RESULTATS, 15 A 19 DE MAIG – Club Bàsquet Consell\nRESULTATS, 15 A 19 DE MAIG\nHome / Partits / RESULTATS, 15 A 19 DE MAIG\nPosted 20 maig, 2013\nRESULTATS, 15 A 19 DE MAIG2013-05-202013-05-20http://www.cbconsell.com/wp-content/uploads/2018/07/logo.pngClub Bàsquet Consellhttp://www.cbconsell.com/wp-content/uploads/2018/07/logo.png200px200px\nCB Sta. Maria 62 – CB Consell-Sa Fàbrica de Gelats 58. Partit molt ajustat, amb un final injust. Varem demostrar que podem i sabem jugar a bàsquet. Hem vist un canvi important respecte els partits anteriors, i a moments pareixíem un altra equip, el que volem ser. Encara que amb algunes llacunes, varem jugar un bon partit en atac i en defensa, amb intensitat i ganes, sense donar balons per perduts, i jugant amb el cap aixecat per saber on estan les nostres companyes. Sense cap dubte el segon quart d’aquest partit és del millor que hem fet aquesta temporada, volem més períodes com aquest. La part negativa del partit han estat les faltes de més que hem fet, les pèrdues de pilota per donar passes forçats, i el rebot defensiu. Ja per acabar la crònica d’aquest partit destacar la esportivitat que hem demostrat dins la pista. Això es esport, però de formació, i hi ha que incloure la educació, i el respecte pel contrari. En partits com aquests podem veure que aquesta visió de l’esport no és compartida per tots.\nJoventut Mariana – CB Consell-Rte. El Mascarón. Partit amb molt bon començament, passes, rebot, encert a cistella. A mesura que avançava el partit es vàren possar una mica nervioses i el joc en equip no va ser tan bo pecant un poc d’individualisme. Al començament del cinqué quart juagarem més tranquiles amb més bona defensa i bon encert a cistella. Ara ens toca rematar bé la temporada amb el darrer partit ànims i a seguir millorant.\nCB Consell-Groc autoescoles – CB Muro. Bon partit contra un equip més fluix. Bona implicació per part de tothom i bon joc d’equip. Seguim amb una dinàmica molt positiva!!!\nJoan Capó 36 – CB Consell-Bionorica 19. Partit molt fluix per part de les infantils amb moltes perdues de pilota, i molta desconcentració, contra un rival perfectament batible.\nCB Consell-Dhotels 19 – Viubàsquet 76. Partit d’escassa emoció el de diumenge contra el Bunyola degut a la gran diferència de nivell existent entre ambdós equips. L’equip no sortí amb l’energia i les ganes a la que ens solen tenir habituats, sinó més bé amb certa desgana, pot ser una senyal de que la temporada ja acaba i els jugadors ja duen moltes batalles lliurades.\nLa setmana que ve es juga a Sa Cabaneta, aquesta vegada si, un equip de la “nostra lliga” que tancarà una lliga en la qual els de Dhotels han hagut de competir setmana a setmana contra rivals més grans plantant cara i millorant a cada partit.\nRESULTATS, 9 A 11 DE MAIGPartits


El passat 5 de maig del 2015 es va reunir la Junta del FOCA, formada per les següents entitats: Obra de Maria – Focolars, Associació Sant Josep de la Muntanya, Grup Claraeulàlies, Moviment de Cursets de Cristiandat, Associació de Salesians Cooperadors i la Delegada Episcopal.\nNo van poder assistir Seminari del Poble de Déu i Comunitat de Sant’Egidio.\nEs recorda la importància de l’actualització de les dades de les diferents entitats i/o associacions que formen part del Fòrum; així com de la domiciliació bancària de la quota.\nS’informa que el 16 de maig se celebrarà la Jornada d’Apostolat Seglar, recordant els diferents espais de treball.\nS’informa que el 9 de maig es realitzarà la trobada del Segon Cercle per preparar el Congrés del Laïcat XXI que se celebrarà a Poblet.


