Les Eleccions al Regne Unit. Qui són els Lliberals – Demòcrates?- Sapiens.cat\n« La institucionalització del règim franquista: conclusions del Congrés Internacional “La dictadura franquista: la institucionalització d’un règim”\nL’Audiència Nacional i el jutge Garzón »\nLes Eleccions al Regne Unit. Qui són els Lliberals – Demòcrates?\nEn aquests darrers dies els mitjans de comunicació estan informant a dojo sobre les eleccions al Regne Unit i les negociacions posteriors per a formar govern. Obligat per l’immediatesa i les limitacions d’espai, el periodisme no sol explicar coses importants per entendre esdeveniments que estan tenint lloc en contexts diferents del nostre. Per exemple, per algú no familiaritzat amb la política britànica pot semblar que el partit Lliberal – Demòcrata sigui una mena de nouvingut a la política de les illes. És veritat, que la data de creació d’aquest partit es tant recent com l’any 1988, quan es produí la fusió dels partits Lliberal i Social Demòcrata, però els orígens del Partit Lliberal són el suficientment antics com per poder afirmar que el partit més “nou” en les negociacions en curs és el Partit Laborista qui no superà al partit Lliberal en les eleccions del Regne Unit, esdevenint un dels dos partits principals, fins la dècada dels anys 20 del segle passat.\nDurant el segle XIX i fins la dècada del 1920 l’escena política anglesa estava dominada per dos partits: el partit Conservador i el partit Lliberal, representant el segon les idees del liberalisme clàssic com són el lliure mercat i la mínima intervenció de l’estat en la vida econòmica. També defensava la llibertat personal, la reducció del poder de la Corona i de l’església i l’extensió del dret a vot. El Partit evolucionà des d’aquesta posició i a principis del segle XX va fer seu el projecte d’una intervenció de l’estat en la vida econòmica per garantir un mínim de benestar a la població. Aquest projecte fou recollit i ampliat per els Laboristes després de la Segona Guerra Mundial, creant l’actual estat del benestar britànic. Figures destacades del Partit Lliberal són Palmerston, Gladstone, Asquith y Lloyd George. Fou l’ascens del laborisme un dels motius principals de la crisi del partit Lliberal relegant-lo a la posició de tercer partit en la política anglesa el que equival, en un sistema que afavoreix el bipartidisme, a caure en la irrellevància política.\nL’altre tema que cal tenir clar per entendre el que està succeint al Regne Unit és que el seu sistema electoral exclou la proporcionalitat. És a dir, un determinat percentatge de vots a nivell nacional no es tradueix en un número determinat d’escons al parlament. El Regne Unit esta dividit electoralment en 650 districtes i cadascun té un representant / escó en la Cambra dels Comuns. Els partits competeixen perquè un dels seus sigui el representant de cada districte, premi que obté aquell candidat que hagi obtingut més vots. Ell o ella serà l’encarregat de representar el districte durant la legislatura. Un sistema com aquest afavoreix clarament els grans partits, en detriment dels petits, raó per la qual Nick Clegg (l’home de la foto) líder dels Lliberal – Demòcrates ha posat com a condició per recolzar a Conservadors o Laboristes el canvi cap a un sistema proporcional.\n(Autor: Víctor Gavín)\nEtiquetes: Regne Unit\nEntrada publicada a Eleccions, Europa\tel Dimarts, 11/05/2010 a les 18:24.


Ha Long Bay,un dels paisatges més espectaculars del món | Viatges de l'Albert\nSi visites el Vietnam segur que hauràs sentit a parlar de la Badia de Ha Long, és Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO des de 1994 i està a la llista de les 7NewNaturalWonders del món.\nHa Long és una badia amb moltes petites illes rocoses, gairebé unes dues mil, que tenen una peculiar forma com si fossin roques llançades al mig del mar. De fet, la llegenda diu que aquestes illes van aparèixer després que una família de dracs anés a ajudar els vietnamites contra els invasors estrangers. Els dracs van començar a escopir joies i pedres que després es convertirien en les illes i que permetrien fer una paret contra els vaixells invasors.\nEvitar les multituds\nArticle recomanat: Com evitar les aglomeracions a la Badia de Ha Long Durant uns quants dies penso quina deu ser la millor manera de visitar la badia i evitar les multituds i no en trobo cap. A HCMC m’havia trobat amb una noia espanyola que em va recomanar agafar el tour, després d’explicar-me que ella hi va anar sense haver-ne reservat cap i va trobar que era impossible apropar-se a les illes sense una reserva.\nAixí que al final decideixo agafar un tour turístic per a visitar-ho. En un altre article us explico algunes idees per visitar la badia de Ha Long Bay evitant les multituds que he tingut després o que no tenia suficient temps o diners per fer-les.\nMoll a la Badia de Ha Long\nUn, dos o tres dies\nLlegint opinions i experiències sobre la badia, veureu que molta gent recomana anar-hi com a mínim un parell de dies i passar una nit al vaixell. Jo decideixo anar-hi només un dia i no me’n penedeixo, ja que no crec que es puguin fer gaires coses més amb un dia extra.\nLa badia de Ha Long està a 150 km. de Hanoi, això, ens els estàndards vietnamites significa gairebé quatre hores de bus (més una parada en una botiga per a turistes per anar al lavabo i gastar una mica de diners). Aquesta és la raó per la qual molta gent recomana anar-hi més d’un dia: el viatge se’t menja bona part del temps si només hi vas un dia.\nEls horaris del meu tour eren alguna cosa així: l’autocar em recull a les 8 del matí, arribem a la badia a les 12 i a les 4 de la tarda ja tornem. Sí, 8 hores de viatge per 4 hores de visita.\nUna ovella en una barca\nAixí és com em sentia allà.\nDesprés que l’autocar em reculli al meu hostel ens coneixem amb la resta de turistes del tour. Sembla que sóc l’únic que viatja sol i la resta són famílies o parelles, així que no semblen molt proclius a obrir-se amb desconeguts.\nQuan arribem, ens dirigeixen a una barca. Una cosa que han cuidat és que totes les barques tenen el mateix estil clàssic, però això no és suficient per evitar que tot sigui extremadament turístic.\nPrimer ens donen el dinar a la barca. L’àpat està força bé, diria fins i tot un dels millors que he menjat al Vietnam, però clar, l’objectiu de l’excursió no és menjar.\nUn cop acabes de dinar i et permeten pujar al segon pis de la barca, t’adones que la teva barca és només una de dotzenes anant totes en la mateixa direcció, seguint el mateix camí.\nLa primera parada és per agafar un Kayak i fer una volta a una de les illes. Com tot allà, seria molt bonic si no fos perquè està absolutament massificat. Condueixo el kayak amb una noia coreana i no sé si és perquè som mals conductors, però estem constantment xocant amb altres kàyaks i barques. A més, el material està en molt mal estat, és força fastigós posar-se dins d’un salvavides en què no funciona ni la cremallera.\nDesprés del kayak, pugem altre cop a la barca i continuem el recorregut. Veiem les famoses kissing rocks que apareixen als bitllets de 200.000 dongs.\nSi el paisatge no és suficientment espectacular, a la següent parada ens fiquem a dins d’una d’aquestes illes perquè, sí, estan plenes de coves per dins. Anem a la cova Thien Cung, que és probablement la més important de la badia.\nLes vistes són esplèndides i pensar en quants segles han calgut perquè la natura creés alguna cosa així, fa que la vida humana sembli curta i insignificant…\nDins la cova has de seguir un camí guiat que va d’un costat a l’altre. Espereu trobar molts turistes davant vostre i molts turistes darrere vostre, tots caminant en fila. Fins i tot el guia ens demana que no ens aturem per no perdre’ns entre la multitud de turistes.\nAixí és com el tour de quatre hores acaba. Tornem al moll i llavors a l’autobús de tornada.


Més de trenta restauradors participen del 8è Rally de Tapes\nLa presentació de l'acte es va dur a terme ahir amb la presència de l'alcalde Pere Granados.\nL’esdeveniment s’inicia demà i finalitza el 27, coincidint amb el Ral·liRACC Catalunya-Costa Daurada\nActualitzada 17/10/2019 a les 15:46\nEl Rally de Tapes començarà demà i finalizarà al 27 d’octubre, coincidint, durant quatre dies, amb la celebració del Ral·liRACC 55 Catalunya-Costa Daurada. Així, els restaurants oferiran a la seva clientela una degustació i un quinto de cervesa San Miguel al preu de 2.50 euros.\nL’alcalde de Salou, Pere Granados, acompanyat del regidor de Dinamització Econòmica, Héctor Maiquez, i diversos restauradors del municipi va presentar ahir la vuitena convocatòria del Rally de Tapes, una edició que enguany compta amb 35 establiments participants, cinc més que en la passada edició. L’acte públic va tenir lloc a l’Asador Córcega Restaurant.\nEn aquesta ruta es pot trobar una gran varietat de tapes de tot tipus. Es tracta «d’una experiència gastronòmica dotada de molta imaginació i bons professionals», va manifestar l’alcalde Pere Granados. Pel batlle, «ara estem en un bon moment, perquè tenim tot un seguit d’empresaris molt emprenedors i amb moltes ganes de fer coses; creatius a les seves cuines, i amb bons establiments».\nAixí mateix, l’alcalde va explicar que «aquest és un acte que posa en valor la gastronomia salouenca, organitzat des de l’àrea de Dinamització Econòmica». Tanmateix, «des de la responsabilitat del Patronat de Turisme, volem donar-li la importància que realment requereix com a oferta turística en si mateixa, que contribueix a completar l’oferta de sol i platja i que ajuda a desestacionalitzar i a millorar les puntes de la temporada, a l’inici i al final», amb el conseqüent benefici per la gent que treballa al sector.\nPer la seva banda, el regidor Héctor Maiquez va manifestar que «és un esdeveniment que ja està consolidat». Per a ell, «el Rally aprofundeix en allò que està succeint, últimament, amb la restauració a Salou, que experimenta un autèntic boom que hem de potenciar entre tots plegats, amb la col·laboració del sector i de l’Ajuntament».\nEl gestor comercial de Salou de Cerveza San Miguel, Francesc Soler, va explicar que «col·laborem amb aquest esdeveniment perquè el mercat de Salou ens interessa molt, ja que hi ha gent de tot el món i aquest fet és important per la marca».\nA l’acte de presentació els assistents van poder veure i tastar les següents creacions culinàries: la de l’Asador Córcega Restaurant, una tapa anomenada Entre dos mundos, que és una gamba en tempura sobre mandonguilles amb salsa de boletus i espaguetis de tinta de calamar, presentada per Ramón Almengot. La de 4R Gastrobar, una Coca de Tardor, amb ingredients com els bolets i els espàrrecs verds amb llagostí i salsa de cava. La de Lunattic, titulada Suspiro otoñal, una cremeta d’Edamame amb sèrum de parmesà, gelée de musclos i gamba. Gelat d’albergínia i mel. I, per últim, la creació de Rock & Grill, titulada Homenaje a Mike Olfield, una tapa vermoutin Cling, Cling, amb un glaçó d’oliva i un altre de suc de taronja; una mini broqueta d’Onglet i pera i salsa Hoisin, acabant amb un frappé de torró i xocolata i cafè. També hi van assistir Can Vicenç, La Cova del Bou i el Mesón Pa i Oli.\nComenta el contingut : Més de trenta restauradors participen del 8è Rally de Tapes


