L’activitat principal de COMERCIAL QUIMICA MASSÓ es la distribució d’especialitats químiques de representades que són líders reconeguts en diverses indústries, així com la comercialització de productes de desenvolupament propi, venuts sota marques registrades de la companyia. Aquesta activitat es desenvolupa sota la premissa d’oferir el màxim servei als clients, essent aquesta la raó de la nostra llarga trajectòria al mercat. A més a més d’oferir al client el producte i el servei que desitja, si així ho requereix li oferim suport tècnic o de màrketing, aportant idees que es tradueixen en oportunitats de negoci i que generen valor a ambdues empreses.\nEn alguns sectors, COMERCIAL QUIMICA MASSO ven productes de consum. De fet, aquesta és l’activitat principal de la companyia a les àrees següents:\nsalut ambiental (www.massoambiental.com)\nproductes de neteja domèstica (www.massoconsumo.com)\npetit envàs agrícola (www.massopaqueteria.com)\ndetergència industrial i institucional (http://www.sqfuturquimica.com/\nEn tots els casos, l’oferta inclou productes estandarditzats i d’altres fets a mida dels clients.\nLa potent especialització de l’activitat de la companyia en una diversitat de sectors es recolza en equips amb formació específica en cada àrea de negoci. Així mateix, els diferents departaments, que s’organitzen en grups, reben el suport dels serveis generals de la companyia (administració, finances, logística, informàtica i d’altres). Aquesta organització permet oferir un servei al client extremadament personalitzat i mantenir, al mateix temps, la rapidesa i la versatilitat exigides pel mercat.\nDistribució de l’espai per tipus de productes\nMescladores per barreges líquides i sòlides\nFàbrica de compostos de propilè amb càrrega\nControl de qualitat i desenvolupament\n• Gran capacitat analítica\n• Desenvolupament de noves formulacions\n• 600 m2 de laboratoris\n• Estudis a mida dels clients\n• Equipament analític:\no Anàlisi colorimètrica\no Anàlisi reomètrica\no Drop shape system\no Anàlisi cromatogràfica\no Proves de tintura\no Impacte charpy , izod , HDT, mòdul de flexió\no Comptador de partícules làser\n• Tres centres logístics propis a Espanya, amb zones específiques per productes inflamables i amb magatzems refrigerats\n• Zones especials per la manipulació d'ingredients farmacèutics\n• Magatzems locals a França, Polònia, República Txeca i Hongria\n• Certificació OEA (Authorized Economic Operator) i permisos de Despatx en Factoria i Dipòsit Públic Duaner


El coordinador de la Comissió de Teràpies Manuals presenta el mètode POLD | Col·legi de Fisioterapeutes de Catalunya\nEl coordinador de la Comissió de Teràpies Manuals presenta el mètode POLD\nEl 6 de juliol passat, la seu col·legial va acollir la conferència "El mètode POLD de teràpia manual neuromusculosquelètica", que va ser presentada per Juan López, llicenciat en cinesiologia i fisiatria, doctorand en neurociències i coordinador de la Comissió de Teràpies Manuals del Col·legi.\nLópez va presentar aquest mètode com una forma diferent de fer teràpia manual, que utilitza la mobilització passiva, de forma manual, oscil·latòria i que treballa els teixits visceroneuromusculosquelètics. Les oscil·lacions, com a eina terapèutica, s'han usat des de l'antigor (shiatsu) fins als nostres dies, en què alguns mètodes, com el Maitland, introdueixen petites oscil·lacions; però la metodologia d'oscil·lació POLD es caracteritza per aspectes diferents en la seva aplicació, atès que es realitza a una freqüència de ressonància pròpia del teixit tractat i s'aplica de forma constant durant tota la sessió. D'aquesta manera s'aconsegueixen uns efectes neurofisiològics i biomecànics molt específics d'una gran eficàcia terapèutica.\nEls objectius que persegueix el mètode POLD són: a) equilibrar la tensió i l'elasticitat dels músculs, fàscies i lligaments, b) retornar les articulacions a la seva posició i, c) restaurar la circulació de fluids corporals. En definitiva: restaurar l'equilibri de tot el sistema.


Tal dia com avui - 1 de maig: Elvis Presley es casa | Per No Dir Res\nTal dia com avui - 1 de maig: Elvis Presley es casa\nEfemèrides 1 de maig\n1967 Elvis Presley es casa\nElvis Presley va trobar una de les dones importants de la seva vida quan va conèixer a una joveneta que es deia Priscilla Ann, amb qui es casaria l'1 de maig de 1967. Encara que els rumors expliquen que abans de casar-se, va tenir una aventura amb Anne Marget.\nAquesta explica en la seva autobiografia que estaven tan fortament enamorats, que va pensar a oblidar-se de la seva núvia per casar-se amb ella, però que les pressions per separar-los van donar el seu fruit i després de conviure 4 anys amb la seva núvia oficial va haver de casar-se amb ella, amb Priscilla.\n1984 Marvin Gaye és assassinat pel seu pare\nAmb 44 anys és assassinat amb una pistola, en mans del seu pare. La llegenda del soul, autor d'alguns temes mítics morí a Los Ángeles el diumenge 1 d'abril del 1984 a causa d'una disputa amb el seu pare, qui no va dubtar en assassinar-lo amb diversos trets al pits. Traslladat al hospital de Califòrnia, va ser impossible salvar-li la vida.


El molí dels Paraires banyolí inicia la seva rehabilitació per ser visitable - Diari de Girona\nEl molí dels Paraires banyolí inicia la seva rehabilitació per ser visitable\nEl regidor d'Urbanisme indica que els treballs van començar fa un mes i es pretén acabar-los abans de l'estiu El pressupost de les obres i de la turbina per generar electricitat és de 80.000 euros, 50.000 procedents de la Diputació\nRealització de les obres de remodelació del molí dels Paraires. ajuntament de banyoles\nRealització de les obres de remodelació del molí dels Paraires.\nL'històric molí dels Paraires de Banyoles, situat a la placeta de Sant Pere, està vivint un període de canvi arran de la voluntat del consistori de la ciutat de restaurar-lo amb l'objectiu que sigui un punt d'interès cultural visitable pels ciutadans. Segons el regidor d'Urbanisme i Activitats de l'Ajuntament de Banyoles, Albert Tubert, les obres van començar fa un mes i pretenen acabar abans de l'estiu. Pel que fa als costos, el mateix puntualitza que «el pressupost d'obra civil i de subministrament de la turbina que generarà electricitat és de 80.000 euros, dels quals 50.000 provenen de la Diputació de Girona, mentre que la resta la finançarà el consistori».\nSegons fonts municipals, el molí del gremi dels Paraires, també anomenat molí de la Victòria, està documentat de l'any 1337, malgrat que es creu que ja existia uns anys abans. Segons el regidor d'Urbanisme, «l'ofici dels paraires, que són els treballadors de la llana, va ser el primer ús que es va donar al molí», i d'aquí vindria el nom de l'edifici, malgrat que al llarg de la història el molí va adoptar altres funcions aprofitant el salt d'aigua per generar energia.\nTubert comenta que les obres de rehabilitació integren diverses accions. Alguns dels treballs són consolidar l'estructura, repicar pedra i restaurar les zones més degradades. El regidor explica que fins ara la construcció comptava amb «un altell, que era l'estança del moliner, que s'ha eliminat perquè s'ha volgut deixar tot a un sol nivell, però es farà un voladís petit perquè es pugui veure el salt d'aigua de quatre metres del rec Major des de dalt, a banda de poder-lo observar des de la planta baixa de l'edifici, aconseguint així una doble perspectiva». Una altra actuació és la neteja dels sediments que hi ha a la zona del salt d'aigua per tal de recuperar la seva alçada original de quatre metres. El regidor comenta que «el molí en aquests moments no té electricitat, per aquest motiu una de les accions consisteix a habilitar corrent elèctric perquè l'espai sigui visitable». En aquest sentit, també es vol canviar l'actual portal de fusta per una reixa de ferro en què es pugui veure el rec Major i l'antic salt del molí des de l'exterior.\nRuta pel rec Major\nTubert esmenta que actualment s'està treballant en l'organització de les visites al molí i, paral·lelament, «s'està preparant una ruta pel rec Major de la ciutat a partir de panells informatius d'entre 10 i 12 molins i salts que estan repartits pel rec». La voluntat és que es col·loquin els cartells informatius al davant de cada localització que ha donat i dona vida a un dels espais més emblemàtics i identitaris de la capital del Pla de l'Estany. El regidor indica que aquesta iniciativa s'està duent a terme des de l'àrea d'Urbanisme del consistori, juntament amb diversos estudiosos locals, tenint en compte que «el rec Major és el principal rec industrial de Banyoles, perquè és el que té més cabal i salts». El mateix afegeix que «des de l'època medieval sempre s'ha utilitzat la força de l'aigua del canal per tirar endavant indústries artesanes diverses i altres serveis més moderns».\nA tall de recordatori, a principis de gener l'Ajuntament va informar que havia aconseguit rebre el darrer tram del rec Major amb l'objectiu de remodelar-lo i fer-hi un passeig perquè la zona pogués ser visitable, a banda de reformar un aparcament per habilitar-hi una zona verda.\nDiversitat d'usos del molí des de l'Edat Mitjana. Comarques\nMolí dels Paraires


El Gremi del Motor celebra la sentència del TSJC que anul·la la ZBE i demana a l'Ajuntament que l'acati "immediatament"\n21/03/2022 - 19.30\nACN Barcelona - El Gremi del Motor-FECAVEM ha celebrat la sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) que anul·la la Zona de Baixes Emissions (ZBE) i ha reclamat a l'Ajuntament de Barcelona que acati "immediatament" el dictamen i deixi sense efecte la ZBE. La patronal catalana d'automoció aplaudeix que el tribunal digui que l'ordenança no està motivada i que és "desproporcionada" perquè no preveu alternatives. "La sentència fa referència al fet que no es recullen suficientment ni la necessitat ni l'oportunitat de la norma projectada, ni una valoració de les diferents alternatives existents, ni una anàlisi de les conseqüències econòmiques i jurídiques que se'n derivaran de la seva aplicació", ha apuntat el Gremi del Motor.\nLa FECAVEM recorda que el TSJC no qüestiona la necessitat d'intervenció municipal per millorar la qualitat de l'aire, "sinó si les mesures limitatives adoptades són proporcionades", i també posa de relleu que en el procediment d'elaboració de l'ordenança "es parteix de dades de contaminació no actualitzades i que es presenten de manera imprecisa". "La situació de la contaminació a Barcelona al moment de la promulgació de l'ordenança presentava una tendència descendent, segons consta a l'inventari d'emissions de 2017, dades que es confirmen el 2018, però que no són considerats a la documentació preparatòria", ha assenyalat el Gremi del Motor.\nEn paral·lel, la patronal catalana d'automoció també retreu al consistori de Barcelona que amb la ZBE no té en compte "les conseqüències econòmiques i socials per als titulars d'un vehicle sense distintiu ambiental, ni es valoren mesures alternatives o menys restrictives". "Tot i que la sentència és susceptible de recurs en cassació i conté dos vots particulars en contra dels cinc magistrats, el Gremi del Motor reclama a l'Ajuntament que acati la sentència i deixi sense efecte l'ordenança", ha conclòs la FECAVEM.


La patronal creu que la proposta de reforma laboral del govern fa "gairebé impossible" l'acord - CCMA\nEl secretari general de la CEOE, Juan Jiménez Aguilar, ha afirmat que el document presentat pel govern sobre la reforma laboral fa "gairebé impossible" arribar a un acord. Jiménez ha fet aquestes declaracions sortint de la reunió en la qual el Ministeri de Treball ha entregat per escrit als agents socials (CCOO, UGT, CEOE i Cepyme) la seva proposta de reforma del mercat laboral. Per la patronal espanyola, el document "no respon a les necessitats del mercat laboral a Espanya" i només un "replantejament general" per part de l'executiu possibilitaria un acostament de posicions.\n18/10/2005 - 00.00 Actualitzat 18/10/2005 - 18.58\nPer Jiménez Aguilar, el document del Ministeri de Treball i Afers Socials dificulta els contractes a temps parcial, aporta elements de foment de la contractació indefinida "que no interessen" i proposa una reducció d'una dècima "sense sentit" en els tipus de cotització al fons de garantia salarial (Fogasa).\nLa junta directiva de la CEOE estudiarà aquest dimecres el document a fons i farà pública la seva posició sobre el futur de les negociacions.


