Concurs de fotografia i dibuix contra la violència de gènere organitzat pel departament València-Hospital General – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nConcurs de fotografia i dibuix…\nEl departament València-Hospital General ha organitzat un concurs de fotografia i dibuix contra la violència de gènere. La finalitat d’aquest concurs és donar la major visibilitat a la lluita contra la violència masclista, convidar a la població al fet que reflexione i donar a conéixer el suport que, des dels centres de salut, es pot oferir a les dones que el pateixen.\nTal com ha explicat Pilar Gil, responsable d’Igualtat del departament de salut, “la iniciativa d’aquest concurs ha partit de la Comissió de Violència de Gènere, des de la qual intentem ajudar i orientar en tot allò que derive en una millor actuació sanitària davant una dona que puga estar patint violència de gènere”.\nDes d’aquesta comissió s’ha volgut buscar la participació dels professionals dels centres del departament i també dels pacients i familiars als quals atenen, “fins i tot ho hem fet extensiu a la població en general perquè participe qualsevol persona que vulga expressar el seu punt de vista contra aquesta xacra, encara que no siguen dels centres de salut del nostre departament”, ha afegit Gil.\nAixí, fins al dia 15 de juliol, qualsevol persona que vulga pot aportar un o diversos dibuixos o fotografies, en les quals no ha d’aparéixer ningú que es reconega clarament. Els treballs es poden presentar de manera presencial o digitalment.\nLa fotografia o dibuix guanyador serà el motiu del cartell que es dissenyarà per a la jornada del 25 de novembre, Dia Internacional contra la Violència de Gènere, i tots els treballs presentats formaran part d’una exposició que es mostrarà primer en cada centre de salut del departament que l’autor haja indicat i el 25 de novembre a l’Hospital General de València.\nEl concurs està dirigit a la població en general, tant a professionals com a usuaris i usuàries dels centres de salut. Les bases completes es podran descarregar en el següent enllaç: Bases completes del concurs de dibuix i fotografia.\nCom es pot entregar el cartell participant?\n– Presencialment: s’entregaran en el mostrador del seu centre de salut perquè li assignen un número. Hauran d’estar imprés en paper i en el revers indicar les dades: títol, nom, cognoms, telèfon i email de la persona autora.\n– Digitalment: enviat a viogen_hgv@gva.es, en format *JPG, al costat d’un *word on s’indiquen les dades esmentades i el centre de salut dels abans indicats on volen participar.\n– El termini de presentació és fins al 15 de juliol.\n– En les fotografies no ha d’aparéixer ningú que es reconega clarament.\n– Els usuaris podran votar de forma anònima en els seus centres de salut.


El grup de 3r d'ESO visitem l'IKEA - Escola Projecte\nEl grup de 3r d’ESO visitem l’IKEA\nEl dia 13 de maig l’alumnat de 3r d’ESO vam anar a l’IKEA de Gran Via, a l’Hospitalet de Llobregat, per completar un projecte de tecnologia.\nAquest projecte consisteix a reformar un espai de l’escola i convertir-lo en un pis per a viure. Hem fet els plànols, hem creat una maqueta, hem fet el plànol virtual amb el Floorplanner, i hem dissenyat una pàgina web per posar tota la informació. Ara ens toca fer el pressupost i el llistat de mobles i per això triarem mobles de l’IKEA.\nEn arribar a l’IKEA ens vam separar en grups i van anar a escollir els mobles adequats per a la nostra casa, tenint en compte les mesures i l’espai requerit en l’habitació, saló, cuina, lavabo…\nUn cop acabada l’activitat vam anar a dinar i després vam tornar a l’escola.\nPrevAnteriorLes Girafes mesurem!


Un gol de Lewandowski dóna els tres punts als homes de Josep Guardiola\n2 min. Barcelona 04/04/2015 20:27\n651x366 Els jugadors del Bayern celebrant el gol de Lewandowski / EFE/EPA/Jonas Guettler Els jugadors del Bayern celebrant el gol de Lewandowski / EFE/EPA/Jonas Guettler\nEl Bayern de Guardiola ha donat un nou pas cap al títol de lliga després de guanyar per 0-1 al camp d'un Borussia Dortmund que podria quedar-se sense jugar a Europa. Sense les lesionats Ribéry i Badstuber, el Bayern ha vist com després d'un any lesionat, Thiago Alcantara tornava als terrenys de joc.\nEl Bayern, que ara li treu 10 punts al Wofsburg, i oblida de pas la derrota amb el Borussia Moenchengladbach de la darrera jornada, s'ha endut els punts gràcies a un primer temps molt ordenat en que ha frustrat els atacs locals. L'equip bavarès, amb Bernat jugant gairebé d'extrem, ha dominat el joc, gaudint de les millors ocasions. Abans del descans, Lewandowski ha fet de cap el 0-1, gol que no ha celebrat ja que va ser futbolista del Dortmund.\nA la segona part l'equip de Jürgen Klopp ha reaccionat, però ha patit per trobar forats per acostar-se a la porteria de Neuer. El porter ha aturat una falta de Reus als 88 minuts en la millor ocasió local. Als 69 minuts, Thiago ha entrat per Lahm, jugant els seus primers minuts en més de 12 mesos. El seu darrer partit va ser el 30 de març del 2014 contra el Hoffenheim, quan va patir una greu lesió al genoll dret.\nEl Woflsburg, segon classificat, ha derrotat per 3-1 l'Stuttgart, el cuer-. I L'Hamburg, l'únic club que no ha jugat mai a Segona, ha caigut golejat al camp del Bayer Leverkusen (4-0) i ocupa zona de promoció a segona.


Guy Standing: “És mentida que no ens puguem permetre una renda bàsica”\neconomista, inventor del concepte ‘precariat’\n651x366 Guy Standing: “És mentida que no ens puguem permetre una renda bàsica” / PERE TORDERA Guy Standing: “És mentida que no ens puguem permetre una renda bàsica” / PERE TORDERA\nA l’economista britànic Guy Standing (1948) se’l coneix com el pare del concepte precariat, una classe social que es diferencia del proletariat clàssic, entre altres aspectes, per la inestabilitat dels llocs de treball que encadenen i la falta d’una narrativa ocupacional. Acaba de publicar dos llibres: Basic income and how we can make it happen (Pelican), una defensa a ultrança de la renda bàsica universal, i La corrupción del capitalismo (Pasado & Presente), una dura crítica al capitalisme de rendes.\nAssegura que per establir una renda bàsica no és necessari desmantellar el sistema de prestacions socials i que si es garanteix una petita quantitat al mes es redueix el risc moral. Com evitar que la gent no visqui en aquesta combinació de renda bàsica i ajuts en comptes de treballar?\nSi tinguessis una renda bàsica de 300 o 400 euros al mes, deixaries de treballar?\nHe preguntat el mateix a un miler de persones i sempre responen el mateix. La qüestió és que el 99% de nosaltres volem millorar les nostres vides. Hem fet proves pilot a l’Índia, l’Àfrica, el Canadà, Califòrnia, Finlàndia, i hi ha evidències que la gent que té una estabilitat bàsica, de fet, treballa més, no menys, i són més productius.\nTambé afirma que el sistema actual no incentiva el treball.\nPer rebre ajuts es fan avaluacions de recursos econòmics, que significa demostrar que ets pobre, i la següent pregunta és si ets pobre perquè no t’esforces prou. Això porta a trampes de la pobresa, que per una feina inestable amb un sou poc més alt que la prestació pots perdre l’ajut. D’altra banda, metges i psicòlegs han demostrat que quan estàs en aquesta situació d’inestabilitat econòmica les teves capacitats es veuen afectades negativament, així que tampoc és just condicionar les ajudes a una determinada conducta.\nTambé diu que aquells que defensen que la renda bàsica seria inflacionista ignoren l’efecte que tindria d’augmentar també l’oferta. Però, tenint en compte les economies d’escala, no podria ser que aquest augment de l’oferta la produïssin els grans guanyadors del capitalisme?\nA les proves pilot que hem fet augmentava l’oferta de béns i serveis locals, i això és perquè la propensió de comprar local és més gran entre els grups de renda baixa. A més, la renda bàsica no és la panacea, també s’han de prendre altres mesures, com per exemple augmentar l’impost de societats. Una part d’aquesta taxa, i d’altres gravàmens sobre ingressos rendistes, podrien anar a un fons nacional de capital que col·labori en el finançament d’una renda bàsica.\nQuant costaria en un país com per exemple el Regne Unit finançar una renda bàsica?\nAl llibre explico que es pot finançar de diverses maneres. Una és canviar les prioritats del govern. Al Regne Unit han reduït l’impost de societats del 30% el 2010 al 19%, i el govern conservador actual va anunciar que el volia reduir encara més, al 17% pel 2020. Això ha costat una pèrdua d’ingressos de 16.000 milions de lliures a l’any. Però encara més important, han creat un sistema on hi ha més de 1.000 deduccions fiscals, que afavoreixen sobretot els grans propietaris, i no hi ha cap evidència que aquestes desgravacions siguin positives per a l’economia. La gent d’Hisenda va calcular que la pèrdua per a l’economia per les 108 deduccions fiscals més grans va ser de 403.000 milions de lliures a l’any. El Servei Nacional de Salut costa poc més de 200.000 milions de lliures a l’any i diuen que l’hem de retallar perquè no tenim diners per finançar-lo. L’afirmació que no ens podem permetre una renda bàsica és mentida.\nDefensa que les patents no fomenten la creativitat. Com pot un estat incentivar les farmacèutiques si li interessa que facin recerca sobre una malaltia en concret?\nEn primer lloc, la majoria de les investigacions d’aquestes empreses té bastants subsidis públics, així que els contribuents reduïm els riscos a un nivell més baix del que ells afirmen. Aleshores els donen un preu de monopoli i guanyen tots els diners de la patent. Per què s’haurien d’emportar ells tots els beneficis i per què han de ser 20 anys de protecció? Jo ho reduiria a 5 o 10 anys si has rebut fons públics. En segon lloc, moltes patents es registren no perquè l’empresa que les treu les utilitzi, sinó perquè altres persones no puguin utilitzar allò que s’ha registrat. En tercer lloc, per què algú que compra una patent pot obtenir beneficis d’una cosa que no ha inventat i, per tant, no ha assumit cap risc? I, addicionalment, el govern t’ofereix deduccions fiscals especials per tenir patents.\nTambé critica els drets d’autor.\nCrec que els drets d’autor han anat massa lluny. Ara mateix, si jo produeixo qualsevol obra intel·lectual o artística, obtinc uns ingressos monopolístics per la resta de la meva vida més 70 anys. Dones uns ingressos a gent que no ha fet res per guanyar-los. Els drets d’autor es van introduir el 1710 i eren per a 14 anys; sembla raonable, és un temps suficientment llarg.