Junqueras vol nous pressupostos per al maig\nJunqueras aspira a tenir nous pressupostos aprovats el maig\nEl líder d'ERC espera rebre el suport de la CUP i altres partits, i avança que la setmana vinent Puigdemont compareixerà al Parlament per presentar el nou Govern\n3 min. Barcelona 14/01/2016 13:41\n651x482 Junqueras i Munté, durant els traspàs de la cartera de la vicepresidència / ACN Junqueras i Munté, durant els traspàs de la cartera de la vicepresidència / ACN\nLa setmana que ve ja tindrà lloc una primera sessió al Parlament, després de la constitució del Govern de Carles Puigdemont, per tal que el president de la Generalitat presenti el seu equip i les línies polítiques que seguirà. Així ho ha avançat aquest dijous el ja vicepresident de l'executiu, Oriol Junqueras, després de la primera reunió del Govern i durant el traspàs de carteres amb l'exvicepresidenta i ara portaveu i consellera de la Presidència, Neus Munté. En aquest acte protocolari, el líder d'ERC ha explicat que Puigdemont demanarà de comparèixer a petició pròpia. De fet, l'executiu ja ha nomenat aquest mateix dijous tots els secretaris generals de les conselleries.\nDe la mateixa manera, Junqueras ha avançat que posarà fil a l'agulla per començar a elaborar els pressupostos per al 2016, els quals espera que rebin la llum verda definitiva del Parlament el maig. "És important aprovar-los perquè facilita la gestió", ha apuntat, i en aquest sentit ha mostrat la seva "confiança que els podran fer" i ratificar així "l'estabilitat parlamentària" que va segellar Junts pel Sí amb la CUP, tot i que també confia en "sumar més suports". Si el Govern no rebés els vots de l'esquerra anticapitalista, però, Junqueras també ha contemplat la possibilitat de seguir actuant dins l'àmbit de la pròrroga pressupostària, com va apuntar dimecres. De fet, la CUP va avisar que no havia compromès el seu suport a "cap política antisocial ni molt menys a acceptar retallades ni pressupostos retalladors", motiu pel qual caldrà obrir de nou la porta a la negociació.\nDurant el traspàs de la vicepresidència, Munté ha regalat a Junqueras un caixa en forma d'estel plena de caramels de colors, símbol "de la pluralitat del país". "Estàs a casa teva", li ha dit en saludar-se, i li ha explicat que ella ha "intentat complir amb la responsabilitat amb el màxim de rigorositat". Així, ha instat el successor a seguir "l'estela de la llibertat, que vol dir justícia social", i s'ha mostrat a la seva disposició per ajudar-lo a assumir les tasques en la vicepresidència. "Esperem estar a l'alçada", ha respost Junqueras, que ha agraït el suport i ha afirmat que són "conscients de la responsabilitat i la dificultat de tot plegat" i que sent "emoció per l'objectiu gegantí" que persegueix el Govern.\nPer altra banda, el nou vicepresident ha explicat –a preguntes dels periodistes– que l'executiu espanyol no ha trucat a Puigdemont, tot i que ha apuntat que estan "oberts a parlar amb tothom i escoltar". Com a exemple, Junqueras ha apuntat que ell mateix va estar conversant al Palau de la Generalitat dimarts amb el ministre de l'Interior, Jorge Fernández Díaz, amb qui va coincidir en l'acte de possessió del president del Govern.\nLa CUP avisa que no donàr suport a "retallades ni pressupostos retalladors"\nEls reptes d’un Govern que vol combinar gestió i desconnexió


Santa Coloma de Gramenet viu intensament l’Any Fabra - Novetats - Cultura i Llengua - Consorci per a la Normalització Lingüística - CPNL\nÀmbit de Formació i Foment - Dijous, 25 d'octubre de 2018\nSanta Coloma de Gramenet viu intensament l’Any Fabra\nEl CNL L'Heura organitza desenes d'activitats durant el 2018 per recordar i homenatjar la figura del Mestre\nEn plena commemoració dels 150 anys del naixement de Pompeu Fabra i del centenari de la publicació de la Gramàtica catalana, hi ha municipis que destaquen per l'organització de múltiples activitats al voltant del lingüista, seguint l'impuls que la Direcció General de Política Lingüística ha bolcat en aquesta efemèride.\nAquest és el cas del Centre de Normalització Lingüística (CNL) L'Heura, de Santa Coloma de Gramenet, que ha dissenyat i programat més d'una desena d'activitats durant l'any, obertes al públic en general, a banda de les diverses activitats a l'aula, especialment adreçades als alumnes dels cursos de català i als participants del Voluntariat per la llengua.\nLa creativitat, el rigor i la coherència amb l'essència cívica, social i moderna de Fabra, marquen el tarannà heterogeni d'aquesta proposta, farcida d'iniciatives nombroses, adaptades a diversos espais i públics.\nFer una ruta a peu és una bona manera d'evocar la vessant excursionista de Pompeu Fabra. I encara més si els llocs visitats fan referència als episodis més rellevants de la seva vida i obra.\nUn exemple n'és la Ruta Fabra que el desembre passat van fer els alumnes del nivell Intermedi de català de Santa Coloma. Durant la ruta, els participants van fer set parades relacionades amb la infància, els estudis i el lleure de Fabra, així com amb la seva relació amb L'Avenç, l'Ateneu, el Centre Excursionista de Catalunya i l'Institut d'Estudis Catalans.\nAquest mes d'octubre, el CNL L'Heura té programada una altra sortida similar, en col·laboració amb el Centre Excursionista Puigcastellar, però en aquesta ocasió en els paratges més emblemàtics de l'exili de Fabra a Prada de Conflent.\nMés Pompeu Fabra que mai a les aules\nCoincidint amb l'aniversari del naixement de Fabra, el 20 de febrer, les aules dels cursos de català del CNL L'Heura van treballar la correcció lingüística per mitjà dels dictats Fabra, que la plataforma digital Dictats en línia de la DGPL va elaborar especialment per a l'ocasió.\nAquesta iniciativa es va organitzar de manera conjunta en 229 cursos dels 22 centres de normalització lingüística que el Consorci té distribuïts per tot Catalunya i va mobilitzar prop de 4.000 alumnes.\nCelebracions populars dedicades a Fabra\nSant Jordi va servir, també, com a escenari de luxe per a la celebració de l'Any Fabra. Així, una sessió de jocs sobre la vida de Fabra i un concurs Fabra van ser els principals atractius de l'estand del CNL L'Heura a la fira de Sant Jordi del municipi. Una ocasió més per fer visible la implicació del Consorci per a la Normalització Lingüística als diferents àmbits i sectors de Santa Coloma.\nPublicacions sobre Fabra\nAmb la intenció de diversificar la difusió de l'Any Fabra i arribar al màxim de públics i sectors del municipi, el CNL L'heura ha publicat durant l'any diversos articles en referència al llegat de Pompeu Fabra.\nAquest és el cas de l'article "Cal no abandonar mai ni la tasca ni l'esperança", de la secció Apunts de llengua, publicat el mes de gener al butlletí L'Heura Digital, i de l'article "Fabra, l'ordenador i el constructor de la llengua", a la revista Gramenetum, número 1.\nLa maleta de Fabra viatja a les aules del CPNL\nDurant el mes de novembre, es durà a terme una interessant iniciativa que permetrà, a través d'objectes quotidians com ara una pipa, una brúixola o uns soldadets de plom, conèixer més a fons la vida i obra de Fabra. La maleta circularà per diverses aules dels cursos de català del CNL L'Heura, i l'activitat s'inclourà dins la Setmana de la ciència que organitza la ciutat.\nExposició "Pompeu Fabra. Una llengua completa" i conferència de Joan Costa\nEl novembre també porta a Santa Coloma de Gramenet dos plats forts de la commemoració de l'Any Fabra. D'una banda, l'exposició "Pompeu Fabra. Una llengua completa", que obrirà les portes al públic el 28 de novembre i es podrà veure fins al 14 de desembre, al vestíbul de la Biblioteca Central.\nD'altra banda, Joan Costa, doctor en Filologia Catalana i professor de la UPF, pronunciarà la conferència "Pompeu Fabra, l'arquitecte del català literari del segle XX", dimecres 28 de novembre a les 19 h, també a la Biblioteca Central.\nTots els actes que organitza el CNL L'Heura es poden seguir pels comptes de Facebook i Twitter, per la pàgina web del CNL i per mitjà del butlletí L'Heura Digital.


