Apartmán Staňkov Stankov República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a Stankov.\nRasinova 469, Stankov, Stankov, República Txeca - Veure al mapa\nEspai comú 1 llit extragran, 1 sofà llit, 2 futons\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartmán Staňkov és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Stankov. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartmán Staňkov ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar.\nL'ambient de Apartmán Staňkov es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera, forn microones, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com piscina coberta, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartmán Staňkov.\nSi teniu previst arribar fora de l'horari de recepció, cal que ho comuniqueu a l'establiment amb antelació. Cal que informeu el Apartmán Staňkov de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els comentaris (35) Parelles (10) Viatgers en solitari (3) Famílies amb infants petits (5) Famílies amb infants grans (10) Grups (7)\nAllotjaments a Stankov


Pirineus TV | ALP POSA EN MARXA UN PLA DE MILLORA DELS CARRERS – Cerdanya, 20-06-18\nL’ajuntament d’Alp ha posat en marxa aquesta primavera un pla de millora dels carrers del municipi. Després d’actuar en alguns vials del nucli de Masella, aquesta setmana els treballs es concentren en els carrers del nucli urbà d’Alp. Concretament s’ha refet el pavimentat del passeig Agnès Fabra, del carrer Sant Pere i també de l’Avinguda de la Cerdanya. A més, també s’han asfaltat de nou alguns trams d’altres vials que es trobaven en mal estat. Des del consistori han explicat que aquest tipus d’actuacions es fan cada any, però que, aquesta vegada la inversió és més significativa perquè l’hivern ha estat molt rigorós i s’ha hagut de tirar grans quantitats de potassa i utilitzar maquinària pesada per retirar la neu. Això ha malmès força alguns dels carrers.\nDes de l’ajuntament han indicat que cada any es destinen entre 100 i 150.000 euros en millorar els carrers del municipi, excepte enguany, que ha estat un any excepcional.\nEls treballs de pavimentació al nucli d’Alp ja han finalitzat i ara començaran els treballs de senyalització. Es preveu que en les properes setmanes es comenci a actuar en alguns carrers de la Molina.\nLA MOLINA OFERIRÀ NOUS FORFETS PER A LES ACTIVITATS D’ESTIU – Cerdanya,... DIVENDRES OBRE LA PISCINA DE LA SEU – Alt Urgell, 20-06-18


Som diferents. Per què comparar?\nCom podem explicar a la canalla -i no només amb arguments repetitius- que hi ha persones diferents, que no tothom fa les coses igual i que no cal ser el centre del món? Massa sovint el fet de parlar de les diferències queda reduït a expressions com: "Mira què fa!", "Mira què diu!" o "Mira com va!" O altres respostes com: "Jo vull guanyar perquè si no em sento malament".\nAquesta actitud no sempre és fàcil per als adults, i molt menys per a la canalla, que no entendran el valor de la diferència sense fer judicis de valor. Cal fer-los entendre que tots som diferents i que no responem a un patró inexistent i fals. I que aquesta diversitat de cada persona és la identitat, que no és només un aspecte extern o puntual sinó que forma part de com som, i per això mereixem tota la consideració i respecte.\nSi això ho tenim clar i som conscients que tots som diferents pel que fa a l'aspecte, a la manera com pensem o com reaccionem, per què hem d'estar comparant? Per què hem d'estar competint i veure qui és millor en...? Per què oblidem que aquesta és la riquesa de la diversitat que tenen totes les persones? Aquest és el repte que, massa sovint, no s'assoleix: comentar, valorar i afavorir que en els diferents col·lectius, activitats o jocs, les criatures trobin diferents llenguatges i maneres de ser. Tot plegat per fer possible que no s'aparti ningú del grup com si fos un problema simplement perquè pensa o juga d'una manera diferent. Jugar no és competir, aprendre no és ser primer, compartir una estona d'esbarjo té molt interès perquè permet descobrir les moltes coses que hi ha en comú i les que ens ofereixen idees diferents.\nAixò comporta no fer referència a criteris negatius en relació a persones o grups socials, ja sigui en clau de mancança, de manca de criteris o de mala educació. Tot al contrari, cal parlar de punts de vista diferents per no crear distància o desconfiança i no despertar una actitud crítica que podrà generar rebuig. Valorar el diferent procés de creixement, la manera de jugar, de fer, de les formes de vida de cada persona i grup social és important per mostrar -no invisibilitzar ni menystenir- els aspectes que es poden compartir en els diferents llocs i que d'alguna manera afavoreixen que les relacions siguin positives o, si més no, neutres per a tothom.


500 famílies s'han beneficiat del projecte per mitigar els efectes de la COVID-19 a San Lucas, Nicaragua | Fons Menorquí de cooperació\n500 families shan beneficiat del projecte mitigar els efectes de la covid 19 san lucas\n500 famílies s'han beneficiat del projecte per mitigar els efectes de la COVID-19 a San Lucas, Nicaragua\nMés de 500 famílies han millorat els seus coneixements gràcies al projecte per mitigar els efectes de la COVID-19 en la seguretat alimèntària i enfortir les capacitats d'higiène bàsica a 8 comunitats de San Lucas, departament de Madriz, Nicaragua. Aquestes comunitats s'havien vist molt afectades per la pandèmia, sumada al pas de dos huracans per la zona.\nAixí, 500 famílies (20 més de les previstes) han millorat els seus coneixements per a la prevenció de COVID-19 i 100 famílies tenen ara un complement alimentari de sembra de cultiu 'traspatio' i un kit d'higiene garantit.\nPel que fa a grups vulnerables, la població beneficiada ha estat de 15 mares de fillets i filletes amb risc de pes o desnutrició, 32 dones embarassades, 31 adults amb malalties cròniques i 22 famílies amb algun fill amb discapacitat.\nLes condicions de salut bàsiques s’han millorat amb la intervenció, assentant les bases per al desenvolupament continu de comportaments adients per la higiene i alimentació. Ha estat necessari desenvolupar de manera continuada activitats d’educació sanitària que garanteixen la creació d’hàbits reals en les diferents esferes de la vida quotidiana (higiene l’habitatge, personal, alimentació i prevenció mesures Covid)\nAquest ha estat un projecte de l'entitat Treball Solidari amb el finançament del Fons Menorquí de Cooperació.\nvídeo resum del projecte fet a Nicaragua


text narratiu literari – Aprendre llengua i literatura\ntext narratiu literari\nLa narració literària: història de vida\nUna narració és un tipus de text en el qual un narrador explica uns fets, emmarcats en un espai i un temps, protagonitzats per uns personatges, i ordenats segons una estructura determinada. En aquest enllaç trobareu els apunts sobre el gènere narratiu.\nL’activitat que es proposa és escriure una història de vida, és a dir, la narració de la vida o d’un moment determinat de la vida d’una persona. En aquest cas, la història de vida haurà de ser d’algun personatge que conegueu (familiars, amics) o bé d’algú de qui us puguin parlar persones que el van conèixer directament.\nPer construir aquesta “història de vida” haureu de seguir les instruccions següents:\n1. Trieu una persona de qui cregueu que mereix ser explicat un fragment de la seva vida.\n2. Entrevisteu aquesta persona (o algú que hi hagi estat relacionat) per parlar sobre aquesta història de vida que voleu escriure. Cal aconseguir informació sobre el seu naixement i infantesa, els anys d’escola, les primeres feines, etc, per passar després a preguntar sobre un moment crucial o important en la seva vida. A banda de tenir algunes preguntes fixes, cal que sapigueu deixar-vos endur pel ritme de l’entrevista i donar prou llibertat a l’entrevistat o entrevistada perquè parli.\n3. Demaneu que portin fotos, records, objectes que siguin importants per a aquella persona, que li portin records que siguin dignes d’explicar. Aquests objectes o imatges poden formar part després del treball que realitzareu.\n4. Organitzeu la informació rebuda, ja sigui per escrit o mitjançant una gravació.\n5. Si voleu i la persona us autoritza, podeu fer fotos al llarg de l’entrevista.\nDesprés d’això, estareu preparats per escriure la seva història de vida.\nLa tasca ha de constar de les parts següents:\nOn hi haurà de constar, en el centre del full, escrit amb la font calibri mida 16 el títol Història de vida i a sota, escrit amb la mateixa font i mida 14, el nom i cognoms de la persona entrevistada. A sota hi podeu incloure alguna imatge.\nEn el marge inferior dret, amb font calibri 12, haureu de fer constar el nom de la matèria (Llengua catalana i Literatura) i el curs acadèmic. A sota, el vostre nom i els vostres cognoms, el vostre curs i grup.\nEs presentarà en un document de Word i servirà per presentar la persona la història de vida de la qual explicareu. Hi haurà de constar el nom i cognoms, el lloc i la data de naixement i quina relació us uneix a ella. A més, caldrà incloure una justificació en la qual expliqueu per què heu triat aquesta persona. Aquesta introducció pot contenir fotos de la persona, de la seva família, del seu lloc de naixement, etc.\nConstarà de dues parts:\n1. Recull de preguntes que haureu preparat. Recordeu que no us heu de limitar a fer aquestes preguntes, sinó que heu de tenir prou iniciativa per fer-ne d’altres al llarg de l’entrevista, sempre tenint en compte el ritme d’aquesta. Si l’entrevista no la realitzeu en llengua catalana, almenys aquestes preguntes sí han d’estar escrites en aquesta llengua.\n2. Entrevista pròpiament dita\nPodeu presentar l’entrevista en format text (transcripció exacta del que s’ha parlat), en format vídeo o en format audio. Si l’entrevista es realitza en una llengua que no sigui el català o el castellà haureu d’adjuntar transcripció exacta en un document word. En realitzar aquesta entrevista, recordeu que estareu fent servir l’estil indirecte.\nd. Història de vida\nUna vegada realitzada l’entrevista, haureu d’escriure un text narratiu en què expliqueu, en estil indirecte, que us ha explicat aquesta persona. Haureu de triar els moments més rellevants de l’entrevista, la informació que considereu més addient per incloure-la en la vostra narració.\nLa història de vida es pot presentar en format text, vídeo o audio. En els dos últimos casos, vosaltres mateixos exercireu de “narrador” o narradora. En cas que trieu el format vídeo, podeu incloure-hi música.\nCom passar d’estil directe a estil indirecte\nConsulteu el wiki de l’assignatura per trobar el document que podreu consultar per assegurar-vos que feu correctament el canvi d’estil.\nEls documents de word\nLes parts de l’activitat que es presenten obligatòriament en format Word o bé si opteu per presentar tota l’activitat com a text, han de tenir les característiques següents:\nMarge esquerre: 3\nMarge dret: 2,5\nMarge superior: 3,5\nMarge inferior: 2,5\nLa història de vida (és a dir, la narració pròpiament dita, sense comptar la introducció i les preguntes) no podrà excedir les 1.500 paraules. En el cas de presentar l’activitat en format audio o vídeo, no podrà tenir una durada superior a 10 minuts.\nLa tasca té com a data límit de lliurament el dia 18 de novembre.\n25 Octubre 2013 Universcat\t3r d'ESO, història de vida, Literatura, Literatura catalana, text narratiu literari\tDeixa un comentari


Pujaescales SOCIUS muntat en una comunitat de Reus - Tarragona - VALIDA\nPujaescales SOCIUS muntat en una comunitat de Reus - Tarragona\nPujaescales SOCIUS muntat a l'interior d'una comunitat de veïns de Reus - Tarragona. La cadira afronta un recorregut en forma d'O, connectant la planta baixa amb el primer pis, seguint el costat interior de l'escala.\nSOCIUS no necessita obres ni modificacions per ser instal·lat. Els pals que subjecten l'estructura es cargolen directament als graons, permetent una instal·lació ràpida i fàcil.\nD'altra banda, el model SOCIUS és un dels quals ofereix més varietat d'acabats. Podem escollir entre 6 tipus de seient diferents, diversos colors per a les guies i optar per diversos colors de tapizado.\nCadira salvaescaleras SOCIUS interior escala Tivissa - Tarragona\nInstal·lació d'una plataforma elevadora lineal d'un sol braç OPTIUM a Tarragona