La Missa, Cor de l’Església\nL’Editorial CPL treu un nou llibre basat en les 15 catequesis sobre l'Eucaristia, que el papa Francesc va oferir a les Audiències Generals dels dimecres a Roma.\nL’Editorial CPL treu el nou llibre La Missa, Cor de l’Església. Catequesis del papa Francesc, amb les 15 catequesis sobre l’Eucaristia, que el papa Francesc va oferir des del novembre de 2017 fins a l’abril de 2018 en el marc de les Audiències Generals dels dimecres a Roma.\nEl Sant Pare convida a aprofundir en el sagrament més important de la vida cristiana. Això configura les nostres comunitats i pel qual som enviats a anunciar l’Evangeli al món. Amb el llenguatge senzill, amè i accessible a tothom que li és propi, el bisbe de Roma fa un recorregut pedagògic per totes les parts de la missa i ens dona pistes per participar més conscientment i més intensament en la missa de cada diumenge. El llibre en català es podrà trobar a la llibreria Claret.


L’EQUIP NACIONAL D’ESQUÍ DE MUNTANYA SEGUEIX AGAFANT RITME DE COMPETICIÓ A LA VERBIER- VAL DE BAGNES WORLD CUP – Federació Andorrana de Muntanyisme\nL’EQUIP NACIONAL D’ESQUÍ DE MUNTANYA SEGUEIX AGAFANT RITME DE COMPETICIÓ A LA VERBIER- VAL DE BAGNES WORLD CUP\nPrincipat d’Andorra, 31 de gener de 2021. Aquest cap de setmana, part de l’Equip Nacional d’esquí de Muntanya ha participat en la segona prova internacional del calendari de la temporada. La Verbier-Val de Bagnes World Cup ha estat marcada pel gran nivell competitiu que han mostrat tots els participants així com per les males condicions meteorològiques.\nDivendres, 29 de gener, es va disputar a Verbier la prova vertical amb un recorregut exigent de 655 metres de desnivell positiu. En categoria sènior, el suís Rémi Bonnet es va imposar amb autoritat completant el circuit en un temps total de 26’53”. Els nostres primers corredors sèniors van arribar a la línia de meta, situada a 2.180 metres d’altitud, quasi al mateix temps. Gerber Martin va ser el primer a fer-ho amb un temps de 31’35” i una 44a plaça. Vint segons més tard va arribar David Albós amb un temps de 31’55” i una 46a posició.\nSergi Casabella va classiﬁcar-se en 47a posició assolint un temps de 32’10”. Marcel Prat i Carles Serra van arribar a meta en 49a i 50a posició respectivament amb uns marcadors totals de 32’48” i 32’56”. Oriol Olm, en categoria U20, va donar el seu màxim, però, com va passar en la categoria sènior, el nivell en general va ser molt alt i va ﬁnalitzar la Vertical Race en 17a posició amb un temps total de 31’42”.\nAquest matí, s’ha disputat, a la Val de Bagnes, la prova individual on els participants han hagut de fer front a un recorregut amb baixades molt tècniques i pujades exigents. En total, els corredors han realitzat quatre pujades i quatre descensos amb un desnivell positiu de 1.550 metres. En categoria sènior, el primer classiﬁcat ha estat l’italià Robert Antonioli amb un temps total de 1h22’14”. El primer andorrà a travessar la línia de meta ha estat Gerber Martin, classiﬁcant-se en 42a posició en un temps de 1h33’47”. Xavi Areny ha arribat amb Martin fent el mateix temps amb una mil•lèsima de segon més i assolint la 43a plaça.\nSergi Casabella ha completat el circuit en 1h34’46”, en 45a posició sènior i 8a en U23. David Albós ha completat la prova individual en 1h39’02” i Carles Serra en 1h41’14”, en 54a i 55a posició respectivament. Finalment, Marcel Prat ha acabat el circuit en 1h47’28”. En categoria U20, el guanyador ha estat el mateix que en la prova vertical, el austríac Paul Verbnjak amb un temps total de 1h20’29”. Oriol Olm ha donat el seu màxim en totes les pujades i baixades ﬁnalitzant en 18a posició en un temps 1h28’25”.\nEnllaç classificació (clica al damunt)\nEnllaç imatges d’interès (clica al damunt)\nLAIA SEBASTIÀ I PERE RULLAN S’IMPOSEN A LA CRONOESCALADA DEL PAS DE LA CASA, SEGONA PROVA DE LA PARK PIOLETS COPA D’ANDORRA\nSERGI CASABELLA I ORIOL OLM DESTAQUEN EN LA GRAND MASSIF WORLD CUP DISPUTADA A FLAINE, FRANÇA


La Conselleria de Sanitat ha registrat hui 130 nous casos nous de coronavirus a la província de València.\nA més, s'han notificat 220 casos nous de coronavirus confirmats per prova PCR o mitjançant test d'antígens des de l'última actualització, que situen la xifra total de positius en 387.823 persones.\nPer províncies: 25 a Castelló (39.741 en total); 65 a Alacant (145.638 en total); i 130 a la província de València (202.443 en total). Continua havent-hi un cas sense assignar.


El Consell de Ministres aprovarà aquest divendres el límit del preu de l'energia - À Punt\nEl Consell de Ministres aprovarà aquest divendres el límit del preu de l'energia\nLa ministra de Transports visita la planta de Standler a Albuixec\nSánchez, España, Calero i Parra, aquest dijous / À Punt NTC\n12 de maig 2022 - 13:03\nSánchez també ha parlat de la polèmica sobre l'arribada dels trens AVE entre la Comunitat Valenciana i Madrid. Ha dit que davant les crítiques sorgides a la Comunitat Valenciana en canviar l'estació d'arribada, s'ha arribat a un acord intermedi amb la Generalitat i huit dels tres d'alta velocitat mantindran Atocha com estació terme, mentre que la resta (inclosos els de baix cost) ho faran a Chamartín.\nEl canvi de l'arribada de l'AVE va despertar crítiques perquè el canvi de capçalera d'Atocha a Chamartín afig 15 minuts al recorregut. El govern espanyol pretén executar les obres necessàries per a obrir una estació passant al túnel d'alta velocitat que uneix les dues estacions madrilenyes en un període màxim de set anys, moment a partir del qual els operadors ja podrien incloure Atocha com a parada en la línia entre Madrid i Alacant. Però les crítiques a la mesura des de la Comunitat Valenciana han fet que es trobe una solució a mitjan camí.\nSánchez ha visitat la planta juntament amb el conseller de Política Territorial, Arcadi España, la delegada del Govern a la Comunitat Valenciana, Gloria Calero, i el president de Stadler Divisió Espanya, Íñigo Parra. La factoria té, entre altres encàrrecs, la fabricació de 59 trens de rodalies de gran capacitat per a Renfe. Un contracte, formalitzat el passat juliol, de 998 milions d'euros.\nNo és l'únic encàrrec de la planta valenciana, que ha passat de 300 treballadors inicialment als 1.400 treballadors actuals. Sánchez ha remarcat que les previsions de la planta són continuar ampliant la plantilla.


Manifest del Secretariat Diocesà pels Marginats - Blog de CJ\nNavega: Home » 2012 » julio » 12 » Manifest del Secretariat Diocesà pels Marginats\n12 julio 2012 · por Cristianisme i Justícia · en Derechos humanos, Economía, Iglesia, Migraciones y refugio, Pobreza\nEn les nostres trobades hem convidat a experts. hem escoltat el testimoni de persones que treballen en institucions en el camp de l’exclusió social… Agraïm les aportacions d’alguns biblistes que ens han ajudat a reflexionar a la llum de la Paraula de Déu.\nEn finalitzar el curs hem cregut convenient fer públiques algunes de les conclusions a les que hem arribat. La nostra pretensió no és una altra sinó la d’apuntar algunes pistes que puguin ajudar als creients, i a tots els homes i dones de bona voluntat, a tenir alguns elements de judici.\n1- En el nostre país cada vegada creix més el nombre de famílies en què cap dels seus membres tenen ingressos estables, degut que es troben en atur i se’ls ha acabat el subsidi o bé, perquè no han accedit a la primera feina.\n7- Cada vegada és més gran el nombre de persones que es veuen obligades per subsistir a buscar restes de menjar als contenidors, a recollir ferralla en les deixalles, o a la venda ambulant. En aquest darrer cas, exposant-se a la detenció o l’embargament dels productes o es veuen obligats a fugir i amagar-se de les forces de seguretat com si fossis delinqüents.\n2- Els creients no podem fer cas omís de les observacions de la carta de Sant Jaume: “Germans meus, de què servirà que algú digui que té fe si no ho demostra amb les obres? ¿Pot salvar-lo, potser, aquesta fe? Si un germà o una germana no tenen vestits i els falta l’aliment de cada dia, i algú de vosaltres els diu: «Aneu-vos-en en pau, abrigueu-vos bé i alimenteu-vos», però no els dóna allò que necessiten, de què serviran aquestes paraules? Així passa també amb la fe: si no es demostra amb les obres, la fe tota sola és morta” (Jm 2 14-17).\n3- No podem tancar els ulls davant del sofriment de tants homes i tantes dones que no tenen el mínim per viure amb dignitat. El nostre criteri de comportament ha de ser la paràbola del bon samarità (Lc 10,25-37).\nQue el pes de la crisi econòmica recaigui en el més febles, aquells que menys es van beneficiar en temps de bonança.\nQue en el debats parlamentaris, tant a nivell estatal com català, és parli molt més de polítiques financeres, d’estabilitats pressupostàries, de dèficit fiscal, que no pas de persones. Conscients que és bàsic per un país una correcta política econòmica, aquesta ha d’estar al servei de les persones, i de forma molt particular, al servei dels més pobres i no a la inversa.\nQue en l’elaboració dels pressupostos no es tingui com a primera prioritat les polítiques de benestar social, ajudant amb projectes i subvencions a la reinserció social d’aquells que s’han vist llançats per la crisi econòmica al marge de la societat.\nQue mentre hi ha persones que es veuen obligades a viure en el carrer o en habitatges sense les degudes condicions, entitats financeres i immobiliàries posseeixi un gran estoc de pisos buits.\nQue va creixent en la nostra societat el nombre de persones que viuen la marginalitat, abocades a un procés de degradació personal que farà molt difícil, per no dir impossible, la seva reintegració a la societat.\nQue cada vegada és més gran la diferència que hi ha entre la població sense recursos suficients, els pobres, i els que neden en l’abundància, els rics. És escandalós que un dels mercats que més creixi sigui, els dels productes de luxe als quals sembla que no els afecti la crisi.\nEn primer lloc a les comunitats cristianes, que tot i seguint l’exemple de la primitiva Església, intensifiquin la comunió de béns (Ac 2, 44-46). I tinguin com a prioritat la solidaritat envers els més febles.\nA les administracions públiques que revisin els seus pressupostos, i posin com a primer objectiu de despesa, polítiques de reinserció i promoció social, d’ajudes i subvencions a les entitats que treballen en el món de la marginació i dels més pobres, encara que això sigui en detriment d’altres realitats\nA les entitats financeres que posin al servei del més pobres els seus recursos, i facilitin l’accés a l’habitatge posant a disposició en condicions assumibles, l’estoc de pisos buits que tenen\nAls partits polítics que deixant de banda, les seves llegítimes diferències, s’esforcin per cercar un gran acord per posar l’economia del país al servei del més febles.\nA la societat en general que sigui conscient que el nostre món no té futur, si continua creixent el nombre de persones que no poden viure amb dignitat, i promoguin com un dels valors més preuats la solidaritat\n← La cárcel disimulada con siglas\nRescatar a las personas →


