fàcilment) i el Regne Unit. Es tracta, en tot cas, de dinàmiques que, tot i ser idiosincràtiques, és probable que llastin el sentiment econòmic a la resta d’Europa.\nRecessió britànica a les portes del brexit. En el 2T 2019, el PIB va baixar el 0,2% intertrimestral, percentatge que representa una reculada notable en relació amb el creixement del 0,5% del 1T. En termes interanuals, el creixement es va desaccelerar fins a l’1,2% (l’1,8% en el 1T). La primera caiguda del PIB s’ha d’interpretar en el context del brexit, ja que, en gran part, ha estat conseqüència de la reducció d’existències (es va revertir en part l’acumulació extraordinària del 1T davant del que llavors es va creure que seria una sortida imminent de la UE) i de la contracció de la inversió, afectada per la incertesa regnant. Les perspectives immediates no són esperançadores, ja que la probabilitat d’un brexit sense acord ha augmentat després de l’elecció del nou primer ministre Boris Johnson i de la seva línia negociadora dura, tant amb la UE com internament (així i tot, continuem pensant que s’acabarà prorrogant l’article 50 del Tractat de la UE).\nLa incertesa comença a llastar els emergents. El ritme d’activitat dels emergents ha perdut impuls durant els mesos d’estiu. Després d’un 2018 molt convuls, els emergents com a grup s’havien recuperat en els primers mesos de l’any, com ho testifica l’evolució de l’indicador d’activitat de l’IIF. No obstant això, a partir del maig, aquesta dinàmica es trunca, en especial en la dimensió financera, quan empitjoren les tensions comercials. Malgrat que les dades per països del 2T i del començament del 3T suggereixen dinàmiques diferenciades (coherents amb el que s’esperava a la Xina; millor del previst a Turquia i amb matisos al Brasil; pitjor del previst a l’Índia i a Mèxic; en plena crisi de deute a l’Argentina), el to general és relativament gris. En el futur, l’impacte previsible de la guerra comercial sobre el creixement xinès plana com una amenaça sobre una gran part del bloc emergent.


Pere Pi Cabanes "el eterno descontento" ... i Cía.: COMPTE AMB “BON PREU” DE SANT HIPÒLIT\nEl dia 9 i per la insistent recomanació d’una bona amiga, vaig anar a comprar per primera vegada a aquest Super instal·lat al carrer dels Marquesos de Palmerola per un import de 24,38 euros.\nAl arribar a casa i comprovar-ho com tinc per costum, em trobo amb la desagradable sorpresa que he agafat, millor dit, hi havia un empleat de Danone com es va donar a conèixer, al fer-li una consulta, que estava a la secció dels refrigerats posant-hi productes d’aquesta marca i al preguntar-li si hi havia “Actimel de piña” me’n va acostar un i jo vaig dir-li que en necessitava dos i em va entregar l’altre. Jo en gasto un diari i com que els packs son de 6 vol dir que de tant en tant n’haig de comprar dos com va ser aquest dia. Mai tres ja que m’exposaria a que em “caduquessin”. Doncs, tal com dic, em trobo em la desagradable sorpresa que la caixera “Merce” com es veu en el tiket de compra, un dels dos el devia fer passar dues vegades seguides per la màquina registradora -segurament amb les preses per els que s’esperaven darrera meu- per que me’n va carregar i cobrar tres, cosa que un no pot controlar sobre la marxa per qué la mateixa maquina te ho priva i a més un s’està esperant l’entrega del genero per anar-los posant a les bosses.\nL’import del mateix, a cop de vista, sembla de poca importància ja que el seu preu es de 3,19 euros cada pack, però traduït a les antigues pessetes son 530,97.\nLògicament no he anat a fer cap reclamació a dit establiment ja que no tinc cap comprovant que pugui demostrar els meus arguments i seria la meva paraula contra la seva. Ara be, no crec que la caixera en podés sortir beneficiada ja que l’únic beneficiat es la firma esmentada i que a la millor amb els seus ordinadors potser si que podrà trobar que te en existències un de més, però no estaria de més que prengués les mesures oportunes per tal que aquest fallo no es podés repetir.\nPer descomptat que Nostre Senyor va dir que tots érem germans,,,,, però no primos i el que es per la meva part mai més posaré els peus a cap dels seus establiments per allò de.............. Sant Tomas........una vez y na más.\nPublicat per El Eterno descontento a 15:03


