Amb el CIE obert, la Model tancada i la Sagrera en «stand by»: així es clou el 2017 a la Barcelona de Colau | NacióDigital\nper Jordi Bes, 31 de desembre de 2017 a les 09:30 |\nObres aturades de l'estació de la Sagrera | Adrià Costa\nEl 2017 ha estat un any difícil per a Barcelona, i s'ha fet notar també en els projectes que segueixen pendents. Les coses s'han complicat sobretot a partir de l'atemptat gihadista de la Rambla del 17 d'agost. A més de l'impacte d'aquesta acció terrorista, la ciutat ha estat l'epicentre de les conseqüències del procés català. L'activitat institucional s'ha vist afectada i s'han reproduït múltiples accions de protesta al carrer. S'hi ha sumat la celebració de les eleccions catalanes del 21 de desembre: qualsevol convocatòria electoral implica aturar noves decisions.\nEntremig també s'ha produït el trencament del govern municipal d'Ada Colau, que ha expulsat el PSC pel seu suport a l'aplicació de l'article 155 de la Constitució, una mesura que ha tingut la finalitat de reprimir el procés català. Malgrat el context, l'any ha acabat amb velles reivindicacions ateses, com el tancament de la Model, però hi ha actuacions estratègiques que segueixen encallades, com la construcció de l'estació de la Sagrera, que segueix paralitzada des de fa més de tres anys.\nProjectes desencallats el 2017:\nTanca la presó Model\nEl camió dels Mossos amb els darrers 12 interns abandona la Model. Foto: Adrià Costa\nSi hi ha una decisió que implica un abans i un després a Barcelona ha estat el tancament el juny de la presó Model. Ubicada al carrer Entença, en un espai equivalent a dues illes de l'Eixample, feia 113 anys que s'havia inaugurat. El 10 de gener, i pocs dies després del pacte per fer arribar la línia 10 del metro a la Zona Franca, la Generalitat i l'Ajuntament van firmar un altre conveni per clausurar la Model, i en cinc mesos ja s'havia executat el tancament. S'ha fet en un temps rècord, sobretot si es té present que com a mínim des dels anys 60 es deia que la presó marxaria d'allà i des del 2001 les dues administracions havien firmat diversos acords que mai s'havien fet realitat. El consistori ha rebut fa uns dies les claus de les instal·lacions –el context polític ha evitat una cerimònia formal, però les ha tingut abans d'esgotar-se el termini del 31 de desembre-, han indicat a NacióDigital fonts municipals, i preveu començar a desplegar ja els nous usos.\nFre al creixement turístic\nUn grup de turistes prenent el sol al costat del Maremagnum. Foto: Adrià Costa\nL'últim any ha estat un punt d'inflexió pel que fa a la gestió turística de la ciutat. Posar fre al creixement descontrolat de visitants era una de les promeses del govern d'Ada Colau, i el març va entrar en vigor el pla d'allotjaments turístics (PEUAT), que foragita els nous hotels a les zones més perifèriques de la ciutat. La mesura no ha estat exempta de polèmica, i el Gremi d'Hotels l'ha recorregut. En tot cas, no impedirà que es puguin obrir més de 9.000 places d'allotjament que el consistori ha hagut de permetre perquè els promotors dels nous establiments tenien drets adquirits d'abans del mandat de Colau. Moltes de les noves places que han esquivat les limitacions estan en barris on el PEUAT obliga al decreixement turístic, com ara a Ciutat Vella.\nLluita contra la pol·lució\nSenyalització de la Zona de Baixes Emissions, a la Ronda de Dalt. Foto: Adrià Costa\nLes administracions han començat a prendre's amb seriositat la lluita contra la contaminació atmosfèrica, a la qual atribueixen unes 3.500 morts prematures anuals. L'Ajuntament de Barcelona, l'Àrea Metropolitana, els municipis d'aquest àmbit i la Generalitat han pactat les mesures per fer-hi front, i que s'aplicaran gradualment. Una de les que pot tenir més efecte és la prohibició que es pot activar des de l'1 de desembre: quan el Govern declari un episodi de contaminació no podran circular els cotxes i furgonetes que generen més pol·lució a gairebé tota la ciutat –a la Zona de Baixes Emissions (ZBE)-. A més, s'encarirà en 2 euros/l'hora el preu de l'àrea verda i la zona blava per als no residents que tenen els vehicles més contaminants. L'any 2020 ja no podran circular mai per la ZBE els vehicles ja afectats per aquestes mesures.\nProjectes pendents de resoldre:\nLloguers pels núvols\nAnunci de pisos de lloguer en un bloc de la Vall d'Hebron. Foto: Adrià Costa\nJa fa un any que es va evidenciar la pujada desorbitada dels lloguers, que ja són més elevats que en els moments àlgids d'abans de la crisi. Avui trobar pis a Barcelona és més difícil que mai, i qui té la sort de localitzar-ne un rarament pagarà gaire menys de 1.000 euros per un immoble en condicions. Les mesures que s'han començat a implantar per ara no serveixen per intervenir en el mercat i aconseguir que es frenin els preus. L'Ajuntament va aprovar el gener el nou pla de l'habitatge, que contempla una multiplicació dels pisos de lloguer assequible, però no s'executaran a curt termini. Per la seva banda, la Generalitat va posar en marxa el juny l'índex de preus del lloguer, però amb caràcter merament orientatiu, i va deixar per més endavant els incentius per rebaixar-los, cosa que ha deixat la iniciativa sense efecte real. Ha acabat el 2017 i encara no s'han implantat.\nEl CIE segueix obert\nEl CIE de la Zona Franca ha estat un dels focus d'enguany. Foto: Adrià Costa\nEl tancament del Centre d'Internament d'Estrangers (CIE) de la Zona Franca és el principal conflicte obert que Colau manté amb el govern espanyol, que ha desacatat les ordres de l'Ajuntament de precintar les instal·lacions. El xoc ha entrat en una nova dimensió, i és que el 24 d'octubre el consistori va donar el primer pas per presentar un recurs contenciós administratiu a l'Audiència Nacional, segons fonts municipals, i fer així que sigui un jutjat el que obligui l'Estat a clausurar el CIE. Llavors el govern de Colau va presentar l'escrit previ que ara li permetrà formular la demanda. Mentrestant, l'Ajuntament ha creat el document de veïnatge, que serveix per acreditar l'arrelament amb la finalitat d'evitar l'expulsió del país de barcelonins o el seu ingrés al CIE. El consistori ja ha rebut 700 sol·licituds en un mes per obtenir-lo.\nSense Sagrera ni tramvia\nEl Tram a la part alta de la Diagonal. Foto: Jordi Jon Pardo\nDues de les grans actuacions de transport públic pendents es troben en estadis diferents, però tenen en comú que romanen bloquejades. La construcció de l'estació de la Sagrera no s'ha reprès, malgrat la promesa del ministre de Foment, Íñigo de la Serna, que les obres de l'estructura es podrien reactivar a finals de setembre i acabar-se a finals del 2020. Des de fa uns tres anys que les obres estan aturades per presumptes irregularitats. L'últim termini era que els treballs tornessin a posar-se en marxa durant el novembre, i tampoc s'ha complert. Per a l'altre gran projecte, la connexió del tramvia per l'avinguda Diagonal, encara no hi ha acord al consistori. El govern de Colau sosté que encara hi ha temps perquè les obres comencin abans d'acabar el mandat, que s'esgota el maig del 2019, però el temps per fer-ho possible aviat s'esgotarà.\nBarcelona, Les anàlisis de NacióDigital, Societat, Generalitat, lloguer, habitatge, pla d'allotjaments turístics, turisme, contaminació, Sagrera, Ajuntament de Barcelona, PEUAT, tramvia, Barcelona, presó Model, CIE, CIE de la Zona Franca, govern d'Ada Colau, govern espanyol, Govern\nReferendum sobre immigracio ja\nPer Immigracio massiva acaba amb nosaltres el 31 de desembre de 2017 a les 20:18\nMentre que no es redueixi a 0 la immigracio economica de paisos en desenvolupament ens dirigirem a labisme.\nPer Anònim el 31 de desembre de 2017 a les 19:03\nFa ràbia que t'ataquin amb els teus propis arguments i no sàpigues com defensarte eh? Tots els indepes feu el mateix, insultar i despreciar a tot el qui us deixa sense arguments.\nNo a la privatizacion de TMB\nPer M Antonia el 31 de desembre de 2017 a les 18:10\nMercedes vidal dimisión No a la privatización y externalización de los servicios básicos a empresas amigas de los comunes Comuns = Nova Dreta Catalana\nPer Anònim el 31 de desembre de 2017 a les 15:43\net pots multiplicar per zero? Sense tu el món ja és prou trist, creu-me.\nPerò té l'honor de ser l'alcadessa\nPer Anònim el 31 de desembre de 2017 a les 15:41\nde la ciutat més bruta del món. Cosa que, naturalment, no li deu treu ni un minut de son.\nPer Anònim el 31 de desembre de 2017 a les 14:29\nNo fotem ni cop, però som tan xupiguays!!!\nLO QUE QUISO SER Y NO FUE\nPer Anònim el 31 de desembre de 2017 a les 14:07\nDe todos es sabido que la política de la Colau es como la del avestruz. Desde que está al frente del consistorio ha ido de fracaso en fracaso, carriles bici, illas peatonales, desahucios, el despropósito del tranvía por la Diagonal, la plaza de las Glorias, etc. etc. La suerte es que se encontró con las harcas repletas y ha podido hacer y deshacer sin mellar en los presupuestos municipales. De esperar a ser presidenta de la Generalitat a quedar como han quedado, supongo que les hará recapacitar, porque la alcaldía también cuelga de un hilo fino.\nPer B. Runner el 31 de desembre de 2017 a les 10:53\nLa culpa d'aquest dèficit d'infraestructures de Barcelona la té la catalunya interior, subvencionada, improductiva, retrògra i inculta que roba a la pròspera, moderna i dinàmica Barcelona. Independència ja de tractorunya.


Magda Subirana: La cassola com a boia\nGlobal icon-chevron-right Espanya icon-chevron-right Barcelona icon-chevron-right Magda Subirana: La cassola com a boia\n©GLÒRIA SÁNCHEZMagda Subirana\nMagda Subirana, cuinera i restaurant de Vic, té la mà trencada i el cor posat en la cuina catalana de guisat i platillo\nPer Pau Arenós Data de publicació: dimarts 28 juliol 2015\nLes vocacions tardanes acostumen a ser les més sinceres, i les més intenses. Algú que va invertir anys de la seva vida laboral en una altra cosa i que es va reconstruir en l’edat adulta val la pena. Magda Subirana va ser propietària d’una empresa amb dos socis, comercial potent, venedora a l’engròs, fins que la vida li va fer un gir dramàtic i va haver de pensar què volia ser. Es va agafar a la cuina per salvar-se emocionalment: el guisat com a bot salvavides i com a àncora per subjectar-se als temps feliços. “La meva vàlvula d’escapament era la cuina. Si estava estressada, els feia fora a tots de casa i preparava canelons”. Sempre va ser bona amfitriona i d’aquells temps de rebre queda a la carta del restaurant el capipota de vedella, meravella gelatinosa “sense tripa” i “amb una mica de sobrassada”, que hi és sense ser-hi, insinuant-se al fons.\nA la terrassa d’aquest restaurant de Vic s’hi menja molt bé, en aquell centre de la població que és carreró i plaça, una gran plaça, lloc de trobada i retrobaments. En passar, veig L’Snack i torno a tenir 20 anys. A la taula, una ampolla de Quest 2013, un altre negre de Raül Bobet del qual te’n pots beure una caixa.\nAbans d’habitar aquesta casa del segle XVII, la Magda va aprendre a la Hofmann, va ser efímera estrella d’un programa gastro de la tele i es va fer càrrec del restaurant del Casino de Vic, on es juga a la botifarra i no a la ruleta.\nComenço amb uns talls de la recuperada Casa Sendra, una llonganissa extraordinària feta amb voluptuositat i coneixement i que és al meu podi d’embotits.\nLa Magda em guanya amb les gírgoles de castanyer de l’empresa Bolet Ben Fet, que treballa amb persones amb discapacitat intel·lectual, salsejades amb ou. Els calamars a la romana homenatgen l’àvia Maria, encara que no sé si la dona els presentava amb una tàrtara. El pop a la gallega surt dur i planteja la reflexió de quin és el seu sentit a Vic. Però no les mandonguilletes amb calamar, pertinents i convenients malgrat la calor.\nLa Magda té mà per a les cassoles i ho sap Nandu Jubany, un dels seus mentors juntament amb Pere Bahí i Anna Casadevall de La Xicra, amb qui va aprendre l’art dels arrossos i de la ceba cuita a foc lent durant dies. Encara que aquí l’encarregat de la gramínia és Xavier Bertran, cap de sala i marit, que també va ser empresari.\nEl caneló és fi, i al gall de Sant Pere amb patates, una bona peça, li sobra cocció. Postres amb nostàlgia: braç de gitano i flam de mascarpone.\nM’interessa la peripècia vital de la Magda i de com la cassola va ser una boia. Lluitadora, encantadora, et guanya amb un discurs càlid. Alguns volen salvar la cuina i és la cuina la que ens salva\nLa Magda Subirana, cuinera i restaurant, té al mà trencada i el cor posat en la cuina catalana de guisat i platillo. En aquest restaurant de Vic s'hi menja molt bé la cuina catalana de tota la vida: mandonguilles amb calamars, un capipota que és una meravella gelatinosa, canelons d'allò més fins i arrossos fents amb saviesa i foc lent.