Níger – Barcelona – Drassanes per Àfrica\nJosep Juanbaró, [email protected] – SDRCA, Assoc. – Les Corts – 23 d’abril de 2021\nEl Níger és un riu d’Àfrica occidental, el tercer del continent per la seva longitud després del Nil i del riu Congo (també conegut com el riu Zaire). Les seves fonts són a les muntanyes del sud-est de Guinea. En el seu recorregut descriu una trajectòria en mitja lluna que travessa Malí, el Níger, fa frontera amb Benín i després viatja a través de Nigèria. Desemboca en un gran delta, conegut com el delta del Níger dels rius de petroli, al golf de Guinea.\nEl seu principal afluent és el riu Benue. La seva conca hidrogràfica té una superfície d’aproximadament 2.117.700 km². El seu nom actual tot i que pot semblar que vingui del llatí “negre” (pel color de l’aigua o pels molts habitants dels països que travessa) més probablement prové d’una locució tuareg gher n gheren (riu dels rius). Té diversos noms locals com Jeliba, Joliba o Dhioliba (mandinga), i Isa Ber (songhai).\nEl riu Níger neix a prop dels monts de Loma, a la frontera de Sierra Leona i de Guinea. Pren una direcció nord-est, travessant Guinea i el sud del Malí, on banya Bamako, Tombouctou i Gao. Entre KéMacina i Tombouctou s’estén a una vasta planura inundada de prop de 40.000 km² en la seva màxima extensió, en el que s’anomena el delta interior del Níger, i on el seu cabal es redueix d’un 25% a un 50%, principalment per evaporació. Després es bifurca cap al sud-est, travessa l’oest de Níger, amb la capital Niamey, després cap a Nigèria on s’orienta cada vegada més cap al sud, cap a un delta pantanós. A Lokoja rep per la riba esquerra el seu principal afluent, el Bénoué, procedent del Camerun, que duplica el seu cabal abans d’arribar al delta marítim; desemboca a l’Atlàntic a Port Harcourt, després d’un viatge de 4.184 km.\nEl seu curiós recorregut ha fet que el Níger, durant molt de temps, hagi estat un enigma per als geògrafs i s’han fet hipòtesis molt fantasioses. Alguns el confonien amb el riu Senegal o amb el Congo, altres en feien una branca del Nil o el consideraven un riu tributari d’un llac interior. Va caldre esperar el 1830 amb l’expedició de Richard Lander per conèixer la veritat.\nEl riu Níger forma part dels rius, com el Senegal, que des dels anys 1980 han estat el centre d’interès a causa de l’accentuació de la sequera. L’Autoritat de la Conca del Níger (ABN), organisme de cooperació internacional entre nou països per on passa el riu, i la creació de l’Oficina del Níger (1932), vetllen perquè el riu ajudi tant al desenvolupament agrícola com en la producció d’energia elèctrica. La disposició de diverses embassaments, dels que el Sélingué n’és el principal, té d’ara endavant la vocació d’aportar energia elèctrica i augmentar la producció cerealista, amb un increment de la superfície de cultiu de l’arròs a uns quants països africans.\nEn direcció aigües avall, el riu banya les següents ciutats: Bamako (la capital de Malí, amb 1.690.471 d’habitants l’any 2006), Koulikoro (118.686 hab.), Ségou (102 000 hab.), Djenné (14.196 hab.), Mopti (115.000 hab.), Tombuctú (35.657 hab. estimats en 2008), Gao (38.190 habitants est. 2005), Tillabéri (16.000 el 2001), Niamey (707.591 hab. el 2001), Onitsha (561.106 el 2005) i Port Harcourt (2.667.435 hab. el 2007).


més content que un gínjol: FER LLIBRES COM QUI FA BOTIFARRES\nFER LLIBRES COM QUI FA BOTIFARRES\nAhir diumenge vaig rebre un correu d'un amic que m'enviava l'enllaç a un article de Las provincias que portava per títol Las claves del secreto para el éxito literario. Pensí fer un comentari (irònic) amb aquesta informació, però ho vaig haver de deixar per més endavant, perquè entre pitos, flautes, pilotes i marxadors, se'm complicà la cosa. Avui em decidesc a fer-ho, però abans faig una passejada pels blocs de costum i... algú se m'ha avançat. Aquest algú és Tirant al cap, que ha rebut el mateix enllaç... de forma anònima! Ui, ui, ui! Crec que deu ser el mateix individu (altament perillós, per altra banda), però per mantenir la intriga no diré de qui es tracta. Si algú ho vol saber, per línia interna, que faça una oferta econòmica i m'ho repensaré.\nEl cas és que ja no puc parlar de l'article en si. En realitat es tracta d'una brometa simpàtica, però d'una brometa que molts s'agafen al peu de la lletra per tal de bastir obres clòniques, de vegades escrites amb ofici, fins i tot, però amb un interés literari nul. Però tot això em serveix de peu per parlar d'una altra cosa que he apuntat últimament, sense desenvolupar-ho massa: les deficiències d'edició.\nNormalment, entre l'arribada d'un original acabat a l'editorial i la seua publicació transcorre un temps bastant llarg, en què es fa tot el procés d'edició. Entre altres operacions, es fan les correccions. Depenent d'editorials, se'n fan més o menys, però el nombre mínim recomanable és (hauria de ser) dos. Pel que fa a les meues obres, sempre he insistit molt que se'n feren correccions, com més millor, i per persones com més qualificades millor. Algun editor m'ha mirat estranyat i m'ha dit: Però si tu ets filòleg! Però si tu m'has corregit novel·les d'altri! Creus que paga la pena de fer una correcció? Evidentment que sí. No és que pague la pena, és que és estrictament imprescindible. Quan algú llig un text propi, a partir de la segona vegada, sense voler, fa una lectura molt superficial, perquè té el text al cap i només ressegueix les línies. Segons els últims estudis, en aquesta mena de lectures arribem a fixar-nos més o menys en el 30% de caràcters impresos. Per tant, la col·laboració d'uns ulls nous que miren el text per primera vegada és imprescindible. I si en són quatre (o sis, o vuit), d'ulls nous, molt millor.\nA més de les correccions, en el procés d'edició hi ha altres feines. No us les enumere, perquè tampoc hi sóc un entés. El cas és que hi ha altres feines... que de vegades ningú no fa. I el resultat se'n ressent, també.\nDurant el Nadal vaig llegir una obra premiada molt poc abans. Em va sorprendre trobar-la en temps rècord a les llibreries. D'entrada vaig pensar que el premi estava donat molt de temps abans de fer-se públic el veredicte (digueu-me mal pensat). Però després de llegir la novel·la vaig pensar que no era aquest el motiu de tanta rapidesa (o que no n'era aquest necessàriament el motiu), perquè allò és podia confegir amb la mateixa celeritat que a la fotocopiadora de la cantonada t'enquadernen uns apunts amb un cuquet. I em semblen lícits, aquests sprints, sempre que el producte final siga correcte.\nUs n'he parlat, en missatges anteriors, sense dir el nom de l'obra, perquè a més, aquesta, en sentit estritament estètic, em sembla paupèrrima. Però és que m'ha tornat a passar, amb una altra obra, editada, ni més ni menys que per Proa. Es tracta de La noia del ball, de Jordi Coca, premi Carlemany 2007. I dic el nom de l'obra i de l'autor perquè la novel·la m'ha semblat notable, i l'he llegida de grat. Però l'edició és dolenta. No arriba al punt de l'altra (una estafa), però l'edició és ben dolenta. Farcida d'errors ortogràfics; dubtosament maquetada; en alguns passatges els signes de puntuació semblen haver estat deixats caure des d'una alçada d'un metre i allà on han caigut s'han quedat... El pitjor és que qualsevol lector li donarà la culpa al Coca. I no en té gens (o com a mínim en té ben poca).\nEn definitiva (i ara parle estrictament com a lector): podem esperar un mes (o un parell, fins i tot) a llegir l'últim premi X. Potser l'agafarem amb més gana. Si volen aprofitar el mercat nadalenc, emeten el veredicte a principis de setembre (i la cosa anirà ja ben ajustada). Però si continuem comprant productes a preu d'obra acabada quan en realitat se'ns venen unes primeres galerades, ens ho repensarem a l'hora de triar llibres de segons quines editorials.\nPublicat per ginjol a 22:29\nEtiquetes de comentaris: Edició, Literatura, Premis literaris\nTot el que expliques de les correccions és ben interessant, sobretot per als qui no sabem en què dimonis pot consistir això de "corregir". Jo creia (ingènuament, pel que he llegit i m'han comentat) fins fa no massa que els qui feien llibres no feien faltes d'ortografia ni d'estil ni coses així. Però la teua defensa de la necessitat que algú altre llegisca el que el propi autor ha llegit ja cent vegades és d'allò més convincent. Alguna cosa semblant li vaig llegir no fa massa a Joan Josep Isern en les seues "totxanes":\nEls dubtes maliciosos que em venen al cap tenen a veure en si és tasca del corrector "suggerir" l'eliminació d'algun capítol d'una novel·la, i retocs per l'estil, o si això ho comenten els membres del jurat quan concedeixen el premi per a que el resultat final millore. Ho dic simplement per si té relació amb les presses amb què es publiquen alguns llibres, tal i com dius.\nEmili: el que planteges potser necessita una anàlisi ben llarga. Es per això que et conteste en un apunt nou, perquè se'n puguen assabentar alhora altra gent. Amb el teu permís, hi incloure un estracte del teu comentari


Visita de Don Bosco a Barcelona: Carta del bisbe de Sant Feliu en la visita de Don Bosco\nCarta del bisbe de Sant Feliu en la visita de Don Bosco\nTestimoni de segona conversió: St. Joan Bosco\nEns hem deixat il·luminar per cristians que vivien una veritable conversió, encara que dins d’una fe, que fins llavors era formal i sense força transformadora. Però tenim l’oportunitat de rebre el testimoniatge del que podem anomenar «segona conversió» o, en termes industrials, «re-conversió» d’una fe, que des dels seus inicis va ser viva i sincera.\nLa família salesiana i els seus amics viuran aquests propers dies, en les comunitats properes a Barcelona, una particular reafirmació de la seva fe, en versió del propi carisma. El motiu serà la presència de l’urna contenint les relíquies de sant Joan Bosco. Des de l’any 2009, quan es complien 150 anys de la fundació de la Congregació, aquest testimoniatge de la seva presència «pelegrina» pels «llocs salesians» de tot el món. El seu camí culminarà l’any 2015, quan es compleixin 200 anys del naixement del fundador.\nSant Joan Bosco des de la seva infància és un veritable cristià amarat de pobresa i sofriment. Tanmateix la seva fe, potser per influència de la seva mare Margarita Occhiena, sembla un motor d’humanitat, de lluita i esperança. És la fe veritable que desperta somnis i alimenta els millors sentiments i desitjos. La fe que el porta al seminari i al sacerdoci.\nPerò dins d’aquest camí pot haver-hi moments especials de retrobament amb Jesucrist, visions més clares de la seva llum, que condueixin a reorientacions de la vida. Així Jesucrist li va sortir al seu encontre en el rostre dels joves Bartomeu Garelli i Miquel Rúa, en els de nombrosos joves obrers, víctimes de l’explotació de la revolució industrial, en els consells del seu director espiritual P. Josep Cafasso, en l’espiritualitat de sant Francesc de Sales, en els obstacles al seu projecte educatiu i en les mans que el van ajudar, en el suport del Papa Pius IX i també en els treballs de pastisseria, sastreria, ferreteria, sabateria, fusteria, en la pedagogia preventiva i en l’estil de l’oratori… La fe aquí consisteix a descobrir aquesta presència de Crist cridant-lo com una realitat absoluta, amb el pes de la seva Paraula i la urgència del seu amor, i respondre jugant-s’ho tot per Ell. Això és essencialment el que anomenem «la vocació especial».\nLa vida de Don Bosco, des d’aquell primer oratori de Valdocco, no va ser sinó un desenvolupament d’aquesta experiència original. Cada decisió, cada contradicció, cada projecte, cada alegria, cada gest, cada ajuda als joves, era resposta al Crist que el buscava i el cridava a la missió concreta. Semblava que la fe en Crist el feia creure en els joves i en el treball que feia per i amb ells. Per això no hi havia en ell cap problema de dualitats ni separacions: la catequesi, la celebració de l’Eucaristia, el sagrament de la reconciliació, l’oració amb els joves, es feia amb la mateixa naturalitat, el mateix amor i la mateixa alegria que les excursions, les classes, les sessions de teatre, els jocs, la música…\n—La fe i la conversió és un continu de recerca, troballa i resposta.\n—A més claredat, més fe i conversió, per tant, més amor.\n—Per això la fe i la conversió serveixen i salven la humanitat.\nDiuen que va comentar Don Bosco un dia als joves que l'envoltaven: «Us dec la meva vida. Però estigueu-ne segurs, d’ara endavant l’esmerçaré tota per vosaltres». Ho havia après de Jesucrist.\nPublicat per Pastoral Salesians de Barcelona a 8:00