És possible obtenir enllaços d'entrada de qualitat d'alta ubicacions de relacions públiques?\nQuan creeu enllaços per al vostre lloc, heu de prestar especial atenció a les fonts que seleccioneu per a aquest propòsit. La major quantitat de webmasters i especialistes sèniors de SEO afirmen que els enllaços de retrocessió més potents que transfereixen un suc de vincle valuós provenen de llocs web de relacions públiques elevades, com ara Google, YouTube, Wikipedia o Facebook.\nAnem a començar aquest article amb la hipòtesi que ja teniu un compte comercial a Facebook i un lloc web o almenys una pàgina de destinació per a la vostra empresa.\nAixí que, com mostra la pràctica, tot el que necessiteu per generar un trànsit de gran qualitat al vostre lloc és crear un contingut configurat correctament amb termes de cerca rellevants i generar enllaços de retrocessió endavant dels llocs web de relacions públiques més altes.\nEls llocs de relacions públiques elevades per obtenir enllaços d'entrada de qualitat\nÉs una tasca dolorosa aconseguir enllaços de retorn de qualitat dels dominis d'alta autoritat, especialment si heu publicat recentment el vostre lloc. No obstant això, no hauríeu de renunciar, ja que hi ha moltes tècniques de construcció d'enllaços orgànics difícils que us ajudaran a arribar al TOP dels motors de cerca en un curt període.\nEnllaços d'alta PR de YouTube\nYouTube és una popular plataforma de mitjans propietat de Google. La puntuació de l'autoritat de domini d'aquesta font web és de 10 sobre 10. Podeu obtenir els enllaços d'entrada d'alta qualitat d'aquesta font, pujant el vídeo allà. Tot el que necessiteu és crear un vídeo detallat sobre els vostres productes o la indústria en general i penjar aquest vídeo a la web. Després d'això, heu d'elaborar una descripció de vídeo atractiva, inclosa l'URL del vostre lloc.\nEnllaços d'alta PR de Wikipedia\nWiki és una de les enciclopèdies en línia més grans creades amb l'ajuda de voluntaris. Aquesta font web es distingeix per la seva autoritat i rellevància. És per això que té el rang més alt de Google per les nombroses consultes diferents. La puntuació de l'autoritat de Wikipedia també és de 10 sobre 10. És una font perfecta per augmentar la credibilitat i l'autoritat de qualsevol domini, ja sigui un nou o llarg termini. Hi ha moltes maneres d'obtenir enllaços posteriors d'alta qualitat d'aquesta valuosa font. Tanmateix, quan es tracta de verificació manual, les coses es tornen més complicades. Abans de publicar qualsevol publicació, la gent real la verifica i l'aprova. És per això que els vostres enllaços d'entrada es poden eliminar durant el procés de verificació manual.\nNo obstant això, hi ha diverses tècniques útils que us ajudaran a obtenir potents enllaços d'entrada de Wikipedia malgrat les restriccions:\nCreeu una pàgina nova a Wiki, no publiqueu res al respecte. Durant algun període aquesta pàgina estarà en fase de projecte.\nA continuació, seleccioneu la pàgina wiki per algunes de les consultes menys freqüents i enganxeu-ne el lloc.És impossible verificar totes les pàgines, és per això que els voluntaris d'Wikipedia simplement ignoren les consultes informatives que no són populars.\nEl seu enllaç apareixerà a la llista de fonts de referència.\nVal la pena esmentar que els enllaços d'entrada de Wikipedia no són enllaços. Per aquest motiu, els enllaços d'aquesta font no us proporcionaran trànsit. No obstant això, per augmentar la credibilitat i l'autoritat de la vostra font web, és aconsellable obtenir enllaços d'entrada d'ubicacions de relacions públiques elevades com ara Wikipedia Source .


Port de Tarragona – Reial Societat Arqueològica Tarraconense\nTag Archive: Port de Tarragona\nAdquisició d’un fons fotogràfic antic\nEl passat mes de febrer es va presentar l’oportunitat d’adquirir un fons fotogràfic antic constituït per un nombrós conjunt de negatius de fotografies, principalment sobre plaques de vidre, procedents del fons particular. Són un total de 356 clixés, distribuïts de la següent manera:\n235 negatius sobre plaques de vidre de 12×9 cm\n11 negatius sobre plaques de vidre de 9×6 cm\n60 negatius sobre pel·lícula flexible de base plàstica de 12×9 cm\n50 negatius sobre pel·lícula flexible de base plàstica de 9×6 cm\nL’interès de les fotografies, totes inèdites, radica en la temàtica: Hi ha 56 vistes de Tarragona ciutat, a les que cal sumar altres punts de la geografia catalana: Tamarit, Poblet, Santes Creus, Prades, La Riba, La Mussara, Roda de Berà, el Delta de l’Ebre, Barcelona… I també d’altres com paisatges, feines del camp i del mar, futbol i artístiques. Respecte a la seva antiguitat, es daten en la dècada dels 30 del segle XX. Properament s’iniciaran les feines de neteja i conservació en suports adequats, a les que seguiran l’escaneig i classificació de tot el lot, que esperem poder posar a disposició del públic.\nOferim com a mostra una de les imatges, corresponent a operacions de càrrega i descàrrega del port de Tarragona.\nrsat 21 de març de 2022 Generalfotografies antigues, Port de Tarragona 0 Read more >\nExposició al Tinglado 1 del Port – Memòries romanes\nEXPOSICIÓ: MEMÒRIES ROMANES – Ció Boncompte i Ramón Egoscozábal\nDEL 9 DE JUNY AL 17 DE JULIOL DE 2016\nTINGLADO 4 del MOLL de COSTA del Port de Tarragona\nPormociona el respecte pel patrimoni arqueològic de la ciutat.\nrsat 9 de juny de 2016 Generalexposició, Memòries Romanes, Port de Tarragona 0 Read more >


Cristiano Ronaldo, abans d'un partit de la Juventus | Europa Press\nFederico Casotti, periodista expert en futbol internacional i actual productor executiu de DAZN, atén El Món per analitzar la Juventus de Torí abans de la seva visita al Camp Nou. El comunicador italià considera que és possible que el conjunt italià s’imposi al Barça, encara que veu molt complicat que el marge sigui prou ampli per prendre-li la primera posició del Grup G. Cristiano Ronaldo, que es va perdre el duel de la primera volta per coronavirus, serà la principal amenaça d’un equip que, com els de Koeman, ha protagonitzat força ensopegades aquest inici de curs.\nFederico Casotti, periodista italià | Cedida\nEl Barcelona i la Juventus s’han classificat pels vuitens de final. El partit del pròxim dimarts és important, sobretot pel conjunt italià. En el partit jugat a Torí, tenint en compte les absències de Cristiano Ronaldo, De Ligt, Chiellini i Alex Sandro, vam veure un Barça clarament superior. Quin partit s’espera al Camp Nou?\nCrec que la Juventus vol vèncer, sobretot per fer oblidar la derrota del partit d’anada i no tant per obtenir una victòria en el grup, cosa que avui sembla quelcom molt complicat. Té ganes de demostrar la seva categoria. En el partit d’anada, la Juventus va perdre per 2 a 0 i la sensació, veient el partit, va ser que encara que hagués marcat dos gols, el Barça hauria guanyat igualment. A Torí, quant al joc, els blaugrana van ser molt superiors, però tot i això cal tenir en compte que el penal nascut d’una ingenuïtat per part de la defensa italiana en els últims minuts –i que li va costar el 2 a 0– pot ser decisiu per obtenir la classificació. Un triomf de la Juventus és possible, però un 0 a 3 o un 1 a 3 és, francament, molt difícil.\nEl passat agost, els torinesos van canviar d’entrenador. Al timó de l’equip ara hi ha un excampió del món en la seva primera experiència com a entrenador, Andrea Pirlo. Com han anat aquests primers mesos?\nVa ser un repte ambiciós, ja que Pirlo no havia mai entrenat i no havia tingut temps per preparar la temporada. El fet d’haver guanyat en aquests dos últims anys consecutius el campionat de la Lliga italiana no va semblar prou perquè Allegri i Sarri continuessin entrenant l’equip. El contracte de Pirlo és un repte pel club blanc-i-negre. Durant l’actual campionat, la Juventus ha anat perdent pel camí alguns punts de més, contra equips com el Crotone i el Benevento, encara que això és normal durant els canvis en la gestió d’un club. Havent-se classificat pels vuitens de final, però, podem dir que Pirlo ha aconseguit el mateix que Sarri que l’any passat, però després va ser eliminat per l’Olympique de Lió. Veurem com va la Champions.\nNo li sembla un equip encara massa dependent de Cristiano Ronaldo?\nSí, i no podria ser d’una altra forma. A Itàlia un jugador com Ronaldo marca la diferència per a qui el té. És inevitable. Es tracta d’un jugador la presència del qual dona a l’equip una gran intensitat i un punt de referència sòlid.\nQuins són els punts dèbils de la Juventus?\nTots sabem que l’espina dorsal d’un equip es compon de quatre elements: el porter, la defensa, el mig del camp i l’atac. Szczesny és un porter de qualitat internacional, segur i preparat. A la defensa, De Ligt és una veritable i autèntica seguretat. En atac no cal dir massa cosa de Cristiano Ronaldo. El problema, doncs, es troba segurament al mig del camp. A la Juventus li falta un d’orquestra que avui sincerament no té. Bentancur no ha fet encara el salt de qualitat que s’esperava d’ell. Falten jugadors com Vidal, Khedira o Pogba, futbolistes que han portat la Juventus a la final de la Champions. Manca, efectivament, aquell punt de referència al centre del camp, un paper que no es pot improvisar.\nS’esperava el bon rendiment de Morata? Actualment és el màxim golejador de la Champions al costat de Haland i Rashford.\nSi, en absolut. Sempre he pensat que Álvaro Morata té el perfil ideal per jugar a la Juventus. En els dos anys que va jugar a Torí, en efecte, va marcar gols determinants com a la final de Berlin del 2015 contra el Barça o els dos gols davant el Real Madrid durant les semifinals d’aquell any. El que necessitava la Juventus no era precisament un atacant de trenta gols, sinó un jugador de quinze dianes determinants per temporada. L’estiu passat se’n va anar Higuaín i va ser Morata qui el va substituir. Penso que l’equip ha sortit guanyant.\nCom va l’adaptació d’Arthur?\nTradicionalment, als brasilers els costa adaptar-se a la Juventis. Pirlo li està donant el temps necessari. Estem parlant d’un jugador que ha suposat una inversió important pel club. De moment no està jugant al màxim, però ho trobo normal. L’entrenador està alternant les alineacions, però estic convençut que l’Arthur sabrà guanyar-se un espai important.\nPer a la Juventus, la Champions League sembla una maledicció. Nou finals disputades i només dues victòries. Aquest pot ser l’any?\nEstem parlant d’un torneig estrany. El factor ‘fortuna’ és molt important. L’ambiental, també. Un simple detall pot ser decisiu. Encara recordo el núvol de cendra que fa més de deu anys va forçar el Barça a afrontar el viatge a Milà en autocar per jugar les semifinals contra l’Inter. Aquest any, desgraciadament, estem patint aquesta terrible pandèmia que jugarà, sens dubte, un paper important. Un equip que tingui molts positius per coronavirus pot ser molt perjudicat. A més, es juga sense públic a les grades i inevitablement es fa més fàcil vèncer fora de casa com s’ha vist en alguns partits del grup.\nKoeman, com a entrenador, ha guanyat molt menys del que s’ha merescut. Penso que per a un equip com el Barça és important tenir un tècnic amb una experiència considerable com a jugador. Crec que l’elecció de Koeman com a entrenador és lògica. Parlem d’un equip que, després de l’anunci de setembre per part de Messi, sabíem que no seria com abans. La sensació que he tingut en els primers partits d’aquesta temporada és que el Barça és un equip menys dependent de l’argentí. Aquest és un factor molt important davant la inevitable separació que es produirà al final d’aquest curs o d’aquí a un temps, però que desgraciadament es produirà.\nFa pocs dies va morir Diego Armando Maradona, que abans de jugar amb el Nàpols va vestir la samarreta blaugrana.\nNomés et diré que el meu fill es diu Diego. No el vam escollir només per Maradona, però segur que va influir. I això que no sóc un seguidor del Nàpols. El recordo sobretot com a un jugador que ha fet grans el Nàpols i l’Argentina.\nSegons el seu parer, quin equip és el favorit a guanyar la Champions?\nLa fase a grups i la fase eliminatòria són dues coses molt diferents. Potser el favorit és el Bayern, però estaré molt pendent també del Chelsea. El vaig veure molt bé dimecres passat a Sevilla i podria sorprendre tothom.