Dones: (Video) Marcadors socials\nFeu clic a l'enllaç http://anna.ravalnet.org/recursos/video1.htm per obrir el recurs.\n◄ La Viquipèdia, un wiki de gran dimensions\nSalta a... Salta a... Ens presentem? Quatre consells pels debats virtuals Fòrum de notícies. Parlem del curs, compartim dubtes! Fòrum de recursos Fòrum de les seus Un petit qüestionari, per conèixer-nos millor! Societat de la informació i Catalunya Polítiques públiques: Europa i l'Estat Espanyol El projecte Ende Un compte de correu electrònic... amb Gmail, per exemple Grups de discussió, llistes de correu web, fòrums... Subscripcions i butlletins electrònics Publica les teves idees... els blocs Crear un blog amb Blogspot Alguns blocs de dones, a mode d'exemple Directoris, cercadors i alguns consells per a facilitar les cerques d'informació. Tipus de pàgines web La web 2.0 (Vídeo) Els recursos audivisuals a la web 2.0 Compartir, fer xarxa! Publicar vídeos a Internet, una possibilitat molt interessant Publicar imatges a Internet, Picasa Ofimàtica local Ofimàtica en línia La Viquipèdia, un wiki de gran dimensions L'administració electrònica. Portals laborals, la cerca de feina per Internet. Les compres en línia. La banca electrònica El Teletreball: què és i tipologies Demanar hora al metge des d'Internet Formació de formadores Guia per a dissenyar activitats formatives Fòrum d'avaluació\nL'administració electrònica. ►


Presentació als taulells de la companyia Lufthansa, a la terminal T1 de l’aeroport de Barcelona a les 11.00 hores. Sortida en el vol LH1127 a les 13.00 hores (via Frankfurt) en direcció a Cracòvia. Arribada prevista a les 17.45 hores (dinar no inclòs). Aquesta ciutat és una de les més belles i amb més història de Polònia, el seu centre històric és considerat Patrimoni de la humanitat per la UNESCO. Durant l’època dels mercats de nadal els freds carrers de la ciutat s’omplen de caliu humà juntament amb un ambient nadalenc únic. Trasllat a l’Hotel Mercure Krakow Stare Miasto 4* o similar. Sopar i allotjament a l’hotel.\nOpcional: Visita de la Fàbrica d’Oskar Schindler, coneguda per la famosa pel·lícula “la llista de Schindler”. La fàbrica explica una història de salvació de més de mil jueus per un comerciant alemany durant la segona guerra mundial. Guia i trasllats inclosos. 13 €. El mínim obligatori per poder fer aquesta opcional és de 15 persones.\nEsmorzar a l’hotel. Dedicarem el matí a conèixer el territori de l’excamp de concentració d’extermini nazi, construït pels alemanys durant l’ocupació nazi a Polònia. Avui dia, el camp de concentració d’Auschwitz forma part del Patrimoni Mundial de la UNESCO. Dinar. De retorn a Cracòvia visitarem Wadowice, la ciutat natal del Papa Joan Pau II. A la seva joventut, Joan Pau tenia costum d’anar amb els amics a comprar uns pastissos de crema a una pastisseria del centre del poble. Avui dia la pastisseria ha desaparegut però els Kremówka s’han fet populars i s’han convertit en un producte típic del poble. A l’hora convinguda, retorn a l’hotel. Sopar i allotjament a l'hotel.\nEsmorzar a l’hotel. A l’hora convinguda, trasllat fins a l’aeroport per sortir en el vol LH1367 en direcció a Barcelona (via Frankfurt) a les 12.30 hores. Arribada prevista a la Terminal T1 de l’aeroport de Barcelona a les 18.00 hores. Recollida d’equipatges i fi dels nostres serveis.\nBillete de avión en clase turista de la compañía Lufthansa Barcelona – Frankfurt – Cracòvia – Frankfurt – Barcelona (horarios definitivos en la documentación de viaje).\nPrecio base por persona en habitación doble 735,00 € 715,00 €\nSuplemento habitación individual 190.00€\nOpcional visita guiada fábrica de Schindler con traslados incluidos 13.00€\nOpcional Concierto Chopi con copa de vino incluida 22.00€