Suspès el judici per presumptes amenaces de mort en un acte de Vox\nCabrera i Cid van rebre el suport d'independentistes abans d'accedir-hi al Palau de Justícia.\nEls fets van ocórrer el 17 de novembre passat a Bonavista quan els denunciats estaven en un bar\nActualitzada 12/07/2019 a les 08:57\nEl judici que s’havia de celebrar ahir, dijous, a l’Audiència Provincial, per una denúncia per presumptes amenaces de mort proferides en els prolegòmens d’un acte de Vox a Bonavista, va ser suspès per la jutgessa per segona vegada a petició dels advocats de la persona que va presentar-la.\nEls fets que s’havien de jutjar van succeir el 17 de novembre de l’any passat, quan Òscar Cid i Manolo Cabrera es trobaven en un bar pròxim a l’establiment on el partit ultradretà havia de fer l’acte. En els prolegòmens, es van viure moments de tensió entre partidaris de Vox i diversos independentistes que es trobaven als voltants.\nSegons va transcendir, quan Cid i Cabrera seien a la terrassa d’un bar un grup d’unes deu persones que participaven en l’acte de Vox els van increpar i van afirmar que els dos denunciats els van amenaçar i, fins i tot, que un d’ells va mostrar una arma. En el seu dia, Cid va manifestar, de forma irònica, que «és el més sensat del món fer-ho davant dels mossos que estaven al costat».\nCap a les 11 del matí, Cid i Cabrera van accedir-hi a l’interior del Palau de Justícia. Instants abans, van rebre el suport de persones de Silenci Reveleu-vos i de representants del col·lectiu Àvies i Avis de Reus per la República, que van corejar la frase «no esteu sols». També els van entregar una samarreta on es podia llegir «Ni oblit ni perdó».\nL’advocat de Cid i Cabrera, Jordi Baiges, va manifestar a aquesta redacció que «nosaltres aportem testimonis i dos vídeos per a la seva revisió», per demostrar que els denunciats «es trobaven prenent un tallat en la terrassa d’un bar i no van cridar contra ningú, mentre que altres persones sí que ho van fer contra» els seus clients.\nBaiges va expressar la seva sorpresa pel fet que l’acusació decidís «demanar la suspensió del judici perquè dos testimonis, agents dels Mossos d’Esquadra no van comparèixer». En la primera ocasió va ser perquè la part acusadora no va comparèixer, va dir. L’advocat va manifestar que «m’he oposat, perquè hi havia dos mossos més com a testimonis i havíem aportat vídeos». «Ja és la segona vegada que l’acusació demana la suspensió del judici, cosa que és sorprenent», va remarcar. El lletrat va mostrar «el meu enuig per la utilització de la justícia per a casos que són ximpleries i que no haurien de ser-hi al Codi Penal, perquè no es tracta ni d’amenaces, i no s’haurien de malbaratar els recursos que aquesta té», va dir.\nConvoquen una concentració de rebuig contra l'acte de Vox a Bonavista\nEl ple de Tarragona rebutja denegar el pla de...\nComenta el contingut : Suspès el judici per presumptes amenaces de mort en un acte de Vox


Seminari: La gestió de la marca en el nou tipus de consum\nSabeu com augmentar el valor de la vostra marca i/o producte en el context del mercat de consum actual? El proper 9 d'octubre veurem quin és aquest nou paradigma de consum i com adaptar-nos-hi.\nEn el context de mercat actual, hem de tenir present que ens trobem en moviment constant degut a un canvi de cicle econòmic, social i, sobre tot, tecnològic. Actualment, el consumidor té tants inputs que ha de seleccionar el que veritablement l'interessa.\nÉs en aquest nou paradigma de consum, on la comunicació és bidireccional, on les marques han d'aprendre literalment a parlar i sobre tot a oferir quelcom rellevant per a la vida dels seus consumidors, no tot comença i acaba en la venda ni en el preu.\nDavant d'aquest repte tecnològic que ha vingut per quedar-se i evolucionar plegat amb les organitzacions, hi ha empreses que opten per l'immobilisme i hi ha d'altres que evolucionen de forma exponencial perquè entenen el mitjà, el context i el nou ecosistema.\nEl repte està servit.\nHorari: 09:15 - 14:15\nLloc: Can Maginàs | C/ Hospitalet, 25 | SANT FELIU DE LLOBREGAT\nA càrrec de Daniel Quirós (DLAB)\nInscripcions: emplenar el formulari d'inscripció aquí.\nPrograma Gestió de la marca


Cursos de Forja Bushcraft i Medieval a Fantastic Factory .:|:. 1001 Experiències\nActivitat >> Forja d'armes\nCursos de Forja Bushcraft i Medieval a Fantastic Factory\nCursos de forja al taller, forja la teva propia peça en un dia! Ganivets de muntanya, medievals, destrals vikingues!\n--- Triar activitat --- Forja de ganivet Forja de una destral vikinga Forja de ganivet Bushcraft\nForja de ganivet\nForja de un ganivet medieval o bushcraft , amb una pletina de acer F114 pots forjar tota la peça amb tècniques antiques\nForja de una destral vikinga\nForjarem plegats una destral vikinga, donant la forma amb forja. Afegirem soldadura per tancar el ull de la destral.\nForja de ganivet Bushcraft\nForjarem un ganivet mes modern adaptat a usos de supervivencia, en acer al carboni.\nA Fantastic Factory et portarem durant un dia a fer una peça de forja des de el principi fins al final. No cal experiència! Però sí moltes ganes de aprendre, la forja és un ofii que no e spot aprendre be en un curt termini però res no impedeix disfrutar de un dia de forja, divertit i didàctic.\nPots forjar un ganivet de muntanya, un ganivet medieval molt bonic, pots forjar un petit ganivet pukko o unSeax medieval. Tabé oferim la possibilitt de forjar una destral vikinga en un sol dia en un nivell de esforç físic que pots assolir sense ser un atleta, tenim mètode i temps per que ho facis bé.\nRecorda pots venir sol o en grup, altres coincidiran com tu en el dia i pots descubrirun hobby que estaves esperant fa molt de temps.\nvisita la web www.fantastic-factory.com i consulta els nostres cursos, calendaris, contacta amb nosaltres si ten cap dubte.\nNotario Jesus Led 1G\nConsultes pel 678730334\nEnviar a l´adreça fantasticfactory.com@gmail.com


[Can Piella] Últimes notícies: l’Audiència Provincial es pronúncia\nby: acracia - febrer 1st, 2013\nTenim novetats sobre la situació legal del projecte de Can Piella. Com recordareu, gràcies a la pressió que vam fer entre totes, el nostre recurs es va deixar a mans de l’ Audiència Provincial, paralitzant-se temporalment el desallotjament cautelar que ens amenaçava.\nAra, en un temps rècord (en casos similars el tràmit triga entre quatre i divuit mesos), l‘ Audiència Provincial ha desestimat el nostre recurs, donant via lliure a l’ordre de desallotjament cautelar. Compte! Això no vol dir que ens vinguin a desallotjar immediatament. Abans ens ha d’arribar una notificació, emesa pel jutjat de Cerdanyola, que encara no tenim. Mentre estem a l‘espera d’aquesta notificació mantenim l’agenda d’activitats programades a la masia.\nDes de Can Piella estem tranquils, aprofitant aquest temps (alguns dies) per a valorar detingudament com afrontem la situació i seguir fent de Can Piella un niu d’alternatives. Així doncs, fins el dia en què ens arribi la notificació, seguim amb normalitat a la masia.\nUs mantindrem informats via internet… però si voleu ja us podeu anar aixecant la cresta, lloques!\nÚltimes notícies: l’Audiència Provincial es pronúncia.\n<< Barcelona: comunicat de la carboneria contra el seu desallotjament\nLa PAH de Girona ocupa un gran bloc de pisos buits de la Banca Mare Nostrum a Salt >>


ARAMULTIMÈDIA - Cubero rescindeix amb l'Alcoyano\nEl mundialista amb Costa Rica només havia disputat 344 minuts amb la samarreta blanquiblava\nCubero rescindeix amb l'Alcoyano\nCubero ja és història per a l'Alcoyano. El migcampista va arribar a un acord amb el club per a rescindir la seua vinculació contractual amb el Deportivo després de no haver demostrat el nivell que havia de donar. El seu pas per Alcoi es pot dir que ha sigut testimonial. En estiu va ser un fitxatge mediàtic però després, primer amb Aparicio, i més tard amb Galiana, no va donar el rendiment que s'esperava d'ell. De fet, Cubero només ha disputat amb la samarreta de l'Alcoyano 344 minuts, dels quals 299 foren a la lliga i la resta a la Copa del Rei.\nAmb la baixa de Cubero i la lesió de llarg termini d'Omgba, el Deportivo alliberarà dos fitxes. Per tant, al mercat d'hivern podrà recercar un parell de jugadors per apuntalar l'equip i fer una segona volta diferent a la primera. Les carències ofensives han sigut una constant. De fet, els de Galiana no han vist porta als darrers cinc partits que han disputat en competició oficial.\nCubero / CD Alcoyano\nARAMULTIMÈDIA, dissabte 30 de desembre de 2017\nEquip AM - 30/12/2017\nCubero ja és història per a l'Alcoyano. El migcampista va arribar a un acord amb el club per a rescindir la seua vinculació contractual amb el Deportivo després de no haver demostrat el nivell que havia de donar. El seu pas per Alcoi es pot dir que ha sigut testimonial. En estiu va ser un fitxatge mediàtic però després, primer amb Aparicio, i més tard amb Galiana, no va donar el rendiment que s'esperava d'ell. De fet, Cubero només ha disputat amb la samarreta de l'Alcoyano 344 minuts, dels quals 299 foren a la lliga i la resta a la Copa del Rei. Amb la baixa de Cubero i la lesió de llarg termini d'Omgba, el Deportivo alliberarà dos fitxes. Per tant, al mercat d'hivern podrà recercar un parell de jugadors per apuntalar l'equip i fer una segona volta diferent a la primera. Les carències ofensives han sigut una constant. De fet, els de Galiana no han vist porta als darrers cinc partits que han disputat en competició oficial.


Ajuntament de Sant Andreu de Llavaneres - Mirades particulars\nNotícies | PUBLICAT 25.02.2014\nEl Museu-Arxiu de Llavaneres mostrarà, del 7 de març al 21 d'abril, la pintura, l'escultura i el dibuix de Mariano Cabellos. L'exposició porta per títol Catàleg de mirades. L'artista ens proposa una visita virtual a l'exposició a través de les seves impressions....\nMariano Cabellos va néixer a Atienza (Guadalajara), l'any 1960. La vocació artística se li va despertar des de molt nen, envoltat d'art sacre i civil, en una vila carregada d'història i d'elements estètics. Podeu llegir la biografia de l'artista, aquí.\nL'exposició Catàleg de mirades, que podrem descobrir al Museu de Llavaneres del 7 de març al 21 d'abril, recorre tres disciplines plàstiques; pintura, escultura i dibuix; diferents tècniques que es complementen entre elles i que són el vehicle amb què s'expressen quatre eixos temàtics. Així ens ho explica l'artista:\nMenció especial mereix Cadaqués. L'exposició hi recull tres mirades diferents. Pintura, dibuix i una petita col·lecció d'escultures batejada amb el nom genèric de Personatges de Cadaqués. Són obres de petit format, nascudes dels materials que el mar ha retonat a les platges del Llané Petit o s'Arenella, combinats amb ferro i daten de l'any 2013.\nMida: 227.4 kB\nExposició dedicada a Mariano Cabellos\nMida: 467.8 kB


