Opinió | Revista Musical Catalana\nConcerts, Crítica, Opinió\n17 juliol, 2015 ·Comments closed·\nPer Ricard Bordas El 17 de juny passat al vespre vaig anar amb el meu fill i un amic seu\n¿Tots podem opinar sobre música? ¿Qualsevol persona pot escriure la seva opinió sobre una interpretació musical o sobre una obra\n3 febrer, 2015 ·0 comments·\nPer Jaume Comellas. Fa uns dies, aquest savi profund que és l’escriptor valencià Joan Francesc Mira, va publicar un article\n12 gener, 2015 ·0 comments·\nPer Nona Arola i Vera El locutor de Ràdio Nacional Josep Maria Monegal, per a molts la veu associada a\nExcel·lència i amistat\nMatthias Goerne broda un recital inoblidable en la festa i concert sorpresa per al Dr. Jordi Roch Per Joan Oller.\nL’esperit d’Emili Pujol continua amb la 2a edició del Curs de Guitarra de les Garrigues\n1 setembre, 2014 ·0 comments·\nPer Maria Ribera Gibal, directora del Curs de Guitarra, Llaüt i Viola de Mà de les Garrigues, Memorial Emili Pujol\nActualitat, Diversos, Opinió\n30 maig, 2014 ·0 comments·\n*Parlament pronunciat per Miquel Lerín, amic personal d’Alicia de Larrocha, en l’homenatge efectuat al Palau de la Música Catalana\nMIKROKOSMOS. Cent anys del Concert de Sant Esteve\n20 gener, 2014 ·0 comments·\nPer Pere Artís. El desembre passat tingué lloc al Palau de la Música el concert número cent de Sant Esteve.\n30 juliol, 2013 ·Comments closed·\n11 juliol, 2013 ·Comments closed·\nPer Jordi Badia i Sendra La data emblemàtica per al catalanisme del 29 de juny de 2013 restarà al record


Apartment Jelsa 4595b Jelsa Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Jelsa 4595b\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Jelsa, no busqui més enllà de Apartment Jelsa 4595b. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Apartment Jelsa 4595b asseguren una estada plaentera als seus clients. Habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Apartment Jelsa 4595b sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Jelsa, el Apartment Jelsa 4595b és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Girona B i Palamós ja s'ho prenen com quelcom personal - FutbolCatalunya\nPublicat per: Victor Llucia 30 de setembre de 2019\nEl Grup 1 de Primera Catalana ha tingut dos dominadors evidents durant el mes de setembre, el primer de competició. Girona B i Palamós compten els seus partits per victòries: 12 punts per un començament de curs d'ensomni. En el cas del filial gironí, que és líder per la diferència de gols (+9, respecte al +4 del Palamós), va superar la Guineueta al Municipal de Riudarenes. Carlos Martínez, al minut 52', va fer l'únic gol del partit.\nPer la seva banda, el Palamós va haver de patir un pèl més. El degà va superar el Mollet gràcies a dues dianes de Toni Rossell, ambdues des dels onze metres. L'únic però del Palamós és que només ha deixat la porteria a zero en un dels quatre partits disputats, però l'inici és molt esperançador.\nDos equips que també han agafat velocitat de creuer són el Mataró i el Sabadell Nord. Els del Maresme, després de derrotar el Llagostera B en una primera part farcida de gols, es col·loquen tercers a la taula amb 10 punts. I això sent un equip acabat d'ascendir de Segona Catalana i que, a més, va empatar en el debut enfront del Parets.\nEl Sabadell Nord, que va perdre en la primera jornada, ja acumula tres victòries seguides. La darrera aquest cap de setmana, davant l'Escala a terres gironines. I és que els vallesans van capgirar el marcador a la segona meitat per enfilar-se fins a la quarta posició.\nEl grup de sis equips s'ha ampliat de cinc a sis equips durant aquesta jornada al Grup 1 de Primera Catalana. S'incorpora el Mollet, que es va desfer amb contundència del Manlleu (4-1) i la Fundació Esportiva Grama, que va derrotar el Vic amb un gol d'Éric López a l'hora de joc. Els d'Albert Càmara, amb dues victòries i dues derrotes són sisens. La Guineueta, l'Escala i el Rubí, que no va jugar aquesta jornada (li tocava davant el Reus B), completen el 'grup dels sis'.\nDos equips van sumar els primers punts. El Júpiter va estrenar el caseller tres jornades després (no va jugar davant el Reus). Els homes de Paco Hidalgo van esgarrapar els tres punts de La Jonquera, gràcies als gols d'Àlex Prat, de penal, i Javi Ruiz. I el Tona superar el Parets a casa amb dos gols d'Uri Sants. Amb aquests resultats, tots els equips han guanyat un partit excepte el conjunt paretà.


L'alcalde de Sevilla aconsegueix més del 55% dels vots dels militants socialistes andalusos i serà el candidat del PSOE a la Junta d'Andalusia\nJuan Espadas ha votat aquest matí a Sevilla, ciutat de la qual és alcalde (EFE/Raúl Caro)\n13/06/2021 - 20.52 Actualitzat 13/06/2021 - 23.29\nJuan Espadas, alcalde de Sevilla, ha guanyat les primàries socialistes a Andalusia amb el 55,19% dels vots, una ampla distància sobre l'expresidenta andalusa, Susana Díaz, que ha aconseguit el 38,43% dels vots.\nEspadas i Díaz eren els dos favorits a encapçalar la candidatura socialista a la Junta, però hi havia un tercer candidat, el catedràtic Luis Ángel Hierro, que finalment ha obtingut el suport del 5,4% dels militants.\nAmb el suport majoritari a Juan Espadas, els més de 45.000 militants socialistes andalusos han evitat anar a una segona volta de les primàries.\nLa candidatura d'Espadas ha estat la més votada a cinc de les vuit províncies andaluses. Díaz ha guanyat a les províncies d'Almeria, Còrdova i Màlaga.\nSusana Díaz ha aconseguit el suport del 38% dels militants socialistes andalusos (EFE/Fermín Cabanillas)\nAmb la victòria d'Espadas, Pedro Sánchez surt reforçat després del seu enfrontament amb Susana Díaz. Rafael Simancas, secretari general del grup socialista al Congrés, ha dit que "a Madrid es respectarà" la decisió que prenguin els socialistes andalusos en aquestes primàries. Simancas ha dit que aquestes són unes primàries "obertes, democràtiques i netes com totes les que s'han fet al PSOE".\nA Twitter, el PSOE ha felicitat Juan Espadas i ha lloat els militants andalusos i la "democràcia interna" del partit:\n PSOE (@PSOE) June 13, 2021\nLa proclamació oficial d'Espadas serà el 17 de juny, un cop es confirmin els resultats definitius.\nSusana Díaz ha estat secretària general del PSOE andalús des del 2013 i va ocupar la presidència de la Junta d'Andalusia del 2013 al 2019.\nUn cop s'han fet públics els resultats de les primàries, Díaz ha reconegut la derrota i ha anunciat que farà "un pas al costat". No deixarà la secretaria del PSOE andalús, però tampoc es presentarà a la reelecció.


Puig: "Les institucions estan al servei dels ciutadans i són dels ciutadans"\nPuig: “Les institucions estan al servei dels ciutadans i són dels ciutadans”\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha afirmat, durant la primera jornada de portes obertes en la seu del Consell amb motiu de la commemoració del 9 d’Octubre, que les institucions “estan al servei dels ciutadans i són dels ciutadans”.\nPuig ha realitzat estes declaracions després de saludar en el pati gòtic del Palau de la Generalitat al Rei Jaume I, interpretat per l’humorista valencià Eugeni Alemany, en el primer dia d’activitats emmarcades dins de la programació especial prevista per a este 9 d’Octubre, Dia de la Comunitat Valenciana.\nEn un Palau abarrotat de persones que han volgut acostar-se a conéixer en primera persona este històric enclavament originari del segle XV, Ximo Puig ha assenyalat que esta afluència demostra que la Generalitat és “una institució benvolguda per la societat valenciana” i que pertany “als valencians i valencianes”, al mateix temps que ha recordat que l’autogovern democràtic de la Comunitat Valenciana suposa “un valor per a millorar la vida de les persones”.\nDe cara a la proximitat del 9 d’Octubre, el president ha afirmat que esta data servirà també per a reclamar un finançament i inversions justes per al territori valencià que permeten complir “un principi ètic i polític fonamental: la igualtat entre els ciutadans”.\nEl cap del Consell ha defensat en este sentit que la Comunitat Valenciana “té, per descomptat, un encaix a Espanya”, però ha insistit en la necessitat d’escometre una reforma en el model de finançament autonòmic “fonamentalment des de l’equitat i la igualtat” que permeta viure millor als valencians i valencianes.\nPortes obertes en el Palau\nMilers de persones han visitat este diumenge la seu del Consell, un dels nou palaus valencians amb jornades de portes obertes al públic dins de la iniciativa ‘9 palaus per al 9 d’Octubre’, emmarcada en la programació especial que ha impulsat la Generalitat per a este 9 d’Octubre.\nPrevious articleBa-kam-bu, Ba-kam-bu, Ba-kam-bu! (3-0)\nNext articleCastelló se solidaritza amb el dret a decidir


Per què la gent viu en cases prefabricades de fusta - Farmacèutica online\nHomeConsejosPerquè cada cop hi ha més gent que opta per viure en cases prefabricades de fusta?\nNo sé si us haureu fixat però les ventes de cases prefabricades està pujant cada cop més, cosa que fa uns anys era impensable. Això és una cosa que m’ha cridat l’atenció i he estat buscant el perquè d’aquest fet. I la veritat és que he trobat vàries respostes..\nUna d’elles és la més evident i és que si tens un solar, és molt més econòmic que no pas comprar una casa ja feta. Si no canvien les coses, els preus dels habitatges estan pels núvols des de fa massa temps, i per això surten altres alternatives que intenten evitar aquest problema. Però els diners no sempre són el més important, o si més no, l’únic important que trobem en aquesta elecció.\nVegem què més atrau a la gent que es decideix a fer aquest tipus d’inversió:\nÉs ideal per poder sentir la frase “Home sweet home”\nLes cases prefabricades de fusta ofereixen el millor aïllament tèrmic i acústic i permet gaudir al màxim de tota l’harmonia de la casa. Cosa que no acostuma a passar amb les cases comuns.\nAquest tipus de cases es construeixen amb panells que absorbeixen bé les ones acústiques, és a dir, els sorolls de l’exterior. I a més a més a més fan possible obtenir temperatures ideals en qualsevol època de l’any. Per tant representa un estalvi energètic tant a l’estiu com a l’hivern.\nEns dóna benestar\nConstruir una casa de fusta significa triar un material que ofereixi un benestar vital i únic, gràcies a les seves propietats transpirables que regulen la humitat natural de la casa, millorant l’aïllament i la ventilació. A vegades no hi pensem en aquests petits detalls que després, en el dia a dia, ens poden afectar en gran mesura: al·lèrgies, la humitat cala als óssos donant problemes a la llarga, etc.\nEls materials i les tecnologies utilitzades permeten obtenir nivells òptims d’humitat i intercanvi d’aire constant. Tot això contribueix a un entorn saludable i confortable. Això sí, no totes les cases de fusta valen ni qualsevol fabricant. Totes aquestes coses s’han de preguntar i tenir en compte en el moment de fer el pas de comprar una casa.\nLes cases prefabricades de fusta utilitzen materials ecosostenibles i això ajuda a protegir i salvaguardar el medi ambient, fent que els residus siguin gairebé nuls.\nLa fusta, natural i renovable, és un dels materials que s’utilitzen en els projectes de construcció ecològica. Però com he dit abans, no tot s’hi val. Cal fixar-se en que els fabricants compleixin els certificats PEFC (Programa per a l’aprovació dels sistemes de certificació forestal) que subministren matèries primeres procedents de boscos gestionats de manera ecosostenible.\nÉs beneficiós i ràpid\nLa relació qualitat/preu i la rapidesa de construcció són dos altres avantatges que fan que la gent opti per construir una casa prefabricada de fusta, en comparació amb la construcció d’una casa tradicional.\nUna casa prefabricada de fusta respon a les demandes del futur, cada vegada més atenta a l’obtenció d’eficiència energètica, ecosostenibilitat i models d’habitatges totalment personalitzables.\nEls paquets d’aïllament que s’insereixen a les cases prefabricades de fusta permeten un estalvi energètic important, limitant significativament els costos necessaris per escalfar i refrigerar la casa en diferents estacions de l’any. Tot i que això és diferent en cada empresa que es dedica a fabricar cases de fusta, per tant, cal valorar-ho molt bé abans de fer qualsevol pas. Pot suposar una diferència enorme d’estalvi d’energia per la resta de vida de la casa o bé al contrari. Aquest, per a mi, és un dels punts claus per escollir qui farà la casa dels nostres somnis.\nAquest tipus de construcció de fusta també permet crear arquitectures lliures amb grans obertures que permeten augmentar la il·luminació i personalitzar el projecte en funció de les opcions dels qui construeixin la seva llar.\nSón molt segures\nAl contrari del que podríem pensar, una casa prefabricada de fusta garanteix un millor rendiment en cas de terratrèmol i incendi que les cases tradicionals.\nLes estructures de fusta són especialment adequades en zones sísmiques tant perquè la fusta és un material homogeni que funciona bé tant en compressió com en tracció, com perquè la fusta genera estructures lleugeres sobre les quals l’acció sísmica és menor. La relació força / pes, d’aquesta manera, és més gran.\nLa fusta és un bon material de construcció que també reacciona bé en cas d’incendi. És veritat que, sotmès a una flama oberta, comença a cremar, però un cop arriba a una temperatura determinada, el procés de carbonatació de la capa més externa pren el relleu per protegir la part més interna, que dura més temps. Per això, el col·lapse del foc és una probabilitat remota en les estructures de fusta, a diferència del que passa en les estructures tradicionals. A més, la baixa conductivitat tèrmica del material permet que la fusta actuï com a protecció dels connectors i sistemes metàl·lics inserits a les estructures, cosa que la fa encara més segura.\nPermet fer cases amb més espai\nL’ús de fusta per construir una casa prefabricada permet obtenir una superfície habitable més gran que les cases tradicionals, amb l’avantatge de poder dur a terme projectes més creatius i ambiciosos.\nLes parets de les cases de fusta tenen gruixos inferiors a les que s’utilitzen en la construcció tradicional de maçoneria i formigó armat (amb el mateix rendiment). Això permet tenir, amb el mateix volum final, més superfície a l’interior de l’edifici.\nDuren molt de temps\nActualment les cases de fusta prefabricades acostumen a fer servir materials orgànics tractats que ajuden a enfortir la fusta i fer-la resistent davant de les radiacions solars, els fongs, la humitat e inclús els insectes. Però insisteixo, són coses que no tots els fabricants fan, i que s’han de tindre en compte quan un es vol comprar una casa que vulgui fer servir tota la vida. El tipus de fusta que es faci servir és molt i portant però també ho és el tipus de tractament que es faci d’aquesta fusta (l’impregnació i la pintura)