Milers de nens reben als Reis Mags en les cavalcades\nMilers de nens van omplir el dilluns a la tarda els carrers de Madrid per saludar als Reis Mags abans d'una nit de molt treball pels les seves majestats d'Orient en la qual han de repartir regals per tota la capital.\nLa cavalcada de Reyes Mags, amb unes 800 persones participant en la comitiva, ha tingut com a protagonista en aquesta edició a la música, amb una trentena de carrosses decorades amb elements musicals i amb grups de música en directe. Les tres carrosses reals aquest any simbolitzen les claus de les notes musicals que componen un pentagrama; Sol (Melchor), Fa (Gaspar) i Do (Baltasar).\nEl Rei Melchor ha demanat als nens que s'han concentrat als voltants de la Plaça de Cibeles que s'acordin d'aquells altres que són "víctimes de la violència, la pobresa, l'explotació i la injustícia", al mateix temps que els ha revelat que la saviesa està en els llibres.\n"La veritable saviesa, la veritable màgia, l'hem trobat sempre en els llibres. Llegiu molts llibres. En ells trobareu mons desconeguts i vides apassionants que us faran savis i amb ells gaudireu de la màgia més poderosa que tenim les persones: la màgia de la fantasia i la imaginació que ens fa viure les aventures més fascinants sense sortir de casa", ha defensat el Mag d'Orient, abrigallat pels seus companys, Gaspar i Baltasar.\nDiego Sanjuanbenito, Gabriel Calles i Jaime de Berenguer han estat els edils que han acompanyat aquest any als Reis Mags d'Orient en les seves carrosses durant la tradicional Cavalcada de la capital. El delegat de Medi ambient ha acompanyat a Melchor. Calles, que ja té experiència en això, s'ha tornat a pujar-se a una carrossa encara que, com a novetat, no ho ha fet en la qual tradicionalment ha preferit el PSOE, la de Baltasar, sinó en la de Gaspar. El regidor d'UPyD Jaime de Berenguer ha escortat a Baltasar.\nEl Mag d'Orient ha pres la paraula després de la Cavalcada per enviar des del Palau de Cibeles una salutació als "nous Reyes, Don Felipe VI i Donya Letizia", perquè l'estel que els guia a ells des de fa 2.000 anys els acompanyi "i a aquesta gran Nació que és Espanya en el camí de la pau, la llibertat i la prosperitat".\nTampoc s'ha oblidat dels nens que han seguit la desfilada per televisió i, sobretot, "als quals estan aquesta nit a l'hospital o a les seves cases guarint-se perquè estan malitos". "Us manem els nostres millors desitjos perquè us poseu bons", ha declarat.\nEl Rei Mag ha narrat que vénen de llocs molt llunyans, la qual cosa els ha portat a creuar països en els quals els nens "són les primeres víctimes de la violència, la pobresa, l'explotació i la injustícia". "A tots ells, i a les persones que lliuren les seves vides per ajudar-los els portem en el nostre cor", ha assenyalat després de pregar que els nens madrilenys tampoc s'oblidin ni d'ells ni d'aquells, en aquest país, "les famílies del qual ho estan passant malament per culpa de la crisi".\n"Teniu tota la vida per davant per fer que el món sigui una mica millor cada dia. I per fer que el món sigui millor cal preparar-se, cal estudiar molt. Per saber més coses, per conèixer millor el que ens envolta. A això ens hem dedicat nosaltres i per això ens criden savis i mags", ha explicat Melchor.\nUna altra petició del Rei ha tingut com a destinatària els majors, com els avis, a els qui la seva alegria "pot acompanyar i animar molt". "Els majors són grans savis que ho han donat tot perquè els vostres pares i vosaltres pugueu gaudir de nits com aquesta", ha destacat.\nEl Mag d'Orient no s'ha volgut acomiadar sense demanar als nens que s'acordin dels seus camells, deixant-los aigua i menjar però "no roscón ni polvorons ni torró, que es posen molt grossos, com us hauran dit els vostres pares". "Millor deixar-los per a nosaltres, al costat de les vostres sabates, perquè Baltasar, Gaspar i jo som molt llaminers, i ens espera una nit molt llarga i amb moltíssim treball", ha explicat.\nTambé han estat milers les persones que han acudit a veure als Reis Mags la tarda d'aquest dilluns en la cavalcada d'Alcoi, la més antiga, reconeguda com Bé d'Interès Cultural i com a festivitat d'Interès Turístic Nacional, al mateix temps que aspira a ser declarada Patrimoni de la Humanitat, juntament amb les singulars tradicions que marquen el Nadal alcoià.\nAmb una comitiva formada per prop d'1.450 persones, durant la 130ª cavalcada s'han repartit més d'1.200 quilos de caramels. El moment més emblemàtic va ser l'Adoració a la Plaça d'Espanya.


Carta oberta i manifest del personal de cuina de les Escoles Bressol Municipals. – CGT Ensenyament\nCarta oberta i manifest del personal de cuina de les Escoles Bressol Municipals.\nCom ja us varem informar, el personal de cuina de les escoles bressol de Barcelona ja no pot més davant el maltracte rebut per part de les empreses licitades que presten el servei a les escoles bressol.\nPer això s’han organitzat i inicien la lluita per millorar les seves condicions i per reclamar la REMUNICIPALITZACIÓ del servei.\nUs convoquem a tothom a la CONCENTRACIÓ el proper DIMECRES 30 DE SETEMBRE a les 16:30h a la Pl Sant Jaume. (Complirem les mesures de seguretat mantenint distància entre nosaltres, amb l’ús de mascareta, hidrogel i cartells individuals).\nUs fem arribar la carta oberta a l’alcaldessa i l’equip de govern i el manifest:\nCARTA OBERTA A L’ALCALDESSA ADA COLAU I AL SEU EQUIP DE GOVERN.\nBenvolguda alcaldessa i equip de govern de l’Ajuntament de Barcelona,\nLes treballadores de cuina de les Escoles Bressol de l’Ajuntament de Barcelona (cuineres i ajudants) volem posar en coneixement d’aquesta administració la precarietat laboral a què ens sotmeten les empreses que contracta l’IMEB.\nLes escoles bressol comencem el curs amb un període d’adaptació des de sempre, l’horari al setembre és fins a les 15h, les primeres setmanes hi ha pocs comensals. Això ho saben totes les empreses que concursen, ja que no és el primer any que es presenten.\nFa uns anys que aquestes empreses estan intentant fer retallades en l’horari de les ajudants i sembla ser que l’IMEB comença a consentir aquestes pràctiques.\nAquests anys diverses empreses han iniciat el curs amb retallada d’horaris i incorporacions tardanes. Quan és primordial posar les cuines al dia i més en aquest període amb la covid.\nUna retallada que suposa més càrrega de treball per a la resta de les companyes i pot afectar la qualitat del servei. I més aquest any amb la pandèmia, ja que tenim tasques afegides de desinfecció i recepció de matèries primeres.\nLa retallada es realitza de forma unilateral i amb poca informació a les treballadores.\nLa majoria som dones amb contractes i sous ja de per sí precaris, amb la rebaixa d’hores es converteixen en sous de misèria.\nAlgunes empreses amb motiu de la incertesa estan començant a restringir en les comandes de matèries primeres i d’equips de protecció.\nSra Ada Colau i tot l’equip de govern, és hora que l’Ajuntament comenci a vetllar per moltes ciutadanes que també estan treballant per a l’Ajuntament sense estar en la seva nòmina i que això no sigui motiu per justificar diferències en les nostres condicions laborals i de passada afavorir les empreses permetent que vulnerin els nostres drets en el seu propi benefici.\nJa no podem més, som dones que ens sentim discriminades en l’àmbit laboral de l’Ajuntament del qual vostè i el seu equip en són responsables. l’Ajuntament de Barcelona té programes contra la pobresa feminitzada però no es fa res per les treballadores precàries que presten serveis pel propi Ajuntament. Demanem coherència.\nPer tot això, demanem que se’ns escolti. Volem una reunió amb qui competeixi per tal d’acabar amb aquesta situació i demanem que s’iniciin els tràmits per a la remunicipalització del servei de cuina a les escoles bressol municipals de Barcelona.\nAdjuntem un llistat dels greuges que patim per part de les empreses licitades:\nPoca informació i cap oficial per part de les empreses.\nRestriccions de matèries primeres, així com d´equips de protecció individual i col-lectiva.\nRetallada d’horaris (Setembre/Juliol) i en un cas revisable al llarg del curs per un acord del comitè d’empresa sense haver consultat les treballadores.\nReincorporacions tardanes al nostre lloc de treball en alguns casos.\nContractes precaris d’obra i servei o de fixes discontínues sense poder acumular atur.\nERTOs en época de pandèmia per part d´alguna empresa.\nNo reconèixer el plus de responsabilitat a totes les cuineres.\nDescomptar hores per visites I proves mèdiques.\nPer tot això us informem que aquest dimecres 30 de setembre ens manifestarem a les 16.30 a la Pl. St. Jaume i que estarem encantades que vingueu a escoltar les nostres reivindicacions.\nCol·lectiu de cuineres i ajudants de les Escoles Bressol de Barcelona.\nBarcelona, 28 de setembre de 2020.\nMANIFEST DEL PERSONAL DE CUINA DE LES ESCOLES BRESSOL: DIGUEM PROU!!\nLes treballadores de les cuines de les Escoles Bressol municipals, diem prou a l´explotació a la que estem sotmeses per part de les empreses adjudicatàries del servei de cuina amb el consentiment de l´Ajuntament.\nRetallada d’horaris (Setembre/Juliol) i en un cas revisable al llarg del curs per un acord del comitè d’empresa sense haver consultat les treballadores..\nNo reconeixer el plus de responsabilitat a totes les cuineres.\nCal integrar i millorar les nostres condicions de treball, segons les nostres responsabilitats.\nCom a col-lectiu, majoritariament femení, no ens sentim representades en aquesta política segregadora, classista i masclista.\nSou un Ajuntament que us declareu “feminista”, no hauríeu de permetre la nostra precarietat.\nEls nostres drets com a treballadores, son vulnerats reiteradament per aquestes empreses i ho tornem a dir: amb el vostre consentiment!!\nDemanem, volem i lluitarem per la municipalització del servei com a única solució per als nostres drets laborals. Confiem que l´Ajuntament ens faci costat.\nL´única manera que tant les nostres condicions com el servei que donem als infants de la nostra ciutat siguin garantits és la remunicipalització del servei.\nSom treballadores essencials i com a tals hem de ser reconegudes.\nNosaltres com a col-lectiu i vosaltres Ajuntament, tenim el deure de lluitar per la millora de les nostres condicions i el dret dels nostres infants.