VILLES A MENORCA - Viatges Ala Delta\nUna opció magnífica per gaudir aquest estiu en família a la meravellosa illa de Menorca\n8 dies / 7 nits des de 395 € / persona\nComplexe de villes individuals amb piscina privada i distribuides en dues plantes. Situades a la urbanització Son Carrio (Cala Blanca, Ciutadella). Cadascuna de las villes té un petit jardí que envolta tota la villa.Distància platja a 400 mts. / Bar - Restaurant a 300 mts. / Supermercat a 100 mts.\n6 persones - 3 dormitoris - 2 banys\n8 dies / 7 nits des de 460 € / persona\nCasa d'estil menorquí situada als pinars de Son Parc. SLes seves amplies terrasses, la vista sobre el bosc i la piscina privada permeten viure al màximo una vida a l'aire lliure.\nLA CASA (157m2)\n7 persones - 4 dormitoris - 3 banys\n8 dies / 7 nits des de 470 € / persona\nSituada a l' urbanització de Punta Prima, al sud-est de Menorca, la platja, la zona comercial i els restaurants estan a menys de 5 minutos caminant.\nI a menys de 10 minutos en cotxe es troben la platges de Alcaufar, Binibeca, Caló Blanc o Binisafua. El poble de Sant Lluís també està a 10 minuts en cotxe i a 15 minuts arribareu a Mahón.\nLA VILLA (100m2)\n5 persones - 3 dormitoris - 1 bany\nVILLA BINI MARINA\n8 dies / 7 nits des de 495 € / persona\nSituada a la urbanització de Binibeca Vell, a 400 metres del famós Poblado de Pescadores, la villa disposa d'una gran zona exterior amb piscina privada, barbacoa y menjador sota la pérgola.\nTot el necesari per pasar la vostra estada a la casa està a menys de 10 minuts caminant. A tan sols 5 minutas está el poblat de pescadors i a 15 minuts la platja de Binibeca. Botigues, bars, restaurants, supermercats... a l' urbanització trobareu de tot.\nLA VILLA (214m2)\n8 persones - 4 dormitoris - 3 banys\n8 dies / 7 nits des de 520 € / persona\nUna fantàstica casa de duess plantes amb vistes a la platja de Cala Galdana. Cala Galdana és una de les urbanitzacions mes conegudes de Menorca i amb tot tipus de serveis.\nMolt a prop de Cala Galdana, fent una excursió pel Camí de Cavalls, es pot arribar a les meravelloses platges verges de Cala Mitjana, Cala Mitjaneta, Cala Macarella i Cala Macarelleta.\nLA CASA (120m2)\n6 persones - 3 dormitoris - 3 banys\nCASA CA L'AVI I S'ÀVIA\n8 dies / 7 nits des de 550 € / persona\nA l'urbanització de Punta Prima, situada al sudest de Menorca, trobareu supermercats, farmàcia, restaurants, etc. És el lloc perfecte per passar unes vacances en família.\nLa platja, de sorra blanca i prima, té tot tipus de serveis i a la zona es poden realitzar diferents excursions pel Camí de Cavalls, com un ruta de gran recorregut que voreja tota Menorca per la costa.\n4 persones - 2 dormitoris - 1 bany\nTOTS ELS PREUS SÓN PER PERSONA I SEGONS EL NOMBRE DE PERSONES ALLOTJADES A CADA VILLA.\nAQUESTA OFERTA NO INCLOU TRANSPORT NI QUALSEVOL SERVEI NO MENCIONAT


Scendi dal treno Bolonya Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Zucchini 9, Montagnola, Bolonya, Itàlia, 40126 - Veure al mapa\nMés informació sobre Scendi dal treno\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Bolonya, Scendi dal treno és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Scendi dal treno, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Els clients de l'hotel poden gaudir de ascensor.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, cuina americana per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Scendi dal treno és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Bolonya.\nTots els tipus de viatgers (38) Parelles (10) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants petits (8) Famílies amb infants grans (3) Grups (13)


noviembre | 2013 | #JustíciaJuanAndrés\nCatalunya és un lloc preciós per viure. Des del 98 que vaig sortir de Sevilla, ja porto quinze anys en aquest raconet a la vora del Mediterrani, anomenat Barcelona. Ciutat gran, per les seves dimensions comparades amb qualsevol ciutat de la Península Ibèrica, i gran per la seva gent, lluitadora, solidària i correcta, com es…\n12/11/2013 en Mensajes.\nEl passat cinc d’octubre ha la ciutat de Barcelona van ocórrer uns fets que han causat gran alarma social. Una intervenció policial per part del cos dels Mossos d’Esquadra va acabar amb un detingut mort. Aquesta intervenció policial ha estat envoltada de polèmica i ara està sent investigada per un jutjat de Barcelona, doncs potser…\n07/11/2013 en Comunicados.\nInterior reformarà la comissaria de Ciutat Vella després de la imputació de 8 agents\nCatalunya Barcelona Interior reformarà la comissaria de Ciutat Vella després de la imputació de 8 agents Redacció – 05/11/2013 – 15.14h. Interior reformarà la comissaria de Ciutat Vella Interior té clar que a la comissaria de Ciutat Vella hi calen canvis. Així ho han revelat fonts del departament que indiquen que el districte és conflictiu, que el funcionament…


Cinc morts, entre ells tres menors, en el xoc d'un turisme i un camió a El Pedernoso, a Conca\nSegons han informat fonts del Servei d'Emergències 112 de Castella-la Manxa, l'accident s'ha produït cap a les 18.45 i els morts anaven en el turisme. La col·lisió entre els dos vehicles ha provocat que el turisme bolqués i es partís per la meitat.\nRedacció 28/04/2013 - 20.26 Actualitzat 28/04/2013 - 21.45\nUn total de cinc persones -dos adults i tres nens- han perdut la vida després de la col·lisió entre un camió i un turisme a l'N-301 al seu pas per la localitat de Conca d'El Pedernoso.\nSegons han informat fonts del Servei d'Emergències 112 de Castella-la Manxa, l'accident ha passat cap a les 18.45 i els morts anaven en el turisme. La col·lisió entre els dos vehicles ha provocat que el turisme bolqués i es partís per la meitat.\nAl lloc dels fets hi han anat la Guàrdia Civil, una UVI, una ambulància d'urgències, el metge d'urgències d'El Pedernoso, els bombers de Villarrobledo, a Albacete, i una brigada d'Obres Públiques.


Pocavergonya, poc fiable i, malgrat tot, entranyable, Don Pablos de Segòvia ens ofereix el relat de les seves aventures picaresques a l'Espanya del Segle d'Or i en aquelles Amèriques que llavors encara es coneixien com les Índies. De vegades miserable i altres acabalat, ara afalagat, ara menyspreat, les seves tribulacions el portaran des dels baixos fons als palaus, dels cims andins als meandres de l'Amazònia, per arribar fins aquell lloc mític en el qual cristal·litzen tots els somnis del nou Món: El Dorado\nEfervescència i enrenou a l’horitzó! La filla del cèlebre cap gal Vercingetòrix, perseguida pels romans, troba refugi en el llogaret dels irreductibles Astèrix i Obèlix, l’únic lloc de la Gàl·lia ocupada que pot garantir la seva protecció. La presència d’aquesta adolescent, diferent a tots els altres, provocarà molts enfrontaments entre els personatges de la vila.\nMaig de 2007. La principal empresa de caçatresors del món capta l'atenció de l'opinió pública en anunciar que ha descobert en aigües de l'Atlàntic el major tresor submarí que mai s'hagi trobat. Segons la limitada informació difosa per l'empresa, la troballa correspon a un vaixell misteriós, el Cigne Negre. No obstant això, hi ha indicis que apunten que es tracta, en realitat, de les restes d'un vaixell espanyol. Comença així una fascinant trama jurídica i política, les arrels de la qual es remunten a fets esdevinguts dos segles enrere, i en la qual un petit grup de funcionaris va a enfrontar-se a tot el poder mediàtic i la influència de la companyia nord-americana en defensa de la nostra història.


Inici > detall del relat: Yasmine\nD'un temps ençà la Yasmine no somriu.\nEs passa els dies ran de mar veient com els vaixells salpen de port i els segueix amb la vista fins que es perden en l'horitzó. Somia què hi deu haver més enllà del mar en les altres terres que alguna vegada havia vist per la televisió. Recorda tota la gent que ha conegut fins fa poc, multitud de persones de l'altra banda d'aquest mar i d'altres mars, gent d'arreu del món. Es passava el dia atenent-los, que si canviar un bitllet d'avió, que si demanar un taxi, encarregar un sopar a Le Brog, parlar amb l'encarregat de la cuina de la fàbrica perquè no els faltés mai un té ni unes pastes o sandvitxos...\nFins i tot s'havia mig enamorat d'un d'aquells clients, un alemany molt simpàtic que sempre li feia bromes. Ell no ho sabia, car ella mai no gosaria dir-li, és clar. Però ara no se'l pot treure del cap i pensa com serien les coses si a lo millor ell se la hagués endut a la seva terra. De vegades passa per el lloc on treballava fins pa poc a la hora que arriba el conductor amb els forasters. Té la esperança de tornar-lo a veure. Sap del cert que una setmana de cada mes l'alemany la passa en aquella fàbrica. Però quan li falten pocs metres per arribar les cames se li aturen. Què pensaria l'home si la veiés així, bé, de fet no la reconeixeria, quina vergonya... i pensa "que tonta que sóc..."\nSovint quan està fitant el mar pensa en els dies en que es pintava els ulls i els llavis, i les ungles i duia aquells vestits tan macos de colors, especialment el vermell, li encantava aquell vestit vermell. Conjuntat amb el mocador de cap també vermell. Com li agradava aquell vestit, era perfecte, tot arrapat al cos ressaltant els pits turgents i la cintura perfecte i un xic bugader a la altura de les natges així li dissimulava el cul. I llarg fins a terra, que li permetia dur sabates de taló sense que es veiés. Se sentia com una princesa quan duia aquell vestit.\nEncara recorda quan sortien de la fàbrica amb la Sara els dies que la Sara duia el vestit verd i ella el vermell. Es passaven tota la estona fins que arribava el bus somrient a tort i a dret a totes les mirades masculines d'admiració i femenines d'enveja, ressentiment, pena....\nAra dins del seu vestit negre no pot somriure, ni li cal, de fet, ni té motius ni ningú a qui somriure.\nD'ara endavant només podrà mostrar el somriure dins de casa, ah que petit s'ha fet el món de cop i volta. Com a molt quan el marit sigui a treballar podrà convidar a prendre el té a la Sara. I mica en mica aniran renunciant al futur propi i parlaran del futur dels seus homes i del passat d'elles. Vint-i-cinc anys i ja només els hi queda el passat...\nDe vegades s'acaricia el ventre i pensa en el seu fill, perquè serà un nen, és clar, li fa tanta il·lusió al seu pare que sigui un nen... En el fons ella sap que si no surt nen li tocarà fer-se un fart de parir fins que surti el mascle, les coses són com són, i que a la fi el pare a la cartera i al mòbil no hi portarà cap foto d'ella ni de cap filla, només la foto del fill mascle... quina merda...\nI aquest fill mascle serà el que quan sigui gran li manarà on ha de seure, qué pot o no menjar. I I quan viatgin serà ell qui s'encarregarà de tot, tan li fot que ella parli quatre llengües i hagi gestionat infinitat de càterings, viatges i esdeveniments multitudinaris. Des d'ara i fins al final ho haurà de veure tot des de darrera de la reixa. Collons, ara se n'adona: està a punt de parir el que serà el seu esclavitzador.\nI potser arribarà el dia que el marit es cansarà d'ella i agafarà una altra esposa. S'ho pensa bé i fins i tot li fa gràcia. Al menys tindrà algú amb qui poder parlar i no li caldrà jaure tan sovint amb aquell mascle que mai li ha fet el pes... si al menys es treiés la suor del damunt... és que cada vegada que sent aquella abraçada d'ós ple de suor i l'alé podrit de mastegar tabac se li bloqueja la respiració.\nI quan a la fi el vaixell es perd en l'horitzó la Yasmine refà el camí cap a casa... no hi ha cap pressa...de fet no té cap pressa per arribar a casa. Així per el camí encara es pot anar deixant portar per la melangia... l'únic sentiment que li resta per sentir-se viva dins d'aquest cos emburkallat.\nLa història de masses dones.[Ofensiu]\nFada del bosc | 10-08-2010 | Valoració: 10\nPer el meu parer, un text molt ben elaborat. La història de la Yasmine, com la de tantes dones esclavitzades tan sols per el fet d'haver nascut dona.