El distintiu de zona verda es podrà gestionar a les dependències de la Policia Local a partir d'aquest 15 de maig - Ajuntament de Palafolls\n28/05/2020 | 03:51 h\nEl distintiu de zona verda es podrà gestionar a les dependències de la Policia Local a partir d'aquest 15 de maig\nLa zona verda actualment està en funcionament a la zona de Sant Lluís i entra en funcionament en el període estival del 15 de juny al 15 de setembre\nCada període estival el cos de la Policia Local gestiona els distintius de la zona verda de la nostra localitat i que actualment està en funcionament únicament a la zona de Sant Lluís. Aquest distintiu s'ha de tramitar cada any i té com a objectiu regular l'estacionament en aquest punt de la nostra localitat on a l'estiu pateix certa congestió per la proximitat del parc aquàtic de Palafolls.\nEls requisits per tramitar el distintiu de zona verda són:\n-Residents que facin efectiu l'impost sobre vehicles de tracció mecànica (ITVM) a l'ajuntament de Palafolls i estiguin al corrent del seu pagament.\n-Persones empadronades que disposin d'un vehicle en règim de rènting, leasing o lloguer superior a tres mesos i amb el contracte al seu nom.\n-Persones empadronades que constin com a conductor principal d'un vehicle propietat de l'empresa on es treballi o en règim de rènting, leasing o lloguer superior a tres mesos i amb el contracte a nom de l'empresa.\nRecordem que a partir del 15 de juny i fins el 15 de setembre, els ciutadans i ciutadanes de Palafolls que disposin de la targeta podran aparcar a les zones verdes, les 24 hores del dia, i amb rellotge a les zones blaves d'aparcament.


Estoreta - Daria\nEstoreta - Daria\nJa sigui a la platja o a la piscina gaudeix dels teus moments de relax amb aquesta estoreta plegable. L' estoreta desplegada té unes mides de 170x90 cm. Es plega com una bossa i té dues nanses per facilitar-ne el transport.\nDescripció de Estoreta - Daria:\nMoratPolipropilè 100%Rentat a ma. No fer servir lleixiu. No fer servir planxa


Menjadora D400 amb boia (mixta)\nMenjadora per a destete, ideal per a grups amplis i d’alimentació mixta; mengen amb sec, però tenen l’aigua amb nivell constant al costat. S’optimitza el temps d’ingesta, i la ràpida adaptació a beure aigua.\n1 boia nivell constant\nEl porc troba l’aigua rapidíssim a l’entrada i màxim estalvi d’aigua. Fàcil maneig.\nFitxa tècnica D-400 boia


L'entorn del riu Francolí guanya un miler d'arbres nous\nEl Circ Ciutat dissabte, 28 de març de 2015\nL'espera ha pagat la pena. Després que es va haver de suspendre per la pluja, ara fa una setmana, la primavera ha arribat de cop a Tarragona amb la quarta edició de la Plantada Popular al voltant del riu Francolí. La cita d'enguany, organitzada com sempre per l’Associació Aurora i la Fundación Repsol amb el suport de l’Ajuntament de Tarragona, ha reunit prop de 700 voluntaris.\nProp de 700 persones han participat en la 4a Plantada popular organitzada per l'Associació Aurora i Repsol\nLa plantada d’aquest any s’ha celebrat prop del Parc Francolí, en un tram de 420 metres de llarg entre el pont de Santa Tecla i el pont de l’autovia A7. Els centenars de participants han plantat 1.000 arbres i arbustos en una superfície de 2,4 hectàrees.\nAquest tram de riu, com la resta de l’espai, és una zona molt propera a la ciutat de Tarragona i als seus habitants i molt freqüentada per persones que busquen un indret agradable on passejar, fer esport o simplement gaudir de la natura ben a prop de la ciutat.


Articles etiquetats amb: Artèxtil\nL’Ajuntament de Sabadell, la UAB, el Parc Taulí i la Fundació FUNDIT-ESDi signen un protocol per al desenvolupament del Campus a la ciutat\nL’Ajuntament de Sabadell, la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), la Corporació Sanitària Parc Taulí (CSPT) i la Fundació FUNDIT-ESDi han signat avui un protocol per impulsar a la ciutat el Campus Urbà de Ciències de la Vida i la Salut. Es tracta d’un projecte de gran abast que contempla tot un conjunt d’accions formatives, de recerca, innovació i creació d’empreses, que generaran coneixement i activitat econòmica i situaran Sabadell com a epicentre de la formació, la investigació i l’emprenedoria lligades a la ciències mèdiques. El protocol l’han signat l’alcaldessa, Marta Farrés; el rector de la UAB, Javier Lafuente; la presidenta del Consorci Corporació Sanitària Parc Taulí, Mariona Creus i el president de la FUNDIT, Juan José Pérez.\nLa pacificació de la Gran Via comença a caminar\nEls treballs de transformació a l’àmbit Gran Via-Ripoll començaran per als laterals i la millora de la transversalitat de l’autopista urbana\nLa transformació de l’àmbit Gran Via-Ripoll ha iniciat el seu camí i ja s’han definit més d’una quinzena d’actuacions encaminades a pacificar i humanitzar la Gran Via i promoure la singularitat i identitat dels barris que conformen el balcó sobre el Ripoll. Les accions contribuiran així mateix a fomentar la coordinació i treball conjunt entre les activitats econòmiques i les infraestructures del coneixement, reforçant la centralitat d’aquest àmbit al conjunt de la ciutat. Els treballs de transformació començaran previsiblement l’any 2022 i es centraran en una primera fase en els laterals, en millora de la transversalitat de l’autopista urbana i l’entorn urbà que limita amb els talussos del Ripoll. Alhora, s’encarregarà un estudi sobre les diferents alternatives per transformar-ne l’espai central de l’actual autopista urbana. El cost estimat de les actuacions ja planificades és d’uns 3,6 milions d’euros.\nCategories: Ajuntament, Turisme, Mobilitat i transport, Urbanisme i Habitatge\nEl Govern de Sabadell ha demanat un informe sobre la compra de l’Artèxtil durant l’anterior mandat municipal\nEl Govern de Sabadell ha demanat un informe als serveis municipals de l’Ajuntament sobre el procediment de compra de part de la nau de l’Artèxtil, adquirida pel consistori el 2018 amb l’anterior govern municipal. Segons diverses informacions, els Mossos d’Esquadra investiguen aquesta compra per un presumpte blanqueig de capitals.\nL’Ajuntament paralitza part de l’enderroc de l’antiga fàbrica Artèxtil per seguretat\nL’Ajuntament ha aturat l’enderroc de part de l’antiga fàbrica Artèxtil per seguretat. La paralització és deguda al fet que l’obra havia començat a provocar vibracions a la xemeneia –la de més alçària del pla de Sabadell–, un element que està protegit i que s’ha de conservar.


Robòtica 18-19 | INS Roquetes\nProjecte CTC del curs 18-19, tercer any d’implementació.\nTecnologia 43: notícia de la setmana 13/2/19\nAvui hem estat treballant en la forma que tindrà el nostre projecte també.\nHem gravat un vídeo amb la càmera robot.\nTecnologia 43 – setmana del 4 al 10 de febrer\nMarius Benet Casanova18/02/19\nAquesta setmana estem decorant la caixa toc toc ja que hem vist que podria quedar be.\nTambé hem estat preparant el cartell per a l’exposició .\nEstem preparant el video que haurem de presentar conjuntament amb el cartell .\nGeneral, Robòtica, Robòtica 18-19 0\nTecnologia 43: setmana del 28 a l’1 de febrer\nAquesta setmana hem estat avançant els nostres projectes per la fira de Barcelona (CosmoCaixa). La feina ha estat repartida entre els diferents membres del grup. Achraf s’ha encarregat de fer el pòster que es presentarà a la fira amb el projecte, Naim ha estat editant el vídeo del projecte al Wevideo i finalment… Llegeix més»\nTecnologia 42 – Setmana del 21 al 25 de Gener\nChristian Queralt Aixendri04/02/19\nAquesta és la primera notícia de l’any del grup 2. Aquesta setmana hem avaluat tots els vídeos referents a la teoria del díodes, els LEDs i els condensadors. A part, hem seguit avançant els nostres projectes per tindre’ls acabats per a la… Llegeix més»\nTecnologia 42 – Setmana del 21 al 27 de gener\nSergi Monllau Palacios27/01/19\nDe nou ens torna a tocar al grup dels “MINIMOIS”, el qual, com ja sabeu, està format per: Eloy Escoda, Genís Rodríguez, Mohamed Hanani i Sergi Monllau. Aquesta setmana hem començat a preparar de manera més aplicada el treball de la càmera robòtica per a… Llegeix més»\nTecnologia setmana 14-18 de gener\nMarius Benet Casanova27/01/19\nEl dia 15 de gener vam fer les fotos al projecte per a ficar-les al vídeotutorial que penjarem properament.\nEl dia 16 de gener vam grabar les nostres veus a un mòbil per a després passar-les al programa d’edició i ficar veu al vídeotutorial.\nJesús Tudó Fernández16/01/19\nDurant aquesta setmana hem estat gravant els videotutorials que després avaluarem entre tots dintre de l’apartat de teoria.\nHem gravat sobre el led que és díode emissor de llum (Light-Emitting Diode, Díodes Emissors de Llum) com a font lluminosa. També hem gravat sobre el condensador… Llegeix més»\nPere Roca Garcia14/01/19\nComencem l’any amb l’última setmana de projecte, on cada grup fa l’esprint final per a què es pugui portar el projecte finalitzat al CosmoCaixa. Com sempre, els problemes i dificultats venen per posar més difícil la realització d’aquests, com per exemple el grup 1, que… Llegeix més»\nRobòtica 18-19 0\nTecnologia 44 setmana del 17 al 23.\nSergi Monllau Palacios09/01/19\nTecnologia 42: Setmana del 17 al 21\nChristian Queralt Aixendri08/01/19\nAquesta setmana hem estat avançant els nostres projectes per la fira de Barcelona, els quals ja van prenent forma. El grup 1 està intentant solucionar el seu projecte, que resulta que tenia un problema al muntatge. Nosaltres, el grup 2 ja tenim el projecte quasi… Llegeix més»