Més de 2.700 fills de malalts d’Alzheimer units per a la detecció precoç | Info Barcelona | Ajuntament de Barcelona\nMés de 2.700 fills de malalts d’Alzheimer units per a la detecció precoç\n21/09/2015 17:55 h\nParticipen en un estudi de la Fundació Pasqual Maragall, no per causes genètiques, sinó pel seu compromís amb la recerca. Aquest 21 de setembre és el Dia Mundial de l’Alzheimer i entitats com l’Associació de Familiars de Malalts d’Alzheimer de Barcelona (AFAB) surten al carrer per conscienciar del paper dels cuidadors.\nVídeo ‘Dia Mundial de l’Alzheimer’\nL’Alzheimer és el tipus de demència senil més habitual, amb una freqüència que s’incrementa de forma exponencial dels 60 als 90 anys. Afecta el 10% de les persones de més de 65 anys i el 40% de les que en tenen més de 85. Actualment a Catalunya hi ha més de 112.000 malalts d’Alzheimer i es calcula que l’any 2050 aquesta xifra es triplicarà.\nNo es coneix la causa d’aquesta malaltia, per la qual cosa és impossible prevenir-la i curar-la. La Fundació Pasqual Maragall treballa per dissenyar programes de prevenció i està immersa en un dels estudis més complexos i amb més participants que es duen a terme al món. S’anomena estudi Alfa i hi participen 2.700 voluntaris, que són fills i filles sans de malalts d’Alzheimer. El motiu, però, no és la genètica, sinó el compromís amb la recerca.\nTal com explica el responsable de Recerca en Neuroimatge de la Fundació Pasqual Maragall, Juan Domingo Gispert: “És un estudi de cohort, o sigui que continuem estudiant les persones indefinidament, al cap de 3, 6, 10, 20 anys. Per tant, el que volem és gent molt motivada, i les persones que hem patit la malaltia d’Alzheimer a la família de molt a prop i que volem fer alguna cosa per vèncer la malaltia estem més motivades.”\nL’Alzheimer, un repte de tots\nAquest 21 de setembre és el Dia Mundial de l’Alzheimer i entitats com l’Associació de Familiars de Malalts d’Alzheimer de Barcelona han sortit al carrer per conscienciar, entre altres, de la funció dels cuidadors. Segons assegura Concepció Pujolar, vicepresidenta de l’associació: “El cuidador té molta necessitat d’ajuda i de comprendre què passa, perquè a vegades no sabem com actuar davant un diagnòstic, ni com tractar el malalt.”\nÉs per això que l’AFAB té grups d’ajuda mútua, un servei d’atenció social, un centre d’atenció diürna i un servei d’assessorament en l’adaptació de la llar. Els cuidadors dediquen de mitjana 15 hores diàries a atendre les necessitats del malalt, i sentir el suport de l’entorn és imprescindible. En aquest sentit, des de l’AFAB fan una crida a la implicació de tota la societat, que els pot acompanyar amb un llaç verd, amb donacions i amb la participació en les activitats que realitzen.\nWeb de la Fundació Pasqual Maragall\nWeb de l'Associació de Familiars d'Alzheimer de Barcelona


Vilalba dels Arcs fa la Verema de la Passió Vilalba dels Arcs fa la Verema de la Passió – VadeVi\nVilalba dels Arcs fa la Verema de la Passió\nEl Patronat de la Passió elabora el vi de la mateixa manera que es feia en temps de Jesús\nVADEVI.cat 13 de Juny de 2015 10:25\nLa verema a l’antiga a Vilalba dels Arcs\nEl Patronat de la Passió de Vilalba dels Arcs (Terra Alta) va celebrar diumenge 5 d’octubre la 8a Verema a l’antiga de la Passió. Les vinyes conreades de forma tradicional són de garnatxa blanca, la varietat autòctona de la comarca, i tenen gairebé un centenar d’anys.\nEls membres del Patronat de la Passió, cistells en mà, van realitzar la verema amb falçons i, un cop recollit el fruit, el van disposar dintre d’una tina per ser trepitjat pels nens i nenes. Finalment, el most resultant i els grans premsats es van repartir en gerres de terrissa a les quals es va afegir herbes aromàtiques. Un cop dipositades les gerres al celler s’haurà d’esperar a que fermenti per afegir-hi la mel i, quan s’hagi transformat en vi, passarà a resguardar-se en unes àmfores a la cripta de la Confraria de Nostra Senyora de Gràcia.\nEl Dissabte Sant, coincidint amb les representacions de la Passió, tindrà lloc el tradicional tast de vins i l’obertura de les àmfores en públic, per tastar, un any més, aquest preuat líquid elaborat de la mateixa manera que es feia en temps de Jesús.\nPer més informació sobre el Vi de la Passió podeu visitar la pàgina lapassiodevilalba.com