Centres Cívics i espais culturals de l'Eixample\nEl país de la cultura té aquests dies una capital temporal a l'Eixample on, amb l'arribada de l'estiu, enceten una nova edició del Festival Tangent amb 23 propostes de dansa, teatre, circ, art i una pila més que hibriden disciplines diverses.\nSerà del 22 de juny al 26 de juliol, quan el Districte de l'Eixample posa d'acord els seus centres cívics i culturals per oferir una programació plena de propostes interessants: des de clàssics teatrals posats al dia a circ contemporani, microteatre o cites amb grans noms de la dansa. Aquí teniu el vídeo que anuncia la segona edició del festival.\nI és que, entre el mar de propostes del Festival Tangent, hi ha algunes que no us hauríeu de perdre de cap manera, com la mirada tendre de la companyia Teatre Nu sobre la humanitat projectada mitjançant un titella gegant, la Mrs. Brownie que dimarts, 26 de juny, al Centre Cívic Sagrada Família, protagonitza un espectacle ple d'humor, tendresa i cançons.\nPerò si sou de circ, no us perdeu la proposta contemporània de la prestigiosa companyia eia que, el 3 de juliol, al Centre Cívic Urgell (Jardins d'interior d’illa d'Ermessenda de Carcassona) presenta l'espectacle Espera, un muntatge, esteu avisats, amb participació de l'espectador. L'11 de juliol, a la Casa Elizalde, tampoc us voldreu perdre l'actuació d'Amer i Àfrica i el seu muntatge de circ Envà.\nPel que fa al teatre, en tindreu una mostra contemporània a Wasted, de la companyia Íntim Produccions, que el 4 de juliol, a la Casa Elizalde, us presenten uns amics que han quedat per recordar plegats un altre de desaparegut.\nConcerts de pop, de rock, de flamenc o alguns d'inclassificables, com el que oferirà la Lu Rois el 5 de juliol a la plaça del Fort Pienc o la música amb instruments de joguina de l'Orquestra Fireluche (6 de juliol a la Casa Golferichs; a la imatge. Foto: Anna Bordonada) també formen part d'una programació que inclou exposicions, dansa, teatre experimental, teatre d'objectes com el de Microteatre d'objectes (13 de juliol a la Casa Golferichs) o grans clàssics teatrals renovats.\nI és que una companyia teatral tan prestigiosa com Obskené porten el 17 de juliol a l'escenari del Centre Cívic Sagrada Família Fuenteovejuna, una versió del clàssic de Lope de Vega que els joves actors i actrius de la companyia apropen al nostre temps.\nSi voleu fer un viatge cultural llarg i intens sense ni haver de sortir de l'Eixample, veniu al Festival Tangent però, abans, consulteu la pàgina web on trobareu la programació completa.\n'Còmics contra el masclisme' a l'Espai Jove La Bàscula\nPotser alguna vegada us heu trobat amb un còmic d'aquells que llancen un missatge masclista o homòfob,...


728.000 viatgers passaran pels aeroports balears aquest cap de setmana\ndBalears / E.P | 20 juliol 2017\nUn total de 728.010 viatgers passaran pels aeroports de Balears en 4.663 vols programats per a aquest divendres, dissabte i diumenge, segons dades facilitades per Aena.\nAeroport de Palma: té programats 2.918 vols, amb 491.194 viatgers entre divendres i diumenge.\nAeroport d'Eivissa: espera rebre 164.702 viatgers en 1.192 vols.\nAeroport de Menorca: passaran 72.114 persones en 553 moviments.\nEl dissabte serà el dia de major trànsit en els tres aeroports de les Illes, amb una previsió de 269.192 passatgers en un total d'1.671 vols programats a Balears.


Escola Pia de Vilanova: XI Congrés de la Ciència\nXI Congrés de la Ciència\nEls alumnes de cinquè de primària de la nostra escola van participar, el passat dimarts 24 de maig, en el XI Congrés de la Ciència celebrat a la UPC de Vilanova.\nCom que havien treballat conceptes sobre les energies renovables a l’assignatura de Ciències en anglès (Aicle) , van decidir fer un projecte relacionat amb aquest tema. El grup de 5è A va fer una maqueta representant una zona de Vilanova i van situar una placa solar sobre un dels edificis. Els nens i nenes de cinquè B van fer el mateix però en aquest cas van col·locar un ventilador simulant un aerogenerador que produís energia eòlica. Van construir la maqueta amb gran entusiasme, amb diferents materials reciclats, com ara caixes de medicaments, sorra i teles.\nPer fer realitat aquesta experiència hem comptat amb la col·laboració de varies persones: En Raimon Carreras, pare d’un dels nens de cinquè, ens va proporcionar un plànol de Vilanova i va ensenyar als alumnes com situar els diferents elements de la ciutat al plànol . Per altra banda, els professors Agustí Justo i Joan Parellada van fer possible que entenguéssim com funcionaven els dos tipus de energia i es van fer càrrec de tota la part tecnològica del projecte. En Miguel Ramos, pare d’una alumna d’aquest curs va editar els vídeos on els infants explicaven quines conclusions havien tret d’aquest projecte.\nEl dia de la presentació alguns alumnes de tots dos grups van fer una exposició oral en anglès de tot el procés i la resta d’alumnes van participar en un vídeo on explicaven les seves experiències envers el projecte. A continuació trobareu un enllaç amb la gravació de les intervencions dels alumnes de cinquè en aquest congrés de la Ciència.


102331 - MODELITZACIÓ I SIMULACIÓ\nArnau Gonzalez Juncà (agonzalezj@tecnocampus.cat)\nL'idioma d'impartició serà Català/Castellà. Alguns materials, terminologia i bibliografia són en Anglès, pel què convé tenir un mínim de nivell.\n1. Introducció a la Modelització i Simulació en Enginyeria Mecànica. Tipus de models. Models físics, models matemàtics analítics, models matemàtics numèrics. "Llenguatge" de modelització.\n2. Mètodes matricials per a estructures de barres. El Mètode de la Rigidesa (Direct Stifness Method): Conceptes de matrius de rigidesa, forces i desplaçaments nodals. Conceptes de sistemes de coordenades locals i globals. Conceptes d'acoblament de matrius. Condicions de contorn i mètodes d'aplicació de les mateixes. Programació dels mètodes matricials per simulació estàtica del comportament d'estructures de barres exposades a càrregues externes.\n3. La introducció al MEF (Mètode d'Elements Finits). Principi dels Treballs Virtuals (PTV). Progamació dels models numèrics amb elements 1D. Programació de codis senzills per simulació de problemes 1D a través del MEF.\nElasticitat bidimensional (2D): hipòtesi de la tensió plana i de la deformació plana. Funcions de forma lineals. Modelització de les forces repartides. Discretizació d'elements finits: el mallat. Elements finits triangulars i quadrilàters de tres i quatre nodes. Elements Lagrangians de 6 i 8 nodes.\n4. Elements avançats (beam, plate, membrane,...). Principi dels Treballs Virtuals (PTV) en 3D. Funcions de forma lineals en 3D. Simplificacions de models tridimensionals per problemes simètrics.\n5. Models híbrids i avançats. Introducció a models híbrids i object-oriented. Introducció a models avançats: estratègies algorísmiques evolutives, models "white-box", "grey-box" i "black-box". Ús de xarxes neuronals.\nSOFTWARE: En aquest curs s'utilitzarà SolidWorks y Matlab/Python.\nPreparar models per càlcul numèric (CAD) i realitzar el pre-procés d'aquests models (aplicant condicions de contorn, càrregues, propietats del material).\nUtilitzar programari MEF per a analisis de problemes estàtics.\nEntendre els conceptes bàsics del modelatge numèric.\nTrobar fàcilment orígens d'errors en les simulacions numèriques\nAnalitzar resultats de les simulacions, extreure'n conclusions i prendre mesures per millorar el disseny de components mecànics\nL'assignatura consta de 40 hores de classes presencials a l'aula (grup gran), on es desenvoluparan els conceptes de teoria, amb exemples i exercicis i 20 hores d'activitats en laboratori (grup petit).\nEls estudiants disposen de tota la informació necessària per seguir les explicacions del professor i poder estudiar de forma autònoma. Els alumnes tindran accès als apunts de l'assignatura a la pàgina web del curs.\nLes sessions de grup petit són d'assistència obligatòria. En les pràctiques de laboratori informàtic els estudiants es dividiran en equips d'un màxim de 2 membres per a realitzar les tasques.\nLes pràctiques involucren programació d'algoritmes de la simulació numèrica i aprenentatge de l'ús de programari de modelització i simulació numèrica (SolidWorks i Matlab/Python).\nEl contingut de l'assignatura està dividit en 5 temes:\n1. Introducció a la Modelització i Simulació en Enginyeria Mecànica.\n2. Mètodes matricials per simulació numèrica.\nMètodes Matricials: Direct Stifness Method.\nDirect Stifness Method per elements barra (truss).\n3. MEF (Mètode d'Elements Finits)\nPrincipi dels Treballs Virtuals (PTV)\nProgramació dels models numèrics MEF en 1D.\nElements Lagrangians de 6, 8 i 9 nodes.\n4. MEF 3D\nElements estructurals avançats 2D i 3D (beam, plate, membrane).\nMEF per problemes 3D.\n5. Models Híbrids i Avançats\nL'assignatura consta de 40 hores de classes presencials a l'aula (grup gran), on es desenvoluparan els conceptes de teoria, amb nombrosos exemples i exercicis i 20 hores d'activitats en laboratori (grup petit).\nL'assignatura s'aprova realitzant pràctiques, dos treballs de curs i un exàmen.\nLes pràctiques tindran un pes total de 20% a la nota final.\nL'examen escrit inclou preguntes sobre conceptes teòrics i un o més problemes pràctics. L'examen tindrà un pes del 30% sobre la nota final.\nHi haurà dos treballs de curs:\nEl primer treball de curs consistirà en la modelització geomètrica en CAD d'un sistema, mecanisme o peça, el plantejament de les condicions de contorn i càrregues a què estarà sotmès/a en les seves condicions de treball i la posterior simulació numèrica i anàlisi de resultats, amb propostes de millora, si s'escau. Caldrà també realitzar els plànols 2D de la o les peces implicades en el mecanisme. El treball tindrà un pes del 25% sobre la nota final de curs.\nEl segon treball de curs consistirà en la realització d'un model numèric programat en Matlab o Python per a la optimització i/o simulació numèrica de problemes. El treball tindrà un pes del 25% sobre la nota final de curs.\nÉs necessari l'obtenció d'una qualificació mínima de 3,5 en cada un dels evaluables per a que es realitzi la nota mitja.\nL'assistència a classes és obligatòria, la falta injustificada en més de 3 sessions implica la pèrdua a dret d'avaluació.\nL'entrega de treballs amb més de 3 dies de retard implica la pèrdua a dret d'avaluació.\nIntroduction to Finite Element Method, lecture notes of the course by C. Felippa\nMartin J. Haigh: An Introduction to computer-aided design and manufacture, Oxford, 1985.\nModelling and simulation fundamentals, J. Sokolowksi, C. Banks, Wiley, 2010\nOñate, Eugenio (1992). Cálculo de Estructuras por el Método de los Elementos Finitos. Ed. CIMNE.\nThompson E.G. Introduction to the finite element method: theory, programming and applications..\nShigley, J.E. Simulation of mechanical systems: an introduction. 1967. New York: McGraw-Hill