El Departament de Medi Ambient i Habitatge resol, mitjançant lAcord de Govern de 30 de març de 2010, els recursos de reposició interposats contra lAcord de Govern 115/2009, pel qual saprova una nova delimitació de diverses Zones de Protecció Especial per a les Aus (ZEPA,s).\nRecentment el Departament de Medi Ambient i Habitatge està enviant la resolució dels recursos administratius interposats contra lAcord de Govern 115/2009 pel qual saprova una nova delimitació de diverses zones de protecció especial per a les aus (ZEPA). Aquest Acord es va publicar al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya de 8 de juliol de 2009.\nAquest Acord de Govern suposa lampliació dels espais de Xarxa Natura 2000 als sectors estèpics de Lleida en 14.290 hectàrees, afectant directament el Projecte de regadiu del Canal Segarra-Garrigues. Apart també duia a terme unes variacions en altres espais darreu de Catalunya.\nLINSTITUT AGRÍCOLA va interposar el pertinent Recurs de Reposició contra aquest Acord de Govern. Això, per entendre, com abastament ens hem anat significant, que tant la implantació de la Xarxa Natura 2000 (acordada finalment per Acord de Govern 112/2006 de 5 de setembre de 2006), com les seves posteriors ampliacions, com les afectacions que implica a lactivitat agrària i a la llibertat dempresa, no són de cap manera justificades ni legalment assumibles.\nTambé vam esperonar i facilitar que tots aquells associats i simpatitzants que entenguessin que aquest macro projecte de la Xarxa Natura 2000 havia de deturar-se, ho poguessin aconseguir. Així es va fer per un bon grapat de persones que no han tingut por ni cap mena de dubte per dir a lAdministració que ja nhi ha prou de disseny de la casa dels altres, de blindar el territori, denaltir la vida de les aus enfront a les persones, etcètera. I ens consta que, igual a com va fer lINSTITUT AGRÍCOLA, van presentar recursos administratius.\nDesprès de força temps, i exhaurint amb escreix el temps que tenia fixat lAdministració per resoldre i contestar, ara, en vigílies de les vacances estiuenques sempre passa, curiosament, el mateix- sha dignat a contestar. I tot i que era previsible, la resposta no per això ha de ser xocant. Ben bé han trigat un any en contestar, i ho han fet com sempre, amb els arguments bucòlics i psicodèlics de sempre. En fem un breu extracte -almenys en base a les resolucions que ens han fet arribar- :\nLestabliment de la Xarxa Natura 2000 a Catalunya és una imposició comunitària i sha dacceptar i sotmetres-hi. Sembla ser que poca autonomia té el nostre Govern.\nLes dues Sentències del Tribunal de Justícia de la Unió Europea són contundents i obliguen, sota amenaça de perdre subvencions, a ampliar els espais protegits. Ens agradaria veure quina defensa es va fer en els dos procediments judicials, a la propietat privada i a lempresa agrària.\nNo cal notificar personalment als propietaris de les finques, amb un senzill anunci oficial, ja tothom ha de donar-se per assabentat.\nNo calia ampliar el termini dexposició pública, per que amb vint dies se'n tenia suficient per estudiar-se tota la documentació recordem que això es donava el juliol passat-.\nLa documentació facilitada era suficient per a que tothom pogués veure si la seva finca estava inclosa o no en les ampliacions. Difícil ho veiem amb les escales emprades.\nLes modificacions de delimitacions despais que no són del sector estèpic de la província de Lleida es refereixen a errors comesos en la seva delimitació. Però daquests decrements de superfície no hi ha cap mena destudi o justificació científica. Això vulnera la normativa jurídica i la lògica. Si tants estudis avalen les inclusions, com es motiva la seva desafectació ?\nLa inclusió dun terreny dins un espai de Xarxa Natura 2000 no comporta cap mena de limitació ni perjudici. Que li ho expliquin als propietaris de finques incloses dins el Canal Segarra-Garrigues que segurament no podran regar i que han estat sotmesos a un procediment de concentració parcel·lària !\nNo és necessari un estudi de viabilitat econòmica de la Xarxa Natura 2000. Aquí és quan finalment es veu el llautó a tot plegat. És a dir, no han comptat, ni pretenen fer-ho, en compensar econòmicament o tècnicament- a totes aquelles explotacions agràries que es veuran directament perjudicades per la posada en marxa dels plans de gestió dels espais protegits. No demanem un subsidi, senzillament que ens deixin treballar tranquil·lament i sense restar sotmesos al Gran Germà de lAdministració o dun òrgan gestor.\nCom és evident, lINSTITUT AGRÍCOLA no accepta cap daquests arguments, ni daltres de menors que sinclou en les desestimacions dels recursos administratius. Per la qual cosa ja ha presentat el corresponent Recurs Contenciós Administratiu davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, per defensar la validesa i justícia de les nostres peticions. Esperonem a tothom per a que també faci el mateix, dins el termini dels dos mesos a partir de la rebuda de la resposta al recurs presentat, via Acord de Govern de 30 de març de 2010.\nARTICLE PUBLICAT A LA DRECERA. núm. 122. Juliol - Agost 2010


Campanya per divulgar els beneficis en la salut i l’economia de consumir producte de l’Ebre | EbreActiu.cat, revista digital per a la gent activa | Terres de l'Ebre...\nCampanya per divulgar els beneficis en la salut i l'economia de consumir producte de l'Ebre\nLa campanya arranca amb fitxes de l’arròs, la taronja, la cirera, l’ametlla, l’oli i la cabra blanca de Rasquera\nEtiquetes de la terra, arros, cireres, taronges, oli oliva, ametlla, producte proximitat, terres ebre, ebrebiosfera, ebre reserva biosfera, cabra rasquera\nLa Fundació Agroterritori ha presentat una campanya divulgativa de sis productes de proximitat de les Terres de l'Ebre. L'eslògan, 'Aliments del territori, ja els coneixes?', interpel·la el consumidor a conèixer com i on es produeixen i sobretot els beneficis de consumir-los. Menjar producte de proximitat, de temporada i de cultiu orgànic té efectes positius en el metabolisme i la genètica. Dignifica la feina del pagès i incideix en la petjada emocional del sector primari en el territori i "redueix la distància de la terra a la taula", amb productes de Km0 als restaurants, millora el context socioeconòmic. La campanya arranca amb fitxes de l'arròs, la taronja, la cirera, l'ametlla, l'oli i la cabra blanca de Rasquera.\nLa Fundació Agroterritori ha presentat aquest dimecres el material divulgatiu sobre els beneficis per al territori, la salut i la societat de la producció de sis aliments emblemàtics de Terres de l'Ebre. La iniciativa s'emmarca en el projecte PECT EbreBiosfera i està cofinançada amb fons europeus Feder. El projecte ha elaborat 6 fitxes amb dades tècniques de cada aliment (arròs, oli, ametla, cirera, taronja i cabra blanca), una recepta i un vídeo que l'acompanya.\nGerard Aragonès, investigador de la URV, ha explicat com interaccionen les dietes en l'organisme, la fisiologia i el metabolisme. Components bioactius específics dels aliments, com els polifenols, modifiquen la informació dels gens. Els entorns agronòmics i d'on prové la planta modifiquen la concentració d'aquests bioactius (a causa de factors com l'exposició solar, la irrigació, la temperatura o la localització). També el processament, emmagatzematge i distribució afecta a la quantitat que en contenen.\n"Cada fruita i verdura tindrà una marca distintiva clara depenen de l'entorn on ha crescut i ens dona diferencies en l'activitat saludable que tenen els polifenols", ha assenyalat. "Els efectes saludables depenen de l'estacionalitat, procedència i del tipus de cultiu utilitzat. Depenent d'on ve la mateixa varietat de fruita i verdura, pot tenir efectes saludables diferents", ha afegit Aragonès. És una hipòtesi d'estudi que s'assimila a la Teoria de la Xenohormesi, que diu que els polifenols de les plantes tenen la capacitat de senyalitzar els animals que consumeixen aquestes plantes a l'entorn on les troben. Va lligat també a l'estudi del sistema digestiu com "un segon cervell".\nTambé des del col·lectiu Cuiners de Km0 han defensat que l'aposta de la restauració pel producte de proximitat evita el malbaratament, dignifica la pagesia, potencia l'economia ebrenca, augmenta la qualitat de l'oferta i la salut de les persones, del territori i del paisatge. "Com un efecte papallona, comprar als productors locals directament redueix la petjada de carboni, però a la vegada estem treballant en aquest disseny del paisatge, amb un treball digne del pagès", ha apuntat Marisa Bordera, representant del col·lectiu.\nTambé els pagesos reivindiquen el consum de producte local per dignificar la seva feina. L'arrossaire i responsable de sectors vegetals a la Comissió Permanent Nacional d'Unió de Pagesos, Dani Forcadell, ha posat l'accent en "la petjada emocional" d'aquest consum de proximitat. "Cal transmetre l'esforç i l'estima a la terra i la unió que tenim a ella, perquè creiem que ho sabem tot i del que menys sabem és del que tenim a casa", ha lamentat. Forcadell ha reivindicat així que cal més coneixement del sector primari del territori perquè és qui conforma "el caràcter" de la gent i dels pobles.


El tió arriba als Estats Units | Internacional | EL PAÍS Catalunya\nL'actriu Kate McKinnon coneguda pel seu recent paper a 'Caçafantasmes' vol importar la tradició\nBarcelona 7 DES 2016 - 18:24\tCET\nEl tió sempre ha tingut habilitats paranormals. Generacions i generacions han anat veient com s'instal·lava a les seves cases —sempre a pensió complerta— per acabar defecant presents el dia de Nadal. Per arribar a les llars baixava de la muntanya més propera al poble o ciutat en qüestió. El tió del segle XXI ha après a nedar. Sap creuar oceans. Una prova n'és la voluntat expressada per l'actriu Kate McKinnon, coneguda pel seu recent paper a Caçafantasmes. "Hauríem de fer cagar el tió en aquest país [Els Estats Units]", va afirmar aquest dimarts en un gag al programa Late Night de Seth Meyers de la cadena NBC.\nEl caganer i el tió sempre han sembrat perplexitat a l'estranger. El que és escatològic sol fer riure i McKinnon en va saber treure profit. Després de confessar-se admiradora de totes les tradicions de Nadal d'arreu del món va introduir al magazín nocturn "el tronc que fa caca". "És real?", va preguntar el presentador. L'actriu va respondre amb un sí rotund i va encarregar-se de resumir el funcionament del tradicional personatge català. Fins i tot va atrevir-se a traduir la cançó.\n"Estic treballant per construir el meu", va afirmar McKinnon, que va assegurar que "les eines que es necessiten són pesades física i emocionalment". Tot i això, l'actriu sembla que es vol complicar la vida. "Té una cara que s'obre i li pots donar menjar", va dir.


4 receptes de pintxos\nINICI > RECEPTARIS > 4 receptes de pintxos\nA Catalunya no tenim 'cuadrillas', ni sortim de 'txikiteo', però podem fer receptes com aquestes per gaudir d'aquesta expressió de la gastronomia basca\nPintxo de truita de seitons frescos d'Hondarribia\nLa truita i el pa sempre han anat de la mà, és un fet innegable. D'aquesta manera, sempre es pot afegir un tercer element a l'equació si preparem una truita de seitons i l'ajuntem amb el pa. Com passa amb moltes varietats de pintxos, aquesta és una recepta molt fàcil de fer que pot obrir qualsevol tipus de menú de forma simple però boníssima.\nEls pintxos no sempre són barreges d'ingredients sobre d'una llesca de pa; a vegades, simplement és unir uns quants elements i punxar-los. Com és en aquest cas, una torre amb base de pa i tres pisos d'ou de guatlla, xistorra i patata fregida. Però no significa que es pugui fer en un tres i no res, ja que l'ou, la carn i la patata necessiten cuinar-se abans de presentar-se.\nPintxo de bacallà amb mussolina d'all\nBarrejar ingredients amb la tècnica anomenada 'mussolina' és ideal per preparar pintxos com aquest que us portem. En aquest cas, es combina el sabor potent de l'all amb el bacallà, amagat sota la mussolina, que donarà una explosió de matisos al paladar.\nPintxo d'ensalada de cabdells amb tonyina\nEs poden disposar desenes de tipus d'amanides a sobre d'una llesqueta de pa, ja que es transformen en un petit aperitiu saludable i lleuger que agrada molt. En aquesta ocasió us indiquem com preparar una ensalada de cabdells amb tonyina, tot, com dicta la tradició basca, a sobre d'un trosset de pa. Un petit mos de sabors senzill, però clàssic.