Que el gènere negre en català gaudeix de bona salut i dona moltes alegries als seus seguidors és un fet en el qual no cal aprofundir. En tindrem prou a assenyalar l’allau de festivals i trobades que...\nSÍNTESI DEL LLEGAT ROMÀ\nAquest estiu al Camp de Tarragona, l’exposició d’art més moderna i recomanable que s’ha pogut veure ha estat la selecció d’obres del Museu Nacional Arqueològic de Tarragona (MNAT). No és nou...\nls ulls de Luis Tosar. La seva mirada... Una profunditat insuperable, que s’adapta a la perfecció a qualsevol història complexe, i més a un ‘thriller’ fosc com Quien a hierro mata. L’actor gallec...\nPàgina 34 de 122


Territori - Aeroportuàries\nPortada > Infraestructures de transport >\nL'aeroport de la Seu d'Urgell cerca vols comercials\nAndorra-la Seu d'Urgell pot començar a operar com a aeroport comercial per bé que no n'hi ha cap de previst. Els governs català i andorrà busquen la complementarietat amb els de Lleida i Barcelona.\nAEROPORT PIRINEUS-LA SEU D'URGELL (MONTFERRER)\nAEROPORT DE GIRONA-COSTA BRAVA (VILOBÍ D’ONYAR I AIGUAVIVA)\nEl nou Govern de la Generalitat vol renegociar el preacord amb Ryanair signat pel Govern anterior, però la companyia hi reacciona cancel•lant divuit rutes. Els partits polítics i els agents econòmics gironins demanen una gestió individualitzada i propera al territori com a mesura per poder competir amb més bones condicions. Aena continua les obres de millora de les instal•lacions i obté els permisos per ampliar-les. El Pla director del sistema urbà de Girona preveu fer un baixador del FAV a l’aeroport i una ampliació de l’àrea d’activitats econòmiques i logístiques. La crisi atura, però, les obres pendents del complex terciari del parc aeroportuari.\nDurant l’any 2009 l’aeroport de Reus endega part de les obres previstes al Pla director: es reformen les pistes i els aparcaments i s’hi construteix una nova terminal, amb la qual cosa es dota el Camp de Tarragona d’una infraestructura renovada i apta per ampliar el trànsit aeri. Ryanair, la companyia irlandesa de baix cost, renova el seu compromís de mantenir-hi la base durant quatre anys més. I mentrestant, segueixen les negociacions per aconseguir el traspàs de competències de la gestió de l’aeroport.\nPLA D’AEROPORTS, AERÒDROMS I HELIPORTS DE CATALUNYA\nA començament de 2009, la Generalitat aprova el Pla d’aeroports, aeròdroms i heliports que proposa un model basat en set aeroports comercials i catorze aeròdroms d’aviació general i esportiva. A més del pla, el consell de govern aprova el projecte de llei d’aeroports i heliports, que preveu la creació de l’ens públic Aeroports de Catalunya com a eina de gestió del govern per exercir les competències en matèria aeroportuària.\nEl gener de 2010 s’inaugura l’aeroport de Lleida-Alguaire, el primer aeroport promogut per la Generalitat, que ha de contribuir a recuperar l’equilibri del territori i a desenvolupar les terres de Lleida i el Pirineu. La construcció de l’aeroport ha durat vora dos anys i ha costat gairebé 100 MEUR. Un any després de la inauguració, l’aeroport té sis destinacions consolidades i comencen els tràmits per millorar-ne els accessos des d’Almacelles on es preveu construir un polígon logístic lligat a l’activitat de l’aeroport.\nUn vol de Spanair estrena el 17 de juny de 2009 la nova terminal de l’aeroport del Prat, rebatejada amb el nom de T1. La inauguració coincideix amb la caiguda del nombre de passatgers per la crisi econòmica i per la posada en marxa del FAV Barcelona-Madrid. AENA preveu que a final de 2009 la T1 absorbeixi el 80% dels vols del Prat, mentre es reformen les antigues terminals. Tanmateix, durant els primers anys de funcionament, la T1 no serà accessible ni en metro ni en tren. D’altra banda, el Govern de l’Estat planteja remodelar la gestió dels aeroports, donant entrada a la participació dels governs autonòmics i a la iniciativa privada, però reservant-se’n la major part.\nPàgina 1 de 5 (10 de 45 Resultats)