95. MAX REINHARDT\nMaximilian Goldman va néixer a Baden, Àustria, el 9 de setembre de 1873, va ser director de teatre, productor i director cinematogràfic.\nFill d'un comerciant jueu, es va fer dir Max Reinhardt i va estudiar Economia a Salzburg i Art Dramàtic a Viena. Va adquirir i va reconstituir la companyia teatral "Deutsches Theater", dirigint-la en una primera etapa que va abastar des de 1905 fins a 1919. Durant aquesta època, es van formar a la seva companyia actors i futurs directors de cinema tan notables com F.W. Murnau, William Dieterle, Max Schrecko i Emil Jannings. En aquest primer període va posar en escena obres d'autors, com Oskar Kokoschka, Henrik Ibsen, William Shakespeare o Bertolt Brecht, entre altres.\nMax Reinhardt va realitzar el 1910 el film "Sumurûn". El 1911 Ernst Lubitsch (1892-1947) es va incorporar al "Deutsches Theater" de Reinhardt fent papers de caràcter, per a passar a protagonitzar seguidament curtmetratges còmics el 1913 i a dirigir-los el 1914, obtenint un èxit immediat en la seva doble faceta d'actor i director, però sense deixar d'actuar per a Reinhardt. El 1942 Lubitsch va realitzar el seu film "Ser o no ser", una de les millors comèdies de la història del cinema.\nEl 1912 Max Reinhardt va realitzar la pel·lícula "Das mirakel". El 1913 va filmar la pel·lícula "Die insel der seligen" i el 1914 va completar el díptic iniciat un any abans amb el film "Eine venezianische nacht", on van intervenir actors com Alfred Abel o Erika de Planque i que sobretot va pretendre ser un primer acostament a la direcció cinematogràfica. En aquest primer període va dirigir les seves primeres pel·lícules en les que va exposar les seves idees sobre la representació artística. Els seus films van ser innovadors en l'ús de la música, escenaris increïbles, gran quantitat d'extres, primers plans dels actors i una nova forma d'actuació que fugia del naturalisme. Sis anys després, l'adaptació d'un fragment de "Ricard III", segons l'obra de William Shakespeare, protagonitzat per Conrad Veidt, va tancar aquestes incursions darrera les càmeres de Reinhardt durant el període del cinema mut.\nVa ser membre fundador el 1920, juntament amb Richard Strauss i Hugo von Hofmannsthal, del Festival de Salzburg. Max Reinhardt, va captar l'essència de Salzburg i dels seus estrets carrers, inspirant-lo en la creació del festival, que incloïa òpera, teatre, ballet i música clàssica. "Tota la ciutat és un escenari" va ser la frase per ell pronunciada amb motiu de la celebració del festival, en el que va arribar a utilitzar muntatges grandiosos, com els de la mateixa catedral.\nReinhardt va tenir una importància vital en la renovació del teatre modern. Oposat al naturalisme, va produir i va dirigir obres teatrals i més tard pel·lícules amb decorats espectaculars, escenes de masses i música. Va impulsar l'expressionisme tant en el teatre com en el cinema germans, creant formes impressionistes mitjançant l'ús de la llum. El joc de llums i ombres, tamisades per cortines, així com uns imaginatius decorats, li van servir per a crear una contínua sensació de moviment que expressaria les tensions internes de l'obra dramàtica. Aquest contrast violent de tenebres i claredat possibilitaria també la creació d'una atmosfera densa, on els actors s'expressarien mitjançant la mímica i la gestualitat del cos, abans que a través del simple recitat emfàtic del text. Cal destacar que l'impuls de renovació de Reinhardt el va dur a confiar els esbossos de disseny de decorats, al pintor noruec Eduard Munch. Munch va dissenyar, entre altres, els decorats de l'obra "Els dobles" d'Henrik Ibsen. El teatre expressionista va afavorir l'aparició d'una nova concepció de la posta en escena, els decorats i la direcció. El seu objectiu era crear un quadre escènic perfectament unificat per a augmentar l'impacte emocional sobre el públic. Entre els directors de teatre expressionista més destacats cal citar també a Erwin Piscator, i al rus Vsiévolod Meyerhold. La influència de la pintura i el teatre expressionista també es va deixar sentir en el cine, que va accentuar els seus aspectes fantàstics i onírics.\nAixí mateix, durant aquest primer període Max Reinhardt va crear la "Kammerspiele" (Teatre de càmera): representacions teatrals en originals decorats intimistes per a un reduíssim grup d'espectadors. La fi era que aquests poguessin captar fins els gestos més subtils dels actors. Això era quelcom realment innovador que exigia una gran preparació dels actors. Per això, la companyia de Max Reinhardt era punt de referència per a la formació d'actors. A Austria va utilitzar plataformes giratòries i va dur l'escenari a la sala. Personatges i escenaris es van presentar d'una manera distorsionada, amb la intenció de produir un gran impacte emocional.\nRetrat de Max Reinhardt\nEl "Deutsches Theater" (Teatre Alemany) i el "Kammerspiele" (Teatre de Càmera) són dues sales contigües en el centre de Berlín, molt prop de Friedrichstrasse i de Unter den Linden, en un barri que durant la divisió de la ciutat estava gairebé derruït per estar al costat del mur, molt prop del Reichstag -el Parlament alemany-. Des de 2006 compte també amb un petit teatre en la planta baixa, el "Box & Bar". El "Deutsches Theater" es va construir el 1850. El seu nom actual el va rebre el 1883, i des de llavors el teatre ha fet història. Otto Brahm el va convertir en l'Olimpi del naturalisme i va imposar autors com Gerhart Hauptmann, August Strindberg i Arthur Schnitzler. Sota la direcció de Max Reinhardt el "Deutsches Theater" es va caracteritzar a partir de 1905 per les seves escenificacions commovedores d'obres clàssiques. Heinz Hilpert va aconseguir dur la casa amb un programa clàssic-humanista durant la dictadura nacionalsocialista. La llista dels cèlebres artistes que van passar per aquesta sala és llarga i arriba fins a 1933, quan Max Reinhardt va haver d'emigrar pel nazisme. El 1949, sota la direcció artística de Wolfgang Langhoff, Bertolt Brecht i Helene Weigel van fundar el "Berliner Ensemble" com a companyia resident del "Deutsches Theater". Llegendaris són també els muntatges de directors de la talla de Benno Besson, Alexander Lang o Heiner Müller durant l'època de la dictadura comunista. Precisament van ser actors del "Deutsches Theater" els que van ajudar a organitzar el 4 de novembre de 1989 la manifestació a Alexander Platz, en vigília de la caiguda del mur -ja se sap: l'oportunisme polític dels artistes- en protesta i exigència de la lliure circulació de persones per part dels ciutadans orientals. Poc després de les 23h del dijous 9 de novembre de 1989, després d'emetre per les cadenes de ràdio i televisió occidentals la notícia "El mur està obert", encara sense ordres oficials i sota la pressió de les masses, el pas de la Bornholmer Straße de Berlín, va aixecar la barrera i la resta de passos van anar obrint el seu pas en cadena. Al ser retransmès per televisió en directe, encara més ciutadans orientals van sortir al carrer i es van dirigir a les fronteres. El divendres 10 de novembre quantitats ingents de persones seguien travessant la frontera, ja sense control. S'havia produït la caiguda del mur de Berlín.\nXavier Rius Xirgu davant del Deutsches Theater el 2009.\nDarrere de la façana neoclàssica en el carrer Schumann, el "Deutsches Theater" disposa actualment de tres escenaris: la Casa Gran amb aproximadament 600 places en una sala amb personalitat pròpia i ambient del 1850, restaurada amb la seva configuració històrica en virtut d'un plebiscit celebrat a Berlín que es va decantar per aquesta opció; el "Kammerspiele" amb unes 230 places, decorat el 1906 pel mateix Max Reinhardt amb un disseny modern i el "Box" inaugurat el 2006 -una caixa negra compacta, en el hall del "Kammerspiele"- amb 80 places per a viure un teatre a flor de pell, nous texts i temes actuals.\nDistribució de seients del "Deutsches Theater".\nEn el "Deutsches Theater" se segueixen representant majorment obres clàssiques, entre elles "Faust" de Goethe, "Don Carlos" de Schiller, "Emilia Galotti" i "Minna von Barnhelm" de Lessing, ""Somni d'una nit d'estiu" de Shakespeare, "La Orestia" i "Els Perses" de Aischylos, així com "Medea" d'Eurípides". La casa va poder celebrar grans èxits amb "Oncle Wanya" d'Antón Chechov i la tragicomèdia berlinesa de Gerhart Hauptmann "Les Rates". Però no s'enganyi ningú: Les escenificacions són modernes, molt modernes, de vegades xocants. El programa del "Kammerspiele" es dedica sobretot al drama modern i contemporani, entre altres "El viatge d'un llarg dia cap a la nit" d'Eugene O'Neill, "En el trineu d'Arthur Schopenhauer" de Yasmina Reza, "Sobre animals" d'Elfriede Jelinek o "Pornografia" de Simon Stephens.\nDistribució de seients del Kammerspiele.\nEls treballs escènics de Max Reinhardt han passat a la història, per la seva enorme capacitat per a crear formes impressionistes mitjançant l'ús de la llum, contravenint la pràctica habitual basada en el naturalisme i pel recer atorgat al revolucionari moviment expressionista que més tard donaria els seus principals fruits en el terreny cinematogràfic. Suposant un dels recursos més importants de l'expressionisme, el contrast entre la llum i les ombres. De cop un personatge es queda a les fosques excepte el seu rostre (o un objecte en concret) amb la finalitat d'enfocar l'atenció de l'espectador que recicla el missatge en forma de sinistre presagi o d'inquietant amenaça. Per aquesta tècnica Max Reinhardt va ser considerat el precursor dels denominats "mags de la llum".\nBust de Max Reinhardt davant del Deutsches Theater.\nDesprés d'aquesta primera època, Max Rehinhardt va passar a dirigir el "Grosse Spielhaus", entre 1920 i 1924. Aquí va posar en escena obres de Bertolt Brecht tals com "Tambors de nit". Els seus ensenyaments i mètodes van influir en directors, com per exemple Robert Wiene, la pel·lícula del qual, "El gabinet del doctor Caligari", es considera un dels primers exponents del nou moviment artístic expressionista. Després d'aquesta breu etapa en la "Grosse Spielhaus", va regressar al "Deutsches Theater" que va tornar a dirigir des de 1924 fins a 1932. Les seves postes en escena del teatre més avantguardista, van seguir influint enormement en el cinema i teatre alemanys.\nEl 1923 es va incorporar a la companyia teatral de Max Reinhardt, abans de convertir-se en famós director cinematogràfic, el vienès Otto Preminger. Va romandre fins a 1926, any en que Reinhardt va fundar el Teatre de la Comèdia de Viena. L'escenògraf preferit de Margarida Xirgu, Sigfrido Burmann, va ser també deixeble de Max Reinhardt, deixant palès l'expressionisme en les representacions de la Xirgu durant la llarga època que es va responsabilitzar de les seves escenografies. Margarida Xirgu va ser una renovadora del teatre modern i li va agradar seguir les inclinacions més actuals de l'època com les de Max Reinhardt, utilitzant en la posta en escena de les seves representacions caràcters expressionistes, en lloc del vigent naturalisme.\nMax Reinhardt va contractar el 1924 a Bertolt Brecht com dramaturg del "Deutsches Theater". Marlene Dietrich es va presentar a les classes de Reinhardt, però aquest va desconfiar de les seves faccions i del seu ros cabell. Dos anys després va tornar a veure-la i es va quedar fascinat. Marlene, malgrat aquest cèlebre admirador, hauria encara de realitzar un meticulós treball de fons, com actriu de repartiment i en modestes funcions teatrals.\nEl 1928 Reinhardt va obtenir el seu primer gran èxit amb "Dreigroschenoper" ("L'òpera de tres rals"), segons llibret de John Gay i música de Kurt Weil, de la qual el 1943 va publicar una versió novel·lada. En aquesta obra, així com a "Aufstieg und Fall der Stadt Mahagonny" ("Prosperitat i caiguda de la ciutat de Mahagonny") en el 1930, va començar a teoritzar la concepció del teatre, que en una primera etapa va denominar èpic, i molt més tarda dialèctic. Mentrestant havia publicat el 1927 la col·lecció poètica "Taschenpostille" ("Sermonari de butxaca"), "Hauspostille" ("Sermonari domèstic") i havia col·laborat amb el director Erwin Piscator.\nSegell de la RFA amb el retrat de Max Reinhardt.\nEs conserven 17 cartes i 7 fotografies, resultat de la correspondència de George Bernard Shaw amb Max Reinhardt, com document testimonial de l'època. Max Reinhardt també va crear institucions escèniques tan prestigioses com el "Volksbühne" de Berlín o el "Theater in der Joseftadt" de Viena.\nAbans de 1933, en que va ascendir Adolf Hitler al poder, Max Reinhardt pel seu origen jueu i rebuig frontal al nazisme, va emprendre un llarg exili per Anglaterra, França i Itàlia que va desembocar finalment als Estats Units, on va fundar, a més d'una companyia de teatre, una escola d'art dramàtic polivalent -teatre, cinema i ràdio- molt benvolguda pels actors nord-americans, denominada "The Max Reinhardt Workshop of Stage, Screen and Radio" que va mantenir oberta des de 1930 a 1941. Nombrosos actors alemanys que van emigrar també als Estats Units fugint del nazisme, es van unir a la seva companyia teatral.\nRebut com un dels creadors més importants de la història del teatre, la Warner el 1935 va posar en les seves mans la possibilitat d'adaptar la famosa obra de Shakespeare "Somni d'una nit d'estiu" al cinema. Reinhardt l'acabava de dur als escenaris d'Estats Units, en un espectacle a l'aire lliure concebut per a 25.000 espectadors. Va realitzar la pel·lícula i va ser la seva veritable aportació al món del cinema, codirigint el film al costat del seu deixeble William Dieterle. Les descomunals proporcions de la iniciativa teatral del "Somni d'una nit d'estiu", van merèixer un pressupost similar en la seva translació al cel·luloide, així com un repartiment a l'altura de tal magnificència: Dick Powell, James Cagney, Olivia de Havilland, Mickey Rooney i Kenneth Anger. Poques vegades la indústria d'Hollywood havia posat tants mitjans a un debutant, per molta fama que li precedís com creador en altres camps, i menys en algú que havia fet del clarobscur i de l'estètica tenebrista un tret primordial del seu estil. Però la veritat és que la Warner va disposar un centenar de ballarins per a encarnar els silfs del bosc, mil tècnics especialistes en diferents àrees, dos platós de rodatge, i fins i tot va aguantar pacientment que les primeres vuit setmanes de rodatge llancessin com saldo un material per complet inservible per a la projecció. El resultat final va ser un llargmetratge de quatre hores i mitja, que per problemes evidents de distribució va haver de reduir-se a la meitat. Aquest fracàs econòmic no es va veure compensat per la nominació al Oscar en la categoria de millor pel·lícula, de manera que Max Reinhardt va clausurar amb "El somni d'una nit d'estiu" el seu acostament al cinema.\nMax Reinhardt va continuar treballant en el teatre i en la seva escola fins a la seva mort a Nova York, el 31 d'octubre de 1943, als 70 anys d'edat.\nAlguns textos han estat extrets de "Max Reinhardt" de Wikipedia i de Biografies i Vides.