per Text i fotografia: ACN 13/12/2015 00:00h\nVestits inspirats en LluÃs XVI i l'au fÃ¨nix i un disseny del tot reversible, premis del 50Ã¨ Concurs de Vestits de Paper| Text i fotografia: ACN\nUn espectacular disseny inspirat en el rei francès Lluis XVI s'ha endut el primer premi del 50è concurs nacional de vestits de paper de Mollerussa en la categoria d'Època. A la de Fantasia s'ha imposat una creació al voltant de la figura de l'au fènix i el jurat ha premiat un vestit en què tot és reversible en la categoria de Moda Actual, titulat 'Versatility'.\nLa gala ha omplert un any més el Teatre L'Amistat de la capital del Pla d'Urgell. El certamen ha exhibit 85 creacions, autèntiques filigranes que han dissenyat i cosit participants d'arreu de Catalunya i de l'Estat i també un representant de Mèxic. Després de mig segle de vida, ara el repte de futur és impulsar una candidatura perquè la tradició dels vestits de paper de Mollerussa pugui obtenir el reconeixement de Patrimoni Immaterial de la Humanitat. Cal recordar que a la capital de l'Urgell hi ha l'únic museu del món que exhibeix aquest tipus de creacions. La gala l'ha presentada l'actriu Sílva Bel.\nLa modista dels Arcs Natalia Ermakova ha estat doblement reconeguda amb primers premis del concurs d'aquest any. Són seus tant el disseny 'Lluís XVI', guanyador d'Època, com 'Fènix', el de Fantasia. En el cas de Moda Actual, ha quedat segona amb el vestit 'Rosa del Desert'. En aquesta modalitat s'ha imposat Josefina Xufré, de Cerdanyola del Vallès, amb 'Versatility', una vestit que es convertia en tres conjunts diferents.\nLa llar de jubilats d'Alguaire s'ha endut el segon premi d'Època per 'Elegància' mentre que la creació 'Pirotècnia de colors", de la mollerussenca Teresa Codony, ha quedat en segona posició en la categoria de Fantasia.\nSegons l'alcalde, Marc Solsona, la candidatura a Patrimoni Immaterial de la Humanitat és una "cursa de fons" que pot durar anys però ajudarà a projectar la ciutat des del primer moment. De fet, Solsona remarca que és una oportunitat per poder projectar Mollerussa al món i atraure més turisme ja que després de 50 anys cal un "punt d'inflexió" per garantir que l'esdeveniment "pugui durar 50 anys més". La voluntat de fer aquest pas endavant s'ha anunciat coincidint amb el 50è aniversari de l'esdeveniment però serà durant l'any que ve quan es definiran els passos a seguir per iniciar formalment el procés. "Ho hem de fer molt bé, som una ciutat modesta però molt ambiciosa i hem de poder digerir i articular aquest projecte en els anys", ha explicat. La candidatura la liderarà una mollerussenca, Carme Polo, que té molta experiència a l'hora de tractar amb la Unesco ja que, entre d'altres, ja va aconseguir el reconeixement per al romànic de la Vall de Boí el 2000. El que fa especial aquest esdeveniment és que és fruit de la tradició popular, ha passat de generació en generació i compta amb una seu permanent única al món com és el Museu de Vestits de Paper\nD'altra banda, l'alcalde de la capital del Pla d'Urgell ha destacat també la "bona salut" del concurs, que enguany ha aconseguit atraure 85 dissenys. "Després de cinc dècades el concurs està en plena vitalitat i va endavant a cada edició gràcies a l'esforÃ§ dels qui treballen tot l'any perquè sigui un èxit", ha dit. Quaranta de les peces han concursat en la categoria de Moda Actual, 17 en la modalitat d'Època i 28 en la de Fantasia. Pel que fa a l'11a edició del Concurs de Vestits de Paper per a Barbie, ha tingut 35 nines concursats.\nUn vestit premiat convertit en roba\nD'altra banda, per primera vegada i fora de concurs la gala ha comptat amb la desfilada d'un dels dissenys guanyadors de l'any passat, obra de Josefina Xufré, de Cerdanyola del Vallès, que ella mateixa ha convertit en roba. En aquest cas, les més de 2.500 perles de paper que donaven forma al vestit han estat transformades en perles de nacre. Aquest vestit de còctel va ser el segon premi en la modalitat de Moda Actual de l'any passat.\nEl cap de llista d'ERC per Lleida, ferit lleu en un accident de trànsit quan es dirigia a l'acte central del partit\nAlmacelles instal·la el Gran Caga Tió a la plaça de la Vila


First Look: “The Voice” Entrenadors Benvingut John Legend a la temporada 16 (VÍDEO) - TV Insider - La Veu\nPremis American Humane Hero Dog\nJon Glaser Adora L’Engranatge\nAmerican Road Trip De Gordon Ramsay\nEl Nadal De Dolly Parton A La Plaça\nPrincipal / La Veu\nFirst Look: “The Voice” Entrena John John Legend a la temporada 16 (VÍDEO)\nEl Veu la colla torna a estar junts ... amb una incorporació molt especial!\nEl concurs de cants de la NBC està preparat per tornar el dilluns 25 de febrer a la temporada 16, i unir-se al quadre d’entrenadors és el llegendari John Legend (sí, hi vam anar), al costat d’entrenadors preexistents Kelly Clarkson, Adam Levine i Blake Shelton. Per sort, TV Insider té la seva primera mirada exclusiva a la temporada amb aquesta nova presentació que dóna la benvinguda a Legend i posa de manifest el talent d'aquest any.\n'Em feia molta il·lusió unir-me La veu, 'La llegenda comença al clip. 'He estat aquí com a convidat i mentor. Abans he estat aquí com a intèrpret. Però, com algú que guanya la vida i produeix, tot aquest concepte per a fer realitat el somni d'algú amb la pressió d'un botó és una cosa realment poderosa.\nFer realitat els somnis és exactament el que faran ell i els altres entrenadors. Però no és una acollida totalment càlida i esbojarrada: els companys de Legend coneixen bé l’amenaça que suposa per a la seva pròpia competició. 'És emocionant tenir un guanyador de l'EGOT al tauler La veu', Diu Clarkson del seu nou company d'entrenador.\n'Vaig guanyar la temporada 14 i vaig guanyar la temporada 15, però ell és la meva amenaça més gran aquesta temporada', reconeix.\nMireu com es modifica Legend en aquest programa a continuació i no us oblideu de sintonitzar la temporada 16!\nLa veu, 16a temporada d'estrena, dimarts, 25 de febrer, 8 / 7c, NBC\nBatalla Dels Germans\nAmerican Horror Story: Apocalipsi\nViatge Per Reunió


Portada / Ensenyament / Participació i associacions / Notes de Premsa\nEl Consell d´Infants, constituït\nDissabte, 1 de març va tenir lloc a l´Escola Municipal de Música l´acte de constitució del 1r Consell d´Infants de Premià de Mar. Durant la presa de possessió del càrrec, els 21 consellers i conselleres es van comprometre a treballar plegats presentant propostes per millorar i fer més agradable Premià de Mar.\nEl Consell d'Infants és un òrgan de participació on els nens i nenes poden exercir el seu dret com a ciutadans, reflexionar, expressar la seva opinió, debatre, prendre decisions i elevar propostes al Ple Municipal. La finalitat del Consell d'Infants, format per alumnes de 5è i 6è de primària, és aconseguir que els infants visquin a Premià de Mar sentint-se´n part activa, desenvolupant la capacitat crítica i fent sentir la seva veu.El treball dels consellers comença a les aules, des d´on s´inicia la recerca d´informació i el debat sobre possibles propostes. Amb la constitució d´aquest nou òrgan es pretén educar els nens i nenes en el joc democràtic, augmentant les seves competències a l´hora de pensar i d´argumentar, de desenvolupar l´esperit crític, i d´assolir responsabilitats.\nL´acte va comptar amb la presència de l´alcalde, Miquel Buch, diversos regidors, entre els quals hi havia la regidora d´Ensenyament, Roser Roca, representants dels centres educatius i familiars dels infants. L´alcalde Buch va voler destacar la importància dels valors com ara la participació i la responsabilitat i va explicar als consellers la responsabilitat que assumeixen, ja que són els representants dels nens i nenes de Premià de Mar.\nEn finalitzar l´acte, els consellers i conselleres van ser homenatjats pel grup de tabalers de Premià de Mar les Atabalades.\nEl proper 19 de març es farà a la sala de plens el primer plenari del Consell d´Infants.\nFoto: Esther de Prades


Mix Boxer Mountain Cur - Gossos\nMix Boxer Mountain Cur\nEl Boxer Mountain CurMix, és un gos de raça mixta resultant de la cria del Boxer i del gos Mountain Cur.\nEl Boxer Mountain Cur Mix, és un gos de raça mixta resultant de la cria del Boxer i el Mountain Cur. Aquests gossos poden ser simpàtics, però la personalitat difereix, de manera que mai no se sap. El Boxer és conegut per ser intel·ligent, amable i devot. Tots els gossos necessiten una socialització adequada i això serà un factor important en la manera com interactuen amb els altres. Com és i com actua aquesta raça mixta? És més com el Boxer o el Mountain Cur? Aquestes són les preguntes que intentarem respondre a continuació. Continueu llegint a continuació per veure imatges, vídeos i obtenir més informació sobre la bella Boxer Mountain Cur Mix.\nTot i que realment us recomanem que adquiriu tots els animals mitjançant un rescat, entenem que algunes persones poden passar per un criador per aconseguir el seu cadell Boxer Mountain Cur Mix. És a dir, si tenen a la venda algun cadell Boxer Mountain Cur Mix.\nBoxer Mountain Cur Història de la barreja\nHistòria de Mountain Cur\nEl Mountain Cur es va originar a Europa, però es va portar a Amèrica fa uns dos-cents anys. Es diuen Mountain Curs, però realment eren als Apalatxes, zones com Ohio, Virginia, Kentucky i Tennessee. Després es van desplaçar cap a l'oest cap a Arkansas i Oklahoma. Com la majoria de les races de gossos, s’utilitzaven per ajudar a caçar i ser gossos guardians. Amb el pas del temps, es va convertir en una raça de gossos molt rara. Alguns criadors els van ressuscitar i els van mantenir endavant, però encara no són tan habituals. Són un gos de bon caràcter de capa curta.\nBoxer Mountain Cur Mix Size and Weight\nAlçada: 16 - 26 polzades a l'espatlla\nPersonalitat Mix Boxer Mountain Cur\nEl Boxer i el Mountain Cur podrien ser una mica estrafolaris. Poden ser un petit tipus curiós, així que estigueu atent a aquest comportament. Tots els gossos necessiten atenció i no volen quedar-se sols. Per això tens una mascota, oi? Planifiqueu esforços per socialitzar-la, ja que obtindrà dividends a la llarga. Si us plau, utilitzeu sempre un reforç positiu tot i que puguin tenir una ment pròpia. Gaudeix d’estar amb la teva nova raça mixta i estima la relació que mantindràs amb ells.\nBoxer Mountain Cur Mix Health\nEl Boxer barrejat amb el Mountain Cur pot ser propens a patir cardiomiopatia, hipotiroïdisme, epilèpsia, entre d’altres.\nBoxer Mountain Cur Mix Care\nBoxer Mountain Cur Alimentació mixta\nrat terrier chihuahua barreja negre\nquant costa un mastí tibetà


3 min. París 08/12/2018 00:00\n651x366 Les peces del museu Quai Branly - Jacques Chirac que podrien tornar al Benín. / C. PETIT TESSON / EFE Les peces del museu Quai Branly - Jacques Chirac que podrien tornar al Benín. / C. PETIT TESSON / EFE\nA finals del mes passat Emmanuel Macron va destapar la capsa de Pandora de l’art africà espoliat. El president francès va decidir restituir “sense tardar” 26 obres que el Benín reclamava, tot i que encara no s’ha fixat una data per tornar-les a aquest país de l’Àfrica Occidental. Macron va prendre aquesta decisió després d’haver llegit l’informe que ell mateix va encarregar a la historiadora francesa Bénédicte Savoy i l’investigador senegalès Felwine Sarr. Els dos acadèmics suggereixen modificar el codi del patrimoni de França, que agrupa les disposicions sobre patrimoni i alguns serveis culturals, perquè es pugui efectuar la restitució de l’art africà espoliat en l’època colonial que es troba en museus francesos. Això obre la porta a una possible allau de peticions. El Senegal, per exemple, ja ha reclamat la restitució de totes les seves obres, que estan xifrades en unes 10.000. Els experts calculen que més del 85% del patrimoni africà està fora del continent.