EFML: de setembre 2015\nEster Ramos renova confiança\nTercera temporada consecutiva per a la sabadellenca defensa Ester Ramos al projecte de l'Escola. Nascuda el 1997, és també part de les monitores dels equips tècnics de base, col·laborant la passada campanya en el Cadet que tants bons resultats esportius va donar i aquesta en els equips del Consell Escolar. La jugadora actualment en el Primer Equip, és una peça important també a les jugades a pilota aturada.\nEster és una de les jugadores que va iniciar el projecte de l'Escola, encara que els seus inicis en el futbol varen ser en el CE Sabadell, equip on va disputar els campionats de Primera divisió Infantil i posteriorment el de Primera divisió Juvenil, passant a la temporada 2013/14 al Juvenil de l'Escola, que va competir a Segona divisió quedant en quarta plaça. La passada campanya, va aconseguir amb el Primer Equip l'ascens a Primera catalana on aquesta temporada hi ha disputat ja dos partits, anotant un gol.\nLes últimes proves prèvies a la lliga\nAquest passat dissabte, Infantil i Aleví van participar en el Torneig de Martorell, que es va disputar en les espectaculars instal·lacions del Complexe Esportiu Torrent de Llops, i on participaven la majoria dels equips punters del futbol femení català, i on al final, en categoria Aleví se l'emportaria un CF Igualada que donarà que parlar molt aquesta temporada i en categoria Infantil contra un RCD Espanyol que demostra que serà un dels equips favorits per guanyar el títol català aquesta campanya que començarà el cap de setmana vinent.\nL'Aleví va debutar contra el CF Igualada, un equip que va demostrar tenir molta qualitat i que posteriorment va ser l'equip campió del torneig, sent un partit molt anivellat on al final les de l'Anoia es van emportar la victòria, amb un 0-2 final. Es va continuar amb un derbi terrassenc davant d'un EF Bonaire molt millorat respecte a la passada temporada, on a moltes jugadores se'ls va veure que el seu pas per primera els va donar un salt qualitatiu i les verdes es varen emportar la victòria per 1-3. Per acabar el torneig, derrota, aquest cop davant les que al final varen ser les sotscampiones del torneig, amb un 1-6 massa contundent per el que es va veure sobre la gespa. Va ser una oportunitat per a veure les jugadores que formaran part de la plantilla i les del Aleví B que tenen possibilitats d'accedir a disputar minuts a Primera divisió.\nEn categoria Infantil, debut contra el RCD Espanyol, les que al final varen ser les campiones del torneig, i davant el qual, a pesar de donar la cara, es va caure per 1-4, per continuar en el segon partit de la fase de grups amb un altre equip de Primera divisió, un CD Fontsanta-Fatjó que va saber aprofitar una gran conjunció com a bloc que van tenir sobre la gespa per acabar batent a les de l'Escola per 0-2. Es va acabar la competició després d'una derrota intrascendent davant un altre equip de Primera, el CE Manresa.\nEtiquetes de comentaris: Aleví, Infantil\nEns visita el Fogars de la Selva\nSegona jornada de lliga per al Primer equip i debut a les 18.00 hores a casa contra un equip absolutament desconegut, un CE Fogars de la Selva amb el que tindrem la oportunitat de debutar a Sant Llorenç i de que estreni a la nostre llar la categoria, puix que la passada jornada va suspendre el seu partit per el seu ascens als despatxos la mateixa setmana que començava la competició.\nCom nosaltres, el Fogars també va disputar la passada campanya a Segona catalana, en el seu cas en el grup gironí, el Grup VII, quedant en una excel·lent quarta plaça, i gràcies a la impossibilitat de l'ascens de la UE Cabanes B, ja que el seu equip disputa el campionat de Primera, van pujar segones i terceres, i abans d'inici de Lliga, el Fogars ocupava la plaça del retirat La Salle Premià. Les selvatanes, conserven a la seva màxima artillera, Noelia Barrero, que la passada campanya va marcar 26 gols en 20 partits jugats i jugadores importants com Barragan, Cot, Iozu o Sara González, que sens dubte donaran una solidesa al seu bloc e intentaran aconseguir quelcom de positiu en el seu debut a la categoria.\nSota pals, Alejandra Porras\nFutur a la porteria\nEs va incorporar a l'Escola Alejandra Porras, jugadora nascuda el 1999 a Terrassa, provinent de la Escola de Futbol Bonaire i que ocupa una de les posicions més delicades en un equip de futbol com és la porteria. Alejandra, que ja es va interessar fa uns dies per les activitats que es realitzen a l'Escola, s'incorpora doncs amb possibilitats de jugar tant en el Juvenil com de poder lluitar per la titularitat en el primer equip.\nAquesta passada temporada va disputar la Primera divisió Juvenil amb el seu antic equip, destacant la seva valentia en les sortides als peus de les rivals i la seva rapidesa i reflexes sota pals, una posició en la que podrà progressar i aprendre a l'Escola i on esperem que gaudeixi del futbol en un projecte que no sols valora a les esportistes, si no que també a les persones.\nJudith Fresquet segueix amb l'Escola\nUn guant al peu\nUna temporada més, i aquesta en suma tres, la migcampista Judith Fresquet, segueix a l'Escola. La jugadora nascuda l'any 1996 a Sabadell, forma part també dels equips tècnics de base, instruïnt a equips del Consell Escolar, i compaginant-ho amb la seva participació a la plantilla del Primer Equip, on té força protagonisme sobretot en les jugades a pilota aturada.\nJudith va començar a la base del CE Sabadell, jugant sempre en equips punters de la base fins que la temporada 2010/11 va anar al RCD Espanyol juvenil on va disputar la Primera divisió de la categoria, debutant també al Preferent i fins i tot al B, a Segona nacional de l'entitat periquita. Després, va tornar a l'equip arlequinat, on va jugar també a Primera divisió juvenil i a Preferent sènior per fer el salt a l'Escola, sent una de les jugadores que van iniciar el projecte.\nVuitena plaça a Centelles\nEs va complir la lògica\nEl primer partit es va jugar a les 10.00 i ens enfrontava a la UE Centelles de Primera divisió i al qual se li ha de reconèixer el mèrit d'aconseguir que a la vila es respiri un ambient molt procliu al futbol femení. El partit va començar amb domini local i gol que posava el 1-0 al marcador, i a pesar de que la segona part va ser propera a l'empat, on fins i tot hi va haver un possible penal no xiulat a l'últim minut, la victòria va ser per a les locals. El segon partit, a les 12.30 ens tocava patir a les Campiones de Catalunya, el peix gros i l'equip favorit per aconseguir el torneig, que va demostrar ràpidament que anava per feina, marcant el 1-0 al minut 3, però que després va tenir molta feina per aconseguir que el partit tingués fases d'igualtat, decidint les diferències qualitatives i arribant al descans amb 3-0. La segona part, amb la baixada física de l'escola, van anar arribant els gols, per acabar amb el 9-0 al marcador.\nEl tercer partit de la primera fase ens va enfrontar al Girona FC, un equip que la passada campanya va acabar en tercera plaça del seu grup de Primera divisió però que any darrera any progressa i que va començar demostrant el seu nivell. 3-0 a falta de 10 minuts per a les gironines, però tres gols de les jugadores de l'Escola van posar el 3-3 final que donava un punt molt merescut i que no va evitar que les gironines disputessin les semifinals. A la segona fase, com era d'esperar, l'equip va haver de jugar els encreuaments per la cinquena plaça contra l'At.Vilafranca que va quedar en la tercera plaça del Grup B. El partit va ser força desigual davant un rival molt preparat per disputar Primera divisió i la derrota va arribar amb un 4-1 molt just.\nVàrem tancar el torneig lluitant per la setena plaça, davant la PBB La Roca que venia al torneig amb el cartell de semifinalista de Catalunya la passada campanya i que ha fet un canvi molt profund de plantilla, però que també va voler demostrar que és un equip de Primera, a pesar de que va suar de valent per doblegar a l'equip de l'Escola amb un 3-0 final que no va acabar de fer justícia al que es va veure, sobretot al segon temps. El torneig, va caure en mans del FC Barcelona, que va demostrar el seu potencial davant el RCD Espanyol al qual va derrotar per un clar 5-0, proclamant-se de nou, campió d'un Vila de Centelles que va tenir una organització excel·lent.\nPuntuen al debut\nEmpaten el partit al descompte\nCategoria nova, rivals amb més nivell i un punt que s'emporta el primer equip de l'Escola després del 2-2 aconseguit al camp del FC Martinenc, un rival que ja porta diversos anys consolidat a la categoria i que ha posat les coses molt difícils a les jugadores de Jordi Pérez per arrancar quelcom de positiu del Municipal del Guinardó. La primera part va ser molt igualada, amb un parell d'arribades per equip, però seria Sara Villanueva la que aprofitaria una passada d'Anna per a sentenciar amb una bonica vaselina el 0-1 al minut 34, però cinc minuts després les locals, tindrien una segona opció després d'un córner per empatar, mitjançant Gisela i arribar al descans amb el 1-1 al marcador que era una clara mostra de la igualtat viscuda sobre el terreny de joc a la primera part.\nAl segon temps, diversos canvis donarien més control a l'Escola, però sense tenir el premi del gol, que per contra, cauria del cantí de les locals, quan en una jugada que semblava amb poc perill, Nadia faria el 2-1 amb un xut escorat que entraria per sobre d'Alejandra. Aquest gol i la lesió de Mireia descentraven l'equip, i les locals es farien amb el control del mig camp, fent contracops molt ben executats però que no tindrien finalització. Els canvis provocarien una reacció, però no va ser fins al descompte, al minut 92, que Viena rebria una passada, la enviaria a Judith, que s'havia desmarcat de la seva defensora i creuaria, amb un xut ras la pilota per a fer el 2-2. Al final del partit, la mateixa Judith Fresquet comentava 'La primera part del partit ha sigut molt igualada, però al segon temps hem tingut més opcions i crec que el resultat podia haver sigut més positiu per a nosaltres. Afortunadament quan tot semblava que havíem tingut una mala tarda, Viena ha aparegut per fer-me una passada que no podia desaprofitar'. Així, amb el 2-2 el Sènior inaugura la temporada oficial 2015/16.\nPer una altre banda, l'Aleví va guanyar en el seu debut de pretemporada al camp de la UD La Planada, on varen jugar barrejades jugadores de l'A i el B.\nEl Primer Equip debuta en lliga\nEl Sènior té demà el seu primer compromís de lliga de Primera catalana que l'enfrontarà al Martinenc al camp Municipal del Guinardó (PLÀNOL), a les 18.00 hores d'aquest diumenge, 20 de Setembre en un desplaçament molt complicat, davant un equip totalment consolidat a la categoria, on hi porta bastants temporades, que habitualment practica molt bon futbol i que la passada temporada va acabar en una còmode vuitena plaça de la classificació, amb l'objectiu aquesta d'intentar donar un salt de qualitat i buscar un ascens que les consolidi com un dels equips de futbol femení i de base amb molt de futur a Barcelona.\nLes noies de Francisco Javier Pérez, compten amb la continuïtat de jugadores importants com son Joana Balcells, Laura Cantó (amb 15 gols la passada temporada), Paula Ruiz (9 dianes la passada campanya) o Elena Sánchez, que han continuat confiant en el projecte d'un dels històrics del futbol català, que intenta també fer-se un lloc en el futbol femení. Per part de l'Escola, serà el primer partit a la categoria i un debut davant un rival que calibrarà les possibilitats de la plantilla de Jordi Pérez de cara a aquesta temporada.\nChristina Picón continua a l'Escola\nSolidesa per al Primer Equip\nLa jugadora del Sènior, Christina Picón, també continua a l'Escola. En el seu cas, la sabadellenca jugadora nascuda el 1995, hi és des de la seva creació i col·labora també en totes les activitats socials i en les de formació de base, havent sigut una de les peces claus des de la banqueta de l'ascens de l'Aleví a Primera divisió, sent també una jugadora important a les tasques ofensives del Primer Equip.\nChristina va començar al futbol en la base del CE Sabadell i després de diverses temporades a l'equip arlequinat, on va jugar a Primera divisió juvenil, va ser una de les impulsores inicials de l'Escola, on la temporada passada com a jugadora també va arrodonir la seva bona temporada aconseguint l'ascens amb el seu equip a Primera catalana.\nAndrea Ramírez confia en nosaltres\nL'Escola es reforça sota pals\nAvui cal presentar a Andrea Ramírez, un dels reforços de l'Escola per a aquesta propera temporada. La jugadora nascuda el 1996 a Terrassa, vindrà aquesta campanya a reforçar el primer equip. Ràpida de reflexes i amb força agilitat, serà l'encarregada de lluitar per ocupar el lloc d'una de les posicions més delicades en el món del futbol com és la porteria.\nAndrea va començar al 2007 en el futbol sala de Rubí per passar l'any 2010 ja a la Unió Esportiva Rubí, on ha disputat amb l'equip blanc i vermell dues temporades a Segona catalana i dues més a Primera catalana, compaginant també diverses tasques com a entrenadora de base. El seu fitxatge és un punt d'experiència per a la porteria de l'Escola, on compartirà vestuari amb un equip força jove però amb molta qualitat.\nDerrota davant un Preferent\nAquest diumenge a la tarda, tocava rebre a tot un Sant Gabriel B, equip de Preferent al nostre camp, i es feia amb la responsabilitat d'intentar fer un bon partit davant un equip que aquesta pretemporada ha anorreat als seus rivals amb golejades àmplies.\nEl partit començava amb molta igualtat per les dues parts, amb uns primers vint minuts amb les jugadores de l'Escola buscant insistentment una pilota que les de Sant Adrià intentaven monopolitzar sense èxit, però arribaria el 0-1 de Cristina Campos, que desnivellava el marcador però no el joc. Amb el pas dels minuts, les locals començaven a patir els estralls d'una forta calor i una dura temporada, havent de fer diversos canvis. Amb el 0-2 de Kenni a pocs minuts del descans, el partit semblava sentenciat, però Aida Pascual faria una passada perfecte sobre Anna Bové per a posar el 1-2 just abans del xiulet del descans.\nAl segon temps, entrarien encara més canvis per part de l'equip local, que buscava diverses variacions per preparar diverses circumstàncies de joc durant la lliga, fent que hi haguessin algunes petites descoordinacions de pretemporada, que un equip com el Sant Gabriel no perdonaria, marcant al minut 55 Kenni i deu més tard Lydia dos gols que donaven el partit a les visitants. Gairebé al final del partit, seria Andrea la que tancaria el 1-5 al marcador i posaria així el resultat definitiu.\nCap de setmana d'amistosos\nEls equips federats es posen en forma\nAquest cap de setmana, els equips federats de l'Escola jugaran diversos amistosos per posar-se en forma per la temporada. El dissabte el Sènior juga contra el Sant Gabriel B, en un partit molt complicat degut a l'envergadura del rival, un equip de categoria Preferent que està preparant-se per a poder aconseguir el campionat a la seva categoria. Aquest partit es disputarà el diumenge a les 16.00 en el camp de Sant Llorenç de Terrassa (PLÀNOL).\nLes plantilles de la Base per la seva part, a les 18.30 hores tindran diversos entrenaments conjunts de cara a organitzar els equips i afrontar les diverses competicions en les que hauran de participar aquesta propera temporada, tant en els equips federats, com els de formació inicial que participaran en les lligues del Consell escolar.\nL'Aleví tindrà un gran repte\nUn ascens inesperat\nAquesta temporada, a part de l'ascens del Sènior, l'Escola ha registrat un altre ascens d'última hora, el de l'Aleví, que comandat per en Gerard Taulé i Christina Picón, va aconseguir una brillant tercera plaça la passada temporada al grup 2 de Segona divisió Aleví-Benjamí.\nLa passada temporada, l'equip va fer una temporada en continu creixement, i si bé a la primera volta va acabar en una molt satisfactòria quarta plaça, assolint els objectius d'aprenentatge que es van marcar al principi de curs, al final de lliga es va aconseguir firmar una tercera plaça que ha fet que la Federació Catalana de Futbol ens convidi a ocupar plaça en una categoria superior.\nA Primera, ens trobarem a grans equips, com son les actuals Campiones de Catalunya de la categoria, el Sabadell, les actuals campiones de Lliga, Sant Gabriel i els altres dos semifinalistes del Campionat de Catalunya, l'Espanyol i el Llerona. Els altres equips, son els que van aconseguir la permanència amb comoditat a la categoria, Centelles, Viladecans, Igualada i Santa Perpètua, però també ens trobarem als equips campions de la passada temporada a la categoria, com son el Fontsanta-Fatjó, el Mercantil i la Penya Barcelonista Sant Celoni.\nAida Ruiz segueix amb nosaltres\nRenova una peça important de l'Escola\nLa jugadora del Primer Equip Aida Ruiz, continua per segona temporada confiant en l'Escola. Nascuda al 1996, és una jugadora de tall defensiu, amb molt control de pilota i velocitat de progrés per la banda, que a més no s'arruga davant les jugades de pilota dividida. A més, la sabadellenca està molt implicada en el projecte sent la monitora de l'equip d'iniciació, on introdueix a les més petites i les nouvingudes al nostre esport.\nAida va començar a jugar al futbol sala a l'IES Escola Industrial de Sabadell, passant llavors dues temporades al Júnior de Sant Cugat, per acabar recalant amb nosaltres. La temporada passada, va jugar gairebé la totalitat dels partits del sènior, rebent sols una tarja groga en els 22 partits que va disputar.\nUn rival molt complert ens derrota\nDos equips amb molt futbol\nEn el segon amistós de pretemporada, l'Escola va caure davant el Sabadell per 1-4 en un partit on els dos equips varen buscar posar el futbol i on les locals, a pesar de posar-se per davant del marcador, varen caure amb els quatre gols arlequinats, en un encontre on el marcador sols es va moure a la primera part.\nL'inici va ser força trepidant, amb els dos conjunts buscant la possessió de la pilota per crear perill, però va ser l'equip escolar el que en una jugada molt elaborada, anotava el 1-0, en un remat de Martina Aceituno al minut 6, però el Sabadell reaccionava molt bé, a pesar de la lesió de Carla Doven, i aconseguiria igualar el partit per mitjà d'Amanda Manjón. L'Escola aconseguia arribar amb precisió a la porteria contrària, trobant-se en última instància amb una inspirada Delia, mentre que les arlequinades aconseguien anotar en les arribades en contracop i en algunes errades de coordinació locals, amb gols de Míriam i un doblet de Boza, per posar el 1-4 amb el que s'arribaria al descans.\nEl segon temps, va tenir també molta igualtat en el joc, amb més control de l'esfèric local, però amb molt bona estructura defensiva i sortides amb la pilota controlada per part de les sabadellenques. El bon toc de les locals feien que es veiessin diverses ocasions que se succeïren però primer Alejandra i després Andrea per part de l'Escola i Montserrat per part visitant, aconseguiren en última instància aturar tot el perill generat per les seves rivals, aconseguint que a la segona part, no es mogués el marcador, acabant el partit amb victòria final de les visitant.\nEl Primer Equip i el Juvenil es preparen\nLa pretemporada en marxa\nAquest Dissabte, a les 19.30 hores en el camp de Sant Llorenç (PLÀNOL), el Primer Equip de l'Escola, s'enfrontarà al CE Sabadell juvenil, que milita a Primera divisió de la seva categoria en el segon partit de pretemporada del nostre conjunt, en un encontre amistós entre dos equips amb bon gust per el joc de toc en un derbi comarcal que serà força atractiu, fet per el que s'ha escollit a un rival amb molta qualitat i força potent per aquest test de preparació cara a la lliga de Primera catalana.\nPer aquest partit, l'equip de Jordi Pérez donarà descans a algunes jugadores del sènior que amb l'inici dels entrenaments es troben sobrecarregades, però en canvi podrà disposar de diverses jugadores del Juvenil, per a poder començar a unificar criteris i estils de joc per assumir el més ràpidament els objectius d'aquesta temporada.\nInforma't de les places disponibles\nAquesta temporada, a l'Escola de Futbol Manu Lanzarote hem ampliat equips i tu encara hi tens cabuda. A la nostre escola, no sols se juga a futbol. S'intenta ajudar als pares a donar una educació a les nenes i noies que tenim a les plantilles. Les pròpies jugadores del Sènior i Juvenil estan implicades en que les noies a part d'esport, adquireixin hàbits saludables, com son la hidratació en les activitats físiques, una correcte alimentació pre i post partit o també aspectes importants hàbits d'higiene persona.\nAquesta temporada, encara tenim places per cobrir en els següents equips:\n-Aleví-Benjamí B (Segona divisió), amb possibilitats d'accedir a l'equip de Primera divisió.\n-Consell Escolar Infantil i Aleví.\n-Iniciació al futbol.\nEns podreu trobar Dilluns, dimecres i divendres de 18 a 21 hores al camp de Sant Llorenç de Terrassa, al Carrer Castellsapera cantonada Carretera de Castellar o contactar amb el director de l'Escola, Ezequiel Segura al 678530000 en el mateix horari.\nEtiquetes de comentaris: Consell Escolar, Segona aleví 2015/16, Social\nLaura Flores continua amb nosaltres\nEns plau anunciar-vos la renovació de Laura Flores, jugadora egarenca nascuda l'any 2000 i que la temporada passada va ser un dels puntals el la quarta plaça que va aconseguir l'equip Cadet-Infantil en la seva lliga. Es tracta d'una jugadora de perfil defensiu, molt contundent i segura, que la passada temporada va fer un salt qualitatiu notable.\nLa jugadora va jugar 28 dels partits de lliga que va realitzar el seu equip, i a pesar d'ocupar posicions defensives, va aconseguir marcar 8 gols en el seu campionat. Aquesta temporada s'incorpora al Juvenil de l'Escola on podrà evolucionar les seves capacitats i millorar les seves qualitats cap el futbol-11.\nTambé comencen a entrenar\nInfantils i Alevins comencen també\nAhir tarda, els equips federats de Futbol-7 varen començar la seva pretemporada per posar-se a punt i arribar a l'inici de les seves respectives lligues que començaran el 4 d'Octubre, amb els conceptes unificats i en una bona forma física per gaudir de l'esport que els agrada a les components de l'Escola. L'Infantil, ho farà competint a Segona divisió, havent composat un equip amb jugadores provinents del Cadet, però encara en edat per jugar en aquesta categoria i de l'Aleví que tant bona imatge va donar a l'escola la passada temporada, però també han vingut jugadores que aportaran també el seu granet de sorra en intentar fer que s'arribin als objectius formatius previstos.\nEn categoria Aleví, la previsió és tenir dos equips federats. Al aconseguir al final de lliga passada firmar una excel·lent tercera plaça al seu grup de Segona divisió, ha fet que la Federació Catalana de Futbol ens convidi a ocupar plaça en una categoria superior. Amb tot, les jugadores que tanta progressió van aconseguir la passada campanya i les jugadores que han vingut per jugar amb l'Escola, poden fer que aquest equip competeixi en aquesta nova categoria i que a Segona divisió també tinguem un segon equip amb un perfil molt més formatiu.