Ruta d'en Serrallonga GR 178. De Sant Hilari Sacalm a Osor | Viatgeaddictes\nExcursions > Girona > la Selva > Ruta d'en Serrallonga GR 178. De Sant Hilari Sacalm a Osor\nEl paisatge és feréstec, es travessen boscos de castanyers i avets imponents i s'albira en el tram final, fins a arribar a l'ermita de la Mare de Déu del Coll, l'embassament de Susqueda.\nL'inici de la ruta és a l'oficina de turisme de Sant Hilari Sacalm i el final a Osor. Per retornar al punt d'origen, serà necessari disposar d'un mitjà de transport, ja que l'itinerari és en forma de travessa (lineal).\nS'arriba a Sant Hilari Sacalm des de l'AP-7 (sortida 10 Hostalric-Blanes) prenent als afores d'Hostalric la carretera GI-553 cap al NO i seguint, a l'alçada d'Arbúcies, per la GI-550 en el mateix sentit de la marxa (NO). També s'hi pot fer cap des de l'eix Girona-Vic (C-25 o Eix Transversal) per la sortida 209 de Sant Hilari Sacalm. Es pot deixar el vehicle a les zones d'aparcament de davant de l'Ajuntament (tanmateix, diumenge al matí és dia de mercat i no s'hi pot aparcar) i de la plaça del Doctor Moragues. La ruta pot començar a l'oficina de turisme de Sant Hilari Sacalm, ubicada a la plaça del Doctor Robert, o bé a la pista del Subirà si es ve amb vehicle particular i es vol estalviar un bon tram d'asfalt i camí de pujada pel mig d'un polígon industrial.\nEls punts d'interès de la ruta els trobem a Sant Hilari Sacalm (ermita de Sant Francesc del Carbonell) i Osor (Santuari de la Mare de Déu del Coll, embassament de Susqueda des de la Mare de Déu del Coll, Osor des de la Mare de Déu del Coll, i el\tPont Vell).


L’epidèmia del coronavirus planteja molts dubtes a empreses i treballadors, que es veuen abocats a situacions de reducció de l’activitat, però manteniment dels costos. Cal analitzar les opcions que hi ha per afrontar la crisi i evitar, en la mesura del possible, una situació irreversible.\nBaixada de l’activitat: ERTO\nEn cas de baixada de comandes o manca de subministrament de productes necessaris per a l’activitat per tancament dels centres de clients o proveïdors, l’Empresa pot optar per un Expedient de Regulació Temporal d’Ocupació de suspensió de contractes.\nAquest expedient permet suspendre tots o part dels contractes laborals durant un temps determinat, de manera que els treballadors passin a cobrar l’atur durant aquest període. Durant la durada de la suspensió, l’Empresa ha de seguir abonant la part patronal de les cotitzacions a la Seguretat Social del personal afectat, però no el salari. Durant la suspensió, l’activitat de l’Empresa pot continuar o no, i l’ERTO pot a afectar a una part o a la totalitat de la plantilla, depenent de les necessitats empresarials.\nEs troba regulat al Real Decret 1483/2012, en el que s’aproven els procediments d’acomiadament col·lectiu, suspensió de contractes i reducció de jornada.\nPer iniciar l’ERTO cal preparar una memòria justificativa de les causes econòmiques, tècniques, organitzatives o productives, amb anàlisi de les previsions negatives de les circumstancies actuals per l’Empresa. En cada cas serà diferent, però caldrà adjuntar detall dels clients o proveïdors tancats, justificants de les cancel·lacions de comandes o subministraments i davallada de facturació, entre d’altres.\nCal comunicar l’inici de l’ERTO al Departament de Treball i iniciar un període de consultes de 15 dies amb els treballadors. Per no demorar la tramitació de l’expedient, es recomana que, en els casos que sigui possible, s’arribi a un acord amb els treballadors que eviti la necessitat d’esgotar el període de consultes. La mesura de suspensió de contracte suposa un cost per a l’empresa (les cotitzacions) i pel treballador (en molts casos veu reduïts els seus ingressos mensuals ), però també comporta beneficis per ambdues parts, com la continuació de l’activitat amb posterioritat a la crisi temporal per a l’Empresa i la conservació del lloc de treball amb les mateixes condicions per al treballador.\nL’Autoritat laboral donarà trasllat a l’entitat gestoria de les prestacions d’atur i demanarà informe a la Inspecció de Treball. Finalitzat el període de consultes, hi hagi o no hi hagi acord, l’Empresa ha de comunicar la suspensió dels contractes als treballadors i a l’autoritat laboral, que tindrà efectes des del dia següent.\nEls treballadors podran demanar l’atur en els 15 dies següents. Per tenir dret, cal:\nTenir cotitzat un mínim de 360 dies en els últims 6 anys. Si es té menys cotització, es té dret a un subsidi diferent a la prestació d’atur, però que es inferior.\nNo tenir altres rentes, diferents al salari, superiors al 75% del Salari Mínim Interprofessional (712,50 € mensuals al 2020)\nL’ERTO també pot pretendre la reducció de jornada, per aconseguir una organització empresarial durant la crisi que permeti assegurar una activitat mínima, però reduir el temps de treball i els seus costos. Els treballadors afectats per l’ERTO tindran dret a cobrar l’atur de forma parcial, en la part proporcional de la reducció. Per tenir-ne dret, es necessari que la reducció sigui d’entre un 10 i un 70% de la jornada i ha de comportar una reducció efectiva del salari.\nLa previsió de durada de la tramitació d’un ERE depèn de si hi ha acord o no amb els treballadors, però com a màxim serà de 15 dies.\nTancament del centre de Treball per necessitat d’aïllament o odre de les autoritats\nEn cas que calgui paralitzar l’activitat per ordre de les autoritats sanitàries o de la Inspecció de Treball, calgui adoptar mesures d’aïllament per detecció de casos de COVID-19 entre el personal o els índex d’absentisme per baixa mèdica impedeixin la continuïtat de l’activitat empresarial, es pot tramitar un ERTO de suspensió de contractes per causa de força major derivat de crisi sanitària.\nCal comunicar l’inici d’expedient als treballadors i al Departament de Treball. No hi ha període de consultes amb els treballadors. Ara bé, és l’autoritat laboral la que ha d’estimar l’existència de força major i autoritzar la mesura de suspensió dels contractes. La Llei fixa un termini màxim de resolució de 5 dies, però amb l’allau d’ERTOs que es preveu, la demora pot ser més elevada.\nEn aquests casos, l’Empresa pot demanar una exoneració de pagament de les cotitzacions de la Seguretat Social dels treballadors de fins el 100% si compleix determinats requisits: la causa de força major fos imprevisible, l’empresa es trobi al corrent de pagament de les seves obligacions o compromís de mantenir el 100% de la plantilla durant l’any següent a l’ERTO, entre d’altres (article 214.2 LGSS).\nBaixa laboral per contagi o aïllament\nEn cas que els serveis mèdics acordin l’aïllament d’un treballador o li diagnostiquin el contagi del COVID-19, caldrà tramitar la baixa com a situació assimilada a accident de treball, enlloc de malaltia comuna, d’acord amb Reial Decret Lli 6/2020 de 10 de març de mesures urgents en l’àmbit econòmic i per a la protecció de la salut pública.\nAquesta mesura excepcional permet que el treballador cobri la prestació d’incapacitat directament de la Seguretat Social des del dia següent a la baixa, sense necessitat que l’Empresa es faci càrrec dels dies 4 a 15 de la baixa, com passa en el cas de malaltia comuna (11 dies).\nDe moment, no es preveu cap mesura laboral davant els confinaments, com el que ha acordat el Govern per a Igualada. Aquests casos no poden justificar una baixa laboral, atès que es necessita que el treballador tingui un comunicat de baixa mèdica per aïllament o contagi.\nPer tant, les situacions de confinament de moment només podran justificar la tramitació d’un ERTO de suspensió o reducció de jornada.\nAjornament i fraccionament d’impostos i cotitzacions\nLes últimes mesures adoptades pel Govern, permeten sol·licitar a l’Empresa l’ajornament de l’ingrés dels deutes tributaris a PIMES y autònoms (facturació inferior a 6.010.121,04€), des del 13/03/2020 fins el 30/05/2020.\nAquest ajornament és automàtic per deutes fins a 30.000€, i per un termini màxim de 6 mesos. No es meritaran interessos de demora durant els 3 primers mesos de l’ajornament.\nEls impostos que es poden beneficiar d’aquesta mesura son l’IVA, les retencions d’IRPF i el pagament a compte de l’Impost de Societats (model 202).\nEsta pendent veure si el Govern adopta una mesura similar respecte les cotitzacions.\nEsta previst que els Governs, tant autonòmics com estatals, adoptin altres mesures addicionals per adaptar-se a l’evolució de la crisi sanitària, com la reducció de jornada de progenitors treballadors per cuidar els fills o l’ajornament del pagament de les cotitzacions durant 3 mesos per a les Empreses.\nMentretant, si no es vol o no es pot adoptar cap de les mesures vigents a dia d’avui, es pot acordar amb els treballador el gaudi dels dies de les vacances de l’any 2020 durant les properes setmanes, o donar hores o dies de permís a recuperar.\nEn navegar pel nostre lloc acceptes les condicions d'ús, llegeix l'avís legal.


Apol·lo XI ja és semipeatonal - Mes Benidorm\nApol·lo XI ja és semipeatonal\n17 de juliol de 2015 + Benidorm 0 Comments Apolo XI, Benidorm, josé ramón gonzález de zárate, peatones, plan movilidad, semipeatonal, zona azul y grúa\nDesprés de diversos mesos les obres de remodelació del carrer Apol·lo XI ja han conclòs per alleujament, sobretot, dels comerciants de la zona, que van arribar a plantejar a l’Ajuntament una exempció de taxes i impostos pel perjudici que aquests treballs han pogut generar- als seus negocis. Unes obres costejades per la concessionària de l’aigua, Hidraqua, i que no només han canviat la imatge del carrer, sinó també el seu ús. Perquè Apol·lo XI, en el seu tram entre els carrers Ametllers i Tomàs Ortuño, és ja semipeatonal. De fet, des d’aquest mateix dijous la circulació està restringida només a vehicles autoritzats.\nConcretament, i segons han indicat des de l’Ajuntament, a més dels vehicles policials, de Bombers, Protecció Civil i ambulàncies, només podran circular els residents i comerciants dels carrers i les veïnes: Sant Josep Artesà, Sant Joan Baptista, Tomás Ortuño -en el tram entre Apol·lo XI i Carrasco-, Escoles, Sant Antoni, Passatge Sant Ignasi de Loiola i Garita -entre Sant Josep Artesà i Almendros-.\nSegons han indicat des Mobilitat, en aquest carrer s’ha volgut donar prioritat als vianants, que és, a més, d’un els objectius que persegueix l’Ajuntament a l’encarregar un nou Pla de Mobilitat Urbana Sostenible (PMUS), que costejarà la concessionària de la zona blava i la grua, la UTE Sice-Auplasa. Aquest i el de potenciar l’ús de la bicicleta i del transport públic i conèixer quins són els principals problemes de mobilitat i estacionament a la ciutat.\nPer detectar aquests problemes l’empresa encarregada de realitzar el PMUS -i també un Pla d’Estacionament Sostenible (PES) – va a realitzar més de 15.000 enquestes a conductors i vianants de Benidorm, segons ha explicat el regidor de Mobilitat, José Ramón González de Zárate .\nEls tècnics d’aquesta consultora han confirmat que aquestes enquestes començaran a fer-se en els pròxims dies, i que en l’estudi també col·laborarà la Universitat d’Alacant. González de Zárate ha avançat que en aquest estudi també es vol incloure els suggeriments i opinions de transportistes, taxistes, associacions empresarials, comerciants, sector turístic i associacions veïnals.\nL’edil ha aclarit que la consultora treballarà sobre el PMUS que es va fer en 2009 amb una subvenció de l’Agència Valenciana de l’Energia (AVEN) i que mai va arribar a aplicar-se.\n← Compromís Los Verdes torna les entrades rebudes com a regal\nBenidorm haurà de pagar 2,5 milions per una altra expropiació a Foietes →