Alemanya, referent en la sindicalització dels ‘youtubers’\nTecnologia i drets laborals\nMés de 23.000 creadors de continguts s’han unit al sindicat més gran del país per defensar els seus drets laborals davant l’«arbitrarietat» de Youtube\nLa UGT s’inspira en el model alemany per crear a Espanya la primera xarxa sindical de ‘youtubers’, una eina de pressió per millorar les seves condicions\n19 de de desembre del 2021. 21:15\nA Jörg Sprave l’apassiona crear armes amb les seves pròpies mans. Fa més d’una dècada, aquest alemany va decidir que el món havia de presenciar com era capaç de transformar un tros de fusta en una catapulta o una ballesta medieval, així que va saltar a Youtube, on el seu canal acumula gairebé tres milions de seguidors. Malgrat l’èxit, el Jörg estava molest: «Ser ‘youtuber’ sembla una feina de somni però estem a mercè de l’arbitrarietat d’una plataforma», va explicar.\nL’agost del 2016, el gegant del vídeo –propietat d’Aplhabet, empresa matriu de Google– es va avenir a les demandes dels anunciants i va canviar la seva política per penalitzar cert contingut i retirar la seva monetització. Milers de ‘youtubers’ a tot el món van denunciar una «censura» que, de la nit al dia, va retallar els seus ingressos per vídeos en què es parlava de temes tan dispars com la política i el maquillatge. Molts van quedar en una situació precària. Un any després, Youtube va restringir de nou les seves normes i va establir que només es podria començar a cobrar per vídeos amb més de 10.000 visualitzacions.\nA Alemanya, aquesta denúncia va ser l’embrió d’un moviment més gran. El març del 2018, Sprave i uns 23.000 creadors de contingut més es van ajuntar per impulsar ‘FairTube’, una organització per defensar els seus drets laborals i millorar les seves condicions. Al seu costat, tindrien també IG Metall, el sindicat alemany que representa més de 2,2 milions de treballadors metal·lúrgics i l’industrial més gran d’Europa. El seu objectiu: forçar Youtube a ser més transparent, permetre anuncis i retribució econòmica per als canals més modestos i donar eines als creadors per impugnar la penalització dels seus vídeos.\nLleugera millora de les condicions\nDes d’aleshores aquesta unió sindical ha servit com a instrument de pressió davant Youtube, un gegant que el 2020 es va embutxacar 19.770 milions de dòlars només en publicitat. Malgrat amenaçar de portar-la als tribunals per tractar els ‘youtubers’ com a falsos autònoms i violar la normativa europea de protecció de dades, la plataforma ha rebutjat fins ara seure a la taula de negociació.\nEl sindicat ha aconseguit que Youtube respongui algunes de les seves demandes com fer públiques les seves normes, més capacitat de mediació i participació. No obstant, la plataforma ha decidit unilateralment que, després de reactivar la publicitat en canals amb pocs seguidors, es quedarà amb tots aquests ingressos. Queda molt per fer. És per això que aquest any ‘Fairtube’ s’ha convertit en una associació registrada en què els seus usuaris podran finançar de manera col·laborativa la seva batalla contra el gegant del vídeo. Sprave continua lluitant: «Això ens obrirà noves oportunitats».\nYoutube Sindicats Alemanya Youtubers


Turisme busca figurants per fer imatges promocionals dels atractius de Manresa - Regió7\nTurisme busca figurants per fer imatges promocionals dels atractius de Manresa\nCal enviar una foto actual amb el nom, edat, telèfon i sessió o sessions en què es vol col·laborar abans del 10 de setembre\n05·09·19 | 11:33\nLa basílica de la Seu de Manresa, on es faran fotos Arxiu/Mireia Arso\nLa Fundació Turisme i Fires de Manresa busca voluntaris per a fer de figurants en una sessió de fotos als principals espais turístics de Manresa per al dissabte 14 de setembre. Aquestes fotografies es faran servir en materials de difusió i publicitat i en imatges de promoció elaborats per Manresa Turisme. Si les condicions meteorològiques no són favorables, la sessió s'aplaçarà al 21 de setembre.\nEs tracta de dues sessions, una de matí, de 9 a 13 h, en espais com el Passeig, plaça Sant Domènec, carrer del Born i Plana de l'Om amb els seus edificis modernistes i barrocs, i la basílica de la Seu, que inclou accedir a les cobertes i un tast de vins de la DO Pla de Bages a l'atri. I una altra sessió de tarda, de 17 a 19 h, que es desenvoluparà a la Cova de Sant Ignasi i al Carrer del Balç, aquest últim amb un tast de productes del pelegrí elaborats per Mas de la Sala.


Certeses i incerteses després del 155 - Diari de Girona\nCerteses i incerteses després del 155\nfrancisco j. bastida 08.11.2017 | 06:00\nL'aplicació de l'article 155 de la Constitució ha frenat en sec la secessió proclamada per la Generalitat, però l'èxit del resultat no impedeix plantejar dubtes sobre el procediment seguit i sobre la futura solució d'un problema polític tan greu com el plantejat. Posar-li objeccions a l'ús que s'ha fet de l'art. 155 el situa a un en una posició incòmoda davant dels que pensen que l'important era parar els peus a aquests aventurers amb comandament en plaça. Per a molts el de menys és si la intervenció està ajustada a dret o no, el que els col·loca en el mateix pla que a Puigdemont i els seus: el fi justifica els mitjans. No obstant això, el Govern i el Senat han volgut restaurar l'ordre constitucional apel·lant a la Constitució, no a un clam popular, i això requereix meditar sobre el camí seguit i el marc constitucional de la presa de decisions. Aquestes són algunes notes per a la reflexió:\nNingú discuteix que l'instrument de l'art. 155 és un mitjà extraordinari per restablir la normalitat constitucional, ja que interfereix en l'autonomia política que la Constitució i els estatuts d'autonomia garanteixen. Per tant és un instrument subsidiari i que ha de ser aplicat amb un estricte sentit de la mesura i la proporcionalitat.\nHi ha dubtes, en canvi, sobre si l'art. 155 permet la dissolució pel Govern dels òrgans institucionals d'una comunitat autònoma. Davant d'un model clar d'intervenció federal com l'austríac, que contempla aquesta dissolució, el model de coerció federal del 155, a semblança de l'alemany, no esmenta aquesta possibilitat. Es refereix de manera genèrica a l'adopció de «mesures necessàries» per obligar la comunitat autònoma al compliment forçós de les seves obligacions greument desateses. Podria entendre's que en no estar prohibida expressament l'esmentada dissolució, es podria incloure-la en aquestes «mesures necessàries». No obstant això, tot i acceptant una interpretació tan generosa, ha de tenir-se en compte que el segon apartat de l'art. 155 disposa que per a l'execució d'aquestes mesures «el Govern podrà donar instruccions a totes les autoritats de les comunitats autònomes». Per tant, sembla que el Govern no pot sense més cessar de cop aquestes autoritats i el que demana la Constitució és que en primera instància es cursin aquestes instruccions. Per contra, el Govern va optar amb celeritat per les mesures més dràstiques. Sense donar instruccions a les autoritats autonòmiques, les va cessar de manera fulminant i va assumir les seves competències. L'aprovació pel Senat d'un paquet de mesures d'intervenció en l'autonomia catalana no habilita el Govern per aplicar-les immediatament amb tanta radicalitat. No ho autoritza la Constitució, donat el sentit d'aquest apartat 2 de l'art. 155 i el principi de proporcionalitat, però tampoc la decisió del mateix Senat, ja que gràcies a una esmena socialista es va aprovar que les mesures s'havien d'aplicar gradualment.\nLes conseqüències del cessament i dissolució dels òrgans institucionals d'una comunitat autònoma per la via de l'art. 155 són molt greus per a la garantia general del principi autonòmic. Els mitjans que preveu la Constitució perquè les comunitats autònomes defensin la seva autonomia enfront de l'Estat queden inutilitzats. Contra la decisió del Senat, que té força de llei, no es pot presentar recurs d'inconstitucionalitat per la comunitat autònoma, ja que el seu parlament i Govern els ha dissolt el Govern espanyol. Tan sols estarien en disposició de fer-ho cinquanta senadors o cinquanta diputats. Per la mateixa raó, tampoc podria plantejar-se des de la comunitat autònoma un conflicte de competències davant el Tribunal Constitucional contra les mesures concretes que dugui a terme el Govern en aplicació de l'art. 155; és aquest Govern el que ara ocupa el Govern autonòmic.\nA més, la debilitat de la garantia constitucional del principi autonòmic s'incrementa per la defectuosa configuració del Senat. L'art. 155 encomana a aquesta cambra l'aprovació de mesures excepcionals d'intervenció en l'autonomia i el control de la seva execució. En teoria es tracta d'una cautela per protegir l'autonomia i assegurar-la enfront d'ingerències governamentals, però això només té sentit si el Senat és una cambra de representació de les comunitats autònomes. Per contra, es converteix en una amenaça si, per la seva composició, el Senat és una cambra de representació política, no territorial, en la qual els senadors s'agrupen per la seva afiliació partidista, inclosos els pocs que són designats per les comunitats autònomes, i amb acord amb un sistema electoral gens proporcional. El resultat és que el Govern compta al Senat amb una majoria absoluta al seu servei per avalar les mesures d'intervenció que consideri necessàries. L'alegria i els fervorosos aplaudiments amb què aquesta majoria va obsequiar el president del Govern quan demanava aplicar l'art. 155 parlen per si sols del paper del Senat en el nostre sistema constitucional.\nEn un altre ordre de coses, crida l'atenció la passivitat del Tribunal Constitucional davant alts càrrecs de la Generalitat durant el procés de secessió. El PP va aconseguir, no sense polèmica, reformar el 2015 la llei perquè el TC vetllés per si mateix pel compliment efectiu de les seves resolucions, «podent acordar la suspensió en les seves funcions de les autoritats i empleats públics de l'Administració responsables de l'incompliment, durant el temps necessari per assegurar l'observança dels seus pronunciaments». Després de la impugnació de la convocatòria del referèndum, ni Puigdemont ni els seus consellers, ni la presidenta del Parlament, van ser suspesos de les seves funcions. És més, es van vantar en aquells dies que si arribaven a ser suspesos pel TC, no farien cas ni als seus requeriments ni a les seves resolucions. Potser la intervenció judicial en aquest moment hauria estat menys polèmica i dràstica, que l'actual intervenció governativa.\nLa convocatòria d'eleccions per al 21D és un alleujament, perquè redueix el període de suspensió de l'autogovern català i centra els esforços de tots, inclosos els independentistes, per afrontar aquesta cita amb les urnes. Però ja comença a fer-se un ús partidista d'una decisió d'Estat, com és l'aplicació de l'art. 155. L'« A per ellos» pronunciat per algun líder polític no és mostra edificant d'una concòrdia ciutadana i tampoc ho és posar-se la medalla de la paralització del procés independentista. Per poc que es grati, el patriotisme constitucional sucumbeix davant el nacionalisme espanyol com a front ideològic i calador electoral.\nTot això posa de manifest l'important que és no ajornar més la posada en marxa d'una comissió que iniciï amb assossec els treballs d'una reforma constitucional. Cap partit s'ha posat a la feina. Tots semblen contagiats pel lema de Mariano Rajoy, el que és urgent pot esperar.