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - Més de 3.500 alumnes passaran per l’activitat “Anem a escoltar música! de la Guia de Recursos Educatius\nMés de 3.500 alumnes passaran per l’activitat “Anem a escoltar música! de la Guia de Recursos Educatius\nMés de 3.500 alumnes d’educació infantil i primària passaran per l’Auditori de l’Ateneu, aquest proper mes de març, per participar a l’activitat “Anem a escoltar música”.\nEs tracta d’una proposta de la Guia de Recursos Educatius en la que participen les escoles de Banyoles i el Pla de l’Estany, i enguany se li sumen els alumnes dels centres de Mieres i Bàscara.\nCada cicle educatiu comptarà amb una proposta adequada a la seva edat. Són espectacles que combinen interpretació musical i elements teatrals creats específicament pel públic escolar.\nEls més petits, d’entre dos i cinc anys, podran veure l’espectacle Kaixes, una funció que barreja música popular i cançó d’autor, amb música original. Els instruments tenen un paper actiu i cada cançó es converteix en un joc a través del teatre d’objectes.\nEls alumnes de Cicle Inicial veuran Els cistells de la caputxeta, de la companyua Samfaina de Colors. L’espectacle fa un repàs del calendari a través d’un llibre de poemes de Miquel Martí Pol en el que dedica una poesia a cada mes de l’any.\nPer Cicle Mitjà s’ha programat l’espectacle Essències, que portarà els nens i nenes pel món de la imaginació a través de diversos sons de la mà del personatge Pep Pascual. Ell serà el que dirigirà l’espectacle a través del joc i l’experimentació.\nEls nois i noies de Cicle Superior viuran un espectacle que repassarà la història del rock des de la vessant femenina. Joan Duch protagonitzarà Dones del rock, un espectacle en el que donarà a conèixer grans dives del gènere, però també del jazz i el blues, com són Billie Holliday, Wanda Jackson, Patti Smith, Janis Joplin o Amy Winehouse.\nLes sessions de “Anem a escoltar música” començaran el proper 5 de març.


Rails Girls Barcelona 2015, 28 y 29 de març .Taller per a dones 100% gratuït - Breus - Formació - Dones en Xarxa\nRails Girls Barcelona 2015, 28 y 29 de març .Taller per a dones 100% gratuït\nRails Girls Barcelona 2015, 28 y 29 de març al FabLab Barcelona,\nÉs un taller per a dones 100% gratuït per iniciar-se en programació Ruby On Rails (una de les més demandades en l’entorn emprenedor i tecnològic de la ciutat). L’organitzem un grup d’apassionades d’aquest món.\nTenim bastants inscrites ja, però no volem que ningú es quedi fora. Després del esdeveniment, organitzarem Meetups més petits de seguiment i continuïtat, on la gent es podrà reenganxar, seguir aprenent ... t’hi apuntes?\nPer fer-ho fes click aqui\nVeure en línia : Rails Girls Barcelona 2015\nMaria Redondo: "Les dones tendim a relegar a un segon pla una cosa tan vital com és la nostra seguretat"


La designació de Barcelona com a seu de la Copa Amèrica de vela del 2024 ha decebut i ha indignat Nova Zelanda, país de l’equip guanyador de l’última edició i de Grant Dalton, el director general de l’Emirates Team New Zealand. Diuen de la Copa Amèrica que només els Jocs Olímpics i el Mundial de futbol li passen la mà per la cara. Dalton desglossa el benefici de l’esdeveniment marítim per a la ciutat.\n01 de d’abril del 2022. 09:11\nHi havia altres ciutats que aspiraven a allotjar la Copa Amèrica. ¿Per què s’ha escollit Barcelona? Soc un esportista i una persona d’equip i fonamentalment m’ha encantat que vaig trobar una comunió impressionant entre les autoritats, de totes les institucions, i l’ajuda de Barcelona Global. La gent és fonamental i el caliu que vaig trobar va ser decisiu. Vaig arribar fa un parell de setmanes a la ciutat i l’interès que hi vaig veure va fer que de seguida hi hagués un clic. Ens adonem des d’un punt de vista econòmic de tot el que ens podia proporcionar a escala global un escenari com el de Barcelona, que és un aparador magnífic. Les perspectives de creixement són grans. I connectem amb la mirada de sostenibilitat de la ciutat i de Catalunya.\n¿I per què no se celebra a Nova Zelanda? Com a equip defensor del títol, hauria sigut lògic triar casa seva. A Nova Zelanda la zona horària no és gens bona, està molt aïllada per a la televisió. Tot i així, vam aconseguir en l’última edició uns 941 milions de teleespectadors de manera combinada, gairebé un bilió. Si la portem a Europa, amb molts dels equips europeus, amb una zona horària més apta per a tothom, no podem fer cap altra cosa que créixer i créixer.\nEls protagonistes de la Copa Amèrica\n¿Quant en termes d’audiència? No hem projectat una xifra, però quant? ¿Dues, tres vegades més? No ho sé. Tot ha d’anar a més.\n¿I no hi ha descontentament a Nova Zelanda perquè no se celebri allà? Hi ha molt descontentament. Hi ha hagut reaccions enfurismades. Pensi que allà aquesta és una competició molt gran. Però l’ambient econòmic després de la covid és bastant depressiu. Des de la meva perspectiva, no té ara mateix el ritme de recuperació i les ganes de tirar endavant d’Europa.\nAquí sabem de futbol, de tennis o de bàsquet, però, de vela, en saben molt pocs. Expliqui’ns: ¿per què és important la Copa Amèrica? Més enllà de l’interès esportiu, l’impacte econòmic per a una ciutat és molt important. Pensi que qualsevol equip compta amb unes 300 persones que s’instal·len a la ciutat durant anys. Aquestes persones porten les seves famílies, i, per tant, això comporta lloguers de pisos, reserves d’hotel, recerca d’escoles, despesa en restaurants... D'aquí poc temps hi començaran a haver les primeres mudances. Jo, en un parell de setmanes, aniré anant i venint des de Londres, però moltes famílies s’instal·laran aquí. L’equip més petit ja porta com a mínim 120 persones. És un tipus de visitant d’elevat nivell i pot permetre un canvi de paisatge turístic, menys problemàtic que d’altres.\n«Qualsevol equip consta d’unes 300 persones que s’instal·len a la ciutat durant anys. Aquestes persones arrosseguen les seves famílies, i aquest fet comporta lloguers de pisos, reserves d’hotel, recerca d’escoles, despesa en restaurants...»\nGrant Dalton, CEO de l’Emirates Team New Zealand\n¿I deixa algun llegat a les ciutats organitzadores? Per descomptat. Ho vam comprovar a Oakland. Sol comportar millores a la zona on té lloc la prova i l’efecte és durador en termes urbanístics i de promoció turística. I també en promoció esportiva. Pensi que introduirem en aquesta edició de Barcelona la Women’s and Youth America’s Cup, pensada per fomentar la diversitat i la inclusió. Seran barcos més petits, de menys costos, que de tota manera els portarem nosaltres, així que no faran falta les grans inversions com en un de la Copa Amèrica. Espero que surti algun equip a Catalunya.\nCopa Amèrica de vela: una guia ràpida de la competició\n¿Quant costa un barco de la Copa Amèrica? Uns 200 milions, aproximadament.\n¿I quants equips creu que intentaran destronar-los? Espero que en surtin uns 20 o 25.\nEntrevista | Valentina Berr: «Deixo el futbol per la violència estructural contra les transsexuals»\nEspanya derrota Montenegro i segella el bitllet per a les semifinals de waterpolo al Mundial\nTornant a Barcelona, pregunta d’ignorant. ¿Factors com el tipus de mar són importants per a la vela? És d’una importància massiva. Sense vent, no seria possible que hi hagués res. I a Barcelona hi ha possibilitats immenses de disposar d’una bona visibilitat des de la costa, que és un factor fonamental. Nosaltres, els neozelandesos, tenim un record immillorable de Barcelona perquè aquí el 1992 vam obtenir els nostres millors resultats històrics en vela. Climàticament és una ciutat perfecta per a la vela.\nVostè ha donat unes quantes voltes al món i ha creuat en temps rècord l’Atlàntic. ¿Què l’atrau encara del mar? Han passat molts anys des que vaig aconseguir aquesta mena d’objectius. Ara el meu món s’orienta a la tecnologia de la sostenibilitat i les noves energies. M’agradaria poder deixar un llegat en aquest camp que marqui una diferència.