La societat s'ha adonat que és el moment de fer el canvi cap a un model ecològic - CAECV\nLa consellera d’Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, Mireia Mollà, ha presentat l’estudi comparatiu de les dades de l’últim informe de Producció Ecològica 2019, que assenyala que la Comunitat Valenciana duplica els percentatges de creixement en matèria d’agricultura ecològica respecte a la mitjana estatal i confirma el seu lideratge en tots els indicadors.\nMollà ha detallat les principals conclusions al costat del president del Comité d’Agricultura Ecològica de la Comunitat Valenciana (CAECV), José Antonio Rico, i el director general de Desenvolupament Rural, David Torres, en una intervenció que ha començat valorant este “salt de qualitat” en la Comunitat Valenciana per aquesta mena de producció que “representa un element diferenciador, que conjuga salut ambiental i valor afegit per a incrementar la rendibilitat del camp”.\nEn 2019, la superfície ecològica en el territori de la Comunitat va créixer 11,7% respecte a 2018, una xifra que supera al doble de la mitjana estatal, que es va situar en el 4,8%. Unes dades significativament per damunt de la mitjana que es reprodueix també en atenció als operadors: si en el conjunt de l’Estat creix un 7,4%, en la Comunitat es col·loca 6 punts per damunt ascendint al 13,1%.\nLa consellera ha explicat que la comparativa, que posa a la Valenciana com la comunitat autònoma que més creix en dades interanuals, demostra “la clara orientació cap al compliment d’un dels punts que ja planteja l’estratègia europea ‘De la granja a la taula’, en fixar un objectiu del 25% de producció europea ecològica per a l’any 2030”.\n“Les nostres dades de superfície agrària útil del 18,2% no sols ens fan pensar que podem aconseguir àmpliament l’objectiu del 25% en 2030 sinó que a més la Comunitat es convertirà en contribuïdora neta en el còmput estatal per a aconseguir el percentatge compromés”, ha explicat.\nMollà ha conclòs la seua intervenció al·ludint “al caràcter transversal de la producció ecològica des del vessant econòmic, amb una xifra de negoci en el territori de 518 milions d’euros, a la qual s’han de sumar les vinculacions de sostenibilitat del territori, eficiència, vertebració i assentament de l’entorn rural, seguretat alimentària i lluita contra el canvi climàtic”.\nEl president del CAECV, José Antonio Rico, ha assenyalat que la Comunitat ja s’alça amb el segon lloc en nombre d’activitats industrials dedicades a la producció vegetal, només per darrere d’Andalusia.\nRico ha destacat el suport de la Conselleria per a poder aconseguir les xifres obtingudes. “En el primer semestre de 2020 ja hem certificat més hectàrees que en tot 2019, tenint en compte que estem travessant la pandèmia de la *COVID-19″.\nEn este sentit, el president del *CAECV ha afirmat que la societat s’ha adonat que és el moment de fer el canvi cap a un model ecològic”.\nFinalment, el director general de Desenvolupament Rural de la Conselleria ha indicat que aquest creixement exponencial coincideix amb la posada en marxa de l’I Pla de Producció Ecològica 2016-2020, amb una dotació total de 78,76 milions d’euros, per a afavorir la certificació i acompanyar als productors en la transició cap al cultiu ecològic, dels quals 50 s’han dedicat a la producció.\nTorres ha assegurat la continuïtat del pla, ja que “no sols ha donat bons resultats sinó que a més ens dona la raó sobre el llarg recorregut de futur que té tota la cadena de l’agricultura ecològica” i que, en aquest segon pla, ja en marxa, s’inclourà de manera activa al sector de la distribució.\nMireia Mollà, que el mes de febrer passat va presentar a Alacant les dades circumscrites a la Comunitat Valenciana, ha volgut agrair “la confiança del sector que en aquests 4 anys han consolidat la fortalesa del mercat ecològic en el nostre territori”.


Borda Jaume | Epic Andorra\nJuny- 15 Octubre\nBorda Jaume és una borda reformada però mantenint tot l’encant d’aquestes construccions típiques del país. Ubicada a 1800 metres, en un balcó de la zona de Sedornet, aquest indret únic et deixa admirar tots els colors de la vall i les seves muntanyes. Un racó per desconnectar i re-connectar amb un mateix, per respirar aire pur i per viure una experiència increïble a la natura.\nRodejant la borda hi ha unes tendes de campanya, decorades amb molt estil i totalment equipades, per a que puguis viure una aventura al aire lliure amb totes les comoditats. A més, compta amb una zona chill out amb gandules on podràs veure el canvi de colors, olors i sons a mida que passa el dia envoltat de la natura en estat pur.\nLes nostres bordes estan en paratges únics! Un dels nostres guies diplomats us acompanyarà\nPer realitzar una excursió previamente programada, fácil de 30 minuts o més llarga de 2 hores. Qualsevol dubte sobre aquest recorregut podeu contactar-nos i us el resoldrem.\nExcursió: ½ amb guia diplomat.\nCapacitat allotjament (pernoctar): mínim 2 màxim 6 persones.\nHabitacions: 3 tendes de campanya amb 2 llits. Opció 1 llits supletori a una tenda.\nBanys: 1 bany químic a cada tenda. Dutxa amb aigua calenta compartida a la zona comú.\nMenjador-sala d’estar: té un ampli menjador.\nCalefacció: estufa de pelets.\nLlum elèctrica: dins la borda sí. Fanalets a les tendes.\nExterior: terrassa amb vistes i dues gandules. 1 hamaca a la part de darrere, sota l’ombra dels arbres. Zona chill-out comuna.\nBany: 1 bany (equipat amb tovalloles).\nDurada: 1-3 dies.\nDisponibilitat: juny – octubre.\nConsulta la disponibilitat de la Borda Jaume fent clic sobre el botó de reserva.\nPunt de trobada: poble de Llorts, Ordino.\nImportant/Accessibilitat: degut a la seva localització la borda no és accessible en cotxe, només es pot accedir a peu per una ruta de senderisme de nivell baix a l’estiu El guia sempre queda al punt de trobada i us acompanya fins a la borda. A l'hivern no està operativa.\nEs recomana portar roba impermeable i còmoda, motxilla i protecció solar. Veure més recomanacions de material al apartat “Material necessari”.\nTrekking 1 dia & pícnic


Cine forum "Wilaya" el paper de les dones als campaments de refugiats sahrauís. - Ajuntament de Cornellà\nCine forum "Wilaya" el paper de les dones als campaments de refugiats sahrauís.\nCine forum "Wilaya" el paper de les dones als campaments de refugiats sahrauís. https://www.cornella.cat/ca/actualitat/noticies/4659 https://www.cornella.cat/ca/actualitat/noticies/4659/@@download/image/image.jpg\nCinema fòrum: Wilaya\nWilaya 'és la història de dues germanes que es retroben en els campaments de refugiats després de 16 anys sense veure's, ja que una d'elles es va quedar a viure a Espanya i es veu obligada a tornar després de la mort de la seva mare.\nAmb aquest fil argumental, Pedro Pérez Rosado torna a dirigir una película sobre aquest poble sense territori, amb especial atenció a la dona i l'evolució cap certs costums d'Occident experimentada per la nova generació de joves\nDimecres 3 d'abril a les 18.30 h\nLloc: CIRD (Mn. Verdaguer, 16-18)\nOrganitza: Cornellà Solidari i l'Associació Cornellà amb el poble sahrauí.\nActivitat del programa d'Actes del Dia Internacional de la Dona Treballadora de Cornellà de Llobregat.


Astrogirona | Seguiment de l’activitat solar\nSeguiment de l’activitat solar\nAquest treball és el resultat del meu Treball de Recerca de 2n de Batxillerat i consisteix en l’estudi de l’activitat solar mitjançant l’anàlisi de les taques solars. L’objectiu inicial era un recompte de les taques solars i l’estudi de l’activitat solar que d’això se’n pot derivar, però posteriorment vaig ampliar el tema calculant diferents paràmetres d’aquestes taques.\nEn primer lloc, per entendre els processos que havia de seguir durant el treball he realitzat una àmplia cerca bibliogràfica mitjançant llibres, pàgines web i articles diversos, que m’ha servit per aprendre molts aspectes fonamentals del Sol i dels estels en general.\nL’Associació Astronòmica de Girona m’ha proporcionat el seu telescopi per poder observar el Sol, i també els vídeos que van gravar durant l’any 2014 i part del 2015. Després he tractat aquests vídeos amb programes especialitzats per obtenir imatges d’alta qualitat.\nSeguidament he calculat el nombre de Wolf en les 38 imatges obtingudes per estudiar l’evolució de l’activitat solar en aquest any i mig. Per veure l’error dels meus resultats els he comparat amb els de Space Weather, amb un resultat molt satisfactori, tenint en compte que la qualitat de les meves imatges és òbviament molt inferior.\nA continuació he calculat la posició de totes les taques de les meves imatges, segons les coordenades heliogràfiques, la qual cosa m’ha permès analitzar la seva evolució i veure quines zones del Sol són les més actives. Per fer-ho he aplicat a les imatges unes plantilles per corregir la diferent inclinació amb què veiem el Sol des de la Terra, segons el dia de l’any.\nFinalment, he estudiat dos paràmetres més: un és el període de rotació del Sol, a partir del desplaçament d’algunes taques i mitjançant fórmules del MCU, amb un resultat molt ajustat al real. I el segon és la mida d’aquestes taques, que tenen moltes d’elles un diàmetre superior al de la Terra, arribant algunes a ser fins a 3 o 4 vegades superior.\nM’ha agradat molt fer aquest treball perquè he pogut comprovar i entendre molts dels conceptes estudiats en la part teòrica i, a més, he complert tots els objectius que m’havia proposat. En general, m’ha servit com a introducció a l’astronomia i ha ajudat a què cada vegada admiri més el món en el qual vivim, quedant particularment fascinada per aquest fenomen del què tan poc coneixem.\nA més, com a investigadora principal, el meu treball quedarà integrat en el projecte que Astrogirona posarà a l’abast del públic en breu, StarGraphs, que recollirà la recerca que l’Associació duu a terme en els camps de l’heliofísica, l’espectroscòpia i els exoplanetes.\n•Treball complet descarregable en català i en castellà.\nIES Jaume Vicens Vives, Girona\nSòcia de l’Associació Astronòmica de Girona número 134\nCATÀLEG D’IMATGES (dates en AA/MM/DD).


Normativa - InvestMat\nMàster > Normativa\nAquest Màster està regulat pel REIAL DECRET 1393/2007, de 29 d’octubre, pel qual s’estableix l’ordenació dels ensenyaments universitaris oficials. A continuació s’arrepleguen els aspectes més importants per als estudiants relacionats amb els ensenyaments de màster. Per a més informació es remitent a la publicació oficial en el BOE.\nA més de la normativa estatal del Ministeri d’Educació que fixa el marc legal, les universitats desenvolupen aquesta normativa adequant-la a les seues característiques i fixant els procediments que exigeix la llei. Aquestes normatives poden consultar-se en les pàgines web de postgrau de les universitats participants en aquest màster.\nEnsenyaments de Màster:\nEls ensenyaments de Màster tenen com a finalitat l’adquisició per l’estudiant d’una formació avançada, de caràcter especialitzat o multidisciplinari, orientada a l’especialització acadèmica o professional, o bé a promoure la iniciació en tasques investigadores.\nLa superació dels ensenyaments previstos en l’apartat anterior donarà dret a l’obtenció del títol de Màster Universitari, amb la denominació específica que figure en el RUCT.\nLa denominació dels títols de Màster serà: Màster Universitari en T per la Universitat O, sent T el nom del Títol i O la denominació de la Universitat que expedeix el títol. En tot cas, les Administracions Públiques vetlaran per que la denominació del títol siga conforme amb el seu contingut i si escau, amb la normativa específica d’aplicació, i no conduïsca a error sobre el seu nivell o efectes acadèmics ni a confusió sobre el seu contingut i, si escau, efectes professionals.\nDirectrius per al disseny de títols de Màster Universitari.\nEls plans d’estudis conduents a l’obtenció del títol de Màster Universitari, seran elaborats per les universitats i verificats d’acord amb l’establit en el present reial decret.\nEls plans d’estudis conduents a l’obtenció dels títols de Màster Universitari tindran entre 60 i 120 crèdits, que contindrà tota la formació teòrica i pràctica que l’estudiant haja d’adquirir: matèries obligatòries, matèries optatives, seminaris, pràctiques externes, treballs dirigits, treball de finalització de Màster, activitats d’avaluació, i unes altres que resulten necessàries segons les característiques pròpies de cada títol.\nAquests ensenyaments conclouran amb l’elaboració i defensa pública d’un treball de finalització de Màster, que tindrà entre 6 i 30 crèdits.\nQuan es tracte de títols que habiliten per a l’exercici d’activitats professionals regulades a Espanya, el Govern establirà les condicions a les quals hauran d’adequar-se els corresponents plans d’estudis, que a més hauran d’ajustar-se, si escau, a la normativa europea aplicable. Aquests plans d’estudis hauran de, en tot cas, dissenyar-se de manera que permeten obtenir les competències necessàries per a exercir aqueixa professió. A tals efectes la Universitat justificarà l’adequació del pla d’estudis a aquestes condicions.\nAccés als ensenyaments oficials de Màster.\nPer a accedir als ensenyaments oficials de Màster serà necessari estar en possessió d’un títol universitari oficial espanyol o un altre expedit per una institució d’educació superior de l’Espai Europeu d’Educació Superior que faculten en el país expedidor del títol per a l’accés a ensenyaments de màster.\nAixí mateix, podran accedir els titulats conforme a sistemes educatius aliens a l’Espai Europeu d’Educació Superior sense necessitat de l’homologació dels seus títols, prèvia comprovació per la Universitat que aquells acrediten un nivell de formació equivalent als corresponents títols universitaris oficials espanyols i que faculten en el país expedidor del títol per a l’accés a ensenyaments de postgrau. L’accés per aquesta via no implicarà, en cap cas, l’homologació del títol previ que estiga en possessió l’interessat, ni el seu reconeixement a altres efectes que el de cursar els ensenyaments de Màster.\nAdmissió als ensenyaments oficials de Màster.\nLa Universitat inclourà els procediments i requisits d’admissió en el pla d’estudis, entre els quals podran figurar requisits de formació prèvia específica en algunes disciplines.\nAquests sistemes i procediments hauran d’incloure, en el cas d’estudiants amb necessitats educatives específiques derivades de discapacitat, els serveis de suport i assessorament adequats, que avaluaran la necessitat de possibles adaptacions curriculars, itineraris o estudis alternatius.\nL’admissió no implicarà, en cap cas, modificació alguna dels efectes acadèmics i, si escau, professionals que corresponguen al títol previ que estiga en possessió l’interessat, ni el seu reconeixement a altres efectes que el de cursar ensenyaments de Màster.\nInformació institucional Master Universitari en Investigació Matemàtica UPV