COL·LEGI D'ENGINYERS GRADUATS I ENGINYERS TÈCNICS INDUSTRIALS DE GIRONA - Actualitat - CONVOCATÒRIA DE CANDIDATURES PER A LA SELECCIÓ DE MEMBRES DEL GRUP INFORMAL D'EXPERTS EN DRONS\nCONVOCATÒRIA DE CANDIDATURES PER A LA SELECCIÓ DE MEMBRES DEL GRUP INFORMAL D'EXPERTS EN DRONS\nLes sol·licituds degudament signades s'hauran d'enviar com a màxim el 20 de setembre de 2021.\nEl 2017, la Direcció General de Mobilitat i Transports de la Comissió va crear un grup informal d'experts en drons.\nLes tasques del grup eren:\nAssistir a la Comissió en la identificació i el disseny conceptual de les accions jutjades com les més rellevants per donar suport als objectius generals de la política de la UE sobre drons, especialment aquelles accions que aborden la integració dels drons en el sistema d'aviació i el desenvolupament de l'U-Space.\nDonar suport a la Comissió en l'establiment del marc reglamentari, inclòs el lliurament oportú dels requisits pertinents i les normes operatives i de servei.\nSupervisar l'aplicació de les mesures previstes i avaluar la seva eficàcia i impacte en termes de creixement del mercat i creació d'ocupació, juntament amb l'impacte en la seguretat, la protecció, la privacitat i la protecció de l'entorn.\nDeterminar les necessitats de finançament i els recursos per a accions específiques i avaluar el seu valor afegit en vista de l'objectiu general de crear un mercat de serveis de drons.\nDes del 2017, la situació del sector dels drons ha canviat significativament.\nPel que fa a la regulació, la Comissió va adoptar el 2019 el Reglament Delegat 2019/945 sobre sistemes d'aeronaus no tripulades i sobre operadors de tercers països de sistemes d'aeronaus no tripulades i el Reglament d'Execució 2019/947 sobre les normes i procediments per a operació d'aeronaus no tripulades. El 22 d'abril de 2021 es va adoptar un marc normatiu per l'U-Space (gestió del trànsit aeri de drons).\nPer part de la indústria, estan sorgint noves formes de transport aeri, així com aplicacions i serveis que inclouen drons, especialment en el context de la Mobilitat Aèria Urbana.\nEn la recentment adoptada Estratègia de Mobilitat Sostenible i Intel·ligent, la Comissió va anunciar la intenció d'adoptar una Estratègia de Drons 2.0 el 2022 per aprofitar tot el potencial que ofereixen els drons a un mercat únic que funcioni bé. A més, s'han creat nous grups de parts interessades, mentre que altres han deixat d'existir i algunes organitzacions han manifestat el seu interès a formar part del Grup d'Experts.\nA la vista de l'anterior, la Comissió ha decidit procedir a una nova convocatòria de candidatures per tal de seleccionar membres del grup que no siguin agències de la UE ni altres entitats públiques.


Fitosanitaris a l'hortet ⋆ PicaronaBlog\n09/05/2008 Ester Casanovas\tDeixa un comentari\nHe rebut alguns missatges de gent que em pregunta sobre els fitosanitaris i l’adob que va bé per a l’hortet… Mal tema per mi, ja que encara no m’acabo d’aclarir massa ni jo. Però a veure si en treiem l’aigua clara, ni que sigui en dos missatges separats.\nS’anomenen així els productes que serveixen per a prevenir i/o combatre les plagues de l’hort. N’hi ha que estan permesos en agricultura ecològica i d’altres que no, i és aquí on hem de decidir de quina manera volem cultivar el nostre hort urbà.\nLa majoria dels que en tenim un intentem ser ecològics, però sovint amb algunes plagues, això és ben difícil, pel que de vegades ens hem de passar “al lado oscuro”. Fins i tot hi ha qui no utilitza fitosanitaris preventius mai, ni que siguin ecològics.\nEls problemes que podem tenir a l’hort són bàsicament plagues i fongs. I tot depén de a quina zona ens trobem i el clima que es tingui. Per exemple, durant aquests dies que hem estat a Astúries, me n’he adonat de fins a quin punt els fongs poden ser preocupants per als companys d’allà, mentre que els de la zona mediterrània patim més de plagues que de fongs si no és perque ens passem amb el reg.\nPer norma general, hi ha dos productes bàsics que s’apliquen de manera preventiva i que estan admesos en agricultura ecològica: el sofre i el coure.\nEl sofre serveix per prevenir/curar l’oïdi i els àcars. N’hi ha dues presentacions: per aplicar-lo directament en pols (el típic sofre groc que es posa a les cantonades dels carrers per a que no s’hi pixin els gossos) i pols per a disoldre i aplicar amb una motxilla d’ensulfatar. Es recomana no aplicar el sofre en pols quan les temperatures pugen (a partir dels 33º C) i llavors fer servir el que es disol en aigua i s’aplica amb la motxilla.\nHabitualment s’aplica cada 10-15 dies.\nEl coure s’utiliza per prevenir un fong, el mildiu, i n’hi ha varies presentacions: hidròxid de coure, oxiclorur de coure, sulfat de coure, i també el famós “caldo bordelés”. Es pot fer servir el que es prefereixi però encara es discuteix la seva aplicació en agricultura ecològica ja que les sals del coure poden contaminar el sòl. En els horts urbans podem intentar posar una mena de pitet a les torretes i jardineres de manera que el líquid sobrant no caigui sobre el sustrat. S’aplica també cada 15-20 dies.\nTorno a repetir que hi ha qui prefereix no aplicar cap d’aquests productes en els seus hortets. Jo no ho discuteixo però fa molta ràbia si només tens espai per a dues tomaqueres i les perds per alguna plaga que s’hauria pogut prevenir fàcilment.\nHi ha plagues que es poden tractar amb d’altres productes també ecològics, però d’aquests ja us en parlaré de manera individual en d’altres missatges si el tema us interessa.\nSi algú està interessat en com ho fem alguns companys, hem obert un fil al fòrum per explicar la nostra experiència individual. El podeu veure aquí.\nI per ampliar dades, us deixo l’enllaç a un tema recopilatori d’informació que tenim al fòrum. Consulteu l’apartat Control de Plagas.\nEl dels fitosanitaris no és un tema fàcil d’explicar perque genera moltissims dubtes i lamentablement ningú no ens ha donat encara un calendari d’aplicació que es pugui seguir “a rajatabla”. De tota manera, un dels fils més complerts que tenim al fòrum és el que va començar la Pitiusa i us pot servir de guia. Molta sort!!!\nEntrada anteriorFotos de la KDD AsturianaSegüent entradaTrampes cromàtiques


Amics arbres · Arbres amics: Ningú pot actuar com els doni la gana\nMulta a uns amos per obrir un camí per anar més còmodament a la platja de Cala Morisca\nMedi Ambient obre un expedient i estudia els danys\nper calcular l'import de la sanció\nVolien anar còmodament a la platja en comptes de baixar per camins dificultosos. Els serveis territorials de Medi Ambient estudien quina sanció imposar als propietaris de la finca de Can Juncarella, a la Cala Morisca de Lloret, per haver obert un camí per connectar la casa amb la platja. A banda d'acometre les obres sense cap mena de permís, per acabar-ho d'adobar es dóna el fet que l'espai de Cala Morisca està inclòs al PEIN Massís de Cadiretes. L'expedient sancionador ja està en marxa i s'avaluarà la dimensió de la destrossa per tal de decidir la multa que s'imposa, segons va informar ahir el Departament de Medi Ambient. Fa un parell de setmanes, l'entitat ciutadana SOS Lloret va denunciar la tala d'arbres i moviments de terres sospitosos dins aquest paratge boscà que envolta una cala quasi verge.\nLa polèmica sobre els moviments de terres a un espai que sempre s'ha intentat preservar de la pressió constructora va aixecar les alarmes a l'Ajuntament de Lloret arran la denúncia de SOS Lloret. Part de l'oposició lloretenca també s'hi va sumar demanant què suposaven els moviments de terres i l'arrencament d'arbres i, sobretot, qui ho havia autoritzat. L'equip de govern de Lloret va deixar clar que els fets s'investigarien. Medi Ambient, a més, ja en tenia constància arran la denúncia dels Agents Rurals. Finalment, els temors sobre l'inici d'alguna mena de construcció s'han dissipat. Es tracta d'uns propietaris acomodaticis que pretenien baixar més còmodament a la platja des de casa seva. El camí, presumiblement, els sortirà car.\nMedi Ambient no es va pronunciar ahir sobre si els amos de la finca hauran de revertir les obres, tal com demanen des de SOS Lloret, ja que el cas està sota estudi. Per la seva banda, l'Ajuntament ja fa dies que va fer aturar les obres i també va expedientar els propietaris. Arran l'actuació municipal, els propietaris de la finca van demanar permís d'obres. El regidor d'Urbanisme de Lloret Josep Valls (CiU) va explicar a Nova Ràdio Lloret que seran les administracions superiors qui autoritzin si les obres es poden portar a terme o no. Pel que fa a la sanció municipal, pot estar entre 300 i 3.000 euros.\nE.Batlle/E.Padilla, Lloret de Mar.\n· Noticia publicada a Diari de Girona el 08.03.2008