Despertem junts - Diari digital de Ràdio Platja d'Aro\nRedacció 22/03/2022\tNo Comments\nSemblava que ja podíem tornar a aixecar el cap després les greus molèsties viscudes amb el virus que va arribar amb violència a les nostres vides. Ara, tenim un altre tema greu que també ens porta malsons.\nCrec que hem d’agafar una gran valentia per veure sempre la llum davant nostre. Tot el que està passant en aquests últims dies, crec que és una forta evidència de què l’ésser humà ha de fer un canvi important de consciència.\nCrec que també cada vegada se’ns presenten situacions més greus per resoldre. Vaja, que anem de mal a pitjor. És molt trist dir-ho, però necessitem amb urgència un canvi.\nLes mentalitats, els pensaments, les cultures, la manera de viure, el fet de ser tolerants. Reprendre tots els valors perduts. Hem de tornar a néixer.\nSerem capaços de fer-ho? Com més aviat ens conscienciem que el despertar és una necessitat que urgeix, més aviat podrem començar l’evolució.\nEn l’article anterior vaig parlar de desordre, que és el que necessitem per fer neteja.\nEstà clar que hem tornat a caure en un desconcert humà. Està clar que estem a dins de l'”olla de bruixes”.\nEl més impactant és que fa molt temps que tota la humanitat, a la vegada, pateix el mateix mal.\nÉs cert que hem de despertar junts. Fins que tots no estarem en la mateixa vibració, crec que els temes no es podran solucionar.\nNingú sap quant temps perdurarà aquesta situació, i un cop resolta, quant tardarà en arribar-ne una altra.\nEns està costant cada dia més veure el final d’aquesta crisi. El més greu és que s’haurà de tornar a començar des de zero. I encara més dura serà l’ajuda humanitària, que s’ha de donar perquè molta gent recuperi el seu equilibri emocional.\nHem de fer un esforç sense precedents i veure que és necessari ressorgir. Ens hem d’imposar el pensament positiu. Això és el secret.\nSi volem un futur diferent, si el que busquem és un món de colors, hem de veure que el blanc i el negre van trasmudant-se. Des del cor, hem de donar una injecció d’amor tan forta amb la finalitat de visualitzar una pluja de colors. Ens hem de veure dins un cercle d’arc-iris.\nHa de persistir en les nostres ments aquell famós lema que va entrar en totes les cases: “tot anirà bé”. Ha de provocar una explosió de força de voluntat tan gran i col·lectiva com un volcà en erupció.\nHem de jugar amb els pensaments al dòmino. Ha de ser un contagi complet, global. Hem de fer una propagació sòlida i global, començant per a nosaltres.\nTot el que sembrarem ara a escala de pensaments, seran les llavors que germinaran per construir el nostre futur.\nAra tenim la possibilitat i responsabilitat de tornar a construir un món diferent. No serà fàcil, però ho podem fer possible.\nDeterminació, valentia, constància de bons pensaments, de bones paraules i una bona dosi de seguretat que construirem un nou món. Sobretot amb molt d’amor.\nDonem ajuda i força en els nostres fills i nets de la nova generació, que ells poden ser la base del bon futur que estem esperant.\nEl nou despertar el tenim endavant. Només cal fer-ho junts! Perquè la unió fa la força.\nPrevious Previous post: Més d’una vintena de joves es formen en higiene alimentària i manipulació d’aliments\nNext Next post: Més de 50 concerts en la 60a edició del Festival de la Porta Ferrada de Sant Feliu de Guíxols


Tot i rebre més de 180 milions en ajudes els últims nou anys, l'assignació de models amb poca sortida comercial i el fet d'estar molt lluny dels centres de decisió de l'aliança Nissan-Renault han condemat les plantes de la Zona Franca, Montcada i Reixac i Sant Andreu de la Barca\nQuè ha fallat a Nissan Motor Ibérica? Nissan\nQuan Nissan va adquirir Motor Ibérica l'any 1980 i es va instal·lar a Barcelona el 1983, els centres de producció de la Zona Franca, Montcada i Reixac i Sant Andreu de la Barca preveien un gran futur: els japonesos apostaven per unes instal·lacions i una plantilla experimentada (fabricaven els mítics camions i tractors Ebro) en un espai estratègic ben connectat per terra, mar i aire i amb una Espanya que estava a punt d'ingressar en l'espai aleshores anomenat Comunitat Econòmica Europea i que avui es coneix com a Unió Europea.\nDes de bon començament Nissan va apostar fort per les seves instal·lacions catalanes assignant-los la fabricació de models importants com la furgoneta Vanette o els totterrenys Patrol o Terrano, que fins i tot van obtenir èxits esportius de primer ordre, com el cas del Patrol Fanta Limón, el primer cotxe català que va guanyar el Dakar.\nAixí doncs, durant la segona meitat dels anys 80 i tota la dècada dels 90 les instal·lacions de Nissan Motor Ibérica van viure una autèntica edat d'or, amb una plantilla de més de 3.000 treballadors i una important cadena de subministrament i proveïdors locals que generaven riquesa en el territori.\nAmb tot, Nissan va començar a tenir problemes financers globals molt importants durant els últims anys del segle XX, que van impulsar els japonesos a buscar un soci tecnològic capaç d'aportar múscul financer i complementar la seva gamma comercial. Així doncs, l'any 1999 Nissan va signar un acord d'aliança estratègica amb Renault pel qual els francesos passaven a controlar el 43% de les accions de Nissan, mentre que els japonesos obtenien un 15% de la massa accionarial de Renault, que continuava tenint l'estat francès com a accionista de referència.\nCarlos Ghosn, l'inici de la decadència\nTot i que la crisi de Nissan durant els anys 90 tenia ben poc a veure, o res, amb les seves instal·lacions catalanes, les coses es van començar a torçar per a Nissan Motor Ibérica amb l'arribada del canvi de segle, la forja d'una aliança desigual amb Renault i l'arribada de Carlos Ghosn a la direcció executiva i posteriorment a la presidència de Nissan.\nDurant els primers anys de l'aliança, les instal·lacions de Nissan van rebre la producció d'alguns models de Renault com ara la furgoneta lleugera Renault Traffic, però de seguida es va evidenciar que els centres productius catalans, punta de llança de la marca japonesa a Europa, ja no eren tan estratègics per a aquesta nova aliança, que comptava amb moltes fàbriques similars de Renault a França i Espanya que sempre estaven més ben situades a l'hora de rebre l'encàrrec de nous models. Dit d'una altra manera, Nissan Motor Ibérica no era més que un satèl·lit dins l'univers de l'aliança franco-japonesa, amb poc pes específic en els centres de decisió de Tòquio i vista amb certs recels al nord dels Pirineus.\nNissan Motor Ibérica no era més que un satèl·lit dins l'univers de l'aliança franco-japonesa, massa allunyat de Tòquio i vist amb desconfiança a París\nTot i així, Nissan va sondejar les institucions catalanes i espanyoles durant l'any 2006 sobre la possibilitat de crear un nou centre productiu a Igualada per traslladar-hi la producció de la Zona Franca, un espai que en aquell moment Nissan considerava que es podia quedar petit davant la demanda interna dels anys de creixement econòmic. De fet, el llavors president espanyol José Luis Rodríguez Zapatero i el president de Nissan-Renault, Carlos Ghosn, es van arribar a reunir per parlar dels plans de futur de l'aliança franco-japonesa a l'estat espanyol, sense arribar a concretar cap inversió real a Catalunya.\nDesprés d'haver tocat el sostre productiu els anys 2006 i 2007, el panorama de Nissan Motor Ibérica va entrar en una espiral negativa que feia preveure un futur cada cop més fosc, tal com demostraven unes xifres de producció progressivament més minses i alguns expedients de regulació d'empresa aplicats després de la crisi financera de 2008 i que van afectar un miler de treballadors dels centres de la Zona Franca, Montcada i Reixac i Sant Andreu de la Barca. Allò va fer saltar l'alarma i les institucions van actuar per intentar salvar llocs de treball entrevistant-se amb la cúpula de Nissan per oferir-los noves ajudes i promeses de millora en les infraestructures (corredor mediterrani, arribada del metro i noves línies d'autobús) i altres condicions empresarials, com ara beneficis fiscals. De fet, entre els anys 2010 i 2017 Nissan Motor Ibérica ha rebut més de 154 milions d'euros d'ajuda de l'Estat i 25 milions més de la Generalitat, que sumen un total de 180 milions d'euros d'ajudes públiques per garantir la viabilitat i continuïtat de les plantes catalanes.\nVa ser aleshores, amb el suport financer de les institucions públiques, que el president de Nissan, Carlos Ghosn, va presentar un pla específic per a les instal·lacions catalanes que havia de garantir la seva continuïtat, amb l'arribada d'un nou model del segment C (corresponent al dels vehicles compactes europeus) anomenat Pulsar i que havia de ser la gran alternativa al Volkswagen Golf, el rei hegemònic del segment a Europa.\nNissan Pulsar Ferran Vital\nEl Pulsar es va començar a fabricar a la Zona Franca l'any 2014 amb unes previsions força optimistes, de més de 80.000 unitats anuals, però a l'hora de la veritat aquest compacte va resultar un fracàs estrepitós. El Pulsar, tot i ser un bon cotxe en línies generals, no destacava en res i la seva vida comercial va passar sense pena ni glòria pel mercat europeu. De les 80.000 unitats anuals que s'havien de fabricar mai se'n van produir més de 30.000 a causa de l'escassa demanda d'aquest vehicle, que no va saber replicar l'èxit del Qashqai, el crossover de Nissan que va convertir-se en un autèntic supervendes i que es fabrica a la planta de Sunderland, al Regne Unit.\nNissan Motor Ibérica va deixar de fabricar el Pulsar l'any 2018, i les últimes unitats fins i tot es venien per sota de preu de cost (per poc més de 12.000 euros es podia comprar un Pulsar de 110 CV ben equipat), cosa que explica el fracàs de la direcció de Nissan en aquesta aposta. Les instal·lacions de la Zona Franca, Montcada i Reixac i Sant Andreu de la Barca subsistien gràcies a les vendes dels totterrenys i camionetes Pathfinder i Navara, però l'esclat de l'escàndol de les emissions dels vehicles dièsel va perjudicar la demanda d'aquest tipus de vehicles.\nUn cúmul d'apostes equivocades\nDesprés del fracàs del Pulsar, la direcció de Nissan-Renault, comandada per Carlos Ghosn, va apostar per la producció de les camionetes o pick-up Nissan Navara i Renault Alaskan a les instal·lacions catalanes a partir del juny del 2017. La Navara i l'Alaskan eren en realitat el mateix cotxe amb carrosseries diferents, i a aquestes dues variants s'hi va sumar la Mercedes Classe X a partir de la tardor del 2017.\nL'altra línia de la planta de la Zona Franca havia de produir l'e-NV200, la versió elèctrica de la furgoneta lleugera de Nissan. A l'hora de la veritat, la demanda de les camionetes Navara, Alaskan i Classe X va ser molt inferior a l'estimada i el mercat de vehicles comercials encara no estava prou madur per a un producte avançat al seu temps com una furgoneta de caràcter comercial de zero emissions.\nLa suma dels diversos factors (instal·lacions un punt antiquades i poca inversió en innovació, models equivocats amb escassa demanda al mercat, caiguda de la demanda de vehicles dièsel, poca introducció dels productes elèctrics entre els professionals i preferències de la direcció de l'aliança franco-japonesa per les fàbriques franceses) han acabat generant una tempesta perfecta que ha acabat amb la decisió de tancar les instal·lacions de Nissan a Catalunya.\nPersonalment dubto força que la situació política (conflicte institucional, tardor calenta del 2017, canvis en els governs municipal i de l'Estat) hagin estat un element clau en la decisió de tancar les instal·lacions de Nissan a Catalunya: sense anar més lluny, Seat i la seva filial Cupra han signat resultats estratosfèrics de producció i vendes amb els mateixos condicionants socials i econòmics que Nissan, però la seva aposta i gamma de models ha estat molt més encertada que la dels japonesos. Tampoc hem d'oblidar que durant aquests darrers anys fins i tot han aparegut noves iniciatives com les de l'hiperesportiu elèctric Hispano Suiza Carmen o els cotxes artesanals i esportius de Tramontana, que han continuat treballant amb una demanda fins i tot un punt superior a la seva capacitat operativa, d'uns deu o dotze cotxes anuals.\nI és que durant els últims anys Nissan s'ha convertit en una marca especialitzada en fabricar SUVs o crossovers (Qashqai, X-Trail o Juke) però que ha fracassat en la resta de segments, fins el punt d'haver de retirar la seva filial de luxe, anomenada Infiniti, del mercat europeu per les baixes vendes. Un cop més per a una Nissan cada cop més limitada pels seus mals resultats comercials i amb una porció més petita del mercat. A tall d'exemple, un cotxe com el Micra venia més de 170.000 unitats anuals el 2003, i aquest 2019 no va arribar a les 60.000, tot i que l'actual generació és, amb molta diferència, la més completa i competitiva de la història. Aquest no és un fet aïllat, ja que molts models de Nissan com l'Almera, l'esmentat Pulsar o el Navara han fracassat estrepitosament al mercat europeu a causa d'una mala planificació comercial.\nEl tancament de Nissan Motor Ibérica respon a un cúmul de despropòsits, però la responsabilitat en l'adjudicació de models poc competitius només recau en la direcció del grup\nEls treballadors de Motor Ibérica, per la seva banda, han estat un dels principals pilars de Nissan a Catalunya, aportant un capital humà i tècnic molt important. De fet, és difícil trobar una mà d'obra tan qualificada en relació al seu nivell salarial com la de Nissan Motor Ibérica: sense anar més lluny, un treballador de Renault a França o de Volkswagen a Alemanya cobra un sou sensiblement superior al que percebien els treballadors catalans per un procés productiu i una exigència laboral molt similars.\nEn definitiva, no hi ha una única causa que expliqui el procés que ha acabat amb l'anunci de tancament de Nissan a Catalunya, però la forja de l'aliança amb Renault va lligar de mans i peus Nissan al Vell Continent i va hipotecar la capacitat productiva de les instal·lacions catalanes, que van passar a ser secundàries dins de l'aliança franco-japonesa. Si a aquesta realitat hi sumem les apostes equivocades de Carlos Ghosn (Pulsar, pickup Navara-Alaska-Classe X amb motors dièsel), una maquinària i línies de producció un punt obsoletes i ajudes i subvencions públiques desaprofitades per l'empresa matriu, podem arribar a fer-nos una idea de les causes que expliquen el fracàs de Nissan Motor Ibérica, que durant l'últim segle ha estat un dels motors del sector industrial català.\ncotxes opinió Nissan