Els pingüins del parc zoològic de Londres: tradicionalment bons pares, ocasionalment maldestres i no estrictament monògims - interiorsnone\nPrincipal interiorsEls pingüins del parc zoològic de Londres: tradicionalment bons pares, ocasionalment maldestres i no estrictament monògims\nPingüins zoològics de Londres a l’hora d’alimentar. Imatges de Richard Cannon\n“Una vegada, la BBC es filmava aquí i els pingüins es desenganxarien l'equip i fugirien amb ell, sempre els trossos més cars. Vam haver de córrer darrere d’ells i tornar-ho tot. Són tan descarats.\nHi ha 93 pingüins Humboldt al zoològic de Londres i '93 personatges diferents ', diu la titular de Zuzana Boumrah. "Són molt divertits, els agrada aprofitar que hi ha tants i ens intimiden, picant-nos les cames i els pantalons".\nPingüins zoològics de Londres a l’hora d’alimentar. Imatges de Richard Cannon.\nTot i que hi ha 18 espècies de pingüins al món, els zoològics són tots Humboldts. Originaris de Xile i el Perú, són còmodes en el clima britànic. El seu recinte està dissenyat per reflectir el seu hàbitat natural, amb una zona sorrenca per nidificar i còdols a l’extrem oposat, “realment important per a peus sans” i aigua amb corrent, ja que prefereixen moure l’aigua cap a un estany immòbil.\nEls pingüins s’alimenten de peixos, principalment espigues, però en estat salvatge, són oportunistes i fins i tot s’empassaran els aneguets. Les seves vides són menys precàries aquí: “Són maldestres, però solen ser bons pares. De vegades, els pingüins abandonen els seus pollets, però no permetem que la natura continuï el seu camí. ' Els polls perduts són criats pels vigilants, però 'als tres anys d'edat, deixen de ser afectuosos. És llavors quan es prenen parelles per nidificar. No són monògames: coquetejaran!\nEls 93 pingüins tenen noms, normalment en temes, com ara Game of Thrones. El recompte es fa a terra perquè "es mouen massa ràpid a l'aigua". Zuzana es mostra reticent a nomenar-la com a favorita, però cita a López: "Jo la vaig recol·locar a mà perquè la vam relacionar. Ara creix: està més interessada en els altres pingüins.\nIntel·ligent i capaç d’aprendre –com ara com saltar a les escales per comprovar el seu estat– per obtenir una recompensa de peix, els pingüins són indiscutiblement curiosos. “S'impliquen en totes les activitats.\n"Tirem les fulles i les traurem. Una vegada, la BBC es filmava aquí i els pingüins es desenganxarien l'equip i fugirien amb ell, sempre els trossos més cars. Vam haver de córrer darrere d’ells i tornar-ho tot. Són tan descarats!\nCopyright interiors: Els pingüins del parc zoològic de Londres: tradicionalment bons pares, ocasionalment maldestres i no estrictament monògims - interiorsnone


Tots els alumnes de l'Institut Joan Brudieu han aprovat enguany la selectivitat — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Tots els alumnes de l'Institut Joan Brudieu han aprovat enguany la selectivitat\nTots els alumnes de l'Institut Joan Brudieu de la Seu d'Urgell que s'han presentat enguany a les Proves d'Accés a la Universitat (PAU) han aprovat. Concretament, ha estat 61 els alumnes de l’IES Joan Brudieu que es van examinar de les PAU els passats 9, 10 i 11 de juny i que les han passat, enfront del 98,67% de l'any 2008. Aquesta dada ha estat valorada molt positivament pel director de l'IES urgellenc, Xavier Falcó, que ha destacat que "un ple d'aprovats no es donava des de feia molts anys". L’alumnat urgellenc supera en 6,93% la mitjana d'aprovats catalana, i en 6,71 la mitjana lleidatana.\nLa millor puntuació de les PAU a l’IES Joan Brudieu ha estat de 8,62, mentre que a Catalunya ha estat de 9,82 (a Lleida, de 9,80). L'alumne que ha aconseguit la millor nota a la Seu ha estat Jordi Ribó Besolí.\nPel que fa a les notes mitjanes de les PAU, els expedients i la nota definitiva, estan, en canvi, per sota de la mitjana de Catalunya i la demarcació. La nota mitjana dels estudiants de l’IES Joan Brudieu aprovats en aquestes PAU és de 6,03, mentre que a Catalunya ha estat de 6,16 i a la demarcació de Lleida de 6,09. La nota mitjana dels expedients acadèmics de l’alumnat aprovat de l’IES Joan Brudieu en aquestes PAU ha estat de 6,86, mentre que a Catalunya ha estat de 6,98 i a la demarcació de Lleida de 7,13. Per últim, la nota mitjana definitiva d’accés a la universitat de l’alumnat de l’IES Joan Brudieu ha estat de 6,46, mentre que a Catalunya ha estat de 6,68 i a la demarcació de Lleida, de 6,74.