Ha mort l’escriptor sicilià Andrea Camilleri | Biblioteca Joan Triadú\n← Butlletí de novetats: Llengua, literatura i assaig. Primavera 2019\nButlletí de novetats: Ciència i tecnologies Primavera 2019 →\nHa mort l’escriptor sicilià Andrea Camilleri\nPosted on 24 Juliol 2019\tby bibliotecadevic\nAndrea Camilleri (Porto Empedocle, 6 setembre 1925- Roma, 17 de juliol 2019) va morir la setmana passada a l’edat de 93 anys a causa d’una parada cardíaca que va patir fa un mes i de la qual ja no es va poder recuperar. Home de teatre, havia estat director i guionista teatral i de televisió i un escriptor molt prolífic. Actualment, a causa de la seva delicada salut i a la ceguesa que patia pràcticament no sortia de casa, però això no li impedia continuar imaginant les aventures del Comissari Salvo Montalbano, que dictava al seu secretari.\nL’any 1978 va publicar la seva primera novel·la, El curs de les coses que iniciaria una sèrie de novel·les històriques ambientades a Sicília durant el s.XIX. Però no va ser fins l’any 1994 quan va començar la saga de novel·les policíaques ambientades a la ciutat imaginària de Vigata on treballava el Comissari Salvo Montalbano i que tindrien un gran èxit internacional (les seves obres es van traduir a una trentena d’idiomes) i vendria 30 milions de llibres. A més a més, la versió televisiva de les aventures de Montalbano fa vint anys que s’emet a la televisió italiana amb un gran èxit.\nL’any 2014 Camilleri va rebre a Barcelona el Premi Pepe Carvalho com a reconeixement a la seva trajectòria i la seva aportació a la novel·la negra, un gran honor que va rebre de manera especial perquè era bon amic del creador de Pepe Carvalho, Manuel Vázquez Montalbán i el seu personatge Salvo Montalbano, amant de la literatura i de la bona gastronomia, estava inspirat en l’escriptor barceloní.\nActiu fins el final, a Itàlia acaba de publicar-se una nova novel·la de Camilleri, Il cuoco dell’Alcyon i fa uns anys va entregar a Sellerio, la seva editorial de tota la vida, Riccardino, l’última entrega de la saga del comissari Montalbano amb les instruccions que s’havia de publicar de manera pòstuma. També, conscient de que no veuria créixer la seva besnéta, ha publicat recentment Carta a Matilde, un testament vital on explica a la seva besnéta les seves vivències a través de la convulsa història d’Itàlia durant el segle XX.\nLlibres d’Andrea Camilleri a la Biblioteca de Vic\nSaga Comissari Salvo Montalbano:\nLa Forma de l’aigua\nEl Primer cas d’en Montalbano\nL’Edat del dubte\nMort mar endins i altres casos del jove Montalbano\nUn Cau d’escurçons\nAltres llibres d’Andrea Camilleri:\nL’Òpera de Vigata\nIl Commissario Montalbano : le prime indagini\nLa Historia de la nariz\nSobre Wallander y Montalbano : la novela policíaca de Henning Mankell y Andrea Camilleri\nEl Olor de la noche (Sèrie de televisió de la col·lecció Montalbano)\nAquesta entrada s'ha publicat en Notícies i etiquetada amb Andrea Camilleri, Comissari Salvo Montalbano, Obituari. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Es desmenteix el mite “Els universitaris cometen moltes faltes d’ortografia” – Educació press\nCultura Nacional Universitat\nEs desmenteix el mite “Els universitaris cometen moltes faltes d’ortografia”\n21 noviembre, 2017 Redacción 0 Comments mites, noves tecnologies, periodisme, professors, tecnologies, universitaris, universitats\n“El meu iPhone posa guió amb titlla, així que jo ho pose com ve ací”.\nQuan Pilar Fernández, professora de Llengua Espanyola en la Universitat CEU Sant Pablo, va escoltar aquesta frase en boca d’un dels seus alumnes en dates recents, ella ja tenia una percepció molt clara des de feia diversos anys: cada vegada veu més mancades d’ortografia i pitjor redacció entre els universitaris. Igual que ella, una part de la comunitat educativa alerta d’una deterioració en l’escriptura dels estudiants, que coincideix amb els constants canvis tecnològics i educatius del present segle. Una idea que molts altres docents no comparteixen, en un debat per a alguns injust, però que ha anat cobrant força: Els universitaris d’avui escriuen pitjor que els de generacions passades?\nEn un context difícil de determinar per la falta de dades concretes que llancen llum sobre aquest possible empitjorament, la majoria de professors consultats per aquest periòdic coincideixen que els estudiants ja no lligen com abans, un fet que, segons afigen, repercuteix en la manera d’escriure. “Ara es llig picoteando. Ha disminuït la lectura reflexiva, la que fixa les estructures lingüístiques. La nova lectura cerca saltar d’un lloc a un altre, i açò l’estic notant en la construcció dels textos dels meus alumnes, on veig més esquematismo”, comenta Rosario González Pérez, professora de la Universitat Autònoma de Madrid.\nTant ella com el professor de Redacció Periodística de la Universitat CEU Sant Pablo Ignacio Blanco opinen que, si bé és cert que no han apreciat un increment d’errors ortogràfics, reconeixen una tendència a redaccions més telegràfiques i sincopadas, carregades d’abreviatures i amb un vocabulari menys formal. Blanco afig, a més, que s’ha perdut llegibilitat: “En exàmens i textos a mà trobe cal·ligrafies horribles. S’està oblidant aqueixa destresa per deixar d’escriure”.\nNo obstant açò, la manida llegenda que els universitaris actuals lligen menys que les generacions passades segueix sent motiu de discussió entre els propis professors. Segons l’últim estudi de la Federació de Gremis d’Editors d’Espanya (2017), els universitaris presenten uns índexs de lectura clarament superiors a la resta de la població. D’igual forma, els resultats de l’Informe TREPITJA (Programa per a l’Avaluació Internacional dels Alumnes) publicats al desembre de 2016 mostraven que els joves espanyols tenen una satisfactòria mitjana de comprensió lectora de 496 punts, tres per sobre de la mitjana de l’Organització per a la Cooperació i el Desenvolupament Econòmic (OCDE). En aquest sentit, el sociòleg especialitzat en educació José Saturnino aclareix que la capacitat lectora dels espanyols s’ha mantingut constant en el temps i que no s’ha vist afectada pels canvis educatius en el que va de segle.\nEncara que assegura no ser catastrofista, Salvador Gutiérrez Ordóñez, acadèmic de la RAE, creu que “ara es lligen menys assajos, filosofia i literatura, i açò fa que empitjoren l’ortografia, la puntuació, la capacitat d’expressió i tot allò que un corrector de text no pot corregir”. No obstant açò, matisa: “Llegir i escriure són dues destreses diferents. Hi ha gent que llig molt però segueix tenint mancades d’ortografia perquè no ha sigut capaç d’exercitar l’escriptura”.\nLes noves tecnologies en el punt de mira\nÉs una postura compartida pel director del Departament de Periodisme de la Universitat de Sevilla, qui, malgrat negar que hi haja hàbits més baixos de lectura, sí reconeix que “llegir a través de xarxes socials i mitjans digitals provoca un dèficit d’atenció i una discontinuïtat que porten a l’estudiant a cometre errors d’embalum”.\nLa preeminència de la cultura audiovisual i l’incessant creixement de la coneguda narrativa transmedia -la forma de transmetre i cercar històries a través de diversos canals digitals-, ha fragmentat els hàbits de lectura de tal forma que, per a alguns docents, implica conseqüències en la riquesa lèxica. Així ho creu José Manuel Noriega, degà de la Facultat de Ciències de la Universitat d’Oviedo, que percep que “ara els estudiants manegen menys bibliografia i més mitjos informàtics i tecnològics com WhatsApp”, i adverteix d’un “llenguatge poc ric”, així com d’una tendència a la immediatesa.\nSobre aquest tema, Daniel Cassany, investigador i professor d’Anàlisi del Discurs en la Universitat Pompeu Fabra, opina que “és molt ràpid per a saber si açò ha empitjorat. Tenim una mirada esbiaixada quan observem formes de consum cultural que no siguen el llibre. Fa 20 anys hi havia una escriptura bastant monolítica, però avui és més complicat escriure bé perquè la llengua ha guanyat registres diferents. Som molt més exigents amb l’escriptura”. Cassany no està d’acord amb que els universitaris d’avui tinguen menys riquesa lèxica perquè, segons argumenta, ara recorren a altres fonts igual de vàlides: “Un xiquet probablement no conega molts noms d’ocells, però sí de videojocs i de tot el que s’aprèn en ells”.\nNo obstant açò, Pilar Fernández planteja una qüestió: “Tenim clar que tot el que apareix en aqueixos canals està ben escrit? Jo mateixa dic als meus alumnes que cerquen errors en el carrer o en els mitjans. I troben molts”. Així i tot, per a ella, no solament es cuida menys l’estil, sinó que, en alguns casos, s’han hagut de prendre mesures que abans no es contemplaven: “En els anys 80 no es donava ortografia en la meua carrera, perquè els estudiants venien més preparats. Ara sí cal fer-ho”.\nEntre ells, constants abreviatures de paraules que molts docents observen en els seus exàmens i que atribueixen a l’ús de la missatgeria mòbil. Daniel Cassany rebutja que açò siga així, i es basa en un estudi realitzat en 2009 per dues investigadores, Beverly Plester i Clare Wood, en el qual van concloure que l’ús dels codis sintetitzats que empren els joves universitaris no afecta a la seua forma d’escriure en una varietat culta.\n← Educació endureix els criteris per a ser professor i catedràtic universitari\nEnsenyament garanteix la convocatòria d’oposicions enguany, malgrat el 155 →