Endavant (OSAN) - Baix Llobregat: La CUP, l'eina més fràgil\nReproduïm un article de Miquel Ruano i Torres, Educador Social i militant de l'esquerra independentista de la Vila de Gràcia publicat a l'Accent.\nD'ençà de la incursió de la CUP al Parlament de Catalunya, la projecció pública d'aquesta ha crescut exponencialment. És, sens dubte, quelcom que ja era previsible. El fet sorprenent però, no és aquest creixement en la visualització, sinó més aviat la forma i el contingut que aquesta està prenent. Poques crítiques i molts elogis. Elogis expressats, en ocasions, per aquells els privilegis dels quals la CUP vol destruir.\nM'estic referint per exemple al tuit de Duran i Lleida titllant de “discursàs” les paraules de David Fernàndez durant el debat d'investidura d'Artur Mas. Als comentaris d'Antoni Bassas al programa Divendres de TV3 quan, referint-se a una altra intervenció de David Fernàndez en la Comissió d'Investigació sobre les responsabilitats en la gestió de les Caixes, va arribar a dir que s'havia viscut un dels moments d'or del parlamentarisme català. Podríem afegir també l'article d'Albert Om al diari ARA en el que opinava que la CUP estava dignificant el Parlament, o l'actitud protectora amb què la Presidenta del la cambra, Núria de Gispert, tracta a aquesta candidatura.\nAquests són exemples d'una dinàmica que s'ha vingut donant des del novembre de l'any passat en què ha pres protagonisme una opinió pública suposadament favorable o, si més no, amigable als continguts que professa la CUP i la forma d'expressar-los. Amb tot, aquesta situació inesperada sembla que ha generat en l'Esquerra Independentista i el seu entorn certa sensació de complaença i de perillós optimisme.\nMés enllà de la clara condescendència que demostren alguns d'aquests elogis, el realment perillós és que contribueixen a convertir el Parlament i la tasca parlamentària en un espai i una activitat amable i còmode per a la CUP. I és que si hi ha d'haver una cosa clara és que la CUP al Parlament, i a qualsevol institució, juga en camp contrari, amb un àrbitre comprat i una pilota punxada. I el més important, juga un altre partit i a un esport diferent que la resta.\nAquesta darrera consideració no és secundària ni superficial, al contrari, és l'eix central d'aquest escrit i allò que pretén subratllar. Cal entendre que l'objectiu de la CUP no és marcar molts gols al Parlament, pretendre l'aval i el reconeixement de l'afició o procurar un tracte avantatjós per part de l'àrbitre. L'objectiu no és guanyar el partit que allà s'hi juga. És un altre. Un que tot i haver-se dit ja moltes vegades, cal recordar i tenir sempre present. La funció de la CUP al Parlament és la de contribuir a la creació i consolidació dels espais d'Unitat Popular restant poder a l'Estat Burgès i permetent autèntiques pràctiques de contrapoder, autogestió i autoorganització de les classes treballadores.\nCompte! Que ningú entengui que s'està proposant d'obviar allò que els mitjans de comunicació opinen sobre la CUP. No és res d'això. Seria agosarat i poc pràctic doncs és clar que els mitjans de comunicació juguen una funció clau en la creació de corrents d'opinió a la nostra societat. Simplement s'està reconeixent que es necessari que estiguem atentes, molt atentes per tal de no caure en el més perillós i invisible dels paranys que ens prepara l'Estat: l'assimilació. Així, el tracte que rebem per part dels mitjans de comunicació esdevé un bon exemple que permet expressar gràficament els perills d'aquesta assimilació. Però això, és només un exemple. Una més de les tàctiques, discursos i accions que emprendrà el poder per tal de minimitzar les potencialitats de la CUP.\nDetectant i analitzant aquests perills cal estar atentes i evitar que la CUP passi a convertir-se en una opció més dins l'ampli amalgama parlamentària. Dins del ventall de possibilitats del poder. Dins el gran espectre de tonalitats i matisos del seu gris trist i cansat.\nEn aquest sentit hem de ser conscients que la política institucional no permet desenvolupar per si sola un projecte capaç de contribuir a l'emancipació social i nacional. La seva naturalesa és una altra, i es basa en la gestió més o menys progressista o conservadora d'allò que ja ve donat. És una política ràpida, massa ràpida, que dóna màxima importància a la qüestió estètica. Una política que recolza i suporta un sistema desigual, i que es recolza i es suporta amb uns mitjans de comunicació que juguen al seu mateix equip, i que permeten acompanyar i omplir amb falsos continguts la seva retòrica. És una política pensada i dissenyada per a conservar els privilegis dels qui els tenen. És la política per a que res canviï.\nPer això, el fet de reconèixer-se en terreny enemic és el que permet conservar, a hores d'ara, el potencial revolucioni de la CUP. Res més. És l'únic.\nMalgrat pugui sonar estrany, la CUP és una eina forta, potent, capaç, plena de possibilitats, però a la vegada és també una eina fràgil. És fràgil perquè ha de rebutjar els atacs i intents d'assimilació per a poder continuar existint com a alternativa al sistema. Ho és perquè ha de ser capaç d'analitzar críticament cadascuna de les accions que emprèn, per tal d'assegurar-se que es corresponen amb els objectius i finalitats que té marcats. Perquè ha d’abandonar l'esprint i entendre que la seva és una cursa de fons en què la utilització d'una forma i uns espais de lluita antisistèmics pren una importància capital per a la simple supervivència. Perquè no s’ha de deixar arrossegar pel corrent de la institució i ha d’evitar i controlar la inèrcia en la que el poder la intenta atrapar. Perquè no ha de permetre que l'enlluernin les falses possibilitats que Europa li ofereix i ha de qüestionar-se on i com es pot batallar per la construcció de la Unitat Popular.\nOblidar algun d’aquests elements i deixar-se endur per qualsevol de les moltes dreceres que la institució ens ofereix implica ser atrapat per la trampa del sistema. Ho seria, per exemple que la CUP es presentés a les properes eleccions europees. I no pel fet que haguem de rebutjar d’entrada i acríticament aquest espai, no és aquesta la qüestió. El problema apareix quan es proposa un camí que sorgeix de l’oportunisme més absolut. Quan s’aposta per quelcom sense que existeixin una tàctica i una estratègia consensuada. Quan no hi ha un treball ni pacte estables entre les diferents formacions amb qui es proposa l’experiment. Quan no existeix una necessitat material prèvia a la proposta i es desconeix el treball que s’hauria de desenvolupar al Parlament Europeu. La CUP no s’ha de presentar a les eleccions europees. No ha de deixar-se absorbir per la dinàmica del poder. No ha de batre's en un duel amanyat on la política oficial guanya i la revolucionària perd.\nPerquè a dia d’avui, el Parlament Europeu ens allunya de la realitat catalana i del nostre projecte i objectius. Ens despista en la nostra tasca de construcció de la Unitat Popular. Ens desnaturalitza fent entrar la CUP en una espiral que l'obliga a viure per a ella mateixa i tancada en ella mateixa.\nAixí, altra vegada cal invocar el record i la memòria. La CUP és una eina fràgil perquè juga contra un món fet d'odi i de misèria en un camp on hi té tothom en contra. La CUP és una eina fràgil. Molt fràgil. És, probablement, l'eina més fràgil que tenim perquè ho té tot per fer en un espai on no tot és possible.


Els escàndols de Plataforma per Catalunya, sobre el mapa - VilaWeb\nDimecres 30.01.2013 16:53\nEls escàndols de Plataforma per Catalunya, sobre el mapa\nAgressió d'un regidor de la formació xenòfoba en el ple de Santa Coloma de Gramenet\nPlataforma per Catalunya té seixanta-set regidors al Principat. L'ajuntament amb més presència d'aquesta formació ultra és Vic, amb cinc regidors, seguit del Vendrell, Calaf, Manlleu, Mataró, Sant Boi, Torelló i Santa Coloma de Gramenet. Justament en aquest municipi un dels seus regidors va protagonitzar dilluns un incident al ple, quan va agredir una manifestant antifeixista. Els incidents i escàndols relacionats amb representants d'aquesta formació xenòfoba han estat freqüents aquests últims anys. El periodista Bertran Cazorla els ha situat en un mapa complet que manté actualitzat.\nHeus ací el mapa:\nAgressió d'un regidor de Santa Coloma de Gramenet\nDilluns, un dels regidors de Plataforma per Catalunya a Santa Coloma de Gramenet, Juan Gómez Montero, es va encarar amb un grup d'antifeixistes que duien cartells amb el lema 'Fora feixistes de Santa Coloma' en el ple de dilluns, i va agredir una de les manifestants, segons que informa el setmanari Directa. L'agredida va denunciar els fets a la comissaria de la policia local i va acompanyar la denúncia d'un informe mèdic de l'hospital de l'Esperit Sant.\nCom que no hi havia lloc en els bancs per al públic, els activistes es van concentrar just a l'entrada de la sala de plens. Gómez Montero, que havia marxat un moment del ple i, quan hi tornava a entrar, es va encarar amb ells. Els va dir que no li feien por, s'hi va encarar, va arrencar un dels cartells que duien i va empènyer una de les manifestants. Agents de la policia local van haver d'intervenir. La batllessa, Núria Parlon (PSC), no va intervenir de cap manera, i ho va justificar després a Twitter dient que, com que els incidents eren fora de la sala de plens no li corresponia d'actuar, i que ja va ser la policia qui ho va fer.\nDesprés del ple, i arran de les crítiques a l'agressió, el regidor de PxC va continuar insultant i amenaçant gent que havia assistit al ple, a membres de la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca i regidors d'ICV.\nUn regidor ultra\nEn el mateix ple, un altre regidor de PxC, Esteban Escribano Saavedra, va prometre el càrrec. Escribano és nou regidor de la formació xenòfoba i substitueix Luis Muñoz, que va deixar el càrrec al ple del mes de desembre. Muñoz ja havia substituït un altre regidor dimissionari, l'ex-candidat Sergio Palomo. El nou regidor va ser cap de llista de la formació ultra Democracia Nacional a Lleida a les eleccions espanyoles del 2008 i també va ser candidat d’aquest partit a les eleccions municipals del 2007.\nFoto: Andreu Fernàndez / Directa.


BLOG DE L'ORIOL MASACHS: EL PARLAR DE LES MANS\nJa fa molts anys que la cultura oriental utilitza diferents parts del cos per observar l'estat de la nostra salut. L'observació pot ser visual, però la propiocepció també és un bon avís de com van les coses.\nAra mateix, després d'unes vacances escalant i d'anar amb la bicicleta, les meves mans parlen soles. Dins de cada un dels meus dits, en cada un dels lligaments que sostenen la mà es repeteix una frase una i altre vegada : VOLEM DESCANSAR!\nDiuen que els ulls són el reflex de l'ànima però qui treballa molt amb les mans estarà d'acord amb mi: les mans també parlen. Potser no podré escalar fort, potser no podré fer el burro amb la bici com jo voldria, però per sort els llibres han tornat a les meves mans, on el passar suau de les pàgines és un massatge gratificant pels dits cansats; per sort, l'aigua del mar ha començat a formar part de la meva vida, aportant-me així un estat d'ingravidesa que relaxa el meu cos i la meva ment. Apa doncs, que comença el nou curs escolar i els nens em necessiten del tot recuperat. Fins aviat!\nPublicat per Oriol a 16:38