\nPer matèries, les notes més altes de l’alumnat de l’IES Joan Brudieu corresponen a Dibuix tècnic (10,00) [3 presentats], Francès (9,30) [1 presentat], i Literatura castellana (8,00) [1 presentat], mentre que a Catalunya les notes més altes corresponen a Francès (7,42) [522 presentats], Alemany (7,20) [54 presentats], i Tècniques d’expressió graficoplàstica (6,83) [47 presentats].\nLes notes més baixes de l’alumnat de l’IES Joan Brudieu corresponen a les matèries següents: Química (3,53) [16 presentats], Física (4,23) [11 presentats], i Matemàtiques aplicades a les Ciències Socials (4,67) [26 presentats]. A Catalunya, les matèries amb notes més baixes són: Història de la música (4,38) [105 presentats], Química (4,48) [7.661 presentats] i Matemàtiques aplicades a les Ciències socials (4,58) [8.904 presentats].\nLa prova de Llengua catalana i literatura a l’IES Joan Brudieu ha obtingut una nota mitjana de 6,60 (6,15 a Catalunya) i la de Llengua castellana i literatura de 6,60 (a Catalunya de 6,55).\nLes matèries que han obtingut la diferència positiva més alta entre la nota mitjana de l’alumnat de l’IES Joan Brudieu i la nota mitjana de l’alumnat català han estat: Dibuix tècnic, [3 presentats], amb una diferència de 3,79 punts (Nota mitjana IES: 10,00 / Nota mitjana Catalunya: 6,21); i Llengua francesa, [1 presentat], amb una diferència de 1,88 punts (Nota mitjana IES: 9,30 / Nota mitjana Catalunya: 7,42).\nLes matèries que han obtingut la diferència negativa més alta entre la nota mitjana de l’alumnat de l’IES Joan Brudieu i la nota mitjana de l’alumnat català han estat: Ciències de la terra i el medi ambient, [8 presentats], amb una diferència de 1,58 punts (Nota mitjana IES: 5,00 / Nota mitjana Catalunya: 6,58); i Física, [11 presentats], amb una diferència de 1,31 punts (Nota mitjana IES: 4,23 / Nota mitjana Catalunya: 5,54).\nLes matèries amb percentatge més alt de suspesos a l’IES Joan Brudieu han estat: Química (81%) [16 presentats] i Física (64%) [11 presentats].\nLes matèries amb percentatge més alt d’aprovats a l’IES Joan Brudieu han estat: Francès [1 presentat], Dibuix artístic [5 presentats], Història de l’art [21 presentats], Dibuix tècnic [3 presentats], Geografia [26 presentats] i Literatura castellana [1 presentat], totes sis amb el 100% d’aprovats.\nA Catalunya, un 45,80% de l’alumnat que ha aprovat les PAU ha obtingut una nota entre el 5 i el 6,5, mentre que a l’IES Joan Brudieu el percentatge ha estat superior, del 70,97%.


Exteriors considera les «ambaixades» catalanes una eina per a la secessió - Empordà\nExteriors considera les «ambaixades» catalanes una eina per a la secessió\nEl Govern demana a la Justícia que freni les noves delegacions a Mèxic, l'Argentina i Tunísia\ne. press 11.10.2019 | 06:30\nEl Ministeri d'Afers Exteriors, Unió Europea i Cooperació considera que les delegacions de la Generalitat de Catalunya a l'estranger són «eines necessàries» perquè el Govern català dugui a terme la seva política per a la «separació d'Espanya». Aquestes oficines, al·lega, no pretenen la «legítima projecció exterior» de Catalunya, sinó «una finalitat inconstitucional com és la creació d'una 'estructura d'estat' al servei d'un projecte de transició nacional de caràcter secessionista».\nAixí ho assenyala l'Advocacia de l'Estat en el recurs que ha interposat, en nom del Ministeri d'Exteriors, davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC), en el qual sol·licita, com a mesura cautelar, que s'impedeixi l'obertura de tres noves delegacions de la Generalitat, concretament les de l'Argentina, Tunísia i Mèxic. El Govern va nomenar ahir els delegats d'aquestes oficines.\nExteriors ha recorregut els decrets de creació d'aquestes «ambaixades», que es van aprovar abans que el Ministeri emetés l'informe preceptiu i, a més, demana mesures cautelars per «evitar perjudicis de difícil o impossible reparació a la imatge d'Espanya i a la política exterior espanyola». Si no s'adoptés aquesta mesura cautelar, diu el text, es permetria que les noves oficines «segueixin la ruta ja marcada i exhaustivament executada» per les actuals delegacions per a la «realització contínua d'actuacions contràries a l'interès general».