Nou Pla Estatal de l'Habitatge 2018-2021 (II/II)\nTal com ja es va anunciar en l'article del divendres 9 de març, la gestió de les ajudes del Pla correspondrà a les Comunitats Autònomes i a les Ciutats Autònomes de Ceuta i Melilla i al Ministeri de Foment mitjançant convenis, on s'establirà la previsió del finançament a aportar en cada anualitat per l'Administració General de l'Estat, així com els compromisos de cofinançament de les actuacions que, si escau, assumeixi la Comunitat Autònoma o les Ciutats de Ceuta i de Melilla.\nLa regulació de les ajudes previstes al Pla és conforme amb la Llei General de Subvencions i el seu Reglament i se sotmet, en la seva concessió, a allò que es disposa al Reial decret 106/2018, de 9 de març, pel qual es regula el Pla Estatal d'Habitatge 2018-2021 i a la normativa autonòmica aplicable, així com als convenis que se subscriuran per a la seva execució.\nPer a la consecució dels seus objectius, el Pla Estatal 2018-2021 s'estructura als següents programes:\n1. Programa de subsidiació de préstecs convinguts: Aquest programa té per objecte, el manteniment de les ajudes de subsidiació de préstecs convinguts regulats als plans estatals d'habitatge anteriors que compleixin amb l'ordenament vigent en la matèria.\n2. Programa d'ajuda al lloguer d'habitatge: Facilitar l'accés i la permanència a un habitatge en règim de lloguer a sectors de població amb escassos mitjans econòmics\n3. Programa d'ajuda a les persones en situació de desnonament o llançament del seu habitatge habitual: Proporcionar a les persones que es trobin en situació de desnonament del seu habitatge habitual un habitatge en règim de lloguer social.\n4. Foment del parc d'habitatge en lloguer: Fomentar el parc d'habitatges (nous o procedents de la rehabilitació) destinat a lloguer o cedit en ús, tant de titularitat pública com a privada, durant un termini mínim de 25 anys.\n5. Foment de la millora de l'eficiència energètica i la sostenibilitat en habitatges: Regular les ajudes per a obres de millora de l'eficiència energètica i la sostenibilitat d'habitatges unifamiliars i edificis de tipologia residència col·lectiva.\n6. Foment de la conservació, de la millora de la seguretat d'utilització i de l'accessibilitat a habitatges: Finançar l'execució d'obres per a la conservació, la millora de la seguretat d'utilització i l'accessibilitat universal tant a edificis d'habitatges de tipologia residencial com a habitatges unifamiliars ja siguin urbans o rurals i a habitatges situats en edificis de tipologia residencial.\n7. Foment de la regeneració i renovació urbana i rural: Finançar les obres de rehabilitació d'edificis d'habitatges i habitatges individuals, així com obres d'urbanització dels espais públics adjacents i obres per a la construcció d'edificis i habitatges que substitueixin a uns altres que prèviament s'han demolit a la mateixa zona.\n8. Programa d'ajuda als joves: Facilitar el gaudi d'un habitatge digne i adequat als joves de menys de 35 anys, ja sigui en règim de lloguer o mitjançant una ajuda directa a l'adquisició d'habitatges localitzats en municipis de menys de 5.000 habitants.\n9. Programa de foment d'habitatges per a persones grans i persones amb discapacitat: Fomentar la promoció d'habitatges o de la seva rehabilitació per a destinar-los durant un termini mínim de 40 anys al lloguer o la cessió d'ús per a persones grans o amb discapacitat, disposant d'instal·lacions i serveis comuns adaptats.\nDins de cadascun d'aquests programes, s'estableixen qui seran els beneficiaris, els requisits per a la seva obtenció i la quantia de l'ajuda.\nS'aprova avui el Nou Pla Estatal d'Habitatge 2018-2021.


CCOO a CaixaBank demana retirar de la negociació els articles que permeten l'aplicació unilateral en cas de no arribar a un acord\nAnunci de reestructuració\nReestructuració CaixaBank: ni la forma ni el fons\nLa direcció va convocar aquest dijous 10 de gener la primera reunió per abordar la reestructuració de CaixaBank. Per a CaixaBank, aquesta reunió era una simple formalitat, ja que en el conveni col·lectiu vam establir que abans d’acudir als procediments legals prevists en els articles 40, 41 i 51 de l’Estatut dels treballadors s’ha d’obrir un període previ de negociació per buscar les fórmules que permetin minimitzar l’impacte de qualsevol procés de reestructuració. A partir d’aquí la formalitat exigeix marcar un calendari de reunions que s’han concretat en els dijous.\nCCOO no compartim l’obertura de cap dels procediments traumàtics que planteja la direcció, i més considerant que tot apunta que els resultats de 2018 van a ser extraordinaris, i això és gràcies a l’esforç i dedicació de la plantilla.\nPer tot això, abans de donar començament a qualsevol procés CCOO hem exigit saber quines mesures volen posar sobre la taula i per què no es poden negociar pacíficament. Per a CCOO l’obertura de processos que impliquen acomiadaments, mobilitat i modificació de les nostres condicions de treball no és innòcua ja que implica una clara intencionalitat de pressionar en la negociació per part de la direcció.\nCCOO hem sol·licitat, i s'hi han adherit la resta de sindicats, que es retirin de la negociació els articles que permeten l’aplicació unilateral en cas de no arribar a un acord. La propera reunió està prevista per al dijous 17 de gener.