Treure el bolquer - SocPetit.cat\ndc. juny 15, 2016 3:35 pm\nHola! Ahir vam anar a la pediatra per la revisió dels 2 anys (els va fer ahir), i ens va dir "Encara duu bolquer?",i jo... "Sí, però si tot just acaba de cumplir els 2 anys!" . Ella ens va dir que ja podiem començar perquè ja estava preparada (i ella què sap...dic jo...). La veritat és que teniem previst començar aquest estiu, ja que és més pràctic pel tema roba, però no sé com fer-ho... Ja li vam comprar un orinal fa mesos, per provar, però no veig que ho tingui massa assimilat. Ella és conscient quan fa caca, perquè t'avisa, i crec que també n'és abans de fer-ne, però no avisa mai en plan "Tinc caca vull seure a l'orinal". De fet, fa uns dies em va agafar per provar-ho en una hora que sovint fa caca, que és després d'esmorzar, i li vaig dir Quan tinguis caca avisa'm que la faràs a l'orinal!, i ella em deia que sí.. doncs em va avisar quan ja se l'havia fet, i volia seure a l'orinal amb la caca feta, i així dues vegades. Aleshores no sabem com començar! la vaig posant a l'orinal de tant en tant? haig d'esperar que ella avisi? cosa que de moment no veig que faci... o li trec el bolquer a saco i potser aleshores ella notarà que ha de fer-ho a l'orinal... . CONSELLS SIUSPLAU! Gràcies!\nRe: Treure el bolquer\ndc. juny 15, 2016 4:30 pm\nI com ho va esbrinar que estava preparada? Ai, mare, quin món...\nJo faria el que teníeu pensat i sense forçar. Teniu tot un any, si és pel tema d'anar a l'escola!\ndc. juny 15, 2016 5:12 pm\nJo li vaig treure a la meva filla a l'estiu q va fer 2 anys. El que vaig fer es posar-la a fer el primer pipi del dia a l'orinal i despres cada dues hores. Quan sortiem li posava bolquer pero igualment m'emportava l'orinal i la posava a fer pipi. En un mes ho vam tenir dominat. La caca va costar una mica mes..però un cop va dominar el pipi, la caca va anar rodada.\nPotser em vaig precipitar a treure-li als 2 anys pero vaig pensar q a l'agost podria estar per ella, ja q estava de vacances, i q no hauria d rentar tanta roba..vist en prespectiva tampoc m'arrepenteixo.\ndc. juny 15, 2016 8:05 pm\nJa però quan l'assec a l'orinal tota l'estona diu "ja està", (i no fa res) i es va aixecant continuament...\ndc. juny 15, 2016 9:06 pm\ntineta14 ha escrit: Ja però quan l'assec a l'orinal tota l'estona diu "ja està", (i no fa res) i es va aixecant continuament...\nAixò al principi es normal. Intenta-ho amb el pipi del mati primer q es el mes facil. A la meva filla el primer q va fer a l'orinal li va fer molta gracia. Despres jo anava controlant cada dues hores i a vegades tmb obria l'aixeta pq el fes.\ndc. juny 15, 2016 9:13 pm\njo crec que ho heu de fer quan ella et doni mes senyals de que ho vol i esta preparada i tu estiguis preparada tambe no quan ho diu "una pediatra".\ndc. juny 15, 2016 9:21 pm\nM'interessa molt el tema. El meu fill té 28 mesos i no vol sentir parlar ni l'orinal ni de wc.... mai avisa quan fa caca i si li preguntes si porta caca sempre diu que no.\nA la guarde han començat a seure'ls al wc i han aconseguit que segui amb una amigueta seva però no fa res. En canvi a casa si li pregunto si vol seure surt corrents.\nI a sobre clar, arriba l'estiu i tothom es pensa que sigui com sigui li he de treure ja el bolquer i jo em canso de repetir que no està preparat psicològicament. Passo de forçar-lo i que acabi fustrat i nos també.\nA veure com va...veient que no li treurem ja li hem comprat bolquer de platja.\nAlgún consell? Idees?\ndc. juny 15, 2016 10:05 pm\nPel que expliques jo crec que no està preparada. Ni cas al pediatra en aquest aspecte!! Jo li vaig treure als 2 anys i mig per Nadal aprofitant que jo feia vacances. Està clar que cada nen/a és un món però diria que 2 anys és molt aviat....\ndj. juny 16, 2016 5:43 am\njo li vaig voler treure el bolquer l'estiu que feia dos anys (per la ditxosa pressió social, tothom al meu voltant havia tret bolquers al nens abans dels dos anys amb èxit ) i va ser un fracàs absolut. O sigui que vam tornar a posar al bolquer i fins el maig següent no li vaig treure. Aquesta segona vegada va anar rodat i en menys d'una setmana ja controlava pipis i caques. O sigui que si passats uns dies veus que no ho controla no us agobieu que la nena encara és petita. Cada nen té el seu ritme i no és una competició, encara que socialment sí que ho sembli i aquest fet sigui un reflexe més de la societat tant competitiva en la que vivim .\ndj. juny 16, 2016 7:15 am\nAsseurela cada x hores es com ensinistrar un gosset.no anira sense panyal pq estigui preparada. I el dia q no estiguis tu x controlar lhorari sho fara a sobre igual.fes segons el pla original\ndj. juny 16, 2016 7:27 am\nMira, la mestra de la llar, quan el meu fill tenia 27 mesos ens va dir que ella el veia superpreparat i molt motivat. Ella ja anava asseient tots els nens (encara que portéssin bolquer) al lavabo en determinats moments del dia (abans de sortir al pati, abans i després de la migdiada) i ja ens va dir que el veia molt bé per provar-ho però que ella recomenava que ens esperessim a la setmana santa per poder estar per ell uns quants dies seguits. Vam seguir el seu consell, el vam treure i ja no hi ha hagut marxa enrere. Súper bé. ho va controlar molt ràpid. Hi va haver mares de nens de la classe que quan ho van saber van anar a la mestra a dir-li que com podia ser que els seus fills fossin més grans i encara no els hagués dit el tema del bolquer i ella va dir "Que us penseu que això va per ordre d'arribada al món o què? Quan el teu fill estigui preparat, també t'ho proposaré. Ets lliure de treure-li quan vulguis. El que jo no faré és dir-te que ho facis quan jo crec que està preparat encara per fer-ho".\nAixí que quan sigui el moment, la teva patufa ho farà genial!\ndj. juny 16, 2016 8:08 am\nNosaltres acabem de passar per aixo jejejeje. Els dos els vam treure els bolquers quan ho van dir a la guarde, perque si fos pels pares em sembla que no ho fariem, fa respecte i no saps per on començar. El gran tenia 23 mesos perque els fa al juliol i la peque 27 perque els fa al març.\nEl gran no havia vist mai un orinal pobret i va ser molt a saco, pero despres de la primera setmana tot rodat, aixo si va trigar potser mes en demanar quan tenia caca i pipi i havies d'estar molt pendent.\nAmb la peque vam voler ser mes respectuosos i la van començar a seure al orinal al març al cole amb tots els nens de la classe, i jo a casa tbe vaig posar el orinal i anava seient pero no feia res. Anava super conscienciada del que era fer pipi i que li treuriem el bolquer perque ja era una nena gran, llegiem contes del pipi i la caca, pero no demanava. Total que li vam treure fa dues setmanes, els primers tres dies caos, ni un pipi ni una caca a l'orinal, pero aguantant un munt d'estona sense fer o sigui que el control d'esfinters el te perfecte, a partir del tercer dia com una seda, ho demana quan te pipi o caca i no se li ha escapat cap mes. Crec que un exit.\nVeient les experiencies, jo crec que fins que no veuen que els pipis surten i es mullen i aprenen a distingir la sensació de quan el pipi vol sortir, han de fer-se pipi a sobre uns quants dies, i despres ja demanen quan noten que tenen ganes. Si hagues esperat que ho demanessin m'hagues florit, crec jo.....\nAfegeixo que la meva filla la sensacio de que surti pipi o caca li ha fet una mica de por, i no volia seure a l'orinal, amb molta paciencia, llegint contes, donant-li la maneta i abraçant-la ho ha superat i ara esta super contenta de fer pipis "enormes" com diu ella...\ndj. juny 16, 2016 10:40 am\nI t'ho va dir el pediatra? mare meva, el que s'ha de veure. El pediatra el veu 5 minuts cada mes (a no sé que hi vagis per urgències per alguna cosa o així) i amb això ja en té prou?\nAmb el tema de treure el bolquer hi ha varis mites, entre ells que s'ha de fer als 2 anys i l'altre que ha de ser a l'estiu. Evidentment, si hi ha menys roba és més pràctic perquè no n'has de rentar gaire, però si el nen no està preparat ja pot ser estiu que te'n faràs un fart, i això dels dos anys... és que no ho entenc com hi ha gent que ha tingut canalla i sobretot pediatres que es basin encara en un número. Els dos anys és un "al voltant de..." una guia aproximada, com el caminar, el parlar, etc.\nEl nen ha de ser conscient que es mulla, i ha de ser conscient que té la bufeta plena i que té la necessitat de fer pipí, la caca pot costar una mica més. Ho ha de saber verbalitzar, encara que sigui sols amb la paraula "pipí" o "caca", els nens a aquestes edats solen dir una paraula per referir-se a dues o més.\nPosar-lo a l'orinal està bé, per crear una rutina, unes hores fixes cada dia (evidentment si ho demana en una altra hora també hi anirem), per exemple a l'aixecar-se, abans de les menjades, abans d'anar a dormir. Li baixes el bolquer o li treus, i que s'assegui a l'orinal, si no en fa doncs res, i si en fa doncs a felicitar-lo.\nEl nen va a l'escoleta? o has preguntat a les educadores? elles també coneixen el nen i ho podreu fer coordinadament quan sigui el moment.\ndj. juny 16, 2016 9:47 pm\nHola mames, estic molt d'acord amb el que dieu...tot són mites i la pressió és brutal, però en tot!! en caminar, les dents, parlar, ara el bolquer...en fi. Jo també tinc clar que la vull respectar i que no sigui un trauma per ella, perquè aleshores és quan esdevé contraproduent, i s'aguanten el pipí i la caca, i uffff, quins problemes! De fet jo trobo que costarà més el pipí, perquè la caca ella n'és més conscient. A banda que se li nota quan la vol fer, perquè es queda quieta, o a vegades es posa en un raconet, també ens avisa quan l'ha feta, no sempre però en general sí. En canvi el pipí, com que en fa tants, i mai avisa, no sé com fer-ho. Aquests dies em limito a dir-li que ens avisi quan tingui pipí o caca, que seurem a l'orinal, però res, no avisa... A mi també em fa l efecte que no ho demanarà mai, perquè no li fa gràcia això de l'ori nal...la veig molt còmode amb el bolquer!!\nds. juny 18, 2016 6:24 pm\nla resposta es no us agobieu!!!! no no i no!! de veritat pròpia experiència.\ni més agobiada q estava jo no us ho podeu imaginar.fins i tot la angoixa l'he perdut no fa gaires dies, perquè em veia l'hora d'arribar al cole i sense voler deixar el bolquer.\njo vaig començar l'any passat setmanes desprès d'haver fet els dos anys.\npossant-lo al orinal i fins i tot va fer la seva primera caca en ell, a partir d'aquí un desastre, vam tornar a provar a l'estiu i era sortir al carrer i tornar sempre mullat, perquè no avisavam per més vegades q li deis, li preguntaves i continuament era dir q no, i al segon potser ja anava mullat.\ntotal q no em vaig agobiar més i bolquer fins fa una setmana i uns dies.perquè tenia un panic horrible a intentar fer caca sense bolquer.\ni el pipi un parell de dies al sortir al carrer es va fer a sobre. i ja sense problemes, ens avisa quan té pipi, hi ha dies q aguanta una hora, menys d'una hora, depèn.. , fins i tot en el cotxe ens ho diu i intentem parar, li preguntem si aguanta fins arribar etc etc..i la caca ens ha costat força ha fet un parell de vegades al wc i ahir es va aconseguir q la fes a l'orinal, i us parlo d'un nen molt dur en les seves idees q si diu q no es q no.realment crec q sentia pànic a deixar anar la caca i no sentir-la continuament enganxada. perquè com heu dit aquest es del q no li ha molestat mai anar amb la caca enganxada hores, q li deis si tenia caca i feia pudor i et deia q no tenia res i no es deixava canviar el bolquer.\ni aquests dies ha sigut un espectacle de crits per la seva part, demanant com un boig un bolquer q no us ho podeu imaginar a crits passades les 22h de la nit...però he mantingut la calma, l'he acompanyat a seure al wc, l'he explicat q la caca no passa res perquè surti del cul, ha de marxar si no fa mal a la panxa, ballem quan la fa..heu de possar imaginació al tema jeje.\naixò si, encara dorm amb bolquer, però es una cosa qja no em preocupa tant i la veig encara un mica lluny perquè mai es lleva sec. així q calma no us agobieu per estar en el famós moment dels dos anys + estiu i encara menys si el pediatra us diu encara va amb bolquer?? a mi tb m'ho van dir a la revisió dels tres anys i jo encara he esperat un mes adiccional.\nds. juny 18, 2016 6:43 pm\nOstres jo si crida pq vol el panyal li poso...\nDe fet el meu crec q esta preparat x anar sense...pero quan li trec crida q el vol...ja el voldra deixar quan vegi q es lunic q en porta penso...\nds. juny 18, 2016 7:09 pm\nEl meu ha fet ara els dos anys i li hem comprat l'orinal. El primer dia li vam preguntar si volia fer-hi pipi i va dir que sí, i en va fer un parell de vegades tan feliç. El vaig deixar una estona sense bolquer perquè, de la suor, tenia el culet molt irritat, i es va fer un pipi enorme a sobre. Així que li vaig tornar a posar el bolquer, i ara no vol ni veure l'orinal.\nJo crec que físicament està preparadíssim, perquè ja fa mesos que manté el bolquer sec durant hores, i després fa el gran pipi. I també controla, s'asseu a la banyera i apreta per fer-hi pipi (sí, és així...). Però simplement li és més còmode portar bolquer.\nJo en principi vull esperar, el pare no, i l'irritació del culet serà la que ho decidirà al final.\nPerò estic d'acord en què no hi ha pressa. Si un s'espera a que estiguin preparats és molt ràpid! En canvi si t'avances t'hi pots passar mesos. Quina tela que la pediatra també opini d'això...\nds. juny 18, 2016 8:08 pm\njo es q per com l'he vist amb el bolquer...\nsi li hagués possat no hauria intentat fer caca fora d'ell.\nsi els crits eren perquè tenia caca però no volia de cap manera anar al wc, volia el bolquer per fer-la. i llavors ha servit perquè l'acompanyi al wc i al menys va començar a seure en ell encara q no li va sortir res. el meu no va a escola bressol, així per veure q es l'únic q el porta hauria de ser el cole, i allà et diuen q xumet i bolquer com q no...així q d'aquesta manera et veus molt pressionat a l'hora de fer q el deixi i q no respectis tant el seu propi ritme, i els mesos abans de setembre començem si o si.\nturuleta ha escrit: Ostres jo si crida pq vol el panyal li poso...