Cobertis Broker suma a Ourense a Estela Bermello com a nou membre – cobertis\nCobertis Broker suma a Ourense a Estela Bermello com a nou membre\nBroker 9 maig, 2019 Cobertis\nBlog > Broker > Cobertis Broker suma a Ourense a Estela Bermello com a nou membre\nEstela Bermello, un negoci d’origen gallec i ubicat a Ourense, acaba de comunicar la seva integració a Cobertis Broker, un servei que ha posat en marxa la corredoria Cobertis per a compartir el seu model de negoci.\n“Formar part de Cobertis Broker és una aposta de futur”, explica Estela Bermello. “El repte de la transformació digital de les corredories és un fet“, reflexiona la corredora, “i els canvis i la velocitat a la que es produeixen aquests canvis exigeixen una adaptació a aquest nou entorn”, continua. “Per això, integrar-nos en una organització disposada a millorar els seus processos i la seva excel·lència professional, ens ajudarà a donar un salt qualitatiu”, explica Bermello, satisfeta per la seva incorporació a Cobertis Broker.\nI és que, en un context marcat per un mercat assegurador cada cop més exigent, legislat i tecnològicament avançat, molts corredors veuen amb preocupació haver de dedicar més temps a processos interns, i tasques administratives o de gestió, que als seus clients, la qual cosa limita les seves possibilitats de desenvolupament i creixement.\nPer això, com a sol·lució a aquesta complexa situació, Cobertis ha posat a disposició de tots els corredors el seu model de negoci a través de Cobertis Broker, amb l’objectiu d’oferir a aquests professionals la possibilitat de donar un salt qualitatiu en el seu servei.\n“Integrar–nos a Cobertis Broker ens permet dedicar el nostre temps a allò realment important: assessorar al client en gestió de riscos i assegurances“, explica Estela Bermello. “Cobertis posa a la nostra disposició la seva estructura, plataformes i model de negoci, que fan que els processos siguin eficients i ens permetin enfocar la nostra feina en assessorar a particulars i empreses”.\nAixò és així perquè els corredors que decideixen unir-se al projecte Cobertis Broker poden beneficiar-se a nombrosos avantatges. Entre ells, poden aprofitat un sistema de tarificació immediat i senzill, productes exclusius i acords amb les principals companyies i formació inicial i continua. També, d’una platafora específica de sinistres, gestionada per Cobertis, la centralització de les tasques administratives, suport tècnic, material corporatiu de màrqueting i comunicació i, fins i tot, beneficis econòmics extres. Com a valor afegit, hi ha l’avantatge de vincular-se a la marca, experiència i prestigi de Cobertis.\nEL FUNCIONAMIENT DE COBERTIS BROKER\n“La nostra decidida aposta per Cobertis Broker ens permet beneficiar-nos de la marca, l’experiència i el prestigi de Cobertis, però sense perdre la nostra independència com a professionals”, incideix Estela Bermello, explicant un de les grans virtuds de Cobertis Broker és garantir la independència del nou col·laborador. La titularitat de la cartera, a més, continua essent del corredor associat.\nA partir de la integració a Cobertis Broker, “seguirem treballant amb la mateixa il·lusió que des dels nostres inicis com a García Bermello, al 1995″, exposa Estela Bermello: “sense perdre la nostra identitat, però, això si, integrats a Cobertis, una corredoria amb vocació i visió de futur, i un marcat caràcter emprenedor, on allò més important són les persones”, remarca.


NOVES SL. TARDOR-HIVERN 2006. EL NACIONALISME LINGÜÍSTIC (1)\nEl nacionalisme lingüístic: una opció intervencionista davant les concepcions liberals del mercat lingüístic, per Henri Boyer L'autor repassa les diferents posicions sobre els efectes sociolingüístics de la mundialització, i se centra sobretot en el nacionalisme lingüístic, un nacionalisme el fonament del qual és la llengua. Boyer descriu els dos casos de nacionalisme lingüístic de l'Estat espanyol, el gallec i el català, posant especial èmfasi en aquest últim. (1)\n2. La mundialització i la desaparició de llengües 3. El nacionalisme lingüístic 4. Els nacionalismes lingüístics a Espanya\n5. La construcció ideològica d'un nacionalisme lingüístic a Catalunya\nDe bon grat esquematitzaria les opcions sociolingüístiques (pel que fa a la gestió dels contactes entre llengües) enfrontades actualment en relació amb la mundialització i la situació del plurilingüisme planetari i dels plurilingüismes locals d’acord amb una representació on, a un pol de lliurecanvisme, liberal, que fa prevaldre el laisser-faire i la llei del(s) mercat(s) (per exemple De Swaan, 2001) se n’oposa un altre d’intervencionista amb dues variants, sovint associades: l’ecologia lingüística (altermundialista), que ofereix arguments d’ordre ètic i jurídic (drets humans - drets lingüístics) (per exemple Hagège, 2000; Nettle i Romaine, 2003; Boudreau et al, 2003), i el nacionalisme lingüístic, que posa en primer terme un posicionament identitari (Boyer, 2004): El número 99-100 (2001) de la revista quebequesa Terminogramme ofereix una excel·lent ocasió per valorar l’estat dels coneixements sobre les «geostratègies de les llengües» (títol de la publicació en qüestió), és a dir: de les «relacions i [de la] competència [de les llengües] en l’escaquer mundial» (Maurais, 2001, pàg. 7). Sobre aquest aspecte, en relació amb el debat actual centrat en els efectes sociolingüístics de la mundialització, tal com assenyala R. E. Hamel,\nLes posicions no concorden […]. Fins i tot entre les que s’oposen a l’hegemonia completa de l’anglès, els punts de vista i les estratègies són divergents. Coneixem, per una part, la tendència a defensar sense restriccions totes les llengües del món i el dret de qualsevol ciutadà a rebre l’educació en la seva llengua; per altra part, existeix una posició que situa la contradicció principal entre l’anglès, per un costat, i les altres llengües nacionals i internacionals, per l’altre (Hamel, 2001, pàg. 130).\nLa segona posició esmentada, la de «sociolingüistes francesos [que] adverteixen sobre els riscos de substitució de les llengües locals en detriment de les llengües nacionals i supranacionals», s’exposa de manera sintètica, en l’article citat de R. E. Hamel, mitjançant l’esment d’una «comunicació electrònica» de L. J. Calvet (Hamel, 2001, pàg. 131, nota 1) per al qual en termes de politologia lingüística, la promoció de les llengües minoritàries o regionals o petites aniria en el sentit de l’imperialisme anglòfon. L. J. Calvet ja havia explicitat la mateixa posició, en concret sobre Europa, posició que, amb una dimensió deliberadament i excessivament macrosociolingüística, té certament el mèrit de la claredat, però en la qual la preconcepció de la globalització deixa poc de lloc per tenir en compte la complexitat i la diversitat de les situacions.\n[La mundialització] accepta amb grat l’esclat en microcomunitats lingüístiques però suporta malament les llengües intermediàries, supercentrals, que formen localment un nombre igual de punts de resistència. Europa, si evolucionés cap a una federació de regions, tal com desitgen alguns, podria anar cap al domini de l’anglès coexistent amb una pluralitat de petites llengües com el gallec, el català, el basc, el cors o l’alsacià, mentre que el francès, l’alemany i l’espanyol retornarien lentament a un estatus de llengües centrals i ja no supercentrals. Des d’aquest punt de vista, la defensa de les llengües amenaçades augmentaria la dominació de la llengua hipercentral, de la mateixa manera que, en les situacions postcolonials, és la divisió lingüística la que reforça les llengües oficials com l’anglès, el francès o el portuguès. De moment, aquest escenari europeu només és una hipòtesi, però dóna una nova llum al debat (Calvet, 2002, pàg. 99).\nTotes les llengües són iguals a ulls del discurs políticament correcte, cosa que vol dir simplement que totes les llengües són llengües, que totes, per exemple, es mereixen ser descrites, però des del punt de vista del seu valor, en les seves funcions i representacions, les llengües són profundament desiguals (ibid, pàg. 99).\nS’imposa un comentari sobre el diagnòstic expressat així, encara que es pugui argumentar, en defensa seva, que és una via ràpida, i per tant una simplificació voluntària. No és exactament a la mundialització a qui interessa donar a les regions d’Europa cada vegada més pes, sinó als partidaris (de qualsevol categoria) d’una integració europea en la qual el pes dels estats-nació, alguns dels quals ofereixen una coneguda resistència a pèrdues importants de sobirania, quedaria reduït per dilució de prerrogatives, per dir-ho d’alguna manera. Tanmateix, no totes les regions afectades per aquesta perspectiva constitueixen comunitats lingüístiques històriques: entre les 250 regions que formaven fa poc l’Assemblea de les Regions d’Europa, quantes tenen una llengua pròpia diferent de l’oficial a nivell de l’estat, com Catalunya, Galícia o el País Basc a Espanya? Segurament una minoria. Quant a l’analogia amb les situacions postcolonials, em sembla que prové més d’una retòrica politicomediàtica que d’una autèntica anàlisi comparativa.\nD'altra banda, no podria subscriure la hipòtesi globalitzant avançada de manera peremptòria per L. J. Calvet quant a la tendència a portar les llengües supercentrals al rang de llengües centrals, que seria l’eix central de la mundialització lingüística. En concret, tractant-se d’Espanya, pot tranquil·litzar-se: l’espanyol, amb la denominació de castellà no està en cap sentit «en vies de quedar relegat […] a nivell de llengua regional, al costat del català o del basc» (veg. en concret Boyer i Lagarde dir., 2002), contràriament al que s’esforça a fer creure un cert discurs nacionalista espanyol, aliat als detractors (minoritaris en la comunitat) de la normalització sociolingüística duta a terme pel govern autònom de Catalunya des de 1980 (Boyer, 2003). Igual que el mateix castellà no està amenaçat al Paraguai per l’oficialitzaciódel guaraní des de 1992. (Hamel, 2001).\nSabem que, per a Calvet, el model susceptible d’«ordenar en […] el desordre» és el «model gravitacional» (Calvet, 2002, pàg. 26-27, veg. també Calvet, 1999, pàg. 76-81). És del tot evident que «una configuració no consisteix només a constatar un estat de fet, és una intervenció transitiva sobre els fets, una presentació entre altres possibles, en funció d’una lògica que dóna a aquests fets una certa forma, un cert sentit» (ibid., pàg. 28; subratllat meu). Però justament, «entre altres [presentacions] possibles», la que escull Calvet dóna, dels fets lingüístics vinculats a la mundialització, un cert sentit que és problemàtic per a qualsevol lingüista que desitjaria situar-se plenament en el grup A de W. Labov, malgrat els límits que es poden trobar a aquesta categorització (Labov, 1976, pàg. 357). És fonamentat, doncs, expressar enèrgiques reserves pel que fa a la configuració utilitzada, purament comptable, per dir-ho d’alguna manera, quan s’observa el tipus de punt de vista, reductor, que sembla autoritzar:\nÉs confortable creure que si hi ha llengües que desapareixen de l’ús és a causa de la dominació egoista de les grans llengües, i que si l’anglès s’imposa com a vehicular internacionalment és a causa de la dominació egoista de la potència americana. Confortable però fals. Si els parlants o comunitats lingüístiques se sotmeten a la llei del mercat, si alguns abandonen la seva llengua, deixen de transmetre-la, no és necessàriament perquè tenen el ganivet al coll, sinó més aviat perquè consideren que és en interès propi o dels fills. (Calvet, 2002, pàg. 212)\nUn simple recordatori dels nombrosos factors que poden explicar l’«obsolescència [d’una llengua]» enunciats per W. F. Mackey és suficient per subratllar el caràcter estrictament polèmic de les paraules de Calvet:\nUna llengua perd gradualment les seves funcions socials pel biaix de l’emigració, la fam, la malaltia, el genocidi, la baixa de l’índex de natalitat, l’exogàmia, l’absència de treball, l’absència d’instrucció, la pobresa o la prohibició. (Mackey, 2001, pàg. 105)\nTambé en el número 99-100 de Terminogramme Abram de Swaan, promotor del model gravitacional adaptat per Calvet, planteja una sèrie de reflexions sobre «la constel·lació mundial de les llengües» que il·luminen el model en qüestió (2) i posen en evidència la inspiració fonamentalment i estretament economicista del model. En realitat, el títol no dóna compte del tot de la naturalesa del discurs mantingut a l’article. En efecte, aquest discurs desenvolupa una anàlisi de la relació entre les llengües, dels seus valors respectius, que prové àmpliament de la lògica industrial i comercial. Es pot jutjar per un cert nombre d’enunciatsanalògics al màxim:\nDes d’un punt de vista econòmic, es poden comparar les llengües a les normes industrials i a certes xarxes de distribució (De Swaan, 2001, pàg. 50).\nLa lleialtat lingüística és un cas extrem de lleialtat del consumidor (ibid., pàg. 51).\nQuan una persona aprèn una llengua, escull un aparell electrònic […] o recorre a una xarxa de serveis, augmenta al mateix temps la utilitat d'aquesta llengua, d'aquesta norma o d'aquesta xarxa per a tots els altres usuaris que ja la utilitzen (ibid., pàg. 51).\nCom més gran és l’espai que ocupa en el mercat una norma donada [ex.: PAL i SECAM per a la televisió] […] més grans són la quantitat i la varietat dels programes i dels enregistraments oferts pels aparells que s’ajusten a aquesta norma. Aquest fet augmenta al seu torn el valor dels aparells per als usuaris. En aquest cas hi ha un paral·lelisme net amb les llengües: com més parlants hi ha, més lectors hi ha i per tant hi ha més autors i textos produïts (ibid., pàg. 52).\nI es tracta d’«inversió», de «beneficis […] esperats», de «cost», etc. ja que les llengües són «béns hipercol·lectius». S'és lluny, amb aquesta retòrica, de l’anàlisi de Bourdieu en matèria d’economia dels intercanvis lingüístics al si d’una comunitat concreta, segons una jerarquització-articulació de mercats, mercats dominants (oficials) i mercats francs (perifèrics, dissidents), ja que la dinàmica ecolingüística avançada per Bourdieu no és en definitiva altra cosa que la denúncia d’una ensarronada: la de la independència del mercat lingüístic respecte al context social (socioeconòmic, polític, cultural) (Bourdieu, 1983). Aquesta manera de concebre la relació entre llengua i societat s’uneix a la de Robert Lafont que, en aquest cas sobre un mercat de naturalesa multilingüe, considera que «per al sociolingüista coherent, mai no hi ha “qüestions de llengua”, sinó qüestions de societat que els usos envolten igual que en deriven» (Lafont, 1994, pàg. 134).>>\nD’altra banda, De Swaan sembla retre indirectament homenatge a la clarividència de Bourdieu en economia sociolingüística quan aborda els mercats francs (com els argots):\nCertament, existeixen codis i llenguatges secrets que permeten excloure els no-iniciats; curiosament, en un cas així, la hipòtesi central de la nostra teoria (una llengua guanya en valor a mesura que té més parlants) no és vàlida. (De Swaan, 2001, pàg. 52, nota 13; subratllat meu).\nNo m’aturaré en un cert nombre d’observacions discutibles que es basen clarament en una informació teòrica o factual incompleta, com aquesta sobre els criolls:\nExisteixen llengües aparegudes en un passat relativament recent, com les llengües criolles, que van ser creades per un nombre relativament reduït de persones, sens dubte nens molt petits, en molt poc temps (ibid., pàg. 53, nota 15).\nCitaré una altra d'aquestes observacions sorprenents, sobre la interrupció de la transmissió d’una llengua: L’abandó definitiu [de la “llengua en implosió”] només es produeix quan la generació següent deixa d’aprendre la llengua dels pares (De Swaan, 2001, pàg. 59).\nEvidentment, no són els fills els qui deixen d’aprendre la llengua dels pares, sinó els pares els qui, majoritàriament víctimes d’un sentiment de culpabilitat (Lafont, 1971), d’una actitud d’autodenigració, productes d’una ideologia diglòssica (Boyer, 1991 i 2003) deixen de transmetre la llengua dominada als seus fills.\nD’altra banda, Swaan està molt més inspirat en aquestes paraules referides a «l’abandó de la llengua d’origen» (De Swaan, 2001, pàg. 63):\nEl “punt de basculament” en el pas de la diglòssia a l’heteroglòssia intervé quan, per als qui parlen les dues llengües, indígena i exògena, els costos de salvaguarda de la llengua local comencen a guanyar sobre el seu valor Q addicional, en declivi […]. Una vegada comença la deserció, els pares deixen d’ensenyar (3) la llengua als seus fills i, ells mateixos, ja no fan l’esforç de parlar-la correctament.\nHaurà quedat clar que, en general, les afirmacions de De Swaan deixen perplex el sociolingüista. Les llacunes bibliogràfiques en relació amb recerques europees importants en els àmbits abordats, en particular sobre conflicte diglòssic, són sorprenents. Es manifesten per la presència d’afirmacions del tipus: «Les rivalitats i els acords entre grups lingüístics no han atret gaire atenció fins ara»... (ibid., pàg. 65)\nAquestes observacions crítiques i reserves puntuals no treuen res a l’interès global del dossier presentat per Terminogramme. El conjunt de les aportacions té el mèrit de fer avançar el coneixement sobre gestions de llengües, mostrar-ne els envits i posar en evidència les febleses i els esculls d’una reflexió en ple desenvolupament. Així es pot, s'ha de discutir el fet que una «versió forta de la teoria de Whorf i Sapir segons la qual una llengua imposa límits al pensament dels qui la parlen» inspira dos grans tipus de geoestratègies en vigor: «la cursa per la “part del mercat” per part dels representants de les grans llengües internacionals, i la protecció de les llengües en via de desaparició empresa per la comunitat dels lingüistes i pels representants de les organitzacions no governamentals que s’ocupen dels drets lingüístics de les minories» (Kibbee, 2001, pàg. 69).\n2. La mundialització i la desaparició de llengües\nEn el dossier no falten referències a l’informe de D. Graddol The Future Of English? (1997), editat pel British Council, informe en què s’evoca la possible desaparició de nombroses «llengües locals» (Kibbee, 2001, pàg. 72). És segurament la qüestió de l'amenaça de mort que la mundialització fa pesar sobre aquestes llengües, i la seva defensa, la que provoca els posicionaments, com s’ha vist, més discutits. Certament, «les llengües no són equivalents a les espècies», però per què «la pèrdua d’una llengua no [seria] un fet equivalent a la pèrdua d’una espècie»? (Kibbee, 2001, pàg. 73).