T4. MODELS DINÀMICA POBLACIONS  | Ecologia (UAB) | Unybook\nT4. MODELS DINÀMICA POBLACIONS (2015)\nT4. MODELS DINÀMICA POBLACIONS\nModels de dinàmica de poblacions\nTEMA 4. MODELS DE DINÀMICA DE POBLACIONS Model exponencial: • Cas continu: A partir de l'equació bàsica de la dinàmica de les poblacions es va derivant de forma matemàtica fins a la forma logística. La taxa de naixement i mort és considerada constant en tots els individus (no hi ha diferències de fitness). La taxa d'increment s'explica pels naixements menys les morts. Els naixements i les mortes depenen del nombre d'individus. La relació d'aquestes dues variables respecte la població segueix una relació de tipus lineal, com més gran és N, més gran són els naixements (B= bxN; D=dxN). Les constants (b i d) són les taxes intrínseques de naixements i morts. El terme (b – d) és la taxa intrínseca de creixement o taxa instantània de creixement poblacional, el que anomenem r.\nSi integrem l'equació diferencial, arribarem a la següent expressió: Si en el model exponencial treiem logarítmes (ln) en ambdós costats de la igualtat, en comptes de corbes, ens surtiran rectes.\nEns permet calcular el temps de duplicació d'una població.\nUna població que té una r determinada, tardarà el mateix en duplicar-se tingui els individus que tingui. El temps de duplicació (t) sempre serà ln2/r.\nAssumpcions del model: – No hi ha emigració ni immigració (població tancada). Metapoblacions – Les constants (b i d) no són afectades per l'escassetat de recursos. Model logístic.\n– No hi ha variació genètica respecte b i d // r és un promig dels diferents genotips de la població.\n– No hi ha variació de b i d en funció de l'edat. Creixement en poblacions estructurades per l'edat.\n– El creixement és continu i no hi ha retards. Model de creixement discret.\n• Cas discret: Molts organismes concentren els seus processos demogràfics en determinats moments i la seva dinàmica de poblacions no s'ajusta al model continu. Es considera la b i d com no constants. La població canvia cada cert temps, hi ha un increment que és proporcional a la mida original dels individus i que sempre és el mateix. La rd és la taxa instantània discreta que és aquesta quantitat de canvi que hi ha en una població en un interval de temps. Treiem factor comú a Nt i passa a anomenar-se lambda.\nLa trajectòria de la població típicament té forma de “dents de serra”, que se sobreimposen al creixement exponencial.\nRelació entre r i λ: – λ és un ratio entre les mides poblacionals, i com a tal no té dimensions. Tot i així s'associa amb el pas de temps implícit a l'equació i no es pot transformar directament a una altra unitat de temps.\n– Una λ de 1,2 mesurada en un interval d'un any ens indica que la població augmenta un 20% en un any. Però això no equival a una λ de 0,1 mesurada per un interval de temps mensual.\nAquesta darrera λ ens indicaria que la població disminueix un 90% cada mes.\n– Per expressar λ en una nova unitat de temps, hem de transformar-la primer a r, canviar les unitats al temps que en interessa, i tornar-la a transformar a λ.\nCom fer el model exponencial més realista? Els models de creixement exponencial més simples són deterministes: si coneixem els paràmetres del model sempre obtindrem la mateixa estima de Nt. Aquests models assumeixen, per exemple, que r és un valor constant, però sabem que en la realitat varia en funció de les condicions ambientals.\n1. Estocasticitat ambiental: la “r” és un valor que segueix una distribució normal i una desviació estàndar. Cada cop que calculem la mida de la polabicó, exemplifica com ha canviat la funció de les condicions ambientals. Si el model es repeteix infinites vegades s'obté la mitjana de la població, però si són concretes s'obtenen diferents trajectòries de la població. En comptes de que la r sigui fixe, si afegim aquest concepte, fa que la r sigui variable i que sigui més petita, igual o més gran que la mitjana. Es pot donar el cas que, encara que tingui una r positiva, la població decreixi fins al punt que arribi a l'extinció.\n2. Estocasticitat demogràfica: “b i d” són valors constants i tenen lloc de manera continua, per cada unitat de temps, hi ha una proporció de b i d. És una corba continua perfecta, però això realment no és així. Si per exemple, b=2d, tindrem el doble de naixements que de morts, esperaríem que de cada 3 esdeveniments, hi hagués 2 individus que neixen i 1 que mor si es donés aquesta situació. Malgrat que la r sigui positiva, si la població és molt petita, pot donar-se l'extinció d'aquesta. La probabilitat de mort o naixement no és b o d, ja que aquestes són taxes. Si tenim una es pot calcular l'altre a partir de la diferència de 1 i el resultat d'una d'elles. Si la r és negativa la probabilitat d'extinció és 1 ja que s'acabarà extingint al llarg del temps. Les poblacions petites tenen una probabilitat d'extinció alta deguda a l'estocasticitat demogràfica, tot i que la probabilitat de naixements sigui major a la de morts.\nModel logístic: creixement regulat per la densitat: Considera que la densitat afecta a la taxa de creixement (r). Quan més augmenta la població més morts i naixements hi ha. Aleshores, b i d passen a anomenar-se b' i d', depenents de la densitat. El valor de “a”expressa com afecta la densitat. Definim una nova constant (k) que es defineix per la diferència de b i d. “c” és la capacitat de càrrega del medi. “K” serien els recursos disponibles per la poblacií. Quan N supera K, la població no té recursos. Si N és molt petita i la K molt gran, tindrem molta quantitat de recursos. Si l'efecte de la densitat és molt petit, aquest model s'assembla molt a l'exponencial. Per contra, si N és gran i K petita, es penalita el creixement i la població creix lentament. N/K és la part no utilitzada dels recursos i no té unitats.\nEquilibri estable de la població en el model logístic: Gràfica dels 2 paràmetres (b' i d'). A mesura que augmentem N, b' disminueix, per contra, d' augmenta. Quan N=0, b'=b i d'=d (coincideixen amb les taxes intrínseques de natalitat i mortalitat del model exponencial). Hi ha un moment en que b' i d' es tallen, és a dir ambdós valors són iguals. Per tant, per definició, r'=0 (r'= b'-d'), la població ni creix ni decreix, situació que es dóna en el valor N=K (no hi ha creixement). K és una constant que no varia en el temps.\nLes pendents de la recta (a i c) mesuren la intesitat de la competència intraespecífica sobre les taxes de naixements i morts respectivament.\nSi es vol conèixer la trajectòria de la població en el temps, s'ha d'integrar (no cal saber l'equació).\nS'obté un gràfic amb una corba sigmoïdal. Partint d'un nombre molt baix de població i com que a densitats baixes, la penalització és molt baixa, la població creix molt ràpidament (gairebé exponencial), però a mesura que la població augmenta, el ritme de creixement disminueix fins que s'estabilitza fins a un valor proper a K (capacitat de càrrega). Si partim inicialment amb una mida superior a la capacitat de càrrega el que passarà és que la nostra R serà negativa, per tant, la població decreix de forma exponencial fins arribar a una densitat propera a K i estabilitzar-se. Per tant, el model prediu que la població s'estabilitza en un N=K, és un punt d'equilibri estable, ja que sigui quin sigui l'origen, s'acaba estabilitzant.\nK i increment poblacional: • En el model exponencial veiem que a mesura que N és més gran, la taxa serà més gran. La taxa de creixement en funció de la mida poblacional és una recta amb pendent positiva, on la R és la pendent.\n• En el model logístic, en canvi, la forma que descriu la taxa de creixement en funció de la mida poblacional és una paràbola. Quan la N és petita, la taxa de creixement augmenta al principi de manera similar a l'exponenical; a mesura que ens apropem a K, la taxa de creixement disminueix fins a arribar a N=K (deixa de crèixer, és 0). El valor en el qual la taxa de creixement és màxima, la k és 1/2.\nLa taxa de creixement per càpita s'obté aïllant la R en l'equació; que es refereix a la contribució d'un individu respecte el creixement de la població. En el model exponencial aquesta és igual a R, que és una constant invariable al llarg del temps (no depèn de la mida poblacional). S'obtindrà una recta paral·lela a l'eix x. Per contra, en el model logístic, quan N=0 la, serà igual a R, però quan N=k, serà igual a 0. S'obtindrà una recta decreixent.\nComportament de les poblacions a molt baixes densitats: Pot passar que es donin situacions d'aquestes a la realitat que és el que s'anomena l'efecte d'Allee.\nSi la població té una densitat molt baixa, acuten certs mecanismes que fan que la R sigui molt baixa, és a dir, que la taxa instantània de creixement sigui negativa (contrari a la teoria). Aquest efecte és un dels problemes típics de l'ecologia de conservació, ja que té una gran importància en l'extinció de les espècies.\nTestant el model amb poblacions naturals i de laboratori: El model exponencial no és molt aplicable a la realitat ja que els recursos s'esgoten, mentre que el model logístic en principi sí. Gause va fer uns experiments al laboratori amb paramecis en un medi amb agar i va veure que amb aquest cas el model funcionava. Després es van donar els experiments de Pearl amb Drosophila i va obetenir una corba molt bona per adaptar-la al model logístic. Va ser molt criticatdegut a que els reursos no eren constants i la K tampoc ho era. En els escarabats de la farina el model no es complia, la població disminuia i la K també.\nEn experiments de camp, es va veure que la cabra montesa que es va introduir als Alps a principis del segle XX es veia aquesta evolució. Es va començar de 0 i era fàcil veure tal evolució. Les dades es van aproximar bastant al model excepte en els últims anys.\n• Comportament model logístic amb K variant en el temps: El model logístic falla per la K (ja que en la realitat la K no és constant), hi ha un moment en que la població creix tant que aquesta constant varia. Una complicació del model és fer que la K variï de forma aleatoria en el temps, fent que hi hagi anys que les condicions permetin un nombre més elevats d'individus i anys que aquest sigui més baix.\nSi la K varia de forma aleatòria, el promig final de la vida de la població està sempre per sota de K (a diferència del determinista que diu que K s'estabilitza). Ex: si la població està per sobre la capacitt de càrrega, la població comença a disminuir (negatiu), si està per sota augmenta fins que s'estabilitza. Ara bé, el canvi de la població en el temps quan aquesta es troba per sobre de K és més ràpid (disminueix més ràpid) que quan la població està per sota de K (creix més lent). Per tant, quan la K va variant, es perd la sincronització en l'intent de seguir aquest valor de K, fent que quedi per sota. Quan més gran és la variabilitat del medi (i K) més petitat serà la mida promig de la població.\nPer tant, els medis que fluctuen fortament, la població queda molt més per sota del que podria. S'ha vist també que quan la població té una r més alta, la població s'apropa més a K que si la r és baixa.\nSi la K varia de forma cíclica, segonsperíodes (per exemple, segons les estacions), s'arriben en els mateixos resultats que de forma aleatòria. (N queda per sota de K, i N més alta, més a prop de K si r és més alta).\nModel logístic de forma més realista: – Theta logistic model: Tenim una b' i d'. el paràmetre theta logístic model fa variar aquestes linealitats de b' i d', fent que tinguin una forma més còncava o conxeva. Quan s'utilitzen models en què b' té un model còncau, la b' baixa més ràpid am la densitat del que prediu un model lineal. La taxa de natalitat baixa més ràpid amb la densitat quan s'introdueix aquesta funció còncava.\n– Time-lag models: a mesura que s'introdueix un individu automàticament fa que hi hagi una disminució de la b' (i això no és així ja que no és inmediat, succeeix en el temps).\n– Stochastic models: s'introdueixen models estocàstics (ambiental i demogràfics).\n– Matrius de poblacions estructurades per l'edat: en els models tots els individus són exactament iguals amb unes r iguals i això no és cert, ja que en les diferents etapes del cicle biològic la r de l'individu varia (així per exemple, una mortalitat pot ser més forta en la fase de naixement que en la d'adult, o al revés). Tabulen l'estructura de la població segons l'edat i s'asigna una b' i una d' característica segons aquesta.\nSelecció r-K: En el model logsític, la trajectòria de la població al llarg del temps, hi ha una part de la població que durant un temps creix de forma gairebé exponencial. En canvi, en la part més final la població creix molt poc. Hi ha espècies que a causa de les condicions ambientals, poden trobar-se situades en un part o en l'altre. Això es relaciona amb les característiques de l'espècie.\nUna espècie que estigui en un ambient molt variable fa que no tingui prou temps per estabilitzar-se a la capacitat de càrrega (K), així com pot succeir en zones rurals. Aquesta espècie seria característica del creixement exponencial. Per contra, una espècie localitzada en un ambient estable podria arribar a un estat d'equilibri al voltant de K, seria més característica del creixement lent.\nMentre les primeres estan oscil·lant (mortalitat elevada) i per sota de K (espècies oportunistes), les segones es troben en equilibri més o menys estable i al voltant de K.\nAixí doncs, trobem espècies estratègues de la r i de la K.\n– Les espècies r solen ser petites, amb cicles de vida curts i fertilitat elevada. A més, són poblacions estables no estacionaries dominades per individus joves.\n– Les espècies K solen ser més grans, amb cicles de vida llargs i poca fertilitat. A més, ón poblacions estables i estacionàries, amb estructures d'edat més equilibrades.\nEfectes de la densitat sobre la demografia: La mida als organismes modulars segueix una relació alomètrica amb la densitat. Als vegetals és coneguda com a llei de Yoda. Ex: tenim clons de la mateix planta a condicions diferents. Es fa un control de mida. Es veu que a mesura que creixen es veuen més diferències en la mida. Les que creixen a unes densitats més baixes en un temps 5, tenen una mida més gran que la que creix en una densitat de 10.000 individus per metre quadrat. Els arbres que creixen a més densitat, són més petits que els que creixen en un bosc amb menys densitats.\nIndependentment de la mida inicial, a mesura que augmenta la densitat, la mida dels individus disminueix seguint aquesta llei de Yoda. Succeeix generalment en plantes, però també en organismes modulars com les ascídies o els peixos.\nEn funció de la densitat la mida varia. Com això es tradueix en els paràmetres demogràfics? Els individus més grossos tenen taxes de natalitat més altes i de mortalitat més baixes. Com major és la densitat, major és la probabilitat que es morin (respecte paràmetre mortalitat). La probabilitat de reproducció és més gran quan la densitat és més baixa.\nPoblacions petites en hàbitats fragmentats: metapoblacions: En els models anteiors no hi ha el fenomen d'emigració o immigració. Les metapoblacions introdueixen aquest paràmetre. Condicions que s'han de donar: – Pocs fragments de l'hàbitat favorable (dins d'un hàbitat sencer, només en certs llocs hi poden viure. Presenten un risc d'extinció important).\n– Cada fragment d'hàbitat acull pocs individus.\n– Cada fragment d'hàbitat és habitable durant un temps limitat, com un exhauriment dels recursos.\n– La distància entre fragments d'hàbitat és superior a la dels moviments rutinaris dels individus.\nLes metapoblacions van més enllà de la població mínima viable. El concepte fa referència al conjunt de poblacions d'ambients fragmentats on es troben dividides en subpoblacions. El seu manteniment depèn de la mida i la distribució dels fragments d'hàbitats ocupats i ocupables, i de la capacitat de dispersió de l'espècie.\nEhrlich fou el primer en treballar amb metapoblacions. Tot seguir, Hanski.\n• Condicions per a què es doni una metapoblació: – Hàbitat favorable distribuït en clapes, separades per hàbitat desfavorable.\n– Clapes favorables suficientment aïllades entre elles com per a que cadascuna tingui una dinàmica demogràfica pròpia.\n– Clapes favorables suficientment properes per a permetre que una clapa desocupada es recolonitzi per immigrants procedents de les altres clapes.\n– Les clapes favorables s'ocupen per immigració i es desocupen per extinció local.\nAixí per exemple, trobem un nombre de clapes (vermelles), pot haver-hi altres capes d'hàbitat desocupable però que siguin habitables (blaves). Els individus d'una clapa poden migrar entre les clapes, fent que un individu d'una clapa emigri a una clapa inocupable. Això és la dinàmica metapoblacional, que un cert hàbitat estigui ocupat en un temps i desocupat en un altre. El model permet predir en quin moment podrà ser ocupat o no, i depenent de la distància també permet veure si una població pot quedar aïllada o extingida.\nDinàmica de metapoblacions: Taxa d'extincions locals → Taxa de recolonització per immigració → Percentatge de clapes favorables ocupades ...\nTags: Dinámica models densitat modelos poblacions poblaciones exponencial logistic estrategues r estrategues k llei yoda metapoblacio Dinámica,models,densitat,modelos,poblacions,poblaciones,exponencial,logistic,estrategues r,estrategues k,llei yoda,metapoblacio\nEcologia - T4. Dinamica de poblacions (2016) Apunte\nEcologia - Dinàmica de poblacions (2015) Apunte\nEcologia - Dinàmica poblacional. Introducció (ECOLOGIA) (2017) Apunte


Setmana taurina (2): el dilluns 25 va destacar l'actuació de les caps de La Espuela\nEl dilluns 25 de juny, segon dia de la Setmana Taurina, va destacar la bona actuació d'un debutant, La Espuela, tant a la vesprada com a la nit. A més, els aficionats van poder disfrutar de l'actuació d'altres dos ramaderies: Vicent Morell i Pedro Peris.\nMolt bona actuació l'oferida pel conjunt de caps de la ramaderia debutant en el concurs de ramaderies de la Setmana Taurina Vila de Puçol.\nEncara que ja havia actuat en alguna ocasió de forma esporàdica, era la primera vegada que La Espuela, ramaderia de L'Alcora (Castelló), participava en el concurs, que enguany celebra el seu desé aniversari.\nTant les set vaques, com el jònec i el bou que, segons les normes del concurs, són obligats per a cada ramaderia participant, van ratllar a un bon nivell, destacant sobretot el jònec Sevillano i les vaques Barbera i Angelita.\nMenció molt especial també mereix l'actuació del propietari d'esta divisa castellonenca, Juan Manuel Vicent.\nLa nit va començar amb l'embolada del bou Caracol, també propietat de La Espuela, el qual, seguint la tònica de ho vist a la vesprada, no va baixar en cap moment el nivell aconseguit per les caps vespertines. A este bou li va tallar la corda José Espejo, després de ser embolat per la quadrilla de Fernando Ferrer El Rallat.\nLa nit va continuar amb caps propietat de Vicent Morell, de Carlet (València), qui va participar amb tres vaques, el jònec Lucero, el bou Chico i l'embolada del bou de nom Venenoso, a càrrec de la quadrilla de Ximo i Xato, sent el mateix Mario El Xato l'encarregat de tallar la corda.\nTot seguit va ser la ramaderia de Pedro Peris, d'El Puig, la que va participar amb les vaques Dinamita i Carterista, així com el bou en puntes de nom Monetario i l'embolada del bou Naranjito, menester que va anar a càrrec de la quadrilla de Ximo i Xato, sent en esta ocasió José de Godelleta l'encarregat de penjar la corda.\nFotos: Miguel Ángel Baena


Reiki Ajut: Qui som\nEl fet de voler ajudar als altres\nEns complau enormement fer-vos coneixedors del nostre projecte, és un projecte d’amor on la presència de molta gent en cadascuna de les seves etapes ha estat molt important, un projecte com el nostre va florir des de l’escalfor i la sensibilitat d’una gran Mestra que ens va oferir la possibilitat de fer camí amb ella, de créixer i de fer-nos un treball molt gran a nivell d’aprenentatge i també d’acceptar amb humilitat que un aprenentatge mai s’acaba i que l’hem d’integrar al nostre estil de vida.\nEns estimem molt aquest projecte i l’atresorem amb tot l’amor que tenim. En el seu moment totes les persones que l’integrem vam fer lliurement una tria que fa que la nostra vida tingui sentit, els cinc principis del reiki són pura senzillesa però un cop els tens com a estil de vida, vas veient com aquesta es transforma creant un tot que és puntal en el teu present i en el teu ara.\nEl fet de voler ajudar als altres des de la gratuïtat, aquest treball de servei amorós dedicat i entregat generosament ens fa viure realment qui som, quins valors ens mouen i com els podem donar a conèixer. Naixem on el primer contacte que tenim és el de dos éssers que ens cuiden, ens abracem, ens alimenten, ens estimen, i el millor del millor: ens donen la vida. Més endavant anem prenent consciencia del nostre cos, de qui som en essència i fent possible que es doni què és el que realment volem fer en aquest món i definitivament fem una tria, la tria de dedicar una part del nostre temps a fer un regal a tots aquells que volen rebre ajut i ens esperen. Aquí comença tot el nostre aprenentatge des de l’anonimat, sentint-nos escoltant amb molta sensibilitat les necessitats de qui ens ho demana , treballant-nos la paciència, la serenitat La humilitat, la perseverança i el coratge que ens recorda sempre, que quan les situacions es compliquen, la capacitat de donar és la que prioritza .\nGràcies Maria Antònia per haver fet possible aquest projecte d’amor. Gràcies als que heu deixat la vostre empremta.\nGràcies a tots el que hi sou presents, membres de la junta directiva, coordinadors de gestió, coordinadors i voluntaris, pel vostre treball inspirat, generós i entregat.\nGràcies visitant per llegir-nos i dedicar part del teu valuós temps en fer-nos aquest regal, des de reiki ajut tens les portes ben obertes a compartir aquesta tria amb nosaltres.\nAmb molt d’amor.