"Vilafranca" als Teatres Amics ~ Temps de música, Temps d'espectacle\ndiumenge, de febrer 08, 2015 Temps de música, Temps d'espectacle No hi ha comentaris\nL’estrena de "Vilafranca, un dinar de Festa Major",\ndonarà el tret de sortida de la\nCapitalitat de la Cultura Catalana 2015 el 19 de febrer\nLa col·laboració entre cinc teatres municipals: el Teatre Atlàntida de Vic, l’Atrium de Viladecans, el Kursaal de Manresa, el Teatre-Auditori Sant Cugat i el Teatre Auditori de Granollers,\nha permès posar en marxa el projecte Els Teatres Amics\nPodeu recuperar el nostre article, amb motiu de la presentació del projecte, des de aquest ENLLAÇ\nHi trobareu una entrevista amb Manel Barceló i Marta Angelat, que paga la pena escoltar.\nI també l'entrevista amb l'autor i un dels impulsors d'aquest amagnífica iniciativa, en Jordi Casanovas\n"Vilafranca, un dinar de Festa Major" és la tercera i última part de la Trilogia sobre la identitat catalana de Jordi Casanovas, que l’autor va iniciar amb Una Història Catalana (Premi Butaca al Millor text 2009 i reestrenada a la Sala Gran del TNC el 2013) i continuada amb Pàtria (estrenada a El Canal i al Teatre Lliure l’octubre de 2012, guardonada amb el Premi Ciutat de Barcelona 2012). Si bé en el primer muntatge la recerca d’aquesta identitat se situava en les fronteres físiques i mentals del país, i en la segona part la trama es centrava en el món de la política, l’art i la mitologia històrica, a Vilafranca, la reflexió sobre la qüestió identitària se situa al nucli d’una família tradicional catalana, amb les seves contradiccions al voltant del que es creuen ser i el que realment són.\nLa seva estrena el 19 de febrer a l’Auditori de Vilafranca del Penedès donarà el tret de sortida de la nova Capitalitat Cultural Catalana 2015. Després de quatre dies de funcions a Vilafranca (fins al 22 de febrer), el muntatge de l’autor vilafranquí podrà veure’s a Vic (el 28 de febrer i 1 de març), Granollers (el 7 i 8 de març), Sant Cugat (el 13 i 14 de març), Viladecans (20 al 22 de març) i Manresa (27 al 29 de març). Reus s’ha incorporat a la Gira i farà funció el 31 de març.\nInterpretada per un cartell de luxe d’onze actors, com:\nMarta Angelat, David Bagés, Manel Barceló, Lluïsa Castell,\nGeorgina Latre, Vicky Luengo, Àurea Márquez, Marc Rius,\nManuel Veiga, David Vert i Anna Ycobalzeta,\nel muntatge compta amb una banda sonora a càrrec de la formació Anna Roig i L’ombra de ton chien.\nJordi Casanovas (Vilafranca del Penedès, 1978) ha estat fundador i director artístic de la SALAFlyHard des de la temporada 2010/2011 fins el 2013. Ha escrit una trentena de textos teatrals, entre els quals destaquen Ruz-Bárcenas (2014),Pàtria (2012), Una història catalana (2011) o Un home amb ulleres de pasta (2010).\n30 d’agost de 1999. Diada de Sant Fèlix. La Cristina ha convidat tota la família a dinar. Els pares i la seva germana viuen a Moja. El seu germà a Vilanova. Es retroben tots, com han fet sempre per la Festa Major de Vilafranca, amb les parelles i els fills. Però la malaltia del patriarca s’està agreujant i aviat s’hauran de prendre decisions. És possible que aquest sigui el seu últim dinar de Festa Major plegats. És possible que prendre decisions comporti acceptar grans renúncies. És possible que alguns dels secrets i pensaments, que mai no s’han dit, surtin avui entre el primer i el segon plat. Avui tot s’acaba i, potser, avui tot comença, a Vilafranca.\nUn nou model de gestió supramunicipal per a la producció d’espectacles:\nPer primera vegada, sis sales municipals del país s’han associat per impulsar una producció teatral pròpia de gran format, sota la marca Els Teatres Amics. El projecte de Jordi Casanovas és el primer exemple d’un futur model de gestió que pretén descentralitzar la producció d’espectacles, garantint la seva visibilitat i circulació, i que aposta per la qualitat i la creació gràcies a l’esforç de cinc poblacions que compten amb bons equipaments, fidelització de públics i el compromís amb les arts escèniques.\nVilafranca, Capital Cultural Catalana 2015:\nVilafranca del Penedès oferirà al llarg de l’any un ambiciós programa amb més de 150 activitats culturals, amb motiu del seu lideratge com a Capital de la Cultura Catalana. Les propostes recolliran la riquesa cultural penedesenca i mostraran des del seu ric patrimoni popular i tradicional, fins a la seva vinculació amb el món del vi, un àmbit també cultural cada cop més reconegut i apreciat.\nLa Capital de la Cultura Catalana té com a objectiu ampliar l’ús i el prestigi social de la llengua i la cultura catalanes, així com el d’oferir al municipi designat com a Capital una forma de promocionar-se. Darrera d’aquesta iniciativa hi ha l’Organització Capital de la Cultura Catalana, entitat independent de la societat civil creada l’any 1998 i membre del Bureau Internacional de Capitals Culturals.


HÀBITS: FENT FÀCIL LA TORNADA ESCOLAR\nData: Dimarts, 29 d'Agost del 2017\nÚltims dies d'agost i per molts últims dies de desconnexió, de vacances... . En breus serà 1 de setembre i tornarem a la rutina habitual; tornada a la feina, tornada a l'escola, i ara és el moment d'organitzar el nostre temps i el temps dels nostres fills. Segurament, la tendència popular sigui creure que la canalla és qui porta pitjor la tornada, però segons alguns experts en psicopedagogia i psicòlegs, els nens porten millor la tornada a l'escola que els pares a la feina. Els motius que ens expliquen és que amb freqüència, l'actitud negativa dels pares en afrontar el retorn i les obligacions laborals, contagia als nens respecte a la tornada a la vida escolar.\nÉs normal que a tothom vulgui allargar les vacances, però mostren més flexibilitat i adaptabilitat la població més jove. A més, tenen l'al·licient i la il·lusió del retrobament amb els amics. En canvi, els adults ho viuen pitjor i s'accentua més el famós síndrome post vacacional. És important canviar aquestes actituds de queixa, ja que poden generar la mateixa en els fills i/o nens petits que ens envolten. Tanmateix, cal estar atent en detectar aquests símptomes per ajudar-los. Alguns senyals d'alerta poden ser: comunicació més difícil, rebuig en parlar del nou curs, nerviosisme, dificultats en el son, canvis en la gana i alimentació... .\nAlguns experts consideren innecessari establir un període d'aclimatació previ al període lectiu, perquè pressuposen que les vacances no han significat una ruptura radical amb els hàbits de la resta de l'any, fractura que cal evitar. "Les vacances són per descansar, però no per perdre les rutines i els hàbits. És recomanable que durant les vacances els nens segueixin amb un ritme i uns horaris dins d'un ambient de descans i canvi d'activitat" (psicopedagog i professor de psicologia de la Universitat Abat Oliba CEU,Ramón Novella). Encara que, molts nens si trenquen totalment amb el ritme, i són candidats a una incorporació al ritme escolar complicada. En aquests casos, o en casos on hi ha importants canvis de vida com: inici d'un nou cicle, entrada a un centre diferent, és recomanable "anticipar-se a les novetats i explicar adequadament què passarà en aquest futur pròxim, com seran les coses, quines experiències es viuran. I després, durant els primers dies, és important estar molt atents a les reaccions del nostre fill per poder-lo ajudar de la millor manera" (R. Novella).\nPer aquells que han perdut les rutines durant les vacances, a continuació s'anomenen algunes recomanacions. Enric Prats, professor de pedagogia de la Universitat de Barcelona, parla de les cinc normes, per un aterratge suau el 12 de setembre:\n1) Recuperar els horaris d'àpats i descansos.\n2) Reduir progressivament el temps dedicat a les pantalles i evitar els empatxos d'última hora, basats en la frase "Aprofitem-ho ara, que després no podrem".\n3) Reprendre el contacte físic amb els companys de l'escola i quedar-hi per jugar al parc o a casa.\n4) Aprofitar el cap de setmana del 14 i 15 de setembre per fer més fàcil la readaptació; seran els dies ideals per mirar amb ells els llibres de text, començar a organitzar l'agenda...\n5) Que els pares tinguin interès per conèixer el tutor del curs, mirar d'aprendre el funcionament de la classe, interessar-se pels objectius pedagògics del curs i mirar de col·laborar en tot moment.


Resum #1aCatH: El Lleida Pardinyes és el primer líder\nFoto: @CHPardinyes L'equip lleidatà és el primer líder de 1a Catalana\nEl cap de setmana va començar la 1a Catalana i el primer líder per golaverage és el Lleida Pardinyes que va passar per damunt del Barberà.\nBarberà 21–34 Lleida Pardinyes\nEls lleidatans han sortit forts guanyant amb contundència en una pista on van caure la temporada passada i són el primer líder per diferència de gols.\nParets 21-24 Sant Esteve Sesrovires B\nEls sesrovirencs van començar amb un triomf important (@chses1973)\nEls paretans han retornat a 1a després de tres temporades a Lliga i ho han fet amb una derrota davant d'un equip que va mantenir el bon nivell del final de la temporada passada, tot i haver patit alguna baixa. Va destacar el porter sesrovirenc Guillermo Sanz.\nIgualada 32–29 Poblenou B\nEls igualadins de Pol Cantero, que van fer un final de temporada espectacular i han incorporat jugadors de la base, han començat amb victòria sobre un equip nou a la categoria i que va plantar cara en tot moment.\nDurant la primera part els igualadins van agafar 4 gols d'avantatge, però l'equip visitant va tornar a enganxar-se i no va cedir fins el darrers minuts, en els quals l'equip local es va mostrar més contundent en atac.\nSarrià B 22-22 Sant Cugat B\nDuel intens de filials amb fortes defenses. L'equip local es va veure superat a la primera part (7-10 al descans), però va remuntar per sumar el primer punt en la seva nova etapa a 1a, amb un gol a l'últim segon.\nSènior masculí 1r catalana: UES 22 vs Sant Cugat 22 #juntmesfots # empatalultimsefon pic.twitter.com/OGbZFv3c2c\n— Unió EsportivaSarrià (@UESarria77) October 5, 2019\nEsplugues B 26–23 Les Franqueses\nEls espluguins van repetir el triomf de la temporada passada. Va ser un partit molt igualat, amb molts empats (15-15 al descans), però al tram final l'equip local va tancar millor la defensa, encaixant només 8 gols a la represa.\nManyanet 30-29 Sant Llorenç/ Sant Feliu\nEls dos equips saludant a l'inici del partit (Foto: Alfredo Moya)\nPartit intens entre dos equips que fa dos anys s'havien trobat a Lliga i que no es va resoldre fins el darrers segons.\nEls visitants van dominar quasi sempre en el marcador (destacant Lucas Manchado amb 11 gols), però al final els locals van estar més serens per emportar-se els dos punts.\nImatge del partit (Foto: Alfred Moya)\nMartorell 28-31 OAR Gràcia B\nEls graciencs campions de 2a, han retornat a 1a Catalana després de tres temporades amb un valuós triomf en pista contrària, aprofitant el mal inici de partit dels martorellencs, que als 10 minuts perdien 7-11.\nEls 13 gols de Rostagno no els van servir per a res. El bloc visitant més compacte va imposar-se.\nLa Roca B 25-17 BCN Sants\nEls retorn de l'equip barceloní a 1a va ser amb derrota, amb l'anotació més baixa de la primera jornada. Una vegada més va quedar demostrat el que costa guanyar al Pavelló Vell per als equips que el visiten.