En un esmorzar, l’altre dia, vaig tenir el goig de conèixer dos membres de l’associació Súmate, una entitat que promou el dret a decidir dels catalans i catalanes adreçant-se, gairebé exclusivament, a la població castellanoparlant del nostre país.\nSúmate és una associació sens ànim de lucre i no partidista constituïda per ciutadans i entitats cíviques i socials l’objectiu del qual és estendre el debat social i polític obert a Catalunya sobre el seu futur polític com a poble. Està formada majoritàriament per catalans de llengua i cultura castellana o espanyola que, per qüestions familiars i/o d’origen, han mantingut el seu patrimoni lingüístic sense renunciar, per això, a ser i formar part activa de la comunitat nacional catalana.\nAdvoca per un debat obert, democràtic i participatiu que inclogui a catalans que, sovint, s’han vist exclosos o llur opinió segrestada per la desinformació, el desconeixement o els prejudicis.\nDenuncia fermament la destrucció de l’estat del benestar i la política d’ofec social, allò que a Catalunya suposa la pèrdua d’oportunitats i l’augment de l’exclusió social. Entre aquesta població hi ha aquells que, precisament, vingueren a buscar un futur millor a Catalunya. I ells i els seus fills han (i hem) contribuït a generar la riquesa suficient per poder gaudir d’un estat del benestar.\nL’entitat pretén ser part activa en afrontar els reptes socials i polítics de Catalunya. Després del reiterat menyspreu dels diferent governs de l’Estat Espanyol envers les necessitats i les justes reivindicacions de la societat catalana, ha arribat l’hora de treballar com un sol poble i construir un nou país, en llibertat, que respecti la diversitat i amb el ferm convenciment de que el nostre benestar actual i el futur dels nostres fills dependrà de les nostres decisions.\nTambé denuncia el desequilibri fiscal i el maltractament polític al que l’Estat Espanyol sotmet a Catalunya des de fa temps, per part d’algunes elits centralistes que empobreixen i castiguen la població catalana, que és la que més riquesa genera.\nReclama el dret a decidir quin futur volem i està convençuda que un estat propi beneficiarà al conjunt dels catalans. Així com declara, al final del seu manifest:\n“Ahora más que nunca, la Cataluña social que queremos y necesitamos merece decidir democráticamente su futuro y construir una Cataluña soberana”


Una mostra permet seguir el procés de restauració dels vitralls del Mercat Central de Sabadell\nPer celebrar que el taller "L'Art del Vitrall" fa 20 anys que va obrir al centre històric de la ciutat, s'ha preparat una exposició en què es podrà seguir tot el procés de la restauració dels cinc grans conjunts dels vitralls noucentistes del Mercat Central de Sabadell. A la mostra es podrà veure, entre altres detalls, la reproducció d'un dels plafons amb vidre de l'època, i altres informacions sobre el Mercat i el seu arquitecte, Josep Renom, deixeble de Puig i Cadafalch.\n20/05/2004 - 00.00 Actualitzat 20/05/2004 - 12.26\nAl juliol de l'any passat es van col·locar els vitralls del remodelat mercat central de Sabadell. Joan Serra i Dolors Guixà, del taller "L'art del vitrall", van ser els encarregats de fer la restauració dels cinc conjunts de vitralls noucentistes del Mercat. Ara, i coincidint amb els 20 anys de l'obertura del taller, els dos vitrallers han volgut commemorar l'aniversari amb una exposició sobre el procés de restauració d'aquests vitralls del Mercat Central de Sabadell. L'exposició es pot veure a la façana del taller, a la cantonada dels carrers Sant Quirze i Sant Feliu. La mostra consta de plafons, fotografies i una projecció de vídeo on es pot veure el procés de restauració dels vitralls. El taller on hi ha l'exposició és a només 150 metres del Mercat Central, cosa que permet arribar-s'hi per comprovar en directe la feina feta pels vitrallers. L'exposició es podrà visitar fins al 28 de maig.


Un tel als ulls: Un bat de beisbol\nUn relat magnífic i ben travat que ens porta a un grau d’empatia vers la noia adolescent, sotmesa a l’abús de l’encalç del tal Rodríguez.\n28 de setembre de 2011 a les 9:00\nSí, realment un bon relat que fa arribar molt bé la sensació de por i d'impotència de la noia...\nSe'l mereixerien, el teu final, és cert, i jo crec que no és només que "molts" Rodríguez tenen molta sort. Gairebé tots tenen massa sort.\n28 de setembre de 2011 a les 10:02\nFantàstic. Molt ben explicat. I per desgràcia, probablement molt comú i actual, el tema.\n28 de setembre de 2011 a les 10:13\nMalauradament hi ha moltes Maries que triguen trenta anys a obrir la boca. Gràcies pel relat, per donar-li veu\n28 de setembre de 2011 a les 11:07\nEl text fantàstic, molt bé i molt ben explicat sobretot per un tema tant delicat i malauradament comú. Espero que amb el temps això vagi canviant...\nEl que em sobre és l'origen humil del Rodríguez. No aporta res i crec que emmascara la narració com deixant veure (encara que no sigui la intenció) que els que s'han fet a ells mateixos partint de zero són poc de fiar. Igual passaria comentant que en Rodríguez és un burgés o aristòcrata d'alta alcúrnia.\n28 de setembre de 2011 a les 11:14\nBon relat, m'ha fet posar la pell de gallina De més joveneta que la Maria, vaig viure una història sinó igual, similar. No entenia res però ho passava fatal fins que finalment ho vaig dir i potser això em va alleugerar l'angoixa. Passats els anys i el "senyor" mort, no em vaig alegrar especialment, perquè més aviat em feia pena, aquell home simplement era un pobre reprimit.