El Rivas guanya la Copa de la Reina de bàsquet\nÀLEX GOZALBO VALÈNCIA | 10/01/2011 00:00\n260x366 Anna Cruz, decisiva en la jugada final, talla la xarxa. / FEB Anna Cruz, decisiva en la jugada final, talla la xarxa. / FEB\nL'esport està ple d'històries increïbles que es repeteixen cíclicament, i moltes es van veure representades aquest cap de setmana a la Copa de la Reina de València, amb què el Rivas Ecópolis va estrenar el seu palmarès.\nAnna Cruz, una jove escorta catalana de 24 anys, va encarnar el paper de David i una cistella seva va donar la victòria al conjunt madrileny, que va ser capaç de tombar Goliat. Ho va fer a la semifinal, quan va superar el Perfumerías Avenida després d'una pròrroga (76-81), i a la final, quan va vèncer el Ciudad Ros Casares (59-63), tot i la pressió de prop de 6.000 espectadors.\nSi el guanyador hagués estat l'equip amfitrió, avui tothom parlaria de la seva èpica remuntada de dissabte contra el Mann Filter de Saragossa (68-66), quan va ser capaç de recuperar 20 punts en tan sols deu minuts i mig. "No subestimis mai el cor d'un equip campió", va dir Carme Lluveras, tot recordant les paraules de l'exentrenador del Rockets Rudy Tomjanovich. Però no, l'equip valencià va patir la maledicció de l'equip amfitrió i es va quedar sense sumar la seva cinquena Copa de la Reina consecutiva.\nAquesta edició del campionat també deixa per al record l'actuació de Dewanna Bonner, designada millor jugadora (MVP) d'un torneig que, en paraules de José Luis Sáez, president de la Federació Espanyola, "ha estat el millor dels últims anys". L'alera pivot va arribar als 21 punts i 10 rebots a la final.


Cultura al cap ia la fi (versió) – Fotoaficionats Algemesí\nCultura al cap ia la fi (versió)\nper\tXimo Rosell · 16 febrer, 2013\nDesprés de fer el meu comentari sobre la foto de Ximo Tomás, he decidit baixar la foto i posar en practica el suggerit, i he de reconèixer que no ho tinc tan clar.\nSi bé és cert que l’angle superior dret és un evident punt d’atenció excessivament fort, no ho és menys que aqueix espai dimensiona el garito i potencia la cutrez del mateix, cosa que amb la retallada perdem en part. Potser la solució siga deixar-ho com està però rebaixant lluminositat a la zona.\nEn el segon suggeriment crec que encerte, amb una mica més de contrast i una mica de llum.\nI els altres que diuen…?\nSabent de la bona lluna del X. Tomás m’atrevisc a pujar aquesta segona versió, que si molesta gens ni mica, la lleve o la lleveu immediatament.\nTot siga per animar el cotarro.\nSegüent entrada Cultura al cap ia la fi ( versió 3)\nAnterior entrada Cultura al cap ia la fi\n16 febrer, 2013 a les 7:32 pm\nTodos conocemos tus acciones para con los demás, tus puntos de vista, nos ayudan a mas de uno a tomar el mejor camino, no te martirices por no acertar a la primera, o creer que no has acertado… ten claro que la perfección en fotografía es muy relativa, los gustos personales son importantisimos, cada uno tenemos una visión diferente de hacer, y eso es lo valido, amen de las meteduras de pata intragables, que esas si que hay que corregirlas….Gracias Rosell por tus preocupaciones, por que a todos nos benefician!!\n16 febrer, 2013 a les 8:18 pm\nXimet m'encanta quan et veig impulsiu, amb geni, ple de vida (encara que en eixos moments desperte la meua vena més punyetera).\nCertament la claredat del angle superior dret arrastrava la mirada… però tenint en compte el testimoni de la imatge ho veia com un preu a pagar.\nPer a mi la foto m'agradava fosca, com el món al que pretenen enfonsar-nos.\n17 febrer, 2013 a les 12:15 am\nDoncs el teu atreviment fa que tanques més la imatge i per a mí està perdent datos imrportantissims que es trasmeten visualment en el original de X.Tomás, en aquest cas parle dels contrast entre modernor de les finques que li pega el sol i la foscor runes de la llibreria de subsistencia que mostra la imatge original. Personalment em quede amb la versió del autor i la seua foscor, si que trobe a faltar més dinamisme amb el barbut i relació amb l´escena !!\n17 febrer, 2013 a les 1:12 am\nM'agrada el cami que porta asó , vidillaaaa


Menorca perd aus de ciutat | Radio Menorca | Cadena SER\nÚltimas noticias Hemeroteca 15 de diciembre de 2019 Actualizado a las 13:13 CET\nMenorca perd aus de ciutat\nOcells com pardals i vinjoles cada cop tenen més difícil viure a les poblacions de l'Illa i podrien desaparèixer\nEls pardals aprofiten els forats de bastida per criar. / GOB Menorca\n26/11/2019 - 13:30 h. CET\nLa fauna d’ocells de ciutat està minvant a Menorca. Cada cop hi ha manco pardals i vinjoles. Així ho han detectat vàries entitats conservacionistes com SEO, SOM i GOB que ja han demanat a ajuntaments i Consell de Menorca que posin mesures per frenar aquesta pèrdua de biodiversitat.\nEntre les peticions d’aquestes entitats destaquen divulgar la fauna urbana, la seva importància i els problemes que té; protegir els forats de bastida, que són molt emprats per les vinjoles per criar, a més de ser un element cultural; incloure als edificis públics caixes niu, o altres estructures adequades per a que els ocells hi puguin criar, com ja fan a ciutats com Còrdova, Saragossa o Segovia; incentivar que també els edificis privats puguin albergar nius; fer campanyes per a que no es destrueixin els nius de vinjolita.\nA més es denuncia que hi ha qui destrueix els nius de fang que es fan als sostres, cosa que està prohibida. Un problema que es suma a d’altres i que afecta especialment a les orenelles. Les poblacions cada cop estan més urbanitzades i els ocells tenen més difícil trobar espais amb fang que puguin utilitzar per fer els nius.\nDes del GOB s'avisa que si no tenim cura aquesta avifauna desapareixerà de Menorca en perdre els seus hàbitats naturals i les condicions necessàries per a viure.\nSEO, SOM i GOB apunten que aquestes aus són importants per fer una ciutat o un poble més amable.


Casa d'hostes a Barcelona: Quartprimera\nQuartprimera - Barcelona\nReferència: quartprimera qp\nRosselló 244, 4º 1ª - 08008 - Barcelona\nCuina, Microones, Nevera, Congelador, Rentavaixelles, Cafetera, Tetera, Torradora, Espremedor, Vaixella\nAquest establiment elegant i confortable es troba a només 80 metres de l'emblemàtic passeig de Gràcia. Ofereix habitacions lluminoses amb aire condicionat, TV de pantalla plana, reproductor de DVD, connexió Wi-Fi gratuïta i bany privat.\nLes habitacions del Quartprimera, situat en un edifici centenari reformat, tenen una decoració elegant i moderna. A més, moltes disposen també de balcó.\nLes zones comunes inclouen una cuina completament equipada i una zona de menjador compartida. Totes les habitacions compten amb una nevera privada. L'establiment també disposa d'una sala d'estar acollidora amb una petita biblioteca. A més, ofereix servei de bugaderia.\nLes zones comunes tenen vista sobre la Pedrera de Gaudí, que es troba a 2 minuts a peu. El barri bohemi de Gràcia és a 5 minuts a peu, mentre que la Sagrada Família i la plaça Catalunya són a 15 minuts a peu.\nEl Quartprimera és a 2 minuts a peu de l'estació de metro de Diagonal.


El vicepresident ha explicat que es prendran mesures en l’àmbit econòmic a la Conca d’Òdena atesa la “singularitat” del territori i que “d’acord amb les especificitats dels municipis, confinats abans que ningú, caldrà afrontar els greuges amb mesures econòmiques pel territori”. Aragonès ha demanat als diferents actors econòmics i empresarials quines són les seves “necessitats” i ha explicat que “estudiaran a fons les problemàtiques de la Conca per poder aportar solucions i mesures concretes en l’economia de l’Anoia amb un programa especial de recuperació econòmica”. El vicepresident català també s’ha referit a “l’evident necessitat que té la Conca d’Òdena a l’hora de rebre suport en l’àmbit econòmic”. Igualment, ha explicat que “caldrà convertir aquestes dificultats en oportunitats per rellançar l’economia d’Igualada i de la comarca”.\nPer la seva part, el cap de files d’ERC Igualada, Enric Conill, també ha insistit en la necessitat d’aconseguir millorar les comunicacions ferroviàries amb la resta de Catalunya. Finalment, a la reunió també s’han tractat diverses preocupacions en els àmbits econòmics com el tèxtil, de restauració, digital, turístic i comercial per part dels diferents participants a la reunió. Aragonès també s’ha compromès a tornar a fer aquesta reunió amb la UEA, Igualada Comerç, TIC Anoia i sindicats en els propers mesos.


AVUI QUÈ CUINAREM ???: 01/08/13 - 01/09/13\nBRAÓ DE PORC AMB PATATES\nEspero que aquesta recepta sigui una continuïtat amb el meu blog de cuina, després de tants mesos sense publicar-vos res, degut a diversos motius personals.\nHem de començar a carregar les piles per afrontar l'hivern i totes les retallades que ens estan vinguen al damunt.\nQuan anem a fer la compra setmanal, hem de mirar que ens ofereixen com a producte de millor preu, i improvisar receptes amb el que trobem a mercat, intentant que sigui producte km0 o bé producte del nostre país petit.\nLa cocció dels braons es similar a les galtes de porc.\nPer 4 persones, o bé per tenir-ne més racions (és interessant fer més racions i poder-les congelar, ja que el consum energètic és similar i una bona manera d'estalvi)\n1 Raig d'oli\n1 Cullerada pebre vermell dolç\n3 Tomates madures\n2-3 Gots d'aigua\n2-3 Patates per la guarnició.\nCada braó en farem 2 talls, amb l'ajuda del tallant, o bé el nostre carnisser que ens ho faci. Salpebrem els braons de porc per tots costats i posem un bon raig d'oli a la cassola i quan estigui calent, rossegem els braons i tot seguit reservem.\nA la mateixa cassola hi rostirem la ceba i el pebrot verd i quan estigui tou hi afegim la tomata a trossos, el pebre vermell, la carrota, vi blanc, llorer, vi blanc, i rectifiquem de sal i pebre i deixem reduir una estona.\nAra és el moment d'agafar l'olla de pressió, per tal de reduir-ne el temps de cocció. I posem un petit raig d'oli, els braons reservats, i tota la verdura que hem cuit a la cassola.\nHo deixeu uns minuts per tal que agafi temperatura incorporant-hi 2-3 gots d'aigua fins que quasi cobreixi la carn. Tapem l'olla de pressió i quan comenci a xiular comptem 1/2 hora de cocció.\nMentre anirem netejant les patates que tallàrem a daus. Rossegem a la paella amb força quantitat d'oli i quan estiguin a mitja cocció les reservem.\nQuan acabi la cocció dels braons, deixem refredar l'olla per obrir-la i en reservem de nou els braons. Triturarem tota la verdura i la deixem reduir uns 5 minuts a foc fort. Si voleu passar-ho per colador xinès i tornar-ho a posar a l'olla i tot seguit hi afegim les patates que teníem reservades per tal de què donar més gust.\nJa només ens queda emplatar un tall de braó per ració junt amb les patates fregides. BON PROFIT A TOTHOM.\nPublicat per PILAR TORRENT ABULI a 16:22