L’espai FPdGi, punt de trobada del Parlament Europeu dels Joves\n150 persones, entre estudiants, voluntaris i organitzadors, participaran a la final espanyola de l’European Youth Parliament que se celebrarà a Girona fins diumenge. Alumnes de tota la geografia espanyola debatran i construiran una resolució amb l’objectiu de donar sortida a algun dels majors reptes amb què compta Europa com ara el Brexit, la integració dels refugiats o l’exportació d’energia a Europa. La Fundació Princesa de Girona dóna suport a aquesta iniciativa.\n35 joves de 12 nacionalitats diferents s’han reunit avui a l’espai FPdGi per preparar els últims detalls de la final espanyola del Parlament Europeu dels Joves (European Youth Parliament) que se celebra aquesta semana a Girona. Durant tot el dia, els organitzadors, l’equip de premsa i els membres del jurat de l’EYP han convertit les diferents sales de la seu de la Fundació Princesa de Girona en la seva zona de treball.\nMés de vuitanta estudiants participaran a la final espanyola de l’European Youth Parliament. Durant quatre dies, els joves es posaran en la pell d’un parlamentari europeu per debatre sobre el Brexit, la integració dels refugiats o l’exportació d’energia a Europa. Per formar part d’aquest programa educatiu intercultural que dóna veu als joves amb inquietuds polítiques, els estudiants han de demostrar un elevat coneixement de la llengua anglesa, un destacat nivell d’oratòria i mostrar el seu interés per temes de l’Unió Europea. En total, més de 150 persones –entre estudiants, voluntaris i organitzadors- participaran en l'esdeveniment a Girona.\nLa final espanyola de l’EYP girarà al voltant d’una pregunta: “Looking forward to what?” (“Mirant cap a què?, per què?, què esperem del futur?). Entre els temes que es debatran, hi haurà l’exportació d’energia a Europa, el Brexit, l’homogeneïtzació del mercat, la integració dels refugiats, els moviments secessionistes o la propaganda post-veritat.\nLa competició imita la forma de procedir del Parlament Europeu. Els participants, distribuïts en grups, han de reflexionar sobre polítiques europees i elaborar lleis i paquets de mesures per resoldre la problemàtica que se’ls ha plantejat. Un cop tenen la resolució, s’obre un debat amb la resta de grups. La sessió, fins i tot, inclou una votació de les mesures que proposen els participants. Els guanyadors d’aquesta competició tindran l’oportunitat de participar en una de les pròximes sessions i fòrums internacionals de l’EYP.\nLa final espanyola del Parlament Europeu dels Joves inclou un cicle de ponències que tindrà lloc el 7 d’abril a la Facultat de Dret de la Universitat de Girona i on participaran la investigadora Sílvia Osuna (Premi Fundació Princesa de Girona Recerca Científica 2016) i la Fundació Marianao (Premi Fundació Princesa de Girona Entitat 2012), entre d’altres.\n6 d’abril: A les 17:30 hores tindrà lloc la cerimònia inaugural del Parlament Europeu dels Joves a l’Auditori Josep Irla.\n7 i 8 d’abril: Committee Work a la Facultat de Dret de la UdG. És la fase de l’esdeveniment en què els participants s’agrupen en els seus respectius comitès, i amb ajuda d’un moderador voluntari internacional, debaten sobre el tema que els ha estat assignat i construeixen una resolució que es debatrà a l’Assemblea General del diumenge 9 d’abril.\n7 d’abril: A les 16 hores començarà l’activitat “Looking Forward” a la Facultat de Dret de la UdG. Els participants de l’EYP tindran l’oportunitat d’acudir a un cicle de ponències on participaran:\n- Marta Galeran, consultora de política i administració.\n- Sara Obelleiro i Alex Cervera, membres del Col·legi Oficial de Metges de Girona.\n- Sílvia Osuna, doctora en Química i Premi Fundació Princesa de Girona Recerca Científica 2016.\n- Josep Maria Terricabras, Doctor en Filosofia i Educació.\n- Ramon Tremosa, doctor en Economia.\n- Fundació Marianao, Fundació educativa i social per a serveis comunitaris i Premi Fundació Princesa de Girona Entitat 2012.\n9 d’abril: Acte de cloenda.\nQuè és el EYPE?\nEYPE és una associació que s'emmarca dins de la macro-organització europea European Youth Parliament (EYP). Aquesta entitat celebra, des de 1987, tres sessions internacionals anualment on es reuneixen aproximadament 250 joves de tot Europa per debatre sobre diferents temes d'interès europeu actual. Juntament amb les diferents delegacions nacionals, EYP rep el suport institucional del Parlament Europeu i la Comissió Europea.\nLa final del Parlament Europeu de Joves a Girona compta amb el suport institucional i econòmic de de la Fundació Princesa de Girona, l'Oficina d'Informació del Parlament Europeu a Barcelona, Europe Direct, Diplocat, Diputació de Girona i Ajuntament de Girona, a més de suport d'entitats i empreses com la Universitat de Girona o Coca-Cola.\nMés informació: http://www.girona2017.eype.es\nL’espai FPdGi és el punt dels joves. Per això, la Fundació Princesa de Girona ofereix les seves instal·lacions ubicades al centre de Girona a tots els joves que vulguin celebrar-hi activitats, tallers, conferències, reunions, etcètera. També poden sol·licitar l’espai les entitats que treballin pels joves. Només cal omplir aquest formulari.


Canonades embussades per sals - Neteges Escobar\nCanonades embussades per sals\nhttps://escobarsl.com/wp-content/uploads/2018/12/bajantes-lluvia.jpg 800 800 Neteges Escobar Neteges Escobar https://escobarsl.com/wp-content/uploads/2018/12/bajantes-lluvia.jpg 18 desembre, 2018 16 gener, 2019\nEn aquest blog hem parlat molt sobre els embussos a canonades produïts en el sistema de desguàs de comunitats, normalment pel mal ús que en fem. Però també hi ha un altre tipus d’embussos a les canonades que no són fruit d’un mal ús, si no de les sals que hi ha a l’aigua que es van dipositant a les parets dels baixants. Aquests taps de sals en els baixants poden ocasionar l’obstrucció de les canonades del tot i originar greus problemes i desperfectes.\nEncara que l’aigua de pluja no està carregada de sals, un cop cau damunt de les nostres teulades o terrasses i queda estancada durant un temps, absorbeix les sals dels materials de construcció que després arrossega amb el seu propi corrent.\nPer aquest motiu, la millor manera d’evitar aquests problemes és tenir una bona estructura per evacuar l’aigua que cau i evitar estancaments prolongats. Com millor estigui realitzada l’evacuació d’aigua pluvial, menys risc d’obturació de canonades per sals tindrem.\nPer tant, haurem de tenir l’evacuació de l’aigua en un bon manteniment, tots aquells baixants i arquetes lliures de qualsevol obstacle perquè l’aigua flueixi i deixem pas al seu corrent.\nDe vegades, fins i tot tenint cura, els embussos apareixen. Per a això, tenim dues opcions, d’una banda fer un manteniment de les canonades de la seva comunitat de veïns amb una empresa professional com la nostra, amb el millor equip humà i les eines més modernes, o, per contra, si ja tenim el embús a sobre, també ens pots trucar per resoldre-ho i de manera eficaç acabar amb l’embús, ja sigui per mal ús o per una acumulació de sals.\nEn qualsevol dels casos, truca’ns i et recomanarem la millor opció. Confia només en professionals i notaràs la diferència a curt i llarg termini.