\nTot i la sordidesa del cas ho expliques amb delicadesa, el que no és gens fàcil. Conec casos, la realitat dels quals és molt més grollera, n'hi han que tenen tanta urgència que miren d'estalviar-se els passos, i directament entren a matar. Fastigós. Terrible.\n28 de setembre de 2011 a les 14:35\nPell de gallina només de pensar-hi.......\n28 de setembre de 2011 a les 18:50\nMolt bon realt. Posa els pèls de punta, però això forma part del seu encant.\n28 de setembre de 2011 a les 20:02\nM'has deixat pensat saps CLI? però muuuy de debò :-)\nI si la María hagués estat més ingènua, més inconscient, més confiada, més tímida i més covarda ? què hagués ocorregut amb la María? qui seria aquesta María després dels 30 anys que van passar quan es va assabentar de la mort d'aquest miserable? *cuantísimas Marías pot haver-hi rodant pel món!! de 13 anys un veritable horror!! però el pitjor és pensar que d'aquí per a dalt... la llista encara seria més i més llarga... perquè ha d'haver-hi *tantísima *vileza en li ésser humà? per què ha d'haver-hi tanta bestiola gaudint mentre maten en vida a Marías de tots els colors i edats ?\nNo sé si m'ha afectat tant perquè li has posat el meu nom, perquè sense tenir 13 anys en absolut en coses d'aquestes gairebé ho semblo o perquè està escrit de meravella... pel meu bé, em quedaré amb la tercera opció i també queda't tu, la meva volguda CLI :-)\nUn petó muuuy gran d'aquesta altra María:-)\nInsecticida CLI i si inventem un insecticida letal per a aquests insectes? :-)\n29 de setembre de 2011 a les 18:00\nAlberich moltes gràcies maco :) Salut!\nCarme la sort dels "Rodriguez" sol venir acompanyada de la connivència de la majoria. Cap criatura hauria de témer parlar. Una abraçada :)\nSM venint de tu tot un honor, gràcies. :)\nAna, princesa del guisante tens raó, l'unica esperança és que no hagin rebut gaire. Malauradament tantes vegades les seqüeles són per sempre! :( Un petó :)\nGalderich moltes gràcies :) Probablement tens raó, però els personatges són el que són, no són inventats, per tant em costava molt no dibuixar-lo amb tots els seus detalls. I no oblidis que, per a certs homes, fets a si mateixos, la borratxera de poder és simptomàtica, i les seves mancances els fan més "valents" amb els febles.\n29 de setembre de 2011 a les 22:08\nCarme J potser la Maria, en el despertar de la sexualitat, no va poder evitar sentir-se culpable. Eren temps on les dones eren l'esca del pecat, no ho oblidem. Sort de poder pensar com tu, però.\nVicicle la realitat sempre és grollera, malauradament. El mal no és només qui ho fa, sinó qui fa veure que no ho veu. Gràcies.\ngarbi24 tens raó, no és una situació agradable. Gràcies per ser-hi.\nEduard Ariza gràcies maco :)\nMaría tu tocaya tuvo suerte, a pesar que pagó su peaje. Hay muchas otras Marías que no tuvieron tanta fortuna, siempre habrá Rodriguez dispuestos a pasar por encima de todo. Un besazo, sin insecticida :)\n3 d’octubre de 2011 a les 21:00\nGràcies kweilan! una abraçada :)


Catalunya queda fora de la gestió del Prat\nREFORMA AEROPORTUÀRIA PRIVATITZACIÓ DEL PRAT\nFoment crea la concessionària del Prat i relega el Govern a un consell de "vigilància"\nL'Estat ingressarà 1.600 milions d'euros amb la privatització del Prat més un cànon anual. Les institucions catalanes participaran en una societat de "vigilància" amb unes funcions encara per detallar.\nIGNASI PUJOL / JOAN RUSIÑOL Barcelona/madrid. 16/07/2011 00:00\n260x366 Catalunya queda fora de la gestió del Prat Catalunya queda fora de la gestió del Prat\nL'acte de l'Iese del 22 de març del 2007 va posar a primera plana de l'agenda política la necessitat de gestionar de manera individualitzada l'aeroport del Prat. Mai fins aleshores s'havia plantejat seriosament una reforma del model de gestió d'Aena -en xarxa i amb una caixa única-, una anomalia en el context de països comparables amb Espanya. Quatre anys després el govern espanyol està a punt de privatitzar la gestió del Prat i Barajas i d'ingressar 5.300 milions d'euros per aquesta operació.\nEl nou model, basat en la gestió individualitzada dels principals aeroports espanyols per millorar-ne l'eficiència i afavorir la competència, ha de suposar un salt qualitatiu per als interessos catalans, que en ocasions s'han menystingut a favor de Barajas. Però el paper decisiu de la societat civil catalana en la reforma no es traduirà en un paper protagonista en el nou esquema aeroportuari. Ni rastre del "paper determinant" que PSC, CiU i ERC van reclamar per a les institucions catalanes en una moció al Congrés al febrer.\nEl consell de ministres va aprovar ahir la creació de les societats concessionàries del Prat i Barajas i va donar algunes de les claus de la privatització de la gestió de les dues instal·lacions. El 90,05% de les accions de la nova societat passaran a mans del consorci adjudicatari i Aena Aeropuertos mantindrà el 9,95% del capital, a més de la propietat de les infraestructures.\nLa Generalitat, els ajuntaments i les entitats empresarials es veuran relegades a un consell "de vigilància i control" de la concessió, segons el ministeri de Foment, que no va detallar les funcions concretes d'aquest òrgan. Sí que va assegurar que les institucions catalanes hi tindran un "poder real". L'enumeració de funcions de la concessionària, que sí que es van detallar ahir, deixa poc marge de dubtes sobre el paper marginal de les institucions catalanes, que sempre han reclamat tenir-hi una posició "determinant".