Xavi Bartolo: «Tenim cinc punts i és un bagatge insuficient»\nXavi Bartolo: «Tenim cinc punts en sis jornades i és un bagatge insuficient»\nEl tècnic grana no amaga la preocupació per la tercera derrota de l'equip i lamenta les errades: «Al final és que cada jugador faci l'acció que li pertoca». Goldar i Petcoff fan autocrítica\ndissabte, 28 de setembre 2019 - 22:05h\nL'entrenador Xavi Bartolo, el defensa David Goldar i el migcampista Damián Petcoff han estat els protagonistes del Nàstic a la zona mixta després de la derrota contra el Lleida Esportiu (1-0). El tècnic, que ha atès els mitjans de comunicació 30 minuts després del xiulet final un cop ha mantingut una reunió amb directius de l'equip i ha ofert la compareixença de premsa als mitjans locals, no ha amagat la seva preocupació per només tenir cinc punts en sis jornades. Al vestidor no dubten i fan autocrítica.\n«Independentment del sistema tàctic, es tracta de duels individuals entre ells i nosaltres. Si a la primera meitat ets perdedor d'aquests duels, el normal es que vagis perdent. Preocupant la posada en escena»\n«Havia insistit als meus jugadors que el Lleida era fins ara el millor equip quant a duels individuals, i havíem d'estar a un bon nivell per tenir opcions. De dues o tres ocasions n'han acabat tenint una. Hem mostrat fragilitat dins l'àrea»\n«No vull que sembli que la millora a la segona part hagi estat només pel canvi tàctic, però a la segona part hem estat més al seu camp, hem guanyat més duels i hem tingut més ocasions. És la lliga dels pals del Nàstic. Les sensacions a la segona millors»\n«El nostre objectiu marcat és entrar a playoff, i en 6 jornades portem 5 punts. És normal que des de dalt et traslladin preocupació»\n«Fins ara hem encaixat gols amb la defensa ben plantada i amb superioritats numèriques. Ho hem repassat i treballat, però al final és que cada jugador faci l'acció que li pertoca»\n«Hem fet molts pals aquests partits, si n'hagués entrat alguna més i tindríem més punts. A la segona part hem merescut alguna cosa més»\n«A la jornada 6 no puc dir que el nostre objectiu és mantenir la categoria, continua sent entrar a playoff. L'ascens és la cirereta del pastís, l'objectiu ha de ser el playoff i no ha de canviar pels punts que tenim ara»\n🎙 Escolta les valoracions de David Goldar 🎙\n«Som els primers crítics amb nosaltres mateixos, els primers culpables. Som un grup molt fort, seguim amb confiança plena en nosaltres i en l'entrenador. Encara estem al principi, fer valoracions per intentar corregir»\n«Era un partit contra un rival amb una defensa sòlida. No podíem desencaixar-nos, perquè les pèrdues ens podien fer molt mal, sobretot les seves transicions. A la primera part ens hem desordenat, no hem estat sòlids»\n«Ara toca anar amb el ganivet entre les dents, no hi altra manera d'aixecar-se. Individualment és l'única manera de millorar, estrènyer el cul i l'esquena amb els companys. No esperarem a diumenge, dimarts tornem a la feina»\n«La defensa de cinc ens ha donat certs resultats i solidesa en aquests dos últims partits. Ens han fet mal en la basculació, si aconsegueixen rotar la pilota a l'altra banda, el carriler queda desprotegit»\n🎙 Escolta les paraules de Damián Petcoff 🎙\n«Veníem a tractar de fer bo el punt de local del darrer partit. S'estaven fent coses bones, però ens han tornat a fer gol a la primera part i ja vas a remolc. A partir d'aquí hem proposat, no hem tingut sort amb els pals»\n«Estem una mica fotuts. És normal, volem sumar de 3 en 3 i no aconseguim arrencar la ratxa. Volem tenir una mica de sort i transformar aquestes jugades que ara no volen entrar»


Francesc Vallès: ARRENCA LA CAMPANYA!!!\nJa ha començat la campanya electoral! Per endavant quinze dies per fer arribar fins a l'últim racó de la província un únic missatge: cal anar a votar el 9 de març per fer que les comarques tarragonines continuïn avançant i, sobretot, per millorar la qualitat de vida dels nostres conciutadans. De tota manera, cal tenir molt clar que això no serà possible si el Partit Popular guanya les eleccions, un escenari possibles segons les enquestes.\nNo podem fer cap pas enrera. Hem d'aconseguir que tots els ciutadans progressites prenguin consciència del que està en joc i vagin a votar d'aquí a dues setmanes. Els socialistes som els únics que hem impulsat mesures per resoldre els problemes de la vida quotidiana de la gent.\nConscients dels problemes dels ciutadans, els socialistes hem endegat més prestacions socials, més beques, més habitatges protegits i, sobretot, més inversions en infraestructures i polítiques socials a la demarcació de Tarragona que en qualsevol altre període de la nostra història recent.\nCal seguir avançant en aquesta direcció. De moment l'inici de la campanya ha estat pletòric. He vist la il.lusió dels simpatitzants socialistes, de la bona gent, a Reus, Cambrils i Tarragona on hem complert amb el clàssic de l'enganxada del primer cartell.\nAra necessitem que aquesta il.lusió es tradueixi en vots a les urnes d'aquí a dues setmanes. Queden només quinze dies per decidir si volem que Tarragona guanyi amb Zapatero o perdi amb Rajoy. Els ciutadans, tots nosaltres, tenim la última paraula!


Estic d’acord amb el president Aragonès que no cal anar a Salamanca per fer-se una foto. Entre altres coses, perquè és un gest antiecològic i no estem per fer bromes, que ja en tenim prou amb els incendis (ara parlo dels del bosc). Anar a Salamanca des de Barcelona és una\nFa uns anys, en un congrés a Ouagadougou, la representant de Moçambic, amb qui tenia bona sintonia, s’exclamava: “He trigat quatre dies en arribar. Perquè m’he negat a anar de Moçambic a Lisboa, pujar fins a Paris i baixar fins a Burkina. I a l’Africa és molt difícil viatjar d’un país


Un total de 150 alumnes de les quatre escoles del municipi participen del ‘Cruspilletres’\nCultura Un total de 150 alumnes de les quatre escoles del municipi participen del ‘Cruspilletres’\nUn total de 150 alumnes de les quatre escoles del municipi participen del ‘Cruspilletres’\nEl projecte endegat per la Biblioteca municipal té com a objectiu dinamitzar la lectura entre els infants de set a nou anys.\nLa Biblioteca municipal de la Roca del Vallès va finalitzar el 2018 amb una nova sessió del projecte de promoció de la lectura ‘Cruspilletres’, que al llarg de l’any va comptar amb la participació de 150 alumnes de 4t de primària dels quatre centres educatius del municipi.\nL’objectiu d’aquesta activitat és dinamitzar la lectura entre els nens i nenes de set a nou anys, compartint una estona de llibres, lectures i realitzant tallers didàctics al voltant d’un tema. En aquest sentit, enguany la temàtica escollida ha estat ‘Abracadabra, pota de cabra’. Així, els participants han pogut parlar al llarg de les sessions de bruixes i bruixots, màgia i elements màgics en els llibres.\nL’organització fa un balanç molt satisfactori del funcionament del projecte, durant el qual els infants han participat activament de les sessions, els tallers didàctics i compartint i llegint els llibres presentats a les aules de l'escola.


M'adison Gilli Lombok Indonèsia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGili Trawangan Island, Gili Trawangan, Lombok, Indonèsia, 83352 - Veure al mapa\n"The staff though fasting for Ramadan... Was very active and..."\nEl M'adison Gilli està situat a l'illa de Gili Trawangan i ofereix internet WiFi gratuïta a tot arreu. L'establiment ofereix bungalous independents amb una terrassa privada amb una hamaca, construïts al voltant d'una piscina exterior. L'establiment disposa d'instal·lacions d'esports aquàtics i servei de massatges a petició. El M'adison Gilli és a 2 minuts a peu del port de Gili Trawangan i de diversos caixers automàtics i a 5 minuts a peu duna zona de l'illa on podreu practicar snorkel. Els bungalous de fusta tenen finestres grans i disposen de minibar, caixa forta i TV de pantalla plana amb reproductor de DVD. A més, tenen un bany privat semiobert amb dutxa d'aigua calenta i articles de tocador gratuïts. Es proporciona aigua mineral, que es reposa de manera gratuïta. Els clients podran gaudir de la bellesa de Gili Trawangan tot passejant en bicicleta o a cavall al voltant de l'illa. L'establiment també pot organitzar sortides de submarinisme, snorkel i pesca. A més, hi ha serveis de bugaderia i de trasllat a l'aeroport per un suplement.\nL'establiment requereix el pagament d'un dipòsit. El personal es posarà en contacte directament amb els clients per proporcionar-los les instruccions de pagament. Es pot allotjar un nen menor de 2 anys de manera gratuïta utilitzant els llits existents o un bressol. Pels clients addicionals per sobre de l'edat mínima cal abonar un suplement de 150.000 IDR per persona i nit pel llit supletori. Les habitacions només tenen capacitat per a 1 llit supletori o 1 bressol. Cal sol·licitar-los i han de ser confirmats per l'establiment. Els suplements dels llits supletoris o bressols s'hauran de pagar per separat durant l'estada.\nTots els tipus de viatgers (39) Parelles (21) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (2) Grups (13)\nTots els tipus de viatgers (630) Parelles (315) Viatgers en solitari (50) Famílies amb infants petits (50) Famílies amb infants grans (12) Grups (202)