El 83.6% de les infermeres tarragonines que fumen han intentat deixar-ho, i un 46.4% ho ha aconseguit - CODITA\nEn el dia mundial contra el tabac, 31 de maig\nEl Col·legi Oficial d’Infermeres i Infermers de Tarragona (CODITA) ha fet una enquesta entre les seves col·legiades¹ per saber quantes infermeres fumen, des de quant i si ho han deixat, entre d’altres qüestions.\nEls resultats mostren una prevalença d’infermeres fumadores del 20%, un percentatge molt igualat als fumadors de Catalunya (20.9%) però per sota del percentatge de fumadors a Tarragona (24.1%) i per sobre del percentatge de fumadors a Terres de l’Ebre (18.8%), segons dades de l’Enquesta ESCA 2020-2021².\nDels total d’infermeres que han contestat, un 51.6% te entre 26 i 45 anys, un 42.9% té entre 46 i 65 anys, mentre que un 3.4% té entre 20 i 25 anys i un 2.1% més de 65 anys. El 49.1% fa més de 20 anys que es infermera, un 30.2% es infermera des de fa entre 11 i 20 anys, un 10.6% ho és des de fa entre 6 i 10 anys i un 10.1% fa menys de 5 anys que es infermera.\nLa gran majoria treballa al sector públic, 55.7%, mentre que un 32.1% ho fa a la concertada i un 12.2% en l’àmbit privat.\nEn relació al tabac, un 20% de les infermeres declaren que son fumadores. D’aquestes, un 46.7% fa entre 11 i 20 anys que son fumadores, un 26.7% fa més de 20 anys que fuma, un 15.6% fa entre 6 i 10 anys, un 11.1% fa menys de 5 anys. A més, un 83.7% ha intentat deixar-ho, i d’aquestes un 46.4% ho ha aconseguit.\nAra bé, un 80.6% del total de les infermeres enquestades diu que pregunta als seus pacients si fumen, i un 79.1% els hi parla dels beneficis de no fumar. Això posa de manifest, segona Antonio José López infermer referent de tabac de CODITA que “les infermeres, especialment a l’atenció primària, tenim un paper fonamental per conscienciar als nostres pacients sobre els danys que causa el tabac, i som puntal per ajudar a les persones a convertir la seva intenció en un acte ferm i en un primer pas per deixar el tabac”.\nPoblació fumadora a Terres de l’Ebre i Camp de Tarragona\nTot i les campanyes de conscienciació sobre el perjudici de fumar, segons l’Enquesta ESCA 2020-2021 actualment a Catalunya fuma diàriament un 20.9% de la població. A Tarragona ho fa un percentatge una mica superior, un 24.1% mentre que a Terres de l’Ebre s’està per sota del percentatge de Catalunya, i el nombre de fumadors diaris es situa en un 18.8% de la població.\nIgualment, i segons la mateixa enquesta un 22.2% de la població de Catalunya es ex-fumadora, un percentatge molt similar al del Camp de Tarragona, on es ex fumadora un 22.5% de la població, mentre que a Terres de l’Ebre ho és un 21.3%. I no ha estat mai fumador, un 54.5% dels catalans, mentre que al Camp de Tarragona ho és un percentatge una mica inferior 50.6%, i a Terres de l’Ebre un percentatge superior, un 58.4% de la població no ha fumat mai.\nMalgrat que la població fumadora ha baixat en els darrers anys, Antoni José López infermer referent de tabac de CODITA recorda que “ com senyala l’Organització Mundial de la Salut (OMS), el tabac és la primera causa evitable de malaltia, invalidesa i mort prematura al món. De fet, sabem que a Europa, el tabaquisme provoca cada any 1,2 milions de morts i està directament relacionat amb la aparició de 29 malalties (de les quals 10 són diferents tipus de càncer) i és la principal causa de bona part de morts per càncer de pulmó i de més del 50% de les malalties cardiovasculars”.\n¹ Han contestat 437 infermeres


5 min. Barcelona 10/07/2019 19:22\n651x366 El carrer Aragó en el seu tram pel centre de Barcelona / CRISTINA CALDERER El carrer Aragó en el seu tram pel centre de Barcelona / CRISTINA CALDERER\nAquest dimecres estaven cridats a reunir-se per primera vegada, i amb caràcter urgent, tots els actors que estan disposats a treballar per aturar el canvi climàtic des de Barcelona. Associacions ecologistes; representants d'escoles, gremis i col·legis professionals; universitats i centres de recerca; empreses i sindicats... La trobada multitudinària es va convocar fa dues setmanes amb un objectiu: començar a generar un paquet de mesures consensuades per pal·liar la crisi climàtica a la ciutat. I el repte logístic és majúscul, però el consistori ha volgut presentar-se a la trobada amb un paquet modest de mesures que s'aplicaran de manera immediata. Per avançar feina, per encetar la sessió amb els interlocutors de cara. I al capdavant de les accions que la tinent d'alcalde Janet Sanz ha traslladat als veïns: la supressió d'un carril de cotxes en dues de les artèries principals de la capital, el carrer Aragó (en tota la seva longitud) i el carrer Mallorca (entre Meridiana i Diagonal).\nEls accessos a la ciutat registren menys trànsit per primer cop


Productes – Escola de Música\nIniciTots els cursos\nTots els cursos General Bàsic Consolidació Infantil Tallers\nCicle Bàsic\tnou\nCicle de Consolidació\nEn aquesta etapa l’alumnat adquirix els coneixements suficients per a tocar amb suficiència en la Banda Simfònica i l’Orquestra Clàssica. Es continua amb l’educació instrumental i les matèries de Fonaments Musicals Avançats (on s’aprofundeix en la majoria dels aspectes musicals i les dificultats que es trobaran tocant en conjunt o individualment).\nCicle Infantil (i Iniciació)\nL’alumnat de 3 a 6 anys (P3 a 1r Primària) cursa Cicle Infantil depenent de l’edat. En esta etapa que dura 4 anys però que es divideix per edats (no per cursos) els xiquets i xiquetes aprenen a educar la veu, treballen la psicomotricitat, l’educació auditiva i alguns rudiments musicals. Tot això d’una manera amena i divertida.\nA l’Escola de Música d’Oliva tenim un compromís amb l’ensenyament musical tant de xiquets com d’adults. Per això diem que ensenyem música dels 0 a 100 anys!\nTaller de ‘música i moviment’\nMar Garrigós Morant\n(1 a 2 anys) Nascuts entre 2016 i 2017\nTallers de ‘música en família’\n(1 a 2 anys). Nascuts entre 2016 i 2017


CAMINANT PEL RIPOLLÈS: 17/01/16 - 24/01/16\nRipoll - Rodonella per Raurés\nInteressant sortida la que hem fet aquest passat dilluns 18 de gener per els entorns de Ripoll. I es que com diu el nostre guia, Antoni Llagostera, a vegades no cal anar gaire lluny per gaudir d’una bona excursió, i en aquest cas, per llocs potser poc coneguts fins i tot per els mateixos ripollesos.\nHem sortit de l’aparcament de Can Guetes per caminar un tram de la Ruta del Ferro, on just desprès de travessar la carretera per sota, hem enfilat un camí que ens porta a la pista de la Serra del Boix tot creuant el torrent de les Carboneres. Gran part del recorregut transcorre per una pista que mica en mica va enfilant cap al pla de les Guilles per la obaga dels Cirers.\nLa casa de la Serra del Boix ens queda davant nostre, una de les més destacades de la zona ja que havia estat una de les cases pairals més antigues, que fins i tot tenia una capella dedicada a la verge del Roser i Sant Josep. Recentment es va reformar per acollir el turisme rural, i en l’actualitat sembla que ja no és per aquest us, fins i tot els comentaris de molts excursionistes és de que millor no acostar-s’hi.\nSom a la zona de la banada de Rama, antigament l’antic municipi de parroquia de Ripoll estava dividit en banades. Aquesta en concret tenia una vintena de cases. I part del camí que fem formava part del Salpàs, un recorregut per les masies just abans de Setmana Santa i que servia per repartit sal beneïda a les cases que portaven els mateixos capellans.\nSeguint per aquesta obaga dels Cirers, a tocar de la pista hi ha la font de Fontanals, que s’ha condicionat fa pocs anys. Acostuma a tenir aigua abundant tot l’any, cosa que ens ha sorprès, tinguent en compte la sequera que estem patint per maca de precipitacions.\nSeguint amunt vorejem el Turó de Cirers de 1.061, el tercer més alt de Ripoll. Aquest potser és poc conegut ja que és la continuació de la muntanya de Sant Bartomeu i acostuma agafar aquest nom pels mateixos ripollesos. Alhora és un cim que no s’acostuma a fer ja que està emboscat i pràcticament sense vistes. Estem el el tram del camí ral que enllaçava Ripoll i Olot per Vallfogona de Ripollès. De fet estem a tocar de la carretera a la zona de Sant Bernabé de les Tenes, una altra antiga banada. Passem per tres colls molt seguits, el collet del Casot, el de les Tenes i finalment el de les Fosses. Aquí ja deixem el camí ral i passem per el costat de la casa de les Carboneres i enfilem cap a Raurés. Una magnífica casa amb algun element arquitectònic interessant, però que està deshabitada i en perill de caure. Som al punt mes alt de la excursió a gairebé mil metres d’alçada i en terme municipal de Sant Joan de les Abadesses.\nDesprès de descansar una mica i gaudir de les vistes, hem continuat seguint la riera de Raurés i amb uns 4 kilòmetres de baixada arribem al pla de Rodonella també en terme de Sant Joan de les Abadesses, on hi ha una font i tres cases: el Mas Guanter i el Serradal dedicades a turisme rural i el mig la de Rodonella que encara conserva l’activitat agrícola i ramadera.\nEls darrers 5 kilòmetres de la excursió els hem fet per la ruta del Ferro i el Carbó que enllaça les poblacions de Ripoll i Sant Joan de les Abadesses i arriba fins a Ogassa passant per Toralles. Un camí que aprofita l’antic traçat de la via del tren que precisament fou creat per transportar el carbó que s’extreia a les mines d’Ogassa. L’any 1967 es van tancar les mines però la línia fins a Sant Joan encara es va mantenir fins al 1980.\nActualment és molt utilitzada tant per els ripollesos per passejar i fer esport com per milers de turistes i families, tant a peu com en bicicleta gràcies al seu traçat gairebé planer fins a Toralles.\nI així hem acabat aquesta ruta de 19 kilòmetres, amb un desnivell d’uns 300 metres que es pot fer amb unes 5 hores.\nPublicado por Eudald en 22:08 1 comentari:


XAREL·10: 694.- El LLIBRE dels enigmes matemàtics\n694.- Abans d'arribar a les meves mans, el LLIBRE dels enigmes matemàtics va ser propietat d'un fanàtic d'aquests jocs. Els hi va dedicar tots els dies de la seva vida (excepte els diumenges i els dies de Nadal) des de que va fer els 20 anys. S'hi posava a les 9 del matí i plegava a dos quarts de set del vespre, parant només tres quarts d'hora per dinar i 5 minuts a mitja tarda per berenar. Des del primer dia, trobar la solució cada problema li costava 13 minuts exactes. Per desgràcia, l'enigma que feia un milió del seu compte particular era tan difícil que van passar els 13 minuts de rigor sense que pogués trobar-hi la resposta correcta i li va saber tan greu que va morir d'un atac de cor. Sabeu quina edat tenia?\n312 dies l'any...\n520 minuts diaris\n162.240 minuts l'any\n12480 enigmes l'any\nmés de 80 anys fent enigmes... per tant tenia 100 anys i un mes :-DDD\nJo ho he fet diferent però també dona, ja que he fet l'esforç ho enganxo aquí\nEnigmes en un dia = ((9.5 * 60 - 45 - 5)/13) = 40\n1.000.000 / 40 = 25.000 dies fent enigmes, 365 - 52 - 1 = 312 dies a l'any, per tant 25000/312 80 anys 1 mes i 16 dies. Sumat als 20 que tenia son 100 anys 1 mes i 16 dies. Crec que ja li tocava ja, hi ha escriptors que duren menys...\nOstres, PONS!! M'ha fet tan feliç coincidir amb tu en un enigma matemàtic que estic disposada a compartir rètol, ja que tu ho expliques més bé :-))\nCaram tu, l'he llegit i m'ha semblat un galimaties. Però veig que Assumpta i Pons coincideixen, l'home era molt gran quan va morir per no poder resoldre un enigma. Jo només en trauré conclusions: resoldre enigmes allarga la vida!\nJa heu comptat els anys de traspàs? Ara que potser no té importància ja que l'edat no varia.\nJo sí he comptat els anys de traspàs, he dividit un quart dels 25000 entre 313 dies, i la resta entre 312, i més o menys em surt 80, sumat a l'edat que tenia em surt 100 anys (i unes horetes). O sigui, més o menys igual que en Pons i l'Assumpta.\nAquests són els càlculs del LLIBRE:\nTemps de treball diari = (9'5 h x 60) - 45 - 5 = 520 minuts\nNombre d'enigmes diaris = 520 / 13 = 40\nNombre d'enigmes setmanals = 40 x 6 = 240\nNombre d'enigmes a l'any = 240 x 52 = 12480\nAnys dedicats al milió d'enigmes = 1000000 / 12480 = 80,13\nPer tant el nostre heroi tenia 20 + 80 = 100 anys quan va morir.\nCàlculs que, com veieu, coincideixen amb els vostres encara que els comptes no siguin idèntics. En conseqüència, és l'ASSUMPTA qui s'emporta el rètol vermell d'avui. Felicitats!! :-))\nPS: Vist això sembla que la conclusió d'en XEXU és certa i que resoldre enigmes allarga la vida... només afegiria que espero que plantejar-los també. :-D.\nTot... crear-los, plantejar-los, resoldre'ls... tot, tot :-)))\nASSUMPTA: Em treus un pes de sobre. :-))))\nJa veus, ni tan sols has arribat a la meitat de la teva vida, jovenet... Jo sí... em queden uns 47 anys.... espero trobar feina abans dels 80 (aquest comentari, no està dit amb amargor avui, és una broma per riure) :-DDD\nASSUMPTA: Que el comentari era per riure ja ho he vist quan he llegit que em deies "jovenet". ;-DD