Deifurbi - Els Homes de Shakespeare\n20 Març 2005 Històric Deixa un comentari 884 Vistes Deixa una opinió\nEn una combinació de teatre de l'absurd i Shakespeare, tres personatges deixen endevinar, la relació entre les situacions pròpies dels clowns i la de l'home abandonat al seu destí. Una creació que pren forma, a través de fragments escollits de l'obra de Shakespeare, posats en acció; creant una tensió entre absurda i realista, còmica i profundament humana.\nGuardonat amb el tercer premi a la millor direcció del XIII Certamen nacional para directoras de escena de Ciudad de Torrejón de Ardoz 2010\nHereva de la tradició irreverent i procaç de la comèdia, la companyia Dei Furbi aborda amb humor i ritme, la fràgil relació entre la realitat i la ficció, i com a rerefons, el segle XXI.\nEn una combinació de teatre de l'absurd i Shakespeare, tres personatges deixen endevinar, la relació entre les situacions pròpies dels clowns i la de l'home abandonat al seu destí. Una creació que pren forma, a través de fragments escollits de l'obra de Shakespeare, posats en acció; creant una tensió entre absurda i realista, còmica i profundament humana. Una peculiar visió, en la qual els intèrprets són homes que intercanvien el gènere,segons el personatge que representen; tal i com succeïa en els temps de Shakespeare, quan les dones tenien prohibit per llei pujar a un escenari.\nL'espai es dibuixa amb les primeres paraules dels personatges que senyalen el final d'un camí, davant d'una via fèrria i lluny d'un quotidià perdut.\nSostenen un diàleg divertit i espontani, el provoquen; inventen les accions més absurdes a partir de fragments de l'obra de Shakespeare.\nL'humor i el ritme els allunyen del seu destí immediat.\nEls jocs i les accions que realitzen, davant del famós tema del theatrum mundi, són els propis de la comèdia, dels bufons-clowns, en un ventall de recursos actorals que van de l'esgrima al cant, acompanyats per la música dels violoncel·listes que s'incorporen a l'acció.\nObre l'acte únic el joc de les corones (barrets) arriba pur quan se les intercanvien mecànicament tots tres, tot jugant a ser els reis destronats o assassinats.\nApareixen els enamorats de Somni d'una nit d'estiu, les famílies enfrontades “Montagut i Capulet”. El Mercader de Venècia reclama justícia. Macbeth veu com es mou el bosc de Birmang. Apareix el mocador que Otel·lo va regalar a Desdèmona. Cantan el “Menú” de Titus. Caliban fa sentir la seva veu i Hamlet anuncia el final d'Elsinor mentre un duel d'esgrima evidencia que “la resta és silenci”.\nDramatúrgia, espai escènic i direcció Gemma Beltran\nIntèrprets Òscar Bosch, Robert González, Marc Vilavella / Toni Vinyals (en alternança)\nVioloncel·listes Nerea de Miguel, Sara Guri, Romain Boyer, Maria Bou (en alternança)\nIl·luminador David Bofarull\nDrmatúrgia, espai escènic i direcció Gemma Beltran\nVestuari Ramon Ivars\nRealització vestuari Elisa Echegaray\nAjudant de vestuari Priscila Roca i Anna Ribera\nAjudant a la direcció Roger Julià\nAssessor esgrima Pere Sais\nFotografies: Juan Carlos García\nCap tècnic: J.L. Gascón\nFragments, traducció Salvador Oliva\nAmb la col.laboració del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya; ICIC Institut Català de les Indústries Cultural\nAgraïments: Claudio Zulian, Ignasi Potrony / Lanonima Imperial, Jorge Bernardez, Josep Mª Marti, Montse Guallar, Alberto Fregenal, Chistian Atanasiu, Joan Sans, Teatral.net, l’Institut del Teatre de Barcelona, Elia Corral, Anna Sahun, Ester Cort, Eva Cutura, Sandra Monclus,Marc Vilavella, Santi Monreal, Dafnis Baduf, Laura Lopez, Anna Coll.\n20 Març 2006 Històric Deixa un comentari\nUna particular interpretació de l'estructura del cabaret literari amb fragments revisitats d'autors seleccionats i materials de l'actualitat, posats en acció amb una gran vis còmica.\n1er premi XIV "Certamen Nacional de Directoras de Escena de España" 2011\nQuatre personatges a "porta tancada" creen una tensió absurda i realista, còmica i profundament humana a través dels "cercles de l'inframon".\nTeatre dins el teatre on el ball, la música, la poesia i la paròdia prenen forma guiats per l'humor i el ritme, en un ventall de recursos actorals que van de la dansa i el gest virtuós al cant i a la interpretació.\nUna sàtira plena dels efectes de l'humor, amb una estructura que reinterpreta el cabaret i parla amb la seva força endimoniadament còmica.\nA vegades una visió de l'infern com a societat organitzada, un quelcom a veure, i si es pot, a entendre, d'altres com un lloc retret, generalment subterrani, on hom guarda coses que no convé que siguin a l'abast de tothom..., d'altres un carnaval que no s'atura.\nDramaturgia i direcció Gemma Beltran\nIntèrprets Marc Vilavella Oscar Bosch\nen alternança amb Toni Vinyals, Jordi Llordella i Marc Pujol\nEscenografia i vestuari Ramón Ivars\nAjudant de direcció Roger Julia\nRealització vestuari Leo Quintana\nArranjaments musicals Marc Sambola Manyé\nFotografies Juan Carlos García\n20 Març 2003 Històric Deixa un comentari\n20 Març 2001 Històric Deixa un comentari\nBroma... broma joiosa i a vegades impúdica.\nUn esclat d’alegria i amor per la festa.\nUna mascarada per a desemmascarar la veritat...\nEns hem deixat atrapar pel fenomen irresistible de la Comèdia de l’Art i hem volgut fer un espectacle de creació seguint fidelment la seva tècnica all’improvvisso i l’estil dels canovaccios del segle XVI.\nScherzo, joc i broma... broma joiosa i a vegades impúdica. Un esclat d’alegria i amor per la festa. Una mascarada per a desemmascarar la veritat.. Ens hem deixat atrapar pel fenomen irresistible de la Comèdia de l’Art i hem volgut fer un espectacle de creació seguint fidelment la seva tècnica “all’improvvisso” i l’estil dels "canovaccios" del segle XVI. Amb una única finalitat, no avorrir mai fent “espectacle” amb una important càrrega d’anàlisi dels contrastos socials. Reflexionant amb humor i passió sobre el treball de creació. Enllaçant les qualitats de la interpretació, del mim, de l'acrobàcia, del cant, de l’esgrima, de la dansa a través dels seus personatges, plens de vigor i humanitat. La Comèdia de l’Art, que neix sota el signe de la trobada entre la gran tradició religiosa de l’edat mitjana, el nou esperit del Renaixement i la cultura carnavalesca, entre les formes del teatre popular, la tradició de la fira, els saltimbanquis, dels xerraires i de la comèdia erudita llatina i grega; entre els carrers, les places i els corrals de reis i nobles. Ens arriba avui a través dels segles, amb el seu humor eloqüent i amb una càrrega d’optimisme, que sens dubte necessitem.\n*Scherzo de l'italià: "joc" també és una forma musical. Un títol escollit pel seu doble sentit i que representa les intencions mes lúdiques de l’espectacle.\nScherzo va ser estrenat el 14 de juliol de 2002 al Convent de Sant Agustí dins la programació del Grec Festival de Barcelona\nCapitano i Pantalone Òscar Bosch\nBruixa i cosina Eva Cutura\nEnamorat Lelio Albert Feixas\nEnamorat Juan de la Cruz Roger Julià\nArlequí (en alternança) Santi Monreal i Marc Vilavella\nTrufaldino i Francesca Anna Sahun\nAssistent a la direcció Sandra Monclús\nMàscares i “Palco scenico” Stefano Perocco\nROSTIVA I CORNI E LE CATAGNE IN FORNO (A. Banchieri 1567-1634)\nVIVA TUTTE LE VEZZOCE (Felice Giardini, 1716-1796)\nGLI AMANTI MORESCANDO (A. Banchieri, 1567-1634)


Servei de consultes bibliogràfiques | Biblioteca de la UOC\nT'oferim orientació personalitzada sobre la manera de cercar documents rellevants per a la teva activitat acadèmica o de recerca. T’ajudem a identifcar els termes de cerca, les fonts de consulta, etc.\nSi ets membre del personal de gestió, docent o investigador de la UOC, t'oferim un informe personalitzat, sobre la teva consulta d'informació, que contindrà els termes de cerca utilitzats, les fonts d'informació consultades i els resultats obtinguts, que s'adeqüin a la teva petició.\nVideo of 2 CONSULTES BIBLIOGRÀFIQUES catala\nEl servei de consultes bibliogràfiques\nVídeo de presentació del servei de consultes bibliogràfiques.\nEmplena el formulari amb informació detallada sobre la teva cerca.\nSi ets estudiant de la UOC, t'orientarem sobre com pots fer la cerca per a obtenir resultats pertinents i satisfactoris. T'enviarem un missatge de correu electrònic amb els termes de cerca que ens semblin més convenients, consells de cerca, les fonts que es poden consultar que et poden ser més útils, etc.\nSi ets membre del personal de gestió, docent o investigador, quan rebem la teva consulta ens posarem en contacte amb tu per a concretar el tema i les característiques de la teva cerca i acordar un termini de lliurament per a l'informe.\nEls informes que elaborem responen a preguntes com ara:\n1. Com trobar bibliografia sobre un tema determinat publicada a Catalunya (àmbit geogràfic concret) en els darrers cinc anys (període cronològic concret)?\n2. Com trobar la bibliografia completa d’un autor determinat?\n3. Quines publicacions o fonts puc consultar per obtenir informació bibliogràfica sobre el tema determinat?\n4. Quines institucions o autors estan investigant sobre un tema determinat?\nCom funciona la classificació per rellevància del cercador ?


Pels drets de les persones amb capacitats diverses - Diari de Terrassa\nAra fa 13 anys les ampes de les escoles d'educació especial de Terrassa (Crespinell, Fàtima, L'Heura i El Pi) van unir esforços i van organitzar per primer cop la Distrobada, un acte festiu que volia propiciar un marc de relacions per vehicular els problemes comuns. L'objectiu era muntar una trobada lúdica per a les famílies d'infants amb discapacitat intel·lectual i que aquesta fos el punt de partida per a un major coneixement de les seves inquietuds i reivindicacions.\nD'aquella festa que es va celebrar a La Muntanyeta del Parc de Vallparadís el 4 de juny de 2006 va acabar sortint la Coordinadora Capaç, una entitat social sense ànim de lucre que treballa per la defensa dels drets de les persones amb capacitats diverses. Actualment, l'associació està formada per les ampes de les escoles d'educació especial de Terrassa i familiars de persones amb discapacitat intel·lectual que ja no estan escolaritzades. La coordinadora representa a centenars de famílies.\nLa seva activitat més visible és la Distrobada, que segueixen organitzant un cop l'any. Habitualment es duu a terme a finals de maig o principis de juny. Es tracta d'una jornada lúdica però també reivindicativa oberta a tothom. Els que hi assisteixen poden gaudir d'una llarga llista d'activitats inclusives tals com tallers, música, animació, sorteigs.... "Treballem durant tot l'any i la Distrobada és una jornada de distensió, un dia per passar-s'ho bé però també és una forma de visibilitzar la nostra lluita", explica Carles Godall, vocal de la coordinadora.\nMés enllà d'aquest acte, els membres de l'entitat vetllen tot l'any perquè no es vulnerin els drets de les persones amb discapacitat intel·lectual i per aconseguir que tinguin una millor qualitat de vida. "Nosaltres partim de la idea que les persones amb discapacitat intel·lectual tenen el mateix dret que qualsevol altra persona a poder tenir una vida plena. Per la qual cosa, treballem pel seu dret al lleure, per l'accessibilitat, perquè puguin tenir una vida adulta independent, etc.", comenta Godall.\nDes de la coordinadora orienten i donen suport i acompanyament a les famílies en la resolució dels problemes que es presenten en el dia a dia i gestionen avantatges pel seu col·lectiu, com per exemple en la gestió de la incapacitació judicial.\nL'entitat participa activament en els àmbits municipals i de govern que els afecten, especialment a la Taula de Capacitats Diverses i Accessibilitat de Terrassa, posant de manifest i exigint a les administracions que atenguin les necessitats de les persones amb discapacitat intel·lectual.\nDes de la Coordinadora Capaç lluiten perquè es creïn més places de centres ocupacionals, centres de dia i residència, per adequar-se a les necessitats reals de la ciutat. En el mateix sentit, tenen cura que hi hagi una oferta de lleure adequada, col·laborant amb les entitats que organitzen esplais i casals i treballen per millorar l'accessibilitat en tots els àmbits, per eliminar les barreres físiques, però també les cognitives. En aquest últim punt és important destacar la col·laboració de l'entitat terrassenca amb Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) per a la millora de la senyalització de les seves estacions i la reivindicació de més parcs infantils inclusius amb jocs adaptats a les necessitats dels infants amb discapacitat.


GALERIA - Modistes✨\nUn festival sempre es un lloc en el que podem lluir un bon «outfit» extravagant que no portariem al carrer.\nAquí tenim un exemple «festivalero» còmodo, ja que a un festival es molt important poder compartir la moda amb la comoditat!\nUn peto, un peto sempre es un gran amic nostre, el podem convinar de moltes maneres, aquí os ensenyem una senzilla amb una semarreta bàsica vermella per a convinar-la amb el blau fosc del texa.\nComoditat i estil per a quedar amb els teus amics. Uns leggins i una desuadora sempre convinen bé a més de tenir molta comóditat. En aquest cas os deixem l’exemple d’aquest outfit convinant una desuadora groga amb uns simples leggins que junts donen un molt bon estil!\nRes millor que convinar colors indirectament. Aquí tenim un outfit streetwear amb rosa, molt comodo i amb un estil molt llamatiu!\nUna gran idea es fer servir els mitjons a joc amb alguna prenda que portis! En aquest cas, la semarreta, una senzilla semarreta rosa oversize acompanyada d’uns shorts texants (que casi no es veuen) amb uns mitjons amb el mateix logo. Prove-ho!\nSempre podem aderir-nos a portar un conjunt ja comprat, uns leggins i una semarreta de maniga llarga en croptop! No t’hauràs de complicar perdent el temps en escollir la roba per al matí!