La lectora corrent: Vells carrers de la infantesa\nFa poc recordant les revetlles de San Joan de la meva infància, vaig escriure: "Vaig viure uns anys al carrer Cardener de Barcelona (aleshores se'n deia 'Cardoner'), en el barri 'de la Salut', que ara forma part del districte de Gràcia, i la foguera de Sant Joan es feia en un descampat que hi havia a tocar d'uns horts (suposo que ara no deu existir el descampat ni tampoc els horts)."\nEl carrer Cardener, de Barcelona, aproximadament el 1952.\nEl primer cotxe que s'hi veu, al fons, era un Ford T,\ndel 1927, que va comprar el meu pare de segona mà.\nDoncs l'endemà d'escriure aquelles línies vaig passar pels carrers de la meva infantesa. Vaig anar a un acte que es feia en aquell barri i en sortir, a quarts de nou d'un vespre encara assolellat, m'abellia passejar una mica. I ho vaig fer per carrers que m'eren molt familiars, intentant recordar com eren aleshores i comparant-los amb el present. Vaig veure botigues que ja existien aleshores, per exemple la cansaladeria que hi ha en la cantonada dels carrers Providència i Vilafranca, on la meva mare comprava una cansalada molt bona i ens la menjàvem fregida amb cigrons d'una botiga de llegums cuits del mateix carrer. La plaça Rovira ha millorat molt; ara és una plaça on fa bo d'estar-s'hi. Abans quedava partida pel tramvia. Hi havia la parada de final i inici de dues línies: el 39 i crec que el 33. Al fons hi havia el cinema Rovira, que era un dels més barats del barri (el Texas encara ho era més).\nPujant pel carrer Rabassa vaig arribar a Sant Salvador, on hi havia hagut la meva escola en una torre que anys més tard vaig saber que era un obra de Puig i Cadafalch. Malauradament, el seu lloc està ocupat per una casa de pisos construïda segurament a l'època Porcioles, quan poc importava el valor històric o arquitectònic d'una construcció, si en el lloc que ocupava es podia especular i treure'n uns bons beneficis. I caminant pel carrer de Sant Salvador anava reconeixent les cases que veia quan tornava a casa de l'escola.\nAmb la porta de ferro baixada, la papereria "La Salud" (ara es diu "La Salut") semblava la mateixa! Era on compràvem cada setmana els tebeos de la família: el TBO (em sembla que el meu pare era el primer a llegir-lo), la meva Florita, i el tebeo amb personatges que eren animals, per als meus germans (hi sortia una mena de superconill, imitació de Superman, que va arribar més tard). Més endavant també hi compràvem el Pulgarcito, el DDT i el Tiovivo. En el vidre de la porta d'entrada hi tenien unes cordes horitzontals i hi penjaven els tebeos recents amb agulles d'estendre. En passar pel davant podíem saber si ja havien arribat els de la setmana.\nVaig pujar pel carrer de La Granja fins al meu carrer, el carrer Cardener. No hi ha hagut molts canvis, en els edificis que ja existien aleshores. Hi vaig reconèixer la bodega on cada diumenge anàvem (els meus pares amb la mainada) a prendre el "vermut". No ha canviat molt, però feia més goig aleshores. En recordo especialment les patates fregides --eren xip, però fetes allà mateix-- i uns caragols deliciosos. Més enllà de la bodega, en aquells anys no hi havia cases, només el descampat on es feia cada any la foguera de Sant Joan. El descampat limitava amb un hort molt gran que cultivava un pagès de ciutat: un home petit i rabassut, i una mica deforme, que vestia pantalons negres i una faixa també negra a la cintura. Era molt malcarat i s'emprenyava si la mainada l'observava mentre treballava; ens escridassava perquè marxéssim. No sabíem com es deia, però entre nosaltres, per referir-nos-hi l'anomenàvem "el Geperut". On hi havia el descampat, ara hi ha cases. Suposo que els horts també deuen haver desaparegut.\nVaig passar després per la plaça del Nord, que continua essent una plaça de terra en la part central, i vaig seguir pel carrer Martí. La fàbrica de xocolata que hi havia fa anys (em sembla sentir-ne aquella flaire dolça i veure el terra del carrer sempre d'un color marronós) i feia cantonada amb el Torrent de l'Olla (que es deia carrer Menéndez y Pelayo) és ara un institut o escola de disseny amb nom italià.\nI del Torrent de l'Olla ja vaig fer cap al metro de Fontana, sortint al carrer Gran de Gràcia per la placeta prop de la qual hi havia hagut el cinema Selecto, on a més de les dues pel·lícules i el Nodo, feien varietés, un espectacle que podia ser de cant, ball, jocs de mans, etc.\nVa ser un passeig agradable. De bona gana hauria picat al timbre del pis on vaig viure de petita. Quanta gent hi deu haver viscut des que vam marxar-ne, el 1959? I quin tipus de persones devien ser? Quina deu ser ara la vista des de les seves finestres? En el record les veig com "La finestra indiscreta", perquè el nostre pis no tocava al carrer, sinó a l'interior de l'illa, on hi ha molta més vida. M'agradava observar les galeries de les cases de l'altre costat. Suposo que encara m'agradaria; si alguna vegada he estat en alguna casa de l'Eixample, aquells patis interiors i les finestres i galeries em semblen molt més interessants que la façana del carrer.\nPublicat per Mercè Piqueras a 23:39\nEtiquetes de comentaris: Barcelona, Gràcia, reflexions personals, societat\nI love to "read" you with the traductor and this time it failed just before the part where you talk of DDT:-) So I will read more later but you already have given me an idea for a post on my blog about the place where I used to live and my old school which I just took a photo of some weeks ago! I write in English as you understand it. It always amazes me how people don't comment you in large numbers, probably as you don't much comment yourself, no other reason is understood by me, this is a marvellous blog. I learn so much here and what is best, your language is perfect, you always have the accents in the right places which makes Mr Translendium happy! Of course there still remains a great deal to figure out like a Sherlock Holmes.. Do you have a Catalan detective whose name you would use here instead?:-) Salut!\n14 de juliol de 2008 a les 20:33\nThe DDT to which I referred was not the pesticide, but the name of a weekly comic (tebeo), as were comics also Pulgarcito, Tiovivo, Florita and TBO (from the latter, the name "tebeo" originated to call comics for children both in Catalan and Spanish).\nI thank you for your comments, you indeed flatter me. And I congratulate you on the effort you make, not only at reading Catalan blogs, but also at keeping yourself a blog in Catalan. És un bloc molt interessant, que recomano. I té unes fotos de Finlàndia molt boniques És pot veure a l'adreça\n14 de juliol de 2008 a les 21:47\nPublic Home | Merike | Fotki.com\nA la meva pàgina de perfil el lloc web personal és el meu lloc de foto. Era més divertit sentir sobre el DDT.. Ja estava pensant en escarabats!!!\n14 de juliol de 2008 a les 22:03\nLectora corrent, gràcies! jo també acabo de visitar el teu blog i m'ha agradat molt..et seguiré visitant!\nTambé et dono les gràcies per contar en el meu blog els teus records de la plaça Lesseps, un lloc de BCN que ha cambiat molt en el pas del temps (massa potser) i del qual soc veí.\nEn quant al mot "plaza de la Cruz" et remeto aquest link on hi podrás trobar informació per veure d'on prové el nom:\n16 de setembre de 2008 a les 19:33\nHola! Estic buscant informació sobre l'escola de la que parles. Jo hi vaig anar de molt petita així com els meus germans. Nosaltres vivíem al carrer Sant Salvador n 64, cantonada amb Alzina. Tinc uns records molt llunyans d'una torre amb jardí i la seva tanca, i que la mare sempre parlava de Doña Rosario. No en sé res mes. Em pots ajudar? Moltissimes gràcies, tot just ara he descobert el teu blog i n'estic gaudint. Fins aviat!\n7 de setembre de 2015 a les 0:50\nElisenda, l'escola a què et refereixes es deia "Academia de Nuestra Señora del Rosario" i la doña Rosario de qui parlava la teva mare n'era la propietària i directora. L'edifici era una casa modernista de dues plantes. A la part superior tot eren classes i a la planta baixa hi havia un parell de classes petites i la resta era la casa de la directora. De la seva casa, l'únic espai que vaig veure mai era una sala molt bonica amb una xemeneia modernista on un any ens van fer fotos davant d'un pessebre per regalar a casa com a nadala.\nEl patí/jardí era força gran i per la part del carrer San Salvador tenia una tanca de ferro forjat (la part superior; la part inferior era d'obra). Per la part del carrer Rabassa era un mur i des del carrer no es veia el patí\nEra una escola petita (en el meu curs de batxillerat érem només sis alumnes!). Per al batxillerat, oficialment era de nenes, però també hi anava algun noi i recordo que una vegada que havien anunciat que hi hauria una inspecció, van dir als nois que quan confirmessin la visita de l'inspector, els dirien quin dia era perquè aquell dia no anessin a l'escola. Crec que mai va arribar a venir l'inspector.\n7 de setembre de 2015 a les 10:00\nT'agraeixo molt la teva informació Mercè, es fantàstic tornar a reviure els records tan macos que tinc de petitona. Segueix amb aquest blog que es molt interessant! Gràcies pel teu interés!\n7 de setembre de 2015 a les 10:55


Johnson es dispara un tret al peu i esperona l'independentisme escocès\nEl 'premier' afirma que la devolució de poders "al nord de la frontera" ha sigut un "desastre"\n7 min. Londres 17/11/2020 13:01 Traduccions: Cat Cas\n651x366 Boris Johnson durant una visita a la primera ministra d'Escòcia, Nicola Sturgeon, l'any passat a Edimburg / GETTY IMAGES Boris Johnson durant una visita a la primera ministra d'Escòcia, Nicola Sturgeon, l'any passat a Edimburg / GETTY IMAGES\nTret al peu de Boris Johnson. Un més. En una mostra de rara habilitat a l'hora de fer enemics i buscar-se embolics, el primer ministre britànic ha aconseguit posar d'acord els nacionalistes, els laboristes i els conservadors escocesos en les seves crítiques cap a ell mateix. La raó? Les paraules que va pronunciar divendres passat en una reunió telemàtica amb un grup de diputats tories d'Anglaterra.\nLa devolució de poders ha sigut un "desastre" al nord de la frontera, el "pitjor error de Tony Blair", va dir, en un moment de l'al·locució, segons el relat que n'ha fet The Sun en la seva edició d'aquest dimarts, i que recull a bastament tota la premsa britànica. Johnson també es va referir al fet que no "veu raons" per a més cessions de poders a les administracions de les anomenades home nations.\nDowning Street no ha pogut desmentir el relat del Sun, només matisar-lo davant la tempesta política generada: "El que sí que sent fermament [Johnson], i jo hi estaria d'acord, és que la devolució [de poders] a Escòcia ha facilitat l'ascens del separatisme i del nacionalisme, i que està intentant trencar el Regne Unit. Qualsevol persona, com el primer ministre que estima el Regne Unit, vol mantenir-ho junt", ha sortit a corre-cuita, a apagar el foc, el ministre Robert Jenrick en diferents programes informatius de ràdio i televisió d'aquest dimarts.\nTot plegat, tant les paraules de Johnson com les de Jenrick, suposen l'acceptació implícita que en un hipotètic segon referèndum d'independència d'Escòcia – fins ara negat per Johson a Sturgeon– les possibilitats del sí són enormes, un fet que prediuen les enquestes de manera sostinguda des de fa mesos.\nEls conservadors escocesos s'han posat les mans al cap al veure el titular del Sun. Els laboristes també i el Partit Nacional Escocès (SNP) encara se les frega de satisfacció. A falta de poc més de sis mesos per a unes eleccions al Parlament d'Edimburg (6 de maig del 2021), que podrien acabar en un segon plebiscit, els nacionalistes hi han vist una sempre benvinguda benzina que pot esperonar encara més les seves grans possibilitats electorals, d'acord amb els sondejos. I també perquè el suport a la independència continuï a l'alça dia a dia.\nA Nicola Sturgeon, primera ministra d'Escòcia, li ha faltat temps per disparar des de Twitter una resposta a Johnson a favor del seus interessos: "Val la pena tenir en compte aquests comentaris del primer ministre per a la propera vegada que els conservadors diguin que no són una amenaça per als poders del Parlament escocès o, encara més increïble, que donen suport a la transferència de més poders".\nEl cap dels conservadors al nord de la frontera, Douglas Ross, va respondre-hi però també va criticar Johnson: "La devolució no ha sigut un desastre. L'obsessió ininterrompuda de l'SNP per un altre referèndum, per sobre de [la defensa dels] llocs de treball, escoles i tota la resta, ha sigut un desastre".\n"Pressionar per un segon referèndum d'independència és una desgràcia quan el país es prepara per a un hivern amb una pandèmia difícil de combatre", ha reblat en un altre comentari a les xarxes socials.\nLes paraules de Johnson han despertat velles imatges dels conservadors, que s'havien oposat a la devolució en el moment del primer referèndum sobre la qüestió, el 1979, i fan pensar que el primer ministre no té un coneixement exacte de quina és la situació política a Escòcia i quines són les dinàmiques electorals.\nQui ho ha expressat en termes menys diplomàtics ha sigut l'exministre d'Exteriors de Margaret Thatcher, sir Malcolm Rifkind, que en declaracions al programa Today, de BBC Radio 4, ha assegurat aquest matí que els comentaris són exemple del "típic llenguatge lleuger" del premier, una crítica que també és de fons sobre la personalitat de Johnson, que comença a decebre els seus incondicionals.\nPer als laboristes, unionistes entre l'espasa i la paret, el problema és d'un altre ordre, més enllà del risc que suposa la demanda dels independentistes per a la integritat del Regne Unit. Perquè mentre es mantingui un SNP fort o molt fort a Escòcia, com fins ara i des de fa més de deu anys, tindran molt difícil accedir a Downing Street. I si després de les eleccions del maig vinent s'oposessin a la més que previsible demanda de la segona consulta que farà Sturgeon, les seves opcions encara minvarien més.\nEl joc, però, continua obert. I dos factors seran determinants els pròxims mesos. D'una banda, l'evolució de la pandèmia. Al nord de la frontera, la percepció general és que Nicola Sturgeon ha portat la situació molt millor que Boris Johnson. A més, episodis com l'extensió del programa de suport als salaris (equivalent a l'ERTO) han augmentat la sensació de discriminació de Downing Street cap a Escòcia. I és que Londres només el va ampliar (sis mesos) unes hores abans que acabés el pla i perquè Anglaterra entrava de nou en confinament. Dues setmanes abans, quan les restriccions ja eren generalitzades a Escòcia, les mateixes necessitats no havien sigut ateses, cosa que dona encara més munició a l'SNP.\nL'altre gran factor de desestabilització política és el Brexit i les potencials disfuncions que pugui ocasionar, en especial si la Unió Europea i el Regne Unit no arriben a un acord comercial que entri en vigor a la fi del període de transició, el 31 de desembre.\nEn aquest context, el que és pràcticament impensable és que Londres pugui negar a Edimburg un segon plebiscit si l'SNP arrasa en les eleccions a Holyrood (el Parlament d'Edimburg) de l'any vinent. Si el 2020 ha sigut un any difícil per a Johnson, el 2021 encara pot ser-ho molt més: als efectes sanitaris i econòmics de la pandèmia s'hi poden afegir les tensions territorials.\nProposta de John Major per evitar el trencament del Regne Unit\nQui ha entès abans que Johnson que les reiterades negatives a un segon referèndum són un camí sense cap sortida és John Major, primer ministre conservador entre el 1992 i el 1997. L' expremier preveu, com tothom, un triomf aclaparador de l'SNP en les eleccions. Davant d'aquest fet, la setmana passada va proposar un doble referèndum. Major n'autoritzaria un sobre la independència. Si el resultat del primer és a favor de la secessió, caldria celebrar-ne un altre per confirmar el tipus d'acord de separació "en comparació amb el que tenen ara", va dir en una conferència.\nMajor, que es va declarar un "unionista convençut", va afirmar que mantenir unit el Regne Unit requeriria "consens, consideració i consulta". I va continuar: "Negar-se [a fer un referèndum] pot ajudar els arguments separatistes, perquè s'afegiria a la llista de greuges que el Partit Nacional Escocès explota amb tanta habilitat. El govern del Regne Unit o acorda que el referèndum es pugui dur a terme o el rebutja. Les dues opcions presenten un gran risc". És, en aquest context, que el govern de Westminster podria acordar les dues consultes esmentades.\nMajor parlava per la ferida sagnant del Brexit. "Si això s'hagués fet en el cas del Brexit, ara no n'hi hauria", va concloure.\nEleccions escoceses 2021


Aquest dissabte, 12 de juny, el Teatre Municipal de l’Ateneu acollirà la 14a edició de la Marató de l’Escola Municipal de Teatre La Tarima. Aquesta Marató és una mostra del treball que ha realitzat l’alumnat dels diferents grups de La Tarima al llarg del curs. En aquesta ocasió es faran deu representacions teatrals que es realitzaran en dues sessions, cinc al matí i cinc a la tarda.\nEn la sessió del matí que es farà a partir de les 11h es podran veure les obres: “Peripècies veïnals” del taller de 6è de primària a 2n d’ESO, “El misteri de la carta” i “Una missió a la jungla” del taller de 3r a 5è de primària, “Una tarda inesperada” del taller de 6è de primària a 2n d’ESO i “Número 34” del Taller de Joves dels dijous.\nLa sessió de la tarda, que començarà a les 17h comptarà amb les representacions de “Les últimes colònies” del taller de joves dels dijous, “El robatori del sucre” i “El segrest de les nenes” del Taller de 3r a 5è de primària, i “Compte enrere” i “Els Petterson” del Taller de Joves dels divendres. Les entrades de cada sessió es poden adquirir al preu de 2 € al web https://tiquetsigualada.cat Com en les darreres edicions, el cartell de la Marató ha estat elaborat per l’alumnat de Gràfica Publicitària de l’escola La Gaspar. La proposta guanyadora d’aquesta edició és de l’alumna Laia Puente.