L'indret d'... @aangueraroig - Descobreix Catalunya\nInici / L'indret de... / L’indret d’… @aangueraroig\nPublicat el 24/09/2014 per descobreixcat — Deixa un comentari\nL’indret d’… @aangueraroig\nEn plenes Festes de Santa Tecla, un tarragoní ens mostra quin és el seu indret preferit de Catalunya. Carrers amb història, monuments, patrimoni… Aquesta setmana us presentem…\nNom: @aangueraroig, i fora d’Instagram Albert Anguera Roig. Com veieu, força transparent.\nD’on ets? Sóc de Tarragona, de tota la vida. Pelacanyes.\nDes de quan utilitzes Instagram? Segons l’Iconosquare, des del 20 de maig de 2012, més o menys quan va sortir Instagram per Android.\nMòbil o càmera? El 99% de les fotos estan fetes amb el mòbil, actualment un LG G2. Només les fotos de la sèrie #desdelbalcódecasa les vaig fer amb una compacta Lumix, però ara fa temps que faig les fotos amb mòbil exclusivament. Tot i això, penso que a les xarxes i a internet en general hi ha d’haver la màxima llibertat, no sóc gens purista en aquest sentit.\nAmb quina freqüència penges fotos a Instagram? Intento penjar una foto al dia, però no sóc gaire constant. En el meu cas, les fotos estan força lligades a l’estat d’ànim. A més alegria, més inspiració, però no m’agrada fer-me massa pesat.\nCom defineixes la teva galeria? A Instagram, més que a la vida fora de les xarxes m’agrada ser força ordenat i per aconseguir-ho aprofito les etiquetes per crear sèries d’imatges. Aquí en van unes quantes: #estrellaconvidada: per fotos de carrer on les persones tenen un protagonisme important. #lallumdeTarragona: aquí la protagonista és la llum. #desdelbalcódecasa: el que veig des del meu balcó, en blanc i negre. #gentdelaCate: escenes de la Part Alta i la seva gent. #paternografias: fotos dels meus fills. #maivistaIG: postes de sol, paisatges, contrallums, gent d’esquena i coses d’aquestes superoriginals. I la meva estimada etiqueta antiego: #unaltramerdadefoto, d’aquesta no se’n lliura cap de les meves fotos.\nQuin és el teu indret preferit de Catalunya? Tot el país és espectacular, però em quedo amb la Part Alta de Tarragona.\nPerquè consideres la Part Alta de Tarragona com el teu indret preferit? És un lloc ple d’història en majúscules i al mateix temps, també de moltes petites històries, amb gent encantadora i carrers amb racons meravellosos. Ideal per passejar-hi amb tranquil·litat i fer-hi fotos, amb una llum especial que va captivar artistes com Miró o Gaudí. Un petit poble amb més de 2.000 anys d’antiguitat, dins d’una gran ciutat petita.\nAmb quina freqüència el visites? Hi visc, o sigui que pràcticament no me’n moc gens.\nPerquè recomanaries la seva visita? Tarragona ha estat declarada Patrimoni de la Humanitat per la Unesco tres vegades! Pel conjunt arqueològic de la Tarraco romana, pels castells i per la dieta mediterrània; totes tres coses les podem trobar a la Part Alta i només per això, ja hi hauria motius de sobres per descobrir la ciutat, no us sembla? Passejar pels seus carrerons, a més, és tota una experiència: vestigis de l’època romana, racons medievals, el barri jueu, tallers d’artistes, la majestuosa Catedral, les platges a tocar, restaurants de qualitat i la seva gent, és clar.\nTens alguna anècdota per explicar o algun record especial viscut en aquest indret? La Part Alta de Tarragona ha viscut una metamorfosi força important en els últims 25 anys. Quan jo era petit encara no hi vivia, però hi anava a l’escola i recordo com, al sortir de classe per la tarda, ens perdíem pels seus carrerons per espiar, cagats de por, aquells bars misteriosos de llums vermells a la porta que amagaven molts secrets. Era un lloc molt diferent, més insegur i degradat. Per sort, aquesta època fosca ara queda molt lluny.\nConèixes l’història del lloc? Sabeu la pel·lícula ‘La història interminable’? Doncs crec que es van inspirar en la Part Alta de Tarragona, com a mínim a l’hora de triar-ne el títol. A Tarragona, a part d’estar molt orgullosos de la nostra història, ens agrada molt explicar-la als visitants, fer una visita guiada per la ciutat és una opció que us recomano sincerament, n’hi ha una oferta molt variada.\nDefineix amb una paraula la Part Alta de Tarragona: Aquesta és la pregunta més difícil de totes, me’n sento incapaç, ho faré amb dues paraules, ORDRE i AVENTURA.\nL’equip de @descobreixcatalunya t’agraeix el teu temps en respondre l’entrevista. Esperem que l’hagis gaudit. Moltes gràcies @aangueraroig! Ens veiem a Instagram amIGs, o passejant per la #PartAlta de #Tarragona!!\nEntrada anterior: L’indret de… @rosercv\nPròxima entrada: L’indret d’… @manelct


"La lluna en un cove", revista literària en català: Albert Rigola\nSóc Albert Rigola. Vaig néixer a Barcelona l’any setanta. De professió, arquitecte tècnic, fet que, evidentment, no té res a veure amb la narració. No tinc interessos literaris massa concrets ni focalitzats; en realitat, sóc un lector força compulsiu. Potser tinc tendència a la novel·la històrica, però tampoc menyspreo la ciència-ficció, els contes o els llibres de divulgació. Fins i tot, els llibres juvenils em fan gaudir. Posats a destacar, pel que fa als relats breus, el meu preferit és en Quim Monzó. De tota manera, al llarg dels anys he llegit tot el que m’ha passat per les mans, actitud que, pel que he sentit a dir, no és massa infreqüent. He participat en més d’un concurs però mai no he guanyat cap premi important. M’han publicat un relat en un diari i en diversos reculls de contes. Qui tingui prou paciència em podrà trobar en cinc o sis d’aquests reculls. Finalment, només esmentar que escric de la mateixa manera que llegeixo, com una mena de necessitat. Si llegir serveix per a agafar el món i ficar-lo dins un mateix, escriure és una manera de treure el que es porta dins i, a crits, demana sortir. Potser, tot plegat, és una mena d’‹abans d’entrar deixeu sortir›. He publicat a "La Lluna en un Cove" (núm. 34): "Un dia".