Envato Descomptes per WooCommerceés un plugin per a WordPress que li permet oferir a tots els seus clients Envato una manera d' inscriure al seu lloc WooCommerece, i obtenir els codis de descompte per a la compra dels seus articles . Molt fàcil d'usar Codi curt és un sol clic inserir des de l'editor ! Aquesta és una gran maneratones d'unitat de vendesal seu propi mercat WooCommerce proporcionant incentius als compradors Envato !\nEl codi curt produirà un formulari de registre amb una caixa Codi de Compra . Si tot va bé, i el codi és vàlid un compte d'usuari al seu lloc, es crearà, i si està activat un codi promocional personalitzat obtindrà enviat a l'usuari . També podeu activar un segon generador de cupó a la pàgina de compra per permetre cupons personalitzats per a qualsevol mesura amb codis de compra dels seus articles .\nPresa 30 segons per instal lar!\nAixí com fàcil d'usar, ja que és d'instal lar - simplement configurar la forma en què t'agrada i posar el codi curt !\nEls xecs per assegurar-se que l'usuari és un client Envato real dels seus mitjançant la validació del codi de compra .\nTambé pot activar una segona forma de codi de compra a la pàgina de compra del seu lloc web per oferir a tots els clients amb un codi de compra dels seus articles un descompte en els seus articles . Això es pot modificar per a requisits particulars per separat .\nTots els codis de compra es registren i es pot veure tota la informació i quins usuaris estan connectats a partir d'una taula de recerca de poder .\nDonar als clients Envato vàlid un descompte personalitzat de la seva elecció - triar qualsevol quantitat i el tipus de descompte de percentatge / tarifa plana .\nManeja tots els missatges de registre / notificació de l'usuari .\nPermet als seus clients Envato es registrin ràpidament !\nVe amb tota la documentació i les instruccions .\nSafari - Totes les versions recents\nFunciona en tots els dispositius IOS5 ! iPhone, iPad i iTouch + Dispositius Android\n6 febrer 13, última actualització\ncupons, bons de descompte, descompte, Envato, plugins, codi de compra, WooCommerce, wordpress