El Llibre dels Valors Autocoaching\nVALORS I VIDA PER A UN MÓN MILLOR\nProgrames i empoderament joves\nProgrames i empoderament persones i equips\nJoc valors autocoaching\nActivitats i tallers programats\nBlog i videos\nEL LLIBRE DELS VALORS. PER A TU I ELS QUE T'IMPORTEN\nArticles i aportacions genèrics\nUn manual de sabers, recursos i potencialitats, per a la teva vida i/o professió\nQuines necessitats d'avui ens preocupen i ocupen.\nEn aquests moments de pandèmia s'han multiplicat les desconnexions i interferències emocionals, en activar-se amb gran força el codi de la por acompanyada de la ira, l'escassetat i la tristesa, amb el que les desconnexions i crisis personals s'estan amplificant, fruit d'això l'estrès per inacció i impotència ens activa més ansietats que si no les combatem ens afebleixen en l'emocional i conseqüentment també en el mental i després físicament generant les conseqüents crisis personals.\nLes respostes tradicionals que se'ns ofereixen ens fan dependents; amb més somnífers, tranquil·litzants, antidepressius i ansiolítics amb el que cada dia ens tornem més i més dependents dels fàrmacs. Aquesta situació i ambient que vivim està activant en gran manera les crisis personals provocant amb elles més tensions, més ressentiments, més descoratjaments, més descontents i amb això més intents de suïcidi.\nL'OMS ens diu que el dol i la crisi econòmica que ens afecta doblegaran els problemes mentals i emocionals en les persones, s'espera que una de cada cinc persones sofreixi trastorns d'ansietat i depressió, augmentant així el risc al suïcidi. I sembla ser que les farmacèutiques ja s'estan preparant amb més i nous somnífers, ansiolítics, antidepressius i tranquil·litzants, però potser per a molts aquesta no és la millor solució.\n"Si no es comparteixen i implanten valors i obligacions morals, ni la llei, ni un govern democràtic, ni una economia de mercat funcionaran correctament".\nEl meu nou repte en aquests nous temps.\nCom a tasca principal, a l'inici de la pandèmia em vaig proposar aprofitar el temps del confinament per a executar un tema pendent: l'elaboració del llibre dels valors que acompanyarà el joc V&A, on es recolliran les seves bases, les seves potencialitats, les instruccions d'acord amb les estratègies i un arsenal de possibles partides, més dinàmiques i contes de valor que aportaran nous recursos d'apoderament i creixement personal amb i des dels valors, als cercadors inquiets, així com als quals treballen o es dediquen a acompanyar als altres, i en particular, a pares conscients que aposten per la salut emocional de la seva família i fills.\nLes potencials partides i les dinàmiques proposades estaran vinculades a l'entorn personal, al professional, en l'esport, en el món empresarial, i en l'activació i apoderament de col·lectius desfavorits.\n“Mai renunciïs a les teves il·lusions, combat les teves ombres per a assentar la teva llum i perseverança,\ndes de la confiança en tu, l'escolta atenta, sent humil i cooperant amb els altres”.\nJJ Vergé Oms\nEl per a què. La meva expectativa a complir.\nL'apoderament emocional que proposem amb el joc V&A, la nostra metodologia i les aportacions del Llibre dels Valors. Està pensat per a activar en els meus lectors i els seus entorns, actituds i comportaments proclius a la no dependència, a l'establiment de criteri propi i a l'equilibri emocional que és clau en la nostra salut mental i física.\nPer a qui està escrit el llibre:\n• Aquells/as cercadors inquiets que desitgen trobar respostes i orientacions que els permetin empoderar-se i superar-se a si mateixos. Per a vèncer les seves pors, els seus conflictes i les seves dependències.\n• Els que desitgen i senten que necessiten alliberar-se de conflictes, preocupacions, ansietats, estrès i superar les seves crisis existencials: Per a descarregar les seves càrregues emocionals i activar en ells el seu equilibri i harmonia emocional, que els aporti pau i serenitat en les seves vides.\n• Els que necessiten afrontar els seus processos d'apoderament emocional i superació personal: Per a activar i assentar noves actituds, habilitats i comportaments de valor, en l'entorn personal i professional.\n• Per als quals acompanyen processos d'apoderament emocional i superació personal: Coaches, terapeutes, psicòlegs, treballadors i educadors socials i responsables de programes per a joves, persones vulnerables i/o amb necessitats especials. Els aporta recarregar el seu arsenal d'acompanyament amb noves eines i recursos d'empodarament emocional.\n• Esportistes que competeixen i els seus equips tècnics: Que són conscients de la importància de l'entorn emocional i vulguin definir la seva pròpia estratègia emocional, individual i en equips, per a competir, gaudir de l'esport i créixer harmònicament.\n• Parelles que vulguin activar el seu codi de cohesió i vinculació: Que els orientarà, vincularà i cohesionarà en el compartir de les seves vides. Definir i compartir els valors de parella assenta i determina una relació fructífera i feliç a partir d'una il·lusió i un compromís comú.\n• Pares conscients: Interessats en l'educació emocional dels seus fills com a joc de vinculació i cohesió familiar, així com d'orientació de vida. Per a assentar l'equilibri emocional dels seus fills.\n• En el món educatiu: Per a professors i educadors que els interessi treballar des de la Intel·ligència Emocional i els valors amb els seus alumnes i les seves famílies i per a harmonitzar-se, i vinculessis eficientment, ells mateixos amb el claustre i en les seves classes amb els seus alumnes.\n• En el món empresarial preocupat per la cohesió, estabilitat i eficiència dels equips humans: Especial per a responsables de recursos humans, líders, d'equips, formadors d'emprenedoria i emprenedors. Que busquin activar les sinergies i l'eficiència en les seves tasques personals i la cohesió i vinculació en els equips humans que dirigeixen.\n• Per als quals vulguin formar-se com a activadors de valors per a un món millor: I vulguin aprendre i col·laborar en l'evolució conscient de la nostra societat, activant valors per a un món millor.\n“Canviarem el món amb valors, si canviem cadascun de nosaltres reconeixent i vivint\nen congruència i alineament els nostres valors de referència, en la nostra vida, el nostre treball i les nostres relacions”.\nEl meu relat en el llibre. La seva història i estructura.\nAixí doncs, com a introducció els vaig comptar el meu propòsit, els valors de referència que li acompanyen amb els meus perquès o raons que crec compartir amb els meus lectors i una relació de l'audiència esperada amb les seves preocupacions i necessitats.\nI tot això, ho contaré a partir d'un relat que serà columna vertebral del llibre, així com del seu índex de referència amb els seus capítols i aparts.\n8.1. I aquí li ho exposo:\n• En el prefaci contarem la nostra història i context actual.\n• En la introducció parlarem de com està pensat el llibre, del nostre propòsit amb els seus valors i dels perquès del llibre.\n• Ressaltarem la importància del creixement personal en la vida de les persones.\n• Seguirem amb l'orientació de vida i els seus camins, que proposem per a gaudir del llibre i el joc.\n• Comptarem també amb els meus mestres de referència que em van aportar aprenentatges, reflexions i coneixements.\n• Presentarem el model AVECA, el nostre mètode/eina.\n• Seguirem amb els 2 eixos principals, els valors i els elements que ens configuren.\n• Mostrarem l'estratègia del autocoaching, amb les 6 claus de l'autoavaluació elemental i el seu desenvolupament.\n• Després parlarem del joc, els seus continguts, les partides bàsiques i instruccions\n• Recordarem la seva utilitat i per a qui es proposen els continguts i dinàmiques.\n• Aportant les claus de 35 potencials partides, més 30 dinàmiques de valor amb valors, i 18 contes i metàfores.\n• Al final convidarem als que els pugui interessar, a formar-se i certificar-se com a Activadors de Valors per a un Món Millor.\n• I lliurarem un regal per a tu i els nostres annexos. Amb informació d'utilitat en tallers, presentacions i acompanyaments.\n• El llibre aporta també 111 cites de valor amb i des dels valors.\nCom veureu, el llibre s'estructura en tres parts:\n• Part 1. Qui sóc jo, perquè són importants els valors i com he arribat a escriure aquest llibre. Fins al capítol 3.\n• Part 2: Un model integral i pràctic per a treballar amb valors: El model AVECA . Són els capítols del 4 al 8.\n• Part 3. Guia d'aplicació: Lliurament de partides, dinàmiques i contes, i extensió del model. Són els capítols del 9 al 11.\n“Tingues molt present que el teu enfocament determina la teva realitat”\nEN EL LLIBRE DELS VALORS. Per a tu i els que t'importen.\nConeixeràs la gamificació didàctica amb el joc Valors Autocoaching.\nPerquè puguis recarregar el teu arsenal d'experiències, recursos i habilitats, amb els meus sabers, la gamificació i el joc de Valors Autocoaching considerat com la primera eina didàctica d'empodarament, autocoaching i gamificació, tindràs per a tu 35 partides, 30 dinàmiques i 18 contes de valors com a recursos i habilitats de valor, que et seran d'utilitat en la teva vida i professió.\nAportem 111 cites de valor amb i des dels valors.\nEn el Ebook gratuït de presentació que t'espera podràs gaudir de regal, el relat del llibre i a més et lliuro:\n• 3 PROPOSTES DE PARTIDES DE VALORS\n• 2 DINÀMIQUES DE VALORS PER AlS TEUS TALLERS\n• 1 CONTE DE VALOR PER A TU I ELS TEUS\nPerquè comencis a gaudir de les meves aportacions sabers i recursos que trobaràs a:\nEL LLIBRE DELS VALORS I EL SEU JOC VALORS AUTOCOACHING.\nSi t'interessa el Ebook demana-ho i t'ho enviem al teu email. Omple el nostre formulari\nI SI T'INTERESSA EL LLIBRE I EL JOC V&A Pots consultar-nos i/o demanar-lo en aquest formulari\nO si estás convençut i no vols esperar més, el pots trobat a Amazon: Compra El Llibre dels Valors Autocoaching\nLA NOVA NORMALITAT VISTA DES DE L'OPORTUNITAT\nMindfulness a l’abast de tothom\nITG presenta el seu JOC VALORS AUTOCOACHING a la Fira de Balaguer\nAGRAÏMENT, ACCEPTACIÓ I PERDÓ\nARRIBA UN NOU CICLE A LA TEVA VIDA POT SER LA TEVA OPORTUNITAT!\nENTREVISTA A DIARI D'ANDORRA\nVALORS I VIDA PER UN MÓN MILLOR\nGENT QUE SUMA O RESTA\nL’ESTAT D’ÀNIM I LA MOTIVACIÓ A LA NOSTRA VIDA\nMINDFULNESS i VALORS per TRANSFORMAR la teva VIDA!\nLa nostra intervenció a Cafeïna de Lleida TV\nBALAGUER TELEVISIÓ : El coach termení, Joan Josep Vergé, crea un joc de cartes per activar els valors\n5 CLAUS PER ARRIBAR MES ENLLÀ A L’ESPORT DE COMPETICIÓ\nL'EDUCACIÓ DE VALOR PER ALS NOSTRES JOVES\nL’OBJECTIU PER LA TEMPORADA\nQUÈ HI HA DARRERE DELS PROBLEMES AMB ELS NOSTRES FILLS?\nEL PODER DE LES PARAULES A LA NOSTRA VIDA\nLA POR COM A POTENCIADORA A LES NOSTRES VIDES\nLES 5 CLAUS PER ASSENTAR I VIURE LA CONFIANÇA\nL'EGO I TU\nEL PERQUÈ D'UNA EDUCACIÓ INTEGRAL I HOLÍSTICA\nTaller Joves, Valors i Esport amb l’equip de futbol AEM. Femení A.\nAvui estem de festa i celebració\nCròniques tallers i activitats\nAportacions per a la gestió d'equips\nEntrades del blog relacionades\nLA NOVA NORMALITAT VISTA DES DE L'OPORTUNITAT Avui et lliuro 8 CLAUS que et permetran viure la nova normalitat des de l'...\nDinàmiques antiestrès amb atenció plena i concentració Per a totes i tots els que volen viure en pau, serenor i alegria Ara ja fa...\nEl passat 26 d'Octubre del 2019 vam presentar el joc VALORS AUTO-COACHING a la 12ena Fira de Balaguer d' alimentació i salut. El...\nTelèfon: 670 343 442


Blackbear posposa el concert de Barcelona - Primera Fila\nBlackbear posposa el concert de Barcelona\nBlackbear ha decidit posposar el concert que s’havia de celebrar aquest diumenge 20 d’octubre a Barcelona (Razzmatazz). L’artista addueix que a causa de l’actual clima de protestes a la capital catalana prefereix ajornar la celebració de la seva actuació.\nMolt aviat s’anunciarà una nova data per al seu concert. Les entrades anticipades ja adquirides seguiran sent vàlides.\nDes de Doctor Music lamenten les molèsties que aquest ajornament pugui causar als seus seguidors. El concert del dilluns 21 d’octubre a Madrid (La Riviera) si se celebrarà tal com està anunciat. Aquesta visita de Blackbear està inclosa en el seu tour internacional ‘Dead 2 The World Tour’.