El blog d'en Pere Nieto: Ha d'estar ICV-EUiA al proper govern de Barcelona?\nHa d'estar ICV-EUiA al proper govern de Barcelona?\nSi tot això acabés concretant-se en la possibilitat d’un govern d’esquerres, és a dir uns resultats electorals que ho permetin i una predisposició d’ERC i PSC a fer govern, llavors ICV-EUiA hauria de valorar si vol entrar en aquest govern. D’entrada dir que, tot i que parlar-ne ara és fer política ficció, jo crec que caldria desenvolupar aquesta opció. En aquests moments em sembla detectar entre la nostra gent la tendència contrària, és a dir que és millor no formar part del govern que surti a les properes eleccions municipals. Entenc aquests dubtes. És cert que formar part del govern desgasta i més amb un partit majoritari al govern que sembla anar a la deriva. Aquest desgast pot ser superior quan és molt difícil i no acabem de donar a conèixer el nostre model de forma diferenciada ni aconseguim posar en primer pla la feina feta. No aconseguir marcar perfil i veure’t immers en una nebulosa de desorientació política no és la millor manera de consolidar un projecte electoral, és cert, però llavors el nostre objectiu ha de ser trobar les eines necessàries per fer-ho millor, aconseguir més complicitats i reafirmar els valors d’esquerres a la nostra societat. I això ha de ser compatible amb governar. No vull ser el més pur de l’oposició prefereixo tenir contradiccions cada dia i pensar que estic transformant la societat. Que Barcelona hagi esdevingut capdavantera en temes d’estalvi d’aigua, que hi hagi un model de casals de gent gran que va molt més enllà de l’assistencialisme o que s’estiguin recuperant com a Memòria Democràtica les bateries antiaèries del Turó de la Rovira (per posar sols tres exemples) justifiquen, al meu entendre les incongruències que a vegades patim i les dificultats de marcar perfil propi. Aconseguiríem més amb 4 o 5 regidors i regidores a l’oposició?\nPerò on està el límit? Aquest és el problema. Com deia abans jo crec que no tindrem opció de valorar-ho perquè no es voldrà comptar amb nosaltres. En moments de desorientació la tendència és la difuminació. Mirar d’esgarrapar vots amb una cara coneguda i un discurs més ambigu. Però el més important ara no és decidir si entrarem o no en un possible govern d’esquerres. El nostre esforç ara ha de ser per garantir que la possibilitats d’un govern d’esquerres a les eleccions del 22 de maig hi és i que ho és amb un paper molt més actiu i influent d’ICV-EUiA, si més no aquest ha de ser l’objectiu de les persones que ens sentim de l’esquerra verda. Per tant qui tingui ganes de parlar-ne que no ho dubti, aquí ens trobarem.\nPublicat per Pere Nieto a 17:53\nMira, no heu fet una política d’esquerres per a la gent d‘esquerres. Hem vist com al govern municipal esteu externalitzant l’administració pública, privatitzant els serveis públics. Allà on teniu més poder de decisió és on s’incideix més en la privatització del Server públic. Els serveis socials amb el Ricard Goma al capdavant s’està passant a empreses privades. Ai, quin mal que fa això del neoliberalisme.\nL’ajuntament molt orgullós ens diu a les associacions que li cal una transformació per poder exercir com instrument directiu. Que la seva funció serà la de dirigir a les empreses externes i que seran aquestes les que s’encarregaren de produir serveis públics.\nNosaltres, com a veïns no estem d’acord. Volem un Ajuntament que gestioni ell mateix els serveis públics, i que reverteixi els ingressos en els serveis.\nHem vist en aquest quatre darrers anys com el Districte s’ha transformat en un òrgan directiu.\nTu que estàs en un Districte, podries fer un exercici de reflexió: demà mateix fes un cens dels empleats per categories laborals. Ja ens diràs quans son empleats que tenen un lloc directiu i quans no. Veuràs que l’Ajuntament avui ja és un òrgan directiu.\nCom podeu gastar els diners públics en pagar a personal directiu? Amb els diners públics cal crear empleo, i no destruir-lo. Els diners s’han de repartir i no concentrar en una casta minoritària. El liberalisme, no és política d’esquerres.\n23 de gener de 2011 a les 21:57\nEn podem parlar. T'asseguro que tinc pocs coneixements sobre temes laborals de l'Ajuntament, sé que és un error, però no crec que l'estructura d'un Districte tingui un excés de direcció. Sí que és cert és que és lamentable que la situació que s'ha potenciat suposi que es tendeixi més a l'externalització o que on s'aprimi la plantilla sigui en determinats nivells. Per altra banda cal replantejar possiblement molts càrrecs que són de confiança política però no de l'estructura executiva. Cal prendre decisions en aquest sentit, sens dubte.\nM'agrada com ho plantejes. Barcelona, tot i ser la ciutat gran menys endeutada per càpita, és la única que augmenta la despesa social el present any. L'única que invertirà més en polítiques medi ambientals. Les persones segueixen al centre de l'acció de l'Ajuntament, i la presència d'Iniciativa i Esquerra Unida es nota. Hem d'aconseguir un govern d'esquerres més fort, i més fort vol dir amb una ICV-EUiA amb més presència. Ànims, força i feina.\n24 de gener de 2011 a les 20:57


Les portades en temps de la Covid-19 | Valmont Barcelona Bridal Fashion Week\nLes portades en temps de la Covid-19\nAmb la doble necessitat de fer companyia als lectors i mostrar la situació dramàtica de la pandèmia, la premsa dels principals països s’ha reorganitzat, demostrant una capacitat d’adaptació i una creativitat excepcionals.\nEditorials com Hearst, Condé Nast, Mondadori i Dazed Media s’han esforçat per arribar als lectors i entretenir-los, oferint la possibilitat de descarregar les revistes en línia de manera gratuïta en les quals tranquil·litzen el públic amb informació útil, contrasten les fake news i intenten fer més agradable la quarantena.\nAcostumats a somiar en contemplar les portades anteriors a la pandèmia, ens hem hagut de conscienciar del canvi global que estem presenciant.\nMolts directors han canviat a última hora els continguts de les seves revistes per destacar aquestes transformacions amb fotografies reals o imatges impactants.\nS’han dedicat espais als herois del moment que treballen en primera línia, com ha proposat Vanity Fair Itàlia en el seu número del 8 d’abril amb la fotografia d’una pneumòloga a la portada o la revista Grazia UK, que ha rendit homenatge al personal del National Health Service en quatre portades d’una edició especial.\nImatges plenes de significat a la portada digital de Vanity Fair USA del 26 de març, que mostra un tècnic de la desinfecció en una Sicília desolada o de Vogue Portugal, que ha escollit per al número d’abril el petó amb màscara d’una parella d’amants. Dispositius de protecció per immortalitzar l’estrella del pop Lena Temnikova a la primera pàgina de Glamour Rússia, o fins i tot “pintats” en el rostre enigmàtic de la Gioconda per a la portada de l’edició italiana en línia de la revista de moda iraniana Prestige Magazine.\nA contracorrent, per al seu número d’abril GQ Portugal va decidir publicar l’emoticona somrient símbol de positivitat dels anys 60. La posició rebel de la revista es veu clarament a les dues primeres línies del text de la portada: ‘Everything’s gonna be alright’ i ‘F*ck off Covid-19′. El director, Santana, ha volgut fer arribar als lectors un missatge simple i que alhora els animés.\nUn manifest en suport a les empreses italianes, obra de l’artista Francesco Vezzoli, creada expressament per al número del 8 d’abril de Vanity Fair Itàlia. En homenatge a Lucio Fontana, Vezzoli pinta una tela tricolor amb un tall que representa una ferida i alhora un raig. L’obra se subhastarà i els beneficis es destinaran a la beneficència.\nSón molts els continguts plens de positivitat i d’esperança que arriben de les capçaleres d’Elle de diversos països: “Ara més que mai necessitem una via d’escapament per somiar, imaginar i reflexionar” són les paraules de Benedetta Poletti, directora d’Elle Espanya, que ens parla de la importància dels petits gests de solidaritat, de les ganes de recollir-los i publicar-los per consolar i demostrar que som millors del que ens pensàvem. Ens dona el mateix missatge Nicole Xue, directora d’Elle Xina, que en aquest període comparteix els valors de la humilitat, la participació i el sentit comú i que, juntament amb el seu equip, ha llançat una campanya (a la qual s’han adherit les edicions d’Elle de tot el món) que convida les personalitats de la moda, del disseny, de la cultura i de l’espectacle a compartir els seus pensaments positius començant amb la paraula “Crec…”. Les frases s’han publicat a les xarxes socials i a les plataformes en línia. A més, s’han redactat articles i guies pràctiques per millorar les condicions dels lectors tant des del punt de vista físic com mental. Solucions que també ha emprat Elle Hong Kong, compartint notícies i consells pràctics per protegir-se del virus, i Elle Turquia, que ha preparat temes motivacionals i plens de positivitat tant per a l’edició en paper com per a les xarxes socials. El compromís de crear continguts que transmetin l’esperit positiu d’Elle, ens assegura el director d’Elle Japó, Kanako Sakai, és diari i constant, tot i la dificultat d’aquests dies excepcionals que ens canviaran per sempre.\nPer als números de maig, les 6 revistes del grup Condé Nast Espanya (Vogue, Vanity Fair, GQ, AD, Condé Nast Traveler i Glamour) s’uneixen en una iniciativa comuna per presentar “Somiem junts”, un missatge d’esperança davant un món nou.\nVogue Espanya surt per primera vegada en 32 anys amb una il·lustració en lloc d’una fotografia: una dona en un balcó que s’aboca als records que aporten bellesa, explica Natalia Gamero del Castillo (presidenta i CEO) “una carta d’amor al món que ens recorda tot allò pel que val la pena lluitar”.\nGQ publica una foto feta a casa del fotògraf Glen Luchford en què prepara menjar amb el seu fill per als sensesostre de Los Angeles, un missatge de solidaritat, de resiliència i força.\nÉs del tot potent el pensament d’Emiliano Ponzi, l’il·lustrador que ha dissenyat l’abraçada de l’absència per a la portada de Vanity Fair i que explica: “És una persona que abraça el no-res, però es pot veure que aquest no-res té la forma d’una altra persona”. Tots ens identifiquem amb aquest gest amb les nostres ànsies i amb el nostre desig de tornar-nos a abraçar i d’estimar-nos de prop, una cosa que mai ningú ens traurà.\nÉs totalment blanca la portada de Vogue Itàlia, per primera vegada en la història internacional de la revista. Un blanc de respecte, de renaixement, de llum després de la foscor, dels uniformes d’aquells que ens han salvat la vida, tal com explica el seu director, Emanuele Farneti, que a la pàgina de la seva editorial assegura: “(…) el blanc no és una rendició, sinó una pàgina per escriure, la portada d’una nova història que està a punt de començar”.\nI a nosaltres, de la VBBFW, ens agrada pensar en el blanc com el color per excel·lència del vestit de la núvia, de la lleugeresa, de la transformació. De fet, en el llenguatge oníric simbolitza el pas d’una fase de la vida a una altra, caracteritzada per l’obertura i l’impuls per dur a terme les aspiracions més profundes.\nEn aquest període de pandèmia són molts els somnis fracassats de parelles que han hagut de posposar la seva boda, però la premsa del sector s’ha organitzat per informar, tranquil·litzar i ajudar els lectors.\nNoivas Portugal, amb l’eslògan “Som aquí, a només un clic”, permet l’accés gratuït en línia a l’últim número de la revista, així com I love Brides i Sposi Magazine, on es podrà trobar una guia que, pas a pas, ajuda els nuvis a distreure’s dels problemes que comporta el casament posposat.\nTambé es poden consultar de manera gratuïta els últims números de The Real Wedding i White Sposa. L’edició de maig de White Sposa serà una publicació dedicada a les tendències, que es podrà descarregar completa en línia i que es podrà comprar a la plataforma de comerç electrònic. A les xarxes des del 6 d’abril s’ha activat la categoria Winter Wedding, amb la qual els experts del sector ofereixen als nuvis, amb vídeos i entrevistes publicats als llocs web, suggeriments útils per a una cerimònia d’hivern.\nElle Spose Collezioni, que sortirà al setembre amb un número especial dedicat en bona part al Made in Italy, s’apropa als lectors amb els seus directes d’Instagram dels dijous gràcies a la participació de dissenyadors, wedding planners, dissenyadors florals, etc. Un instrument molt útil per comprendre la situació del mercat i aconsellar el públic de la millor manera. I per regalar una mica de diversió, s’està preparant un podcast sobre les bodes dels famosos.\nIdees, projectes, estímuls que tota la premsa està posant a disposició per unir l’entreteniment i l’encoratjament a la informació, i vèncer junts aquesta batalla.