Karicies: No et deixes embolicar! Desfabrica't\nNo et deixes embolicar! Desfabrica't\nSi no has de pagar per a entrar o consumir el producte, llavors és que el producte ets tu!\nXiques, xics, no us deixeu enganyar pels falços beneficis per a les dones. Tractar les dones com a carn, i els hòmens com a consumidors potencials és perpetuar la desigualtat. No sigueu còmplices. Digueu no!\nPíndoles audiovisuals per a la prevenció de la violència de gènere elaborades per la Unitat d'Igualtat de la UVEG (2015-2016).\nAquest vídeo tracta d'unes xiques que van de festa i no els cobren l'entrada i els xics sí que han de pagar l'entrada, PER QUÈ??????? i les utilitzen com a productes per a que els homes vagen a la discoteca i tal. Però per què les utilitzen com a objectes? Ningú ha de fer això per a que vagen a una discoteca.\nJo crec que no fa gens de falta fer això amb xiques, perfectament podrien fer una web dient el que tenen, els horaris, les begudes, no utilitzar a xiques.\niivii Moryson i Santii Sweets ha dit...\nHem vist 2 vídeos que tracten del masclisme, i són molt interessants.\nEl primer vídeo tractava de per exemple, ponien l'entrada i les begudes gratis de les discoteques per a que els xics se entretenguen. També eixia una foto d'una xica fent el treball i els xics se quedaven en el sofà menjant i mirant la televisió.\nEl segon vídeo tracta de xiquetes i xics que als xics les educaven com a guerrers i a les xiques com a princeses, per exemple eixia uns xicotets vídeos de les xiquetes insultant a les coses que li feien els xics a les xiques.\nA nosaltres ens pareix molt masclista. Una salutació.\nAndrea Sturat ha dit...\nAquest vídeo tracta sobre la igualtat entre homes i dones. Van eixint imatges de senyals, com la de canviar al bebé que eixia una xica canviant-lo i no un xic, també eixia una mare i un xiquet pujant unes escales, i no un pare... En l'altre eixia una xica beguen mentre li caia la beguda per l'escot, i al vídeo ficava que no devies de ser tu el producte, eixien moltes injustícies...\nJo no m'havia adonat de que en les senyals de canviar els bebés sols apareixen dones, en tot el que ens envolta fiquen els homes per a unes coses i les dones per a altres, i aixo no esta res però res bé, mai m'havia adonat, m'he quedat a quadres.\nAdriel Goldman i Pablo Gold man ha dit...\nAquest vídeo tractava d'unes xiques i xics que s'estaven comparant (princeses vs guerres),(ames de cases vs homes). Les xiques en la imatge s'alien treballant i els xics estaven en el sofà menjant, també hi havia en el vídeo una secretaria treballant molt i sense embarg el cap estava fumant, sense fer res, com les xiques fan casi tot varen posar en les senyals al home també.\nA nosaltres ens pareix que es veritat que les xiques treballen mes en casa (algunes la majoria ) ens ha paregut que els homes també tendrien que treballar com les xiques per que tots som esses humans i tots tenim que treballar en aquest mon.\nNerea Mozooni i Lucía Stone ha dit...\nHola som Nerea Mozooni i Lucia Stone.\nAnem a comentar aquest vídeo, tracta de unes dones que donen a entendre que a nosaltres ens tracten com si fórem diferents al homes, en realitat els homes i les dones no som tan diferents ¿Per que les dones som ames de casa i no els homes? Es a dir, hi han homes que els agrada cuinar, netejar, etc, per això pregunte, hi ha dones a les quals els agrada molt vore la tele però ni no ens ajuden no es pot fer res.\nLa nostra opinió es que tan els homes com les dones som iguals, ells poden netejar i nosaltres les dones podem vore la tele mentres el nostre home neteja i després al revés, es podem tornar per a fer cada u una cosa, ens a agradat per que explica que no tenim que ser així.\nAnem a comentar el segon vídeo, is una xiqueta que si es xica o no, desprès ixen dos xiquetes mes vestides de princeses, queix anse per que veuen que a les dones ens tracten molt diferents als homes.\nLa nostra opinió, es que les xiquetes tenen raó per que els homes no son tant diferents a les dones.\naquesta entrada tracta de que no et deixes embolicar pel que siga... A l'entrada eixien unes xiques que podien entrar gratis a una discoteca i amb la beguda també gratis, i els homes havien de pagar per a entrar i per la beguda. El que fan amb això és que el que es venga siguen les dones.\nDesprés ixen uns cartells amb els dibuixos de les dones i els afegixen els dibuixos dels hòmens, més tard ixen moltes dones ensenyant el dit com dient que no es deixaran embolicar.\nNo us deixeu embolicar per eixes ofertes que assoles serveixen per a atraure a més gent.\nAquest vídeo tracta sobre la igualtat entre xics i xiques, no assoles tracta d'açò, també tracta sobre els prototips (de les etiquetes que tenen les persones), per exemple: per què les xiques tenen que ser princeses i els xics els guerrers als contes o a diàriament a l'hora de jugar. També a les senyals de trafic i dels servicis. Per exemple en el bany per a canviar als xiquets ix el bebé i al costat canviant-lo ix la mare i no té perquè ser així.\nLa meua opinió es que per a que tots sigam iguals hi ha que començar canviant les coses que es veuen a la vida diària.\nAquest vídeo tracta d'unes xiques que entren gratis a una discoteca, mentre que els homes han de pagar. Això significa que, si entres gratis per a consumir el producte, és que TU ets el producte. Pense que el que passa és que les discoteques deixen passar gratuïtament a la dona per a que el que es venga no siga la copa, sinó les PERSONES. És un comportament 100% MASCLISTA.\nEn l'altre vídeo, diu que les xiques no han de deixar-se fabricar per qualsevol cosa. He observat que en els dibuixos de les senyals sempre s'utilitza a l'home per a representar a les persones, i aquestes persones suposadament feministes han ficat el dibuix de la dona substituint-lo o acompanyant-lo.\nNo heu de deixar-vos enganyar pels «falsos beneficis» per a les dones, és molt probable que acabe en violència de gènere. Des-fabricat!\nRespecte als homes, tinc dos missatges per a vosaltres:\n1-No utilitzeu a les dones com a objectes, això té un nom, es diu violència de gènere i és un delicte.\n2-Des-fabriqueu-vos! No intenteu ser guerrers, no hi ha enemics contra els quals lluitar. L'enemic és el masclisme.\nBons vídeos, i fins al pròxim comentari ;)\naquest vídeo tracta d'unes xiques que quan van de festa no les cobren entrada i les donen les copes gratis. Fan això per què les utilitzen com a producte per a atraure a més gent. El segon vídeo tracta de els estereotips que te la gent sobre les dones i els homes. Deien que les dones eren princeses i els homes guerrers, també deien que les ames de casa estaven tot el dia fent les tasques domèstiques i en canvi els homes de casa estaven tirats al sofà menjant i mirant la televisió. (No el deien directament però el deixaven veure). També ficaven ninots de paper en : els semàfors, els cartells, les portes dels canviadors dels nadons... Depenent si eixia un home o una dona, ficaven als dos.\nNosaltres pensem que no es just per a les dones que les deixen passar per a atraure a més gent, i que en la època que estem encara i hagen homes que realment pensem que per anar a una discoteca on les dones van gratis pensen que van trobar una novia o alguna cosa així, per què si la gent no anara les persones que ho fan pararien. També pensem que la gent no hauria de pensar que totes les dones som ames de casa i ens agraden les princeses ni que tots els xics estan tot el dia en el sofà ni els agraden els guerrers. Per altra part ens pareix molt bé que fique els dos ninots en tots els cartells per què no esta bé que generalitzen el que una dona o un home pot fer, per què no és la realitat.\nAquest vídeo tracta d'una campanya que defèn la diversitat i que lluita contra les xiques rosa i els xics blau. Per exemple les xiquetes petites volen les princeses, el xics lluitar o que les dones són ames de casa i que els homes sols miren al TV. La campanya va contra aquestes coses.\nLa veritat és que no estem d'acord amb els exemples que em posat abans perquè hi ha que tindre diversitat i això és el més important en la vida sinó seriem tots iguals.\nA aquesta entrada tracta sobre l'entrada gratis ales discoteques per als xiques,l'entrada aconsella no deixar-se llevar per que si no pagés per entrar o consumir es que el producte ets tu,les discoteques posen gratuïta l'entrada per als xiques per atraure xics,i el consum no es costa diners per emborratxar les dones i que siguen mes fàcils de manipular.\nLa meua opinió sobre aquesta actitud dels discoteques es que no s'àuria d'embolicar als dones per a traure clients i respect a les dones que no hi ah que ser tan imbecil com per a creure que no as de pagar per entrar i consumir sense donar nadar nada a la discoteca,per estes ofertes moltes xiques han sigut embolicades,agredides,robades e inclús violades.\nAquesta entrada té do vídeos. Al primer vídeo es fa una reflexió del per que les xiques entren gratis a les discoteques, s'exposa la teoria de que si entren sense pagar es perquè les tracten com a objectes, es a dir, serveixen de reclam per als homes que si paguen. -Si tu no has de pagar per a consumir el producte, el producte ets tu- diu el vídeo. Cap al final es veu un registre audiovisual de dones insultant amb el dit.\nAl segon vídeo es veu un grup de gent entrant a la «Fàbrica d'estereotips» i a continuació es fan algunes comparacions: Princeses vs. Guerrers, Ames de casa vs Homes a casa, Secretàries vs. Caps... Cap al final diu -Que no et condicionen... DES-FA-BRI-CA'T !!- en al·lusió al principi del vídeo on apareix la fabrica d'estereotips.\nSon vídeos interessants que fan reflexionar un poc sobre la societat.\neli 2ºb ha dit...\nEn el segon vídeo jo el que entenc d'aquest vídeo es que l'han fet per a que la gent es done conte que les obligacions es de tot el món.\nEn primer lloc en una porta ix una dona cambiar-li el panyal al seu bebé i el que fa es posar en recortable a un xic ajudant a la seua dona a fer-ho.\nEn segon lloc ix en una senyal de que tinguen en compte de que un xic pot passar,i veuen que no n'hi ha una xiqueta acompanyant-li i amb recortable a una xiqueta al costat ,més tard ix en un semàfor el dibuix d'un altre xic i fan el mateix amb una xica al costat i molt més exemples.\nEn la meua opinió és el que han fet em pareix molt bé si açò passara ma tia es posaria molt contenta perquè moltes vegades beu un semàfor aquell dibuixe't no fins que tornem a sa casa tot el camí parlant-me d'allò continuarà...\nEn el primer vídeo s'intenta posar als homes, hi ha les dones com objecte de la societat crec jo. Als homes els posen de borratxos perquè són els que han de beure molt.\nA les dones les posen com objectes per a què els homes compren entrades i més coses.\nEn el segon vídeo es tracta de transmetre que tots soms iguals i que un home en casa pot posar la llavadora com una dona pot fer una construcció, crec que el vídeo intenta transmetre això.\nHola, he triat aquest vídeo, ja que era el nou de la pàgina web.\nEn aquest vídeo es crítica als llocs com bars i discoteques on es fa la promoció; de que les xiques tinguen beguda gratuïta i els xics pagar el preu normal o el doble. A les xiques els tendria que paréixer bé, però clar que no, no es pot utilitzar a les xiques ni a ningú com a un objecte. No poden utilitzar a les xiques com un producte, perquè elles no son cap objecte.\nJo també he vist que en algunes discoteques les xiques entraven gratis i els xics teníem que pagar. En conclusió, es deuria de multar als negocis on es fa açò, no m'agraden les persones masclistes i la llei tindria penalitzar a la gent que es aixi.\nSonia Arenal i Rebeca West ha dit...\nBona vesprada, aquests vídeos tracten sobre la desigualtat amb les xiques i els xics en les discoteques, on posen els preus més baixos a les xiques o és gratis, mentre que als xics els fan pagar molt més diner.\nLa nostra opinió és que és molt masclista que no li cobren les begudes a les dones (per exemple) perquè ho paguen amb ''carn''.\nEl segon vídeo tracta també de la desigualtat entre homes i dones. Apareixen unes xiquetes ''reivindicant-se'' amb aquesta societat on les dones han de fer coses de ''dones'' com cuinar o pintar-se les ungles, mentre que els homes ten que comportar-se com ''homes'' com per exemple no fer res a casa i passar-se tot el dia veient la televisió.\nEn conclusió, la desigualtat entre sexes tant en les discoteques com en tots els llocs ha de desaparèixer de la societat.\nEn el primer vidro es veu com en un bar les xiques poden entrar gratis, en canvi, el xics s'han de pagar.\nPodem pensar que deixar a les xiques passar gratuïtament es com un regal o que deverien estar agraixides per això. En realitat ho fan per a que entren mes xiques , ya que es veuran atrigudes per l'oferta , a qui li agrada gastar-se els diners pugent guardaselo?.i pensen que com van a entrar mes dones hi entraran mes xics,per a lligar.\nEs una forma de tractar-nos com objectes , com si fórem una mercancia , per la que hi ha que pagar entrada per veure-la.\nBona vesprada, en el primer vídeo es veu com es veuen els estereotips pels carrers, a les cases, als treballs, a la televisió, El món este ple de estereotips!! En aquest vídeo es da la opinió de que cadascú ha de ser com es sense fixar-se en els demés o el que fan els restants. Tu has de ser tu, sigues xic, sigues xica, sigues homosexual, heterosexual... El que siga. Tens que ser tu mateix i comportar-se sense pensar el que diran.\nEn el segon vídeo es veu com en les discoteques posen promocions com «les xiques entren gratis» o «les dones begudes gratis». Tot això esta molt elaborat amb una raó oculta, les dones al veure entrades, begudes o coses així de franc, lògicament acudim al lloc, en el vídeo apareix una dona xopada de beguda per el cos amb un gran escot... Tot això per ha què...? Açò va a atraure a un munt d'homes. Per lo tant el local es va a omplir d'homes, que van a pagar la seua entrada... Conclusió; el local es va a folrar de diners.\nTu vols pertànyer a un motiu tan egoista i masclista per tan sols que un lloc guanye diners? Jo la pròxima vegada, que vega un cartell d'eixos, de coses de franc, em pensaré dues vegades abans d'anar. Hauríem de pensar per què son així les coses abans de pensar que son bones i ens beneficien. Les coses no es regalen, sempre son per algun motiu.\nmadina i ruth ha dit...\nBon dia, en aquest vídeo podem veure en el vídeo que vendrien entrades gratuïtes a les dones i no les homes , si eres una dona, guapa i dins del estereotip de dona te vendrien el alcohol gratuït. Si eres home no te'l vendrien.\nEn el segon vídeo apareixen xiquetes menudes que posen exemples de anuncis sexistes com el del semàfors.\nConsiderem que en aquest mon deurien haver menys anuncis així , ja que provoquen que la gent dividisca la societat entre homes i dones i això no podem permetre-ho en el segle en el que vivim, sinó no avançarem mai.\nHui estic ací per a parlar de com a la nostra societat, la dona s’utilitza com a un objecte, i com és de diferent el paper de l'home i de la dona en la societat.\nEl primer que vull comentar es com les dones; a la nostra societat, algunes persones les utilitzen com si foren un objecte. En alguns casos com poden ser els de les discoteques, aquests empresaris donen l'entrada gratis i la consumició; per exemple, perquè els hòmens vagen on van elles, perquè saben que els hòmens van anar on més dones vagen. Aquestes tècniques s’utilitzen des de fa molt de temps, perquè saben que on estiguen les dones va a ser un reclam per als hòmens.\nEn conclusió a aquest tema, vull dir que fins que aquests empresaris es donen compte que aquestes tècniques no siguen rendibles, les discoteques no deixaran de ficar aquestes “publicitats”.\nUn altre tema que vull comentar són els rols que tenen en la societat homes i dones. Un senyal que ens aquests rols, són les plaques per exemple de les carreteres, o la dels banys per a canviar els bolquers; on apareixen dones canviant al seu fill. Per això en els vídeos apareixen una sèrie de persones pegant unes adhesius a aquests cartells, perquè aquests senyals no dividisquen a la societat.\nEn conclusió vull dir que a aquesta societat on vivim hui en dia, els papers de la dona i de l'home dins de la societat són molt diferents, ja que hi ha empresaris que utilitzen a les dones per a poder aconseguir més públic masculí i així poder aconseguir més diners. Per a finalitzar dir que aquestes situacions o les paren les mateixes dones o no el va a poder parar ningú, ja que els empresaris el veuen rendible i els homes no diuen res. Per això aquesta situació assoles el poden parar les pròpies dones.\nEn aquest primer vídeo es pot veure com unes xiques se’n van de festa i al entrar no lis fan pagar l’entrada a la discoteca, es a dir, les passen gratis, mentre que els xics si que han de pagar si volen entrar.\nAçò es una forma més de poder veure com ens usen com a joguets, nines o simples productes, al ser gratis, van moltes xiques, i al haver xiques, els xics van per a poder atraure-les, es una forma de que vaja més gent a la discoteca i així poder guanyar més diners, des de el meu punt de vista em pareix vergonyós que en ple segle XXI utilitzen a les dones per a atraure a més gent, ja que açò passa a la majoria de discoteques tots els dies.\nEl segon vídeo tracta dels estereotips que tenim les persones sobre els homes i les dones. Les dones sempre han de ser unes princeses i els homes uns guerrers, les dones tenen que netejar la casa mentre que ells estan a la ‘’bartola’’. La societat te dos rols molt distints que hem de canviar.\nJa fa molt temps que les ‘’princeses’’ ens taquem les mans i no passa res.\nHem d’acabar ja amb aquestes coses, fora el masclisme, fa falta més igualtat.\nElls no son més que nosaltres.\nHui m’agradaria comentar aquest vídeo perquè considere que té molta raó. Moltes vegades en les discoteques hi ha una sèrie d’ofertes com les de què les xiques entren gratis al local i els xics hagen de pagar.\nJo pense que algunes xiques s’alegraran de què no hagen de pagar, i els xics es queixaran per haver de fer-ho. Però a quin preu les dones paguen això?, com menciona el vídeo, “Si no pagues pel producte, el producte ets tu”. Si et pares a pensar, aquesta frase té molta raó perquè els amos de la discoteca tenen com a principal objectiu traure els màxims beneficis possibles.\nAlguns pensara, com va a traure més diners deixant entrar a les xiques gratis? Molt senzill perquè com més xiques hi haja en un local, més homes estaran disposats a pagar-hi. Que això ocórrega és lamentable, el primer perquè els amos per fer aquesta oferta estan prenys preant al gènere femení, i el segon que lamentablement cada dia m'adone més compte de què la gent a soles es mou pels diners, sense veure a qui li pot afectar.\nPer aquest motiu, hem de dir NO, nosaltres no som un producte, nosaltres som lliures, i cap persona té dret tractar-nos co un objecte. Però solucionar aquest problema no solament correspon a les dones, sinó també als homes, perquè ells són els principals compradors.\nPer a concloure em pareix extraordinari que hi haja gent que s’involucre en aquest tipus de coses i les patrocine, com a fet la universitat de Valencià, la qual hi ha llançat diferents vídeos defensant la igualtat.\nAixí que quan vegeu aquest tipus de “ofertes”, pensar-ho i, NO US DEIXEU EMBOLICAR, DIGUEU NO!!.\nPerquè se'ns tracta a les dones com un tros de “carn” que es pot fer amb l'el que es vol?\nA la dona li l'utilitza d'objecte! Mare meva! En què món vivim! Les dones són persones no objectes! No se'ns “ven” a homes.\nEn la nostra societat, utilitzen a les dones com a objectes, com en les discoteques (com hem vist en el vídeo), aquests empresaris donen entrades gratis a aquelles dones (adolescents, generalment) gratis, perquè? També la consumició.\nPerquè a una xica i a un xic no? Que vol dir açò? Que les dones ens venem per a aconseguir coses?\nDesprés de veure aquesta entrada m'he posat a cercar en internet, quals són els avantatges de ser dona? T'ixen moltíssimes coses, com:\n-Si no vols treballar, et manté el teu marit.\n-Dona bufona i intel·ligent: molt admirada; home bufó i intel·ligent no existeix.\n-Pots plorar tranquil·la sense que es burlen de tu.\n-Si se't punxa el cautxú (neumàtics, goma) en el carrer, és per a un home i s'encarrega, mentre tu esperes en l'acte escoltant música.\n-Et deixen passar primer i t'obrin la porta.\nDurant el llarg dels anys els homes han anat on estan les xiques, un truc que té la discoteca és que quantes més xiques vagen més xics aniran, llavors consumiran menjar, beguda…\nPerquè com vam veure, a l'home se'ls considera els “mascles” els que reparen la roda del cotxe, els que es van a treballar a una gran empresa (en el millor dels llocs), i com és el paper de la dona? La dona sempre li la veu com la mestressa de casa, criant als seus fills/as…\nEn aquesta societat en la qual vivim encara veiem açò, encara que no siga tant com abans. Veiem molts anuncis en els quals s'utilitza a la dona per a poder vendre un producte, siga el que siga, així es vendran més.\nPerò si, per fi podem veure a una dona empresària (en l'alt càrrec), o a homes que cuiden de la casa.\nA mi em pareix fatal això de què les dones, de vegades, no tinguem que pagar perquè, encara que no ens adonem, ens estan tractant com a objectes. Això ho dic perquè hi ha moltes discoteques (a una he anat jo personalment) en les quals a partir d’una determinada hora (2:30 AM més o menys) les xiques majors d’edat poden entrar sense pagar.\nQue perquè ho fan? Els que treballen en les discoteques tenen clar que si posen l'entrada gratis, entraran més xiques al local i, si entren més xiques, també entraran més xics (ja que volen aprofitar-se de la situació) que, com han de pagar, donaran més diners a la discoteca.\nJo no veig malament que les discoteques o qualsevol lloc tinga estratègies per a aconseguir els majors beneficis possibles, ja que, al cap i a la fi, és el principal objectiu d’una empresa, però no estic d’acord que per als seus interessos utilitzen a la dona com el seu premi,ja que en compte de vendre a la discoteca, ens estan venent a nosaltres. Jo personalment, aquesta situació la igualaria a la de llançar-li una galeta al teu gos perquè vaja per ella, i una dona no és res d’això, és una persona com els homes, i no han de tractar-nos diferent, ja que estan exacerbant la desigualtat de gènere.\nHe triat aquesta entrada perquè és un tema molt actual, ja que avui en dia els jóvens solem eixir prou a les nits per discoteques i no ens adonem que estem sent enganyats, i sobretot les xiques.\nCom tots sabem les discoteques solen tindre algunes estratègies, per a pujar l’afore del local, però una d'elles i la que ens afecta a nosaltres és regalar les entrades a les xiques majors d'edat i ames també pots demanar una beguda gratis. Com molt bé ha dit la meua companya Eva a l'anterior comentari, aquest és una trampa, ja que contra més xiques entren més xics pagaran la seua entrada per a ballar amb elles o qualsevol altra cossa.\nTot açò és un enganyabovos en el qual molts de nosaltres segurament haurem caigut, però hem d'adonar-nos que a les xiques ens tracten com un objecte perquè sense nosaltres segurament no podrien dur a terme aquesta idea, i per altra banda als xics els tracten com a bovos que van darrere d’una xica i paguen el que fatiga falta per a veure a un grup de xiques guapes ballant i tindre l’oportunitat de parlar amb elles.\nDoncs ara que ja sabem la raó de les entrades gratis o copes gratis no siguem més temps enganyats, perquè encara que tu no ho veges t'estàs denigrant com a persona i estàs ajudant a eixa companyia a guanyar diners mentre tu estàs sent enganyant.\nEstic molt d'acord amb el missatge que intenta transmetre aquest vídeo, ja que el motiu pel que les dones no paguem en les discoteques es precisament per eixe, a les discoteques els conviene molt que acudan dones als seus locals perquè si no es com que no hi ha festa i va anira tanta gent. Els el que volen es que tots estem de festa, animades, simpàtiques… Pero no, jo quan vaig de festa no vuic posar-me borratxa i, molt menys, no tindre altre objectiu; jo vaig a passar-ho be amb els meus amics i ballar i divertir-me. Pero no, jo no vuic ser el producte.\nAquest blog, una vegada més ens fa obrir els ulls, i enhorabona a la universitat de València pel vídeo.\nUna vegada dit això, hi ha discoteques i discoteques, i no en totes entres gratis, les menors d’edat sí que paguen; assoles les de 17 quasi 18, 18, 19 i etc. Són les que entren gratis, és denigrant sí, però també és un mètode perquè els xics entren. Si veuen que entren xiques boniques van a pagar i van a entrar.\nEvidentment, sempre som objectes sexuals i productes però una reflexió, estem pitjor o millor que abans? Perquè comence a dubtar-lo. A més a més, les copes gratis em dóna a pensar que hi havia una frase d’aquestes d’abans d'eixir de festa que ha dit la mare…” no begues res que no sàpigues que és”… doncs, ho dirà per alguna cosa no?\nPer concloure vull dir, que últimament he escoltat coses com: si en aquesta discoteca no vas "guapeta", arreglada o ensenyat alguna cosa, no entres; perdó? Fins on arribarà açò? Fins al punt de dir-nos, fica’t açò i així? O fins a el punt de dir-nos, ei, quant pagues per un ball? És una exageració evidentment, però no sé realment que és millor si açò o el d'abans.\n“El grado de la civilización de una sociedad, se mide por el grado de libertad que tiene la mujer” Charles Fourier.\nDeixe acò a l'aire per a què penseu i raoneu en quina societat vivim. Un comiat.\ndesprés de llegir la frase "Si no has de pagar per a entrar o consumir el producte, llavors és que el producte ets el teu " em pregunte si totes les persones que els divendres passen les seues nits en discoteques com maybe, que és pròxima a la zona de l'institut més o menys, després d'haver llegit esta a entrada canviaran quelcom en la seua vida. Ahir mateix comentava en la taula amb un company dos punts de vista :\n1. si la dona vol anar a eixe lloc i pagaria per entrar, que importa si no paga? És millor per a ella.\n2. Encara que ella fora a pagar per a entrar si fóra obligatori, per que vol anar, el problema esta en què significa.\nPer a mi, el fet de que les dones entre "de gratis" a una discoteca és fer d'elles com les keishas : dones d'entreteniment a Xina. Estes dones han de saber servir el te, tocar música i anar vestides de manera que siga agradable per als ulls de l'home; però mai es deuen a costar amb ells.\nLes keishas d'ara, per a entrar han d'anar ensenyant mig cos, per que, si a l'home de seguretat del moment no li resultes atractiva, potser no et deixe entrar. Anem que ells ens miren i es creguen amb dret a tocar-nos per que hem anat allí a això? odi eixa escusa, però, desgraciadament, crec que és la que més escolte. I que direm? Si es ballen cançons que inciten a això i ens degraden? Direm NO però, qui ens va a voler escoltar?\nHui la meua companya i jo anem a comentar aquest vídeo perquè mai ens havíem adonat de lo sexistes que podem aplegar a ser i gràcies a aquestos vídeos ens hem adonat de coses que mai ens havíem parat a veure.\nPrimerament, ixen unes xiques dient “Hui hi ha nit de xiques!”. A cas hi ha una nit especial per a cada sexe?, també ens mostra com a les entrades dels locals posen «Xiques entrada i copes gratis». Sempre em vist això però mai ens hem adonat de la gravetat de la situació, les xiques no som l'imatge de ningú. A més, per què els xics si que paguen? Sempre les ofertes són per a les dones mai hem vist a les entrades de locals “Hui els xics copa gratis”. És veritat que les persones utilitzen a les dones per a comercialitzar els productes però nosaltres hem d'aprendre a dir NO!\nAra mateixa tots estareu pensant ¿que hi ha de roí en no pagar l'entrada?, les dones ens estalviem diners però la imatge que donem no és bona, estem provocant les desigualtats, tant els homes com les dones tenen dret a disfrutar al estar en una discoteca pagant el que es debut, sense preferència per la dona, també cal defendre a l'home.\nNo ens adonem però hi ha xicotetes senyals que fan la desigualtat com per exemple en els banys de caviar als bebès ix una dona, en el creuer de carrer ix un home, en l'eixida de emergència ix un home, i de segur moltes més senyals.\nPer a finalitzar la meua campanya i jo adjuntem aquesta frase de Amèlia Valcárcel:\n‘L'igualtat entre els generes arribarà quan les dones puguen cometre els mateixos errors que els homes sense ser insultades per això’\nBona nit en aquest vídeo podem observar una clara desigualtat entre els xics i les xiques, ja que como indica la primera part del vídeo el qual diu que els xiques entren gratis + consumició en canvi els xics tenen que pagar...????? Jo crec que això lo fan per a que entren mes gent del sexe masculí a la discoteca i així sacar-se mes pasta. En fi això esta molt però que molt mal vist ja que tractar a les dones de eixa manera com si foren objectes esta molt mal.\nEn la segona part del vídeo poden observar com les dones estén reivindicant-se amb aquesta societat on les dones han de fer coses de dones com cuinar pintar-se les ungles, i els homes coses del home com ver la televisió o llegir el periòdic.\nEn la meua opinió esta molt mal aprofitar-se de eixa manera de les dones, utilitzar-les com objectes que a soles serveixen per a traure mes gent al negoci o de publicitat....FATAL!\nEn aquest vídeo es critiquen llocs en els quals les xiques poden entrar i consumir el que vulguin gratis mentre que els xics tenen que pagar per tot. Alguns eixamples d’aquests llocs son els bars i les discoteques. La frase "Si no has de pagar per a entrar o consumir el producte, llavors és que el producte ets el teu" ho deixa tot clar i em fa pensar que les xiques estén com un objecte de promoció per aquests llocs i això esta mal. Tracten a les dones com a carn, i als homes com a consumidors potencials i això es mentirà.\nPer a mi es un comportament molt masclista i utilitzen a les dones per a fer publicitat del seu lloc. Per aquesta raó a les xiques se les tracta com a objectes perquè les utilitzen per a promocionar un negoci. Hem d’acabar ja amb aquestes coses, fora el masclisme, fa falta més igualtat. Elles no son menys que nosaltres i tampoc nosaltres som mes que elles.\ncomente aquesta entrada perquè m'ha resultat molt curiosa.\nEn primer lloc, he de dir que jo no sabia açò de les discoteques perquè mai he anat a una discoteca i tampoc m'agradaria anar. Considere que anar a la discoteca és una pèrdua de temps i diria que un malgaste de diners, però ja no puc dir-ho. De totes maneres, és una pèrdua total de temps i personalment crec que no ho passaria bé.\nSempre he pensat que les persones van a una discoteca per a lligar i buscar relacions, i este fet em pareix patètic i gens seriós. No negue que es puga aconseguir un embolic o inclús una amistat, però vist este vídeo, arribe a la conclusió que les discoteques estan fetes a fi de posar a les dones com a objecte per als hòmens i em pareix una vergonya.\nquè astuta és la gent i què trist resulta la seua astúcia, una astúcia que podria passar-se a costat bo i cridar-se intel·ligència. La cosa està en que estes persones no són bojes, sinó que se'l fan i això és el que a mi m'indigna. No puc acceptar que les dones siguem utilitzades com a objectes per a satisfer els hòmens, per la qual cosa no puc acceptar de cap manera que les entrades siguen gratis per a les dones en les discoteques, perquè NO és per a una bona causa.\nAbans no li donava importància a les discoteques i quan es parlava d'elles jo sempre he donat l'opinió que en un principi he dit, però ara que veig esta entrada no sols ho considere una perduda de temps, que al fi al cap una persona pot perdre el seu temps, que és de la seua vida, ja que eixa persona potser creu que no ho perd sinó que considere que no té cap utilitat i que desprecia totalment les dones.\nPense que les persones que realitzen este tipus d'accions, com posar una entrada gratis per a la dona haurien de canviar-ho, però trist i desgraciadament no puc evitar pensar que no ho faran perquè clar, com així els hòmens guadeixen...Por això i no perquè culpe les dones que anen a la discoteca, considere que són elles les que ho haurien de canviar deixant d'anar o com diu l'entrada dient que no. Encara que pensant-ho millor, no deuria de dir "elles", si no "nosotres", perquè no sols som utilitzades en una discoteca si no en molts llocs com les revistes, la tele o sense anar més lluny, la vida real (a part de les discoteques) . La meua opinió sobre açò es resumix en les dos miserables paraules "indignación" e "impotencia" enfront del "maxismo" i al "egoísme" , entre altres aparaules que no existixen, perquè açò no té ni peus ni cap.\nAvui vaig a parlar de la entrada anomenada ‘No et deixes embolicar! Desfabrica’t’ que bàsicament tracta sobre com en alguns comerços públics ens tracten a les dones com un objecte i com a un producte, aquest tema el mostra posant un exemple del que passa amb les discoteques.\nEl que passa es que en la majoria de les discoteques les dones ho tenen tot gratuït, tant l’entrada al comerç com els productes que es poden consumir, però passa tot el contrari amb els homes.\nEls homes al contrari de les dones tenen que pagar per l’entrada i per tots els productes que vaja a consumir, al que vull arribar amb això es que utilitzen a la dona com un objecte per que als comerços d’aquest tipus els be molt bé que hagen moltes dones en el comerç per això posen les entrades i els productes per a elles gratuïts, i així d’altra manera vagen més xics i ells com tenen que pagar tant per l’entrada com pel producte així el comerç pot guanyar més diners.\nI tot això com no, ho guanyen utilitzant a la dona com un objecte, com un utensili al que hi ha que «explotar» els seus «atributs» per a que la gent guanye diners, mai he sigut d’anar a discoteques per tant no tenia ni idea d’aquest tema (com crec que estarà la majoria de la gent). Segurament a aquestes dones que han anat qualsevol vegada a una discoteca sense pagar res no pensaran tampoc que estan sent utilitzades per al propi benefici de la discoteca sols per a guanyar més diners ja que això crida l’atenció de la clientela masculina.\nSols vaig a dir com a conclusió que les dones som persones, no som un objecte que cal explotar per al propi benefici d’uns altres. Volem igualtat.