Ca l'Esteve - Producte del Ripollès\nSom una empresa familiar que elabora llet i productes làctics a partir de la llet de les vaques criades a l’explotació. Ens trobem a Ribes de Freser, al Mas Ca l’Esteve, envoltats de tota la vegetació de la Vall de Ribes.\nLa nostra característica principal és la transformació d’una part de la producció de llet per poder-vos oferir iogurts (naturals, amb gust de llimona o maduixa, melmelada de nabiu), flams de vainilla, mató i formatge tendre i semi curat. També us podem oferir llet crua.\nLa història de casa té trets semblants a d’altres de la comarca. Es remunta amb l’avi d’en Joan que tenia un ramat de 150 ovelles, que transhumaven a l’Empordà, i 14 vaques d’encreuaments a partir de la vaca suïssa. També tenia conreus típics: els cereals i les patates. Actualment es manté l’explotació amb vaques frisones i montbeliardes.\nBatet, Ribes de Freser\nCarnisseria – xarcuteria Alba\nc. Núria, 4\nProductes: derivats làctics Muuu Beee i Ca l’Esteve, ratafia Moliné, vedella ecològica Pirinat\nProductes: derivats làctics Ca l’Esteve\nc. de Ribes, 2\nProductes: derivats làctics Muuu Beee i Ca l’Esteve, mel Vall de Ribes\nFrancesc Torner Alimentació\nProductes: derivats làctics Roure Soler i Ca l’Esteve, mel Vall de Ribes\nQueviures Cal Tori\nc. Sant Quintí, 23\nProductes: derivats làctics Muuu Beee, Roura Soler i Ca l’Esteve, mel Vall de Ribes, ratafia Moliné\npl. Sant Antoni Maria Claret\ncrta. de Gombrèn, 39\nRestaurant Sant Roc\npl. del Carme, 4\nHotel el Grèvol\nav. de les Saletes, 7\nProductes: derivats làctics Muuu Beee i Ca l’Esteve\npl. Baronia, 1\nc. de l’Estació\nTel. 972 73 61 10\nRestaurant Ca l’Anna de Ventolà\npl. de la Constitució, s/n\nVentolà – Ribes de Freser\nProductes: derivats làctics Mas Lladré i Ca l’Esteve, trumfa Cooperativa Ramadera de Molló\npl. de la Generalitat, 6\nProductes: derivats làctics Ca l’Esteve, trumfa Cooperativa Ramadera de Molló\nc. Prat de la Coma\nProductes: derivats làctics Muuu Beee i Ca l’Esteve, mel de Setcases\nc. de l’Església, 1\nFornells de la Muntanya – Toses\nCamí de Toses, 2\nFornells de la Muntanya, Toses\nProductes: derivats làctics Ca l’Esteve, mel Vall de Ribes


Zidane no dona suport a la Superlliga Zidane no dona suport a la Superlliga – Món Esport\nEl tècnic del Madrid no s'ha volgut mullar, però tampoc no s'ha posat a favor de Florentino\nRedacció Abril 20, 2021 12:18 pm\nZinédine Zidane, entrenador del Reial Madrid, s’ha posat completament de perfil amb tot el cas de la Superlliga del futbol europeu. Preguntat en roda de premsa al respecte, el tècnic francès del club blanc no s’ha volgut mullar gens i això representa tota una notícia tenint en compte que Florentino Pérez, president de l’entitat merengue, també és qui ha liderat i qui presidirà aquesta Superlliga.\n“És una qüestió d’una persona, del president, jo estic pendent del nostre partit, no parlaré d’això, no és la meva feina”, ha assegurat. Quan li han insistit, ha dit: “Jo no donaré la meva opinió. No em mullo, perquè no és la meva feina”. També explica que al vestidor no es parla de la possible sanció de la Champions, però és conscient que aquest perill existeix.\nEn la mateixa línia que Klopp\nJürgen Klopp, entrenador del Liverpool, un altre dels clubs fundadors de la Superlliga, tampoc no ha donat suport a la nova competició. En una roda de premsa posterior a un empat contra el Leeds, en el qual els futbolistes dirigits per Marcelo Bielsa han lluit samarretes per oposar-se a la Superlliga, Klopp ha especificat que ell no vol ser atacat per això, perquè no ha pres cap decisió al respecte i que ningú no li va consultar mai. El seu to ha estat clarament contrariat.\nFlorentino Pérez Futbol Reial Madrid Superlliga Zinedine Zidane


Salvar la Comic Sans. O No\nCiència i medi ambient 27/12/2011\nDos dissenyadors francesos s'han proposat combatre el corrent creixent en contra d'aquesta font i reivindicar el seu lloc en l'art. La iniciativa Comic Sans Project intenta col·locar-la en logotips de marques internacionals com la Nasa, Google o la saga Star Wars\nLa font d'inspiració de la tipografia està en els còmics\nBarcelonaFlorian Amoneau i Thomas Blanc s'han proposat una tasca titllada “d'ambiciosa” per alguns sectors del disseny gràfic: restituir el valor de la tipografia Comic Sans en el món del disseny i reivindicar el seu lloc en l'art. I com pensen fer-ho? La resposta d'aquests dos dissenyadors francesos encara és més ambiciosa: volen col·locar la font en logotips de marques internacionals com la Nasa, Google o la saga Star Wars.\nLa tipografia Comic Sans provoca sensacions adverses tant en el món del disseny com en els usuaris de processadors de textos sense gaires més pretensions artístiques que traçar un escrit llegible. Inspirada en el tipus de lletra habitual dels diàlegs dels còmics de Marvel i DC, el dissenyador nord-americà Vincent Connare la va idear el 1994 per a Microsoft, que poc després la va incorporar en el seu catàleg de tipografies oficials. No obstant això, la irrupció i proliferació del seu ús en documents de caire seriós i en projectes amb aspiracions artístiques ha desencadenat la ira dels sectors més puristes del disseny gràfic. Un exemple d'això és el moviment Ban Comic Sans (en català, 'Per la prohibició de la Comic Sans'), que té com a únic objectiu esborrar del mapa tipogràfic una font que conceben com a expressió de “ximplesa, ingenuïtat infantil i irreverència”, i qualifiquen el seu ús d'“ignorància tipogràfica”. En un manifest penjat a la pàgina web del col·lectiu apel·len al veto de la lletra com a “única salvació” per a tothom que “sap llegir i escriure”.\nAls antípodes d'aquest manifest se situa la iniciativa Comic Sans Project, d'Amoneau i Blanc, una pàgina web que serveix d'expositor per visualitzar els logotips d'un ampli ventall de marques comercials internacionals en Comic Sans. El portal recull les aportacions dels usuaris que vulguin contribuir a la omnipresència comercial de la tipografia, i enceten una guerra oberta en contra dels promotors de Ban Comic Sans, als quals titllen de “passats de moda”.\nEn una entrevista amb Efe, Amoneau i Blanc admeten que el projecte té un naixement “irònic”, però asseguren que “logo rere logo” han descobert que s'assoleixen uns resultats "fantàstics" si es fa un bon ús de la tipografia.


01:18 | 06/12/2021\nEl municipi > Història\nMontmeló, un poble amb història\nEl poble de Montmeló, situat al sud de la plana vallesana, en una zona de pas solcada per importants vies de comunicació, ha estat habitat des de fa milers i milers d'anys.\nLes primeres etapes de la seva història es remunten a l'època neolítica, ara fa més de 7.000 anys. Es coneixen gràcies a les restes arqueològiques que des de la dècada de 1960 ençà han estat descobertes al subsòl, en diverses àrees de l'actual nucli urbà, principalment als carrers de Pelai, Francesc Macià, Dr. Robert, Balmes i a l'actual Plaça de la Constitució. Igualment importants són les restes d'època romana documentades sota els carrers de Balmes i de Jacint Verdaguer (vil·la romana de Can Massot) i a la muntanya de les Tres Creus (assentament romà de Can Tacó, conegut actualment com Mons Observans).\nA partir de l'època medieval i gràcies a les fonts documentals, la informació sobre la història de Montmeló es multiplica. Els documents, que han estat intensament estudiats pel Centre d'Estudis de Montmeló, emergeixen de molts arxius (Arxiu de la Corona d’Aragó, Arxiu Diocesà de Barcelona, Arxiu Capitular de Barcelona, Archivo General de Indias, Archivo General de Simancas, Arxiu Parroquial de Santa Maria de Montmeló, etc). En destaca en volum i importància, la documentació conservada a l’Arxiu del Monestir de Sant Pere de les Puel·les, atès que, aleshores, bona part de les terres que avui formen el municipi de Montmeló pertanyien al monestir.\nL'explicació que trobareu a continuació està articulada en dues parts: una primera dedicada a la prehistòria i a les èpoques ibèrica i romana que ha estat redactada pel Museu de Montmeló en base a les evidències arqueològiques i una segona dedicada a les èpoques medieval, moderna i contemporània que ha estat redactada pel Centre d'Estudis de Montmeló en base a la documentació escrita.\nPrehistòria i èpoques ibèrica i romana (Museu de Montmeló)\nÈpoques medieval, moderna i contemporània (Centre d'estudis de Montmeló)


Sanitat obrirà quiròfans els dissabtes per a baixar la llista d'espera\nJ. L. O / AGÈNCIES05.09.2017 - 17:00h\nA la Comunitat Valenciana hi ha 66.512 pacients a l'espera d'una intervenció quirúrgica programada, un 11% més que fa un any.\nMontón anuncia un augment del pla d’autoconcert i la programació d'intervencions els dissabtes, així com un augment de les operacions per la vesprada.\nTraumatologia (22.702), oftalmologia (14.578) i cirurgia general (10.721) són les especialitats amb major embós.\n"Volem disminuir el nombre de pacients que estan en llista d'espera", afirma.\nImagen de un quirófano de un hospital público valenciano.\nLa consellera de Sanitat Universitat i Salut Pública, Carmen Montón, ha anunciat aquest dimarts un augment del pla d’autoconcert i la programació d'activitat quirúrgica els dissabtes amb la finalitat de reduir les llistes d'espera a la Comunitat Valenciana.\nAixí ho ha manifestat la responsable política davant els mitjans abans de mantenir una reunió de treball amb els gerents dels departaments de salut de la Comunitat Valenciana en l'Hospital Universitari de la Plana de Vila-real (Castelló).\nSegons les últimes xifres publicades en la pròpia web de la Conselleria, corresponents al tall de juny de 2017, a la Comunitat Valenciana hi ha 66.512 pacients a l'espera d'una intervenció quirúrgica programada, un 11% més que fa un any, quan hi havia 59.883 persones en les llistes d'espera de la Conselleria.\nD’ells, més de 40.000 esperen entre 0 i 90 dies, 14.225 es troben en la franja entre 91 i 180 dies, i 12.133 persones porten més de 180 dies esperant a ser operats. Les especialitats amb major embós de pacients en llista d'espera són traumatologia (22.702), oftalmologia (14.578) i cirurgia general (10.721).\nMontón ha recordat, quant a la llistes d'espera, que la Conselleria ha eliminat la "comptabilitat B", ja que "no es menteix" respecte a les mateixes. "El PP en 2015 va deixar una borsa oculta o comptabilitat B de més de 10.000 pacients i 3,5 milions de dies de demora, i açò ja no es fa a la Comunitat Valenciana", ha criticat.\nA més, ha assegurat que s'està apostant per la informació directa i individualitzada de cada pacient i ja són més de 40.000 valencians els que han accedit a aqueixa informació "per a saber quant temps de demora tenen en la programació de la seua cirurgia".\nFinalment, ha subratllat que la Conselleria va a intentar escurçar els temps d'espera augmentant el pla d’autoconcert, "intentant fer més amb els nostres propis mitjans", i programant activitat quirúrgica el dissabte "perquè els quiròfans en activitat programada estiguen en funcionament també aquest dia". "Volem disminuir el nombre de pacients que estan en llista d'espera", ha apuntat la consellera.\nD'altra banda, Montón ha realitzat amb els gerents dels departaments un balanç i seguiment de la universalitat de l'assistència sanitària, "de la qual gaudeixen 17.000 persones que han recuperat el seu dret integral a l'assistència sanitària independentment de tenir o no papers".\nAixí mateix, ha destacat que 1.300.000 persones "es beneficien de les ajudes enfront del copagament, persones en situació d’especial vulnerabilitat, com són els pensionistes amb rendes inferiors a 18.000 euros; persones amb diversitat funcional i els menors de 18 anys que estan associats a una targeta SIP amb un pare o una mare amb una renda inferior a 18.000 euros".\nLa consellera també s'ha referit als tractaments de l'Hepatitis C, "doncs som la comunitat autònoma pionera que més tractaments ha dispensat, però també els primers i únics que dispensem a tots els pacients d'Hepatitis C que ho necessiten". "A causa de l'alt nivell d'eficiència en aquest tractament podem dir que hem salvat la vida a més de 10.000 valencians gràcies a aquesta acció de la Generalitat Valenciana", ha afegit.\nQuant a l'enfortiment de la sanitat pública valenciana, Montón ha recordat que s'ha posat en marxa un pla de dignificació d'infraestructures sanitàries de 359 milions d'euros "que fa que en tots els departaments, simultàniament, s'estiguen desenvolupant moltes millores i l'adquisició d'equipaments i noves tecnologies per a tenir una millor qualitat assistencial". "Fins i tot alguns departaments estan fent una execució anticipada del pressupost perquè el pla està anant molt accelerat", ha dit.\nD'altra banda, Montón ha ressaltat que després de 9 anys sense Oferta Pública d'Ocupació, a la Comunitat Valenciana en aquesta legislatura van a oferir-se 17.700 places, "cosa que ens col·loca entre les primeres comunitats autònomes quant a Oferta Pública d'Ocupació".\nRespecte a les mesures d'eficiència i bona gestió, ha destacat que en el pressupost de 2016 es va produir un estalvi de 220 milions d'euros de funcionament "sense tocar la qualitat assistencial, ni els drets dels treballadors i, fins i tot, incorporant fàrmacs innovadors com els de tractament del càncer".\nDe cara als mesos que resten de 2017, la responsable de Sanitat s'ha referit als compromisos d'Ademús, "on anem a posar en comú entre tots els gerents dels departaments com portar cap a avant aquests cinc objectius".\nSobre aquest tema, s'ha referit a l'atenció domiciliària farmacèutica per a dependents, l'estratègia de la diabetis, declarar la Comunitat Valenciana espai cardioprotegit, millorar la humanització i continuar amb mesures d'eficiència.