Dilluns es tornarà a avaluar la situació segons la pressió assistencial que hi hagi hagut i les necessitats de cada centre. L’augment de la dotació durant aquest cap de setmana es distribuirà així:\n– SUAP del CS s’Escorxador: un metge de reforç de 12 hores per a dissabte i de 6 hores per a diumenge.\n– SUAP del CS Escola Graduada: un metge de reforç de 10 hores per a dissabte, de 6 hores per a diumenge i de 6 hores per al dia 20.\n– SUAP del CS Son Pisà: un metge de reforç de 6 hores per a dissabte, de 6 hores per a diumenge i de 6 hores per al dia 20.\nLes dades de les consultes ateses en els tres SUAP de Palma durant els darrers dos caps de setmana han estat de 1.483 visites els dies 2 i 3 de gener i de 1.290 els dies 9 i 10. Per centres, s’han distribuït així:\n– SUAP del CS s’Escorxador:\ndies 2 i 3: 586 consultes i 25 visites domiciliàries\ndies 9 i 10: 508 consultes i 26 visites domiciliàries\n– SUAP del CS Escola Graduada:\ndies 2 i 3: 457 consultes i 39 visites domiciliàries\ndies 9 i 10: 444 consultes i 39 visites domiciliàries\n– SUAP del CS Son Pisà:\ndies 2 i 3: 440 consultes i 28 visites domiciliàries\ndies 9 i 10: 338 consultes i 23 visites domiciliàries\nÉs important recordar a la població que davant una urgència lleu (refredat, otitis...) acudeixi al servei d’urgència dels centres de salut, i només a les urgències dels hospitals en els casos més greus.\nEl SUAP s’encarrega de l’assistència de les urgències mèdiques extrahospitalàries en col·laboració amb els equips d’atenció primària, el 061 i els hospitals. L’objectiu és oferir una atenció continuada a la població fora dels horaris dels centres de salut i una assistència sanitària urgent i emergent de qualitat d’una manera integral, és a dir, des del moment en què es produeix la demanda d’assistència fins que es resol o es deriva a un altre nivell assistencial. Aquesta assistència es pot prestar tant al centre sanitari com a casa del pacient, o fins i tot a la via pública. Es pot efectuar a demanda de l’usuari o en coordinació amb el 061. L’equip humà del SUAP està integrat per metges de família, pediatres, infermers, conductors i zeladors.\nLa Conselleria de Salut es pronuncia contra el Reial decret del Govern d’Espanya que regula la prescripció infermera\nLa consellera de Salut, Patricia Gómez, s’ha manifestat contra el Reial decret de prescripció infermera aprovat pel Consell de Ministres el 23 d’octubre, que entrarà en vigor demà. La consellera ha manifestat que “estam totalment en contra del contengut d’aquest Reial decret, perquè suposa un acte d’absoluta irresponsabilitat que va contra la realitat sanitària i no respon a les necessitats dels pacients”.\nEl text estableix que els metges, els odontòlegs i els podòlegs, en l’àmbit de les seves competències respectives, són els únics professionals amb facultat per receptar. Per tant, els infermers, tot i tenir la mateixa formació en farmacologia, acreditada pel Ministeri d’Educació, legalment no podran administrar cap medicament ni producte sanitari si no hi ha prèviament un prescriptor que diagnostiqui el pacient i determini el protocol de pràctica clínica que cal seguir.\nL’entrada en vigor del Reial decret no només no soluciona el problema del buit legal que afecta l’activitat del personal d’infermeria, sinó que agreuja la situació imposant una prohibició que, sense cap motiu, resta autonomia als professionals que presten una tasca assistencial amb formació i eficiència provades.\nGómez ha dit que “el Ministeri ha creat un problema on no n’hi havia cap” i defensa la capacitació dels infermers. Així mateix, lamenta que la nova normativa els impedirà dur a terme de manera autònoma centenars d’actuacions que fins ara han desenvolupat amb tota normalitat.\nAquesta decisió té conseqüències directes, d’una banda, per als professionals de la infermeria, que ja no podrien desenvolupar moltíssimes tasques quotidianes sense l’autorització prèvia del metge; d’altra banda, per als mateixos metges, que veuran augmentat considerablement el volum de treball, i, finalment, per als pacients, per als quals s’allargarà el temps d’espera per rebre atenció.\nLa consellera ha apel·lat al sentit comú i ha anunciat que els serveis jurídics treballen per cercar una solució que doni suport i estabilitat als treballadors. En aquest sentit, s’estudiarà la possibilitat d’impugnar el Reial decret i sol·licitar-ne la suspensió cautelar.\nEls hospitals Son Espases, Son Llàtzer i Manacor, guardonats amb els premis TOP 20\nLa Mesa Sectorial de Sanitat aprova per unanimitat la carrera professional del personal estatutari a partir de 2016


La Caseta del QuerolXXIV Festa del Segar i el Batre d’Avià 08/07/12 | La Caseta del Querol XXIV Festa del Segar i el Batre d’Avià 08/07/12 | La Caseta del Querol\nXXIV Festa del Segar i el Batre d’Avià 08/07/12\nXXIV Festa del Segar i el Batre d’Avià. Dues de les feines més tradicionals al camp, segar i batre, donen nom a aquesta tradicional festa d’Avià que, any rera any, converteix un dia d’estiu en un dia de festa i treball. Però tot i que la cita a la festa sigui el dia 8, dies abans, els avianesos ja hi treballen de valent. Aquesta vegada, uns quants joves també podran convertir-se en aprenents d’aquest feinejar rural ajudant a preparar una dotzena de cavallons i garbes, mentre uns altres ajudaran també a la sega. La festa no s’oblida tampoc de la vessant més festiva a través del cant, amb un treball de recerca que va començar fa 8 anys i que aquest any culmina amb la participació d’un grup de músics de l’Alguer. Les festes també seran aquest any “de pel·lícula” amb el rodatge del curt “Esta nit a Foix” durant la setmana prèvia a la festa.\nMatí, a l’era de Santa Maria 8 h, Missa a l’església de Santa Maria d’Avià. 9 h i durant tot el matí, Demostració de segar, garbejar i batre, a càrrec de la colla de segadors d’Avià. · Al camp, esmolar, fer el mos, segar, lligar i acaballonar. · A l’era, garbejar, para batuda, batre a potes, girar batuda, rampillar, fer paller i ventar. Seguint la tradició dels darrers anys, cada segador portarà un aprenent que s’iniciarà en la feina o seguirà ensenyant el que tenia l’any passat. Mentre es realitzen les tasques de segar i batre, comptarem amb la música d’un grup de l’Alguer que acompanyaran les feines amb cançons de treball i de taverna. 10 h, Esmorzar dels segadors, demostració de l’esmorzar típic que feien els segadors per poder rendir en aquesta feina tan dura. L’esmorzar era l’àpat més important i les masies guardaven els millors productes per oferir als segadors.\nDes de les 9 h, i durant tot el matí, prop de l’era de la batuda: · Fira de productes d’artesans de pagès. · Demostració de fer cordes i de filar llana, a càrrec de les famílies Clop i Riu i Fitó-Muntada, a més de demostracions d’altres oficis relacionats amb les feines de pagès. · XVII Trobada de puntaires, vingudes d’arreu de la comarca. Organitza: Grup de puntaires d’Avià. · Intercanvi de robes de patchwork i demostració. Organitza: Merceria Salvans i alumnes de patchwork d’Avià. Tarda, al Parc del Tossal i a la plaça de l’Ateneu 18:30 h, Concert de música tradicional de Cançons de l’Alguer a càrrec del grup alguerès format per Claudio Gabriel Sanna, Angel Maresca “lo barber” i Josep Mª Cols, a la pista rodona del Parc del Tossal.\nA continuació, Degustació del Pastís del Segador, remullat amb porrons de moscatell. 20 h, Ball amb Pep i Maria José, a la plaça de l’Ateneu.


La pandèmia atura la formalització de la candidatura dels Jocs Olímpics d'Hivern\nHo ha confirmat el secretari general de l'Esport en comissió parlamentària\nEl moviment olímpic viu Aquests dies pendent de la crisi sanitària del coronavirus. CARL COURT / GETTY\nBarcelonaLa gestió del covid-19 ha impedit formalitzar la candidatura dels Jocs Olímpics d'Hivern Pirineus-Barcelona 2030 davant del Comitè Olímpic Internacional (COI). En un principi, tot estava preparat per dur a terme aquest tràmit el mes de juliol passat, però finalment no es va poder fer per motius d'agenda, ja que era necessari reunir tant al Comitè Olímpic Espanyol (COE) com les tres administracions implicades en l'organització de l'esdeveniment: la Generalitat, el govern espanyol i el de l'Aragó. Així ho ha explicat el secretari general de l'Esport, Gerard Figueras, a la comissió d'Afers Institucionals del Parlament, en la qual diversos partits de l'oposició han afirmat que veuen una "manca de lideratge" per part del Govern en aquesta qüestió.\nFigueras ha explicat que la feina tècnica està enllestida però que davant d'aquesta situació s'ha decidit "parar màquines", a l'espera d'obtenir l'aval de l'executiu de l'Estat al projecte. Així, ha afegit que un cop les quatre institucions es posin d'acord per fer avançar el projecte es reprendrà l'activitat. També ha insistit a ressaltar l'oportunitat que representa l'esdeveniment per al territori i que aquest serà sostenible des d'un punt de vista ambiental i econòmic.\nEl secretari general de l'Esport ha dit que als Jocs d'Hivern hi participen uns 3.000 esportistes durant quinze dies i que té un cost d'organització d'uns 1.300 milions d'euros, dels quals el COI en sufraga dues terceres parts i la resta provindrien, bàsicament, de la venda d'entrades, el marxandatge i aportacions privades. D'aquesta manera, Figueras ha explicat que es tracta d'un esdeveniment que s'autofinança.\nOrdeig ha demanat que el projecte tingui en compte tot el conjunt del Pirineu, tant l'Aragó com Andorra i França, però també les comarques pallareses. El diputat alturgellenc ha dit que la candidatura ha de ser una oportunitat per posar aquest territori "al dia" i situar el seu nom al costat de Barcelona, que és coneguda internacionalment. En aquest punt, la diputada de Catalunya en Comú Podem, Concepción Abellán, ha afirmat que tot i que els Jocs d'Hivern poden facilitar la creació d'infraestructures cal prioritzar l'impacte de l'esdeveniment a mitjà i llarg termini.\nPer la seva banda, el diputat de Ciutadans Javier Rivas, ha criticat el "centralisme" que té la candidatura, pel fet que aquesta inclou a Barcelona. Així, ha manifestat que si a la capital catalana només s'hi faria la inauguració i les proves de gel, seria més convenient apostar per altres territoris, com ara Lleida, que necessiten més projecció. Finalment, el diputat del PP, Manuel Reyes, ha dit que l'esdeveniment ha de suposar un exemple de col·laboració entre administracions, com es va fer als Jocs Olímpics de Barcelona de l'any 92.\nJocs Olímpics d'hivern Pirineus-Barcelona Gerard Figueras