En aquesta VI edició, l'itinerari proposat recorre espais singulars de la ciutat on es pot conversar sobre els temes de l'edició en relació amb l'experiència de diversos professionals en comissariat, recerca, difusió i docència de l'arquitectura en formats contemporanis i connectats amb la realitat internacional.\nPISCINA STELLA: construïda el 1947 en un estil racionalista tardà ja gairebé únic a la capital, està situada al costat de la M-30 i Arturo Soria És obra de Fermín Moscoso del Prado Torre, ampliada per Luis Gutiérrez Soto i José Antonio Corrales l'any 1952. La finca, protegida des del 2011, té 8.000 m2\nINVERNADERO DE ARGANZUELA, exemple d'arquitectura industrial, és un edifici que forma part del conjunt arquitectònic de l'històric escorxador municipal i del mercat de bestiar. El va projectar i construir l'arquitecte Luis Bellido i González entre els anys 1908 i 1928. Aquest recinte és conegut popularment com a "Nave de las Patatas" i va ser restaurat i rehabilitat per al seu ús com a hivernacle l'any 1992.\nTrobada amb Pola Mora, arquitecta, investigadora i experta en periodisme d'arquitectura (Plataforma Arquitectura).\nEn la conversa es van tractar temes com la rellevància entre la relació de la fotografia en l'era de la imatge digital versus l'obra, ja que "Es poden fer projectes fotogènics, però buits, i obres magnífiques que necessiten comunicar-se amb millors imatges"\nTambé va destacar la importància de la relació entre el concepte de digital i de físic, ja que, tot i que Archdailly (Plataforma arquitectura) és nativa digital "Hem d'estar en el lloc per entendre el context. Viure en persona les intervencions arquitectòniques per poder transmetre-les a través del món digital"\nPLAZA DE MATADERO MADRID\nL'escorxador i mercat municipal de bestiar de Madrid va ser un conjunt de 48 edificis i 165.415 metres quadrats dedicat a realitzar funcions d'escorxador industrial i mercat de bestiar a la ciutat de Madrid durant la major part del segle XX. L'any 1911 comença la construcció d'aquest complex, dissenyat per Luis Bellido González, que no s'inauguraria fins al 1924. Actualment és un centre cultural de creació contemporània promogut per l'Ajuntament de Madrid.\nTrobada amb Gonzalo Herrero Delicado, comissari del Departament d'Arquitectura de la Royal Academy of Arts de Londres, on treballa en una àmplia gamma de projectes que inclouen mostres, exposicions i xerrades sobre arquitectura i la seva connexió amb les arts visuals més àmplies.\nEn el col·loqui va compartir les següents expressions:\n“M'interessa que a través de la meva feina com a comissari en exposicions i esdeveniments, l'arquitectura arribi al públic general, des d'un punt de vista social, urbà, econòmic, etc.”\nAl Regne Unit està molt assumit que pots ser arquitecte i no construir. El comissariat és un camp molt transversal: et valoren per les teves idees i els projectes que pots aportar. Tenia 27 anys quan vaig començar a la Royal Academy.\n“A Espanya no existeix la crítica d'arquitectura. Falten crítics. L'arquitectura i els arquitectes haurien d'estar més presents en els mitjans perquè siguin més rellevants”\n“M'interessa que a través de la meva feina com a comissari en exposicions i esdeveniments, l'arquitectura arribi al públic general, des d'un punt vista social, urbà, econòmic, etc.”\nTrobada amb Andreia García, comissària, investigadora i docent, amb residència a Portugal.\n“ "La meva feina està entre la pràctica de l'arquitectura que es construeix i la de conservadora, des d'un punt de vista interdesciplinar"\nEn la seva intervenció va destacar que "estem en un punt en què necessitem anticipar les necessitats arquitectòniques i no guiar-nos per les 'receptes' establertes de manual "