30 usuaris de la Tarda Jove fan de voluntaris al CDA i als horts socials | Nova Ràdio Lloret\nEls joves, treballant als horts socials.\n30 usuaris de la Tarda Jove fan de voluntaris al CDA i als horts socials\nEn el Centre de Distribució d'Aliments, on hi ha molta feina per l’allau d’usuaris que venen a buscar menjar, aquests joves ajuden la resta de voluntaris, preparant els lots i recollint els aliments.\nUna 30a d’usuaris de la Tarda Jove estan fent al llarg de l’estiu de voluntaris al Centre de Distribució d’Aliments i als horts socials del Camí de l’Àngel.\nEn el CDA, on hi ha molta feina per l’allau d’usuaris que venen a buscar menjar, aquests joves ajuden la resta de voluntaris, preparant els lots i recollint els aliments que arriben al local, que gestiona Cáritas. Mentre que als horts ajuden els usuaris a netejar la parcel·la i a plantar-hi aliments.\nÉs la primera vegada que es duu a terme aquest tipus de voluntariat, que permet als joves conèixer la realitat lloretenca. Tots aquests usuaris tenen més de 16 anys i es troben en una situació de vulnerabilitat, en risc d’exclusió social.\nArantxa Jimenez, regidora de Benestar i Familia, fa un balanç positiu del voluntariat. Destaca què els usuaris de la Tarda Jove compten amb un seguiment individualitzat per a la seva reinserció i la majoria són “casos d’èxit”.\nLa Tarda Jove és un servei del departament de Benestar i Família creat l’any 2012 per ajudar joves en situació de vulnerabilitat. L’objectiu principal és reduir el risc d’exclusió d’aquests joves, potenciant la seva autonomia personal a través de processos d’empoderament, així com afavorir-ne la participació en el seu entorn. Fan servir espais municipals, com els centres cívics, per fer-hi diferents activitats.\nArticle anteriorFins a 100 drons s’incorporen al festival dels divendres a la nit a Lloret\nArticle següentBon Dia Bona Hora – 17 Agost 2021


Badanotis :: Badalona incrementa un 3% el reciclatge dels envasos de vidre durant el mes de febrer\nBadalona incrementa un 3% el reciclatge dels envasos de vidre durant el mes de febrer\nLa Fundació Ateneu Sant Roc acull aquest dimarts, 13 de març, a les 18.30 hores, un acte informatiu sobre la campanya “El Contenidor d’Or”, a càrrec de Sílvia Mayo, gerent d’Ecovidrio\nRedacción - 13/03/2018 06:47\nBadalona ha reciclat de mitjana 0,84 quilograms de vidre per persona durant el passat mes de febrer, amb un increment del 3% respecte l'any anterior. Aquesta dada, sumada als resultats dels mesos de novembre, desembre i gener, permet situar la ciutat en el 4è lloc de la classificació general dels 12 municipis catalans participants en la campanya "El Contenidor d'Or" per incrementar l'ús dels contenidors verds i el reciclatge de vidre.\nDes del mes de novembre de l'any passat, i fins al pròxim mes d'abril, els municipis de Girona, Granollers, Lleida, el Prat de Llobregat, Rubí, Sant Boi de Llobregat, Sant Cugat del Vallès, Tarragona, Viladecans, Vilafranca del Penedès i Vilanova i la Geltrú, participen en la iniciativa "El Contenidor d'Or" que, organitzat per l'entitat Ecovidrio, té com a objectiu incrementar la taxa de reciclatge de vidre a partir de la participació ciutadania i dels comerços i establiments de restauració, així com remarcar els beneficis ambientals, socials i econòmics del reciclatge.\nDurant la campanya cada mes es quantifiquen els residus de vidre que es reciclen en cada municipi participant i es compararan amb els reciclats durant el mateix mes de l'any anterior. Es tracta que cada ciutat superi la seva pròpia taxa de reciclatge de vidre.\nXerrada informativa per al veïnat i associacions d'Artigues, Sant Roc i El Remei sobre la importància del reciclatge del vidre\nLa Fundació Ateneu Sant Roc, al carrer Càceres 34-36, acollirà aquest dimarts 13 de març a partir de les 18.30 hores una xerrada informativa dirigida al veïnat, associacions i entitats del districte 6 sobre la campanya "El Contenidor d'Or". La xerrada informativa anirà a càrrec de Sílvia Mayo, gerent d'Ecovidrio a Catalunya i Balears. La iniciativa pretén assolir l'objectiu que Badalona augmenti el reciclatge de vidre, i més concretament incrementar la seva pròpia taxa de reciclatge, és a dir, els quilos de vidre que recicla cada habitant.\nA Badalona hi ha instal·lat 554 contenidors per als residus de vidre. Per augmentar la taxa de reciclatge s'han elaborat cartells i díptics informatius, distribuïts a les oficines de districte, als centres cívics i als centres escolars per arribar millor a la ciutadania i sensibilitzar-la sobre els nous hàbits de reciclatge, sobretot de la separació en origen dels residus de vidre.\nMés informació al web http://elcontenidordor.cat/


L’EMA autoritza vacunar amb Pfizer els adolescents de 12 a 15 anys | betevé\nAquesta decisió és l'aval perquè el Ministeri de Sanitat pugui vacunar els adolescents d'entre 12 i 16 anys abans d'iniciar el curs al setembre vinent\nRedacció | divendres, 28 de maig del 2021, a les 23.40\nL’Agència Europea de Medicaments (EMA) ha donat llum verda a vacunar amb Pfizer els adolescents d’entre 12 i 15 anys, cosa que faria incrementar el ritme de vacunació i podria obrir noves franges d’edat. El cap d’Estratègia de Vacunació de l’EMA, Marco Cavaleri, ha explicat que no han trobat cap impediment per autoritzar la vacunació a aquesta franja d’edat. Ara la decisió ha de passar per la Comissió Europea i, després, cada estat podrà decidir si recomana posar-la o no. Com en el cas dels adults, s’hauran de posar dues dosis amb una diferència mínima de tres setmanes entre punxades. La quantitat de fàrmac a administrar en el cas dels adolescents serà la mateixa que per a la població adulta.\nLa farmacèutica Pfizer-BioNTech va realitzar proves a més de 2.200 adolescents i defensa que indiquen una efectivitat del 100 % i una “bona tolerància”. Fins ara, la vacuna de Pfizer-BioNTech només estava autoritzada per als majors de 16 anys a la Unió Europea.\nLa decisió de l’EMA obre la porta perquè el Ministeri de Sanitat pugui vacunar els alumnes d’entre 12 i 16 anys abans que s’inici el curs 2021-2022. La ministra de Sanitat, Carolina Darias, va avançar que s’estava estudiant aquesta possibilitat si l’EMA ho autoritzava.\nModerna també ha defensat l’efectivitat de la seva vacuna per als adolescents. En un comunicat, la farmacèutica ha anunciat que un estudi amb 3.700 adolescents i joves d’entre 12 i 18 anys ha establert una eficàcia del 93 % de la vacuna. També asseguren que és segura perquè no s’han detectat efectes secundaris preocupants. En les pròximes setmanes l’EMA farà un comunicat sobre el cas de Modrena.


La directora italiana Sara Maganzini inaugura la segona temporada de la Valencia Youth Wind Ensemble a la Pobla de Farnals\nCAST\tF.S.M.C.V. > Actualitat > ComarquesFSMCV\tLa directora italiana Sara Maganzini inaugura la segona temporada de la Valencia Youth Wind Ensemble a la Pobla de Farnals\nPobla de Farnals, 18 Abril 2017\nLa Youth Wind Ensemble celebra del 18 al 20 d’abril a València la primera trobada d’aquesta segona temporada del projecte, desenvolupat per l’Associació Música Jove de Benimaclet en què més de 60 músics de la Comunitat Valenciana i de fora d’ella interpreten repertori original per a banda de la mà dels millors directors i compositors del moment.\nAquesta trobada compta en esta ocasió amb la directora italiana Sara Maganzini com a directora convidada. Sota la seua batuta, la Valencia Youth Wind Ensemble interpretarà obres de compositors italians com Davide Delle Cese, Franco Puliafito o Camilo de Nardis.\nMaganzini, que ha dirigit entre d’altres la Banda Juvenil Representant de la Federació de Bandes de la Província de Trento (Itàlia), treballarà amb els músics al llarg d’aquesta setmana d’assajos que tindran lloc a les instal·lacions de l’AMJ al barri de Benimaclet (València).\nJunt amb ella, la preparació del concert la completarà altre director convidat, el valencià Adrià Sánchez, que dirigirà la segona part del concert amb obres dels compositors espanyols Javier Pérez Garrido i José Alberto Pina, i a més comptarà amb la col·laboració del director artístic de la VYWE, Borja Martínez Alegre.\nLa trobada finalitzarà el dijous 20 d’abril amb una conferència de Sara Maganzini a les 18 hores i un concert de la YVWE a les 19 hores, ambdós a la Casa de Cultura de la Pobla de Farnals.\nLa segona temporada de la Youth Valencia Wind Ensemble continuarà durant 2017 amb altres dos trobades en què es desplaçaran a València figures internacionals de la talla de Thomas Doss, Kevin Sedatole i Kevin Houben.


Kilian Jornet i Burgada [7 years ago]\nDescargar La frontera invisible - Kilian Jornet i Burgada eBooks (PDF, ePub) GRATIS, La frontera entre la felicitat i el dolor; entre viure i morir és sempre molt fina. Kilian Jornet torna a les llibreries amb un llibre que parteix de la mort del seu ídol Stéphane Brosse durant la primera de les ascensions del seu nou i ambiciós projecte personal que consisteix en coronar els cims més emblemàtics del planeta, incloent l'Everest, corrent. A partir d'aquí, descobrirem una història d'aprenentatge vital que ha tingut lloc al Nepal. Un relat humà i en primera persona amb el que, juntament amb el Kilian, tots aprendrem a perdre. PERQUÈ SOM HOMES FORJATS EN SOMNIS; PERQUÈ, SI NO SOMIEM, ESTEM MORTS: Tres homes i una muntanya; tres homes i una aventura impossible. Una expedició al Nepal més indòmit, el dels horitzons més llunyans i els pics més remots, amb escalades inversemblants, descensos intrèpids, reptes, riscos, perills i decisions a vida o mort. Una expedició que és alhora una recerca, una evasió i un retrobament, on les emocions es multipliquen i els sentiments es viuen a flor de pell; on les paraules, els silencis i els records adquireixen noves profunditats. Amb humilitat i senzillesa, Kilian Jornet ens convida a córrer, a anar més enllà i atrevir-nos a explorar la frontera invisible que separa la tristesa de la felicitat, la vida de la mort.