EL REPOS DELS NOSTRES AVANTPASSATS\nNo fou fins set anys després d’aquells intents per dotar al barri de Montgat del seu propi cementiri, el darrer denegat l’any 1903, que l’11 de gener de 1910 l’Ajuntament de Tiana acorda constituir una junta especial encarregada de l’estudi per tractar de bell nou la seva construcció.\nEl 26 d’abril del mateix any aquesta Junta informa a l’Ajuntament de les gestions efectuades per la tria del terreny i obtenció de l’informe de l’inspector provincial de sanitat. El Ple aprova destinar 1500 pessetes a càrrec del pressupost de l’any 1911 per l’adquisició del terreny, anomenat de Can Roca, propietat d’en Pere Martorell, situat a l’actual Av. Jordana, aproximadament el solar ocupat pels edificis 102 i 110. Com va succeir amb l’anterior projecte, el 20 de setembre, diversos propietaris, amb en Salvador Giró Fàbregas al capdavant presentaren impugnacions. Tanmateix en Josep Umbert presentà un estudi hidrogeològic per demostrar que la construcció del cementiri al lloc triat, un petit turó o carena de formació granítica, podia afectar la salubritat de la mina de la seva propietat coneguda com Font de l’Om, així com a altres fonts o pous de les dues vessants, les del Torrent de l’Om i les de la Riera d’en Font. Atenent aquesta situació, el Consistori insta a la Junta de sanitat i al rector Mn. Roc a deixar en suspens la construcció del cementiri al lloc triat i la recerca d’un nou emplaçament, tot i manant a l’arquitecte municipal aixecar plànols dels terrenys i memòria per donar continuïtat a l’expedient. Finalment el 13 de desembre del 1910 l’Ajuntament, amb l’informe favorable de la Junta de Sanitat, desestima les impugnacions i dóna conformitat a la construcció, demanant la preceptiva autorització al Governador Civil.\nPassà més d’un any i el maig del 1912 en Gabriel Anglada Augué (pare de la coneguda escriptora i dibuixant Lola Anglada), un dels discrepants del anterior emplaçament, ofereix un terreny de la mateixa capacitat (1) i pel mateix preu de 4000 pessetes que l’anterior, que forma part de la finca de la seva propietat anomenada “La Guixaira”, situat una mica més amunt d’aquell primer projecte de vint anys enrera, al qual s’arribava per un camí que justament passava per aquest terreny propietat d’en Jaume Esculté. Presentats els plànols i memòria del projecte per a l’arquitecte Ramon Ma. Riudor a l’Ajuntament, amb uns honoraris de 744’70 pessetes, són inclosos a l’expedient que és enviat al Govern Civil, que autoritza la construcció el 10 d’octubre del 1912.\nEs aleshores que arriba el moment de recollir diners per a la compra, doncs ja no es disposava dels fons de la parròquia, probablement utilitzats per altres despeses després de tants anys. Es feu una col.lecta pública amb una notable participació, des dels més modestos, amb aportacions des de 2 a 25 pessetes; els propietaris agrícoles i petits industrials: Alsina, Umbert, Pañell, Curtmatches, Bertran, etc., a l’entorn de les 50, i les grans indústries: Casamitjana, Barrau, Gaillard, entre 100 i 200 pessetes. Altres contribucions foren: Mossèn Roc 50, l’alcalde Joan Garí 100, el terratinent Josep Carreras 200, Can Ribas 100. Cal destacar l’aportació de 1000 pessetes que feu el masnoví Pere Guerau Maristany i Oliver, comte de Lavern. Es recolliren un total de 3143 pessetes que, amb una subvenció de l’Ajuntament de 856, totalitzaren el cost de la compra del terreny.\nTot i que la col.lecta fou prou satisfactòria pel que fa a la quantitat, cal dir que no fou així en el temps, doncs es va retardar més de tres anys, situació que va dilatar la compra, que no es va formalitzar fins el 21 de juny del 1916. Simultàniament a l’acte de la firma de l’escriptura, es formalitzà la cessió a l’Ajuntament per part del Sr. Esculté del camí que, passant pel mig de la seva finca, es dirigia al terreny del Sr. Anglada.\nEl 23 de desembre de 1917 es feu el solemne acte de col.locació de la primera pedra del nou cementiri. Malgrat això, aquest llarg procés ple d’entrebancs, a penes havia acabat, doncs encara va passar més d’un any fins que, el 16 de gener del 1919, essent alcalde accidental de Tiana el montgatí Bartomeu Capo, es publicà al BOP l’anunci de subhasta, al tipus de 14.696’88 pessetes, dels treballs de moviments de terres i construcció del cementiri. Fou a partir d’aleshores que aquest dilatat procés feu un tomb i amb un temps sorprenentment ràpid arribà a la seva fi. Així fou que, un cop adjudicada la subhasta a n’en Bru Renté Nonell, el mes de març s’inicien les obres que finalitzaren el mes d’octubre.\nFinalment el 28 de desembre del 1919 es feu la solemne inauguració d’aquesta obra, gestació que es perllongà gairebé quaranta anys des de que el Bisbe Urquinaona n’ordenà la seva construcció.\nEls primers enterraments foren dues nenes: el 8 de gener Maria Zaragoza Fernández i el dia 13 Wundta Rofes Forn de 8 anys, filla del Dr. Rofes, i el primer adult fou l’Enric Vives Ciurans de 83 anys, de ca l’Enric, tots habitants del carrer de Sant Jordi.\nMalauradament un dels que més varen lluitar per que els barris de Montgat i Les Mallorquines en gaudissin, Mn. Roc Comas, no va aconseguir veure’l acabat, doncs va morir el 13 de febrer del 1917. És curiós constatar el fet de que, malgrat que va morir a la rectoria de Montgat, no fou enterrat al cementiri de Tiana tal com li pertocava, sinó que les seves despulles reposen al cementiri del Sant Crist de Badalona. Pot ser fou la seva voluntat no ser enterrat a Tiana ?. Qui sap ?\n(1) En la mateixa acta del Ple aquest punt no queda clar, doncs si bé en l’oferiment del Sr. Anglada s’indica que els dos terrenys\ntenen la mateixa superfície, al final hi consta el desacord de l’Ajuntament per que el primer duplica llargament la capacitat d’aquest darrer.