\nLa concessionària s'encarregarà de l'explotació, operació, administració, promoció, conservació i manteniment de l'aeroport durant vint anys, prorrogables cinc anys més. L'adjudicatari s'haurà de fer càrrec de les inversions de la infraestructura i de negociar la millora dels accessos. La fixació de tarifes, un dels pilars de la competitivitat dels aeroports, seguirà sent responsabilitat de l'Estat, que les plasmarà via reial decret.\nLa privatització del Prat i de Barajas suposarà una sucosa injecció d'ingressos per al govern central en un moment d'extrema fragilitat financera. Fins al punt que hi ha experts que opinen que l'única motivació d'aquest procés de reforma ha estat estrictament financera. La societat concessionària del Prat haurà de fer un pagament inicial a Aena Aeropuertos de com a mínim 1.600 milions d'euros, que se sumaran als 3.700 milions que s'hauran de pagar per Barajas. És a dir, l'executiu liderat per José Luis Rodríguez Zapatero ingressarà de cop 5.300 milions d'euros, xifra que s'haurà de sumar a la col·locació del 49% d'Aena Aeropuertos, també aprovada ahir.\nA més, la concessionària -Foment insisteix que l'aeroport del Prat i de Barajas no cauran en les mateixes mans- haurà de pagar un cànon anual a l'administració corresponent al 20% de la facturació de l'aeroport. El 2020 el cànon de Barcelona serà de 80 milions d'euros i de 150 milions en el cas de Madrid.\nEl 30 de juliol s'obrirà el termini de presentació d'ofertes, que podran lliurar-se fins a finals d'octubre. S'espera que presentin ofertes els principals operadors mundials del sector, començant pels grups espanyols Abertis i Ferrovial, els principals favorits. Aéroports de Paris, l'alemanya Fraport, l'holandesa Schipol i els gegants de la banca d'inversió, el capital risc i els fons de pensions també podrien trobar-se entre els candidats.\nEl govern espera adjudicar els dos contractes al novembre, coincidint probablement amb eleccions anticipades. Foment va explicar que la societat de vigilància que ha d'incorporar les institucions catalanes no es formarà fins a l'adjudicació de la gestió. És a dir, si es confirma l'avançament electoral, la creació d'aquest òrgan satèl·lit podria passar a dependre del nou executiu.\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat, Lluís Recoder, va demanar ahir que les institucions catalanes ostentin una "posició determinant" en la futura societat de control i puguin definir el pla director i seguir i modificar la concessió. Sergi Alegre, tinent d'alcalde del Prat, ha titllat "d'insuficient" el model anunciat per Foment.


CENTRE D'EDUCACIÓ AMBIENTAL A CAN COLL, A COLLSEROLA - Sortir amb nens\nParcs infantils » Parcs d'animals » CENTRE D’EDUCACIÓ AMBIENTAL A CAN COLL, A COLLSEROLA\nPer conèixer els animals de granja\nLa Masia de Can Coll és un centre d’educació ambiental que pertany al Consorci del Parc Natural de la Serra de Collserola.\nPodeu passejar i visitar la granja, un espai petit on podreu veure els diferents animals que hi viuen: gallines, pollets, conills, ànecs, una somera, una truja i una vaca. Podreu saber què mengen, com es cuiden i algunes curiositats d’aquests animals.\nDe les 11h a les 13:30h hi haurà visita lliure i gratuïta al corrals exteriors de la granja on trobareu la somera, les truges, la vaca i l’aviram del galliner (les visites guiades a la granja queden anul·lades fins a nou avís).\nDel primer diumenge de novembre a l’últim diumenge de febrer, de 10.30 a 13.30 h es poden fer observacions d’aus hivernants a la Feixa dels Ocells. Cal que us porteu els vostres prismàtics. Descarregueu-vos el tríptic.\nTambé podreu visionar els audiovisuals: Això és Collserola i Can Coll 500 anys i fer jocs de descoberta per a famílies.\nPodreu fer, pel vostre compte, alguna de les 6 Passejades senyalitzades pels voltants, que us permetran passejar pel bosc i descobrir les vistes panoràmiques del Vallès o els ambients frescals dels torrents.\nEl Centre es troba al Km 2 de la carretera de Cerdanyola a Horta.\nGoogle maps: Centre d’educació ambiental\ngranges d'animals cerdanyola del vallés valès occidental


Blog de Maria Jesús Bolta: de desembre 2016\nLa meua religió s’escriu amb lletres baixes, arrapades al paper, perquè l’amor, la pau i la solidaritat, així, amb minúscula, es mouen arran de terra, al lloc on habiten els éssers que flaquegen, aquells que no troben el coratge o la il·lusió per posar-se drets; és a dir, tots nosaltres. Allí, en aquesta trinxera de planys i eufòries diàries s’ubiquen els sentiments autèntics que mouen el món sense necessitat de cants celestials.\nEn els recorreguts de la vida, sempre m’ha enlluernat més la llum que la Llum. No m’atrauen els núvols de llamps sobrenaturals, ni els capitells de plata i or que decoren, diuen, la llar del més enllà. La meua claror la conformen fanalets modestos que apareixen de sobte per il·luminar-me els dubtes, torxes sostingudes per mans amigues que em guien pels viaranys de l’existència, o flames tremoloses que es desviuen per senyalar-me l’eixida dels laberints que em confonen.\nM’embafa la Solidaritat que s’exposa indecentment a l’aplaudiment públic i em quede amb la solidaritat de la mà en la mà, aquella que transfereix l’empatia entre cossos units en l’estima.\nM’acovardeix la Pau. Jo reclame les paus, múltiples, com múltiples són els cors que les anhelen: la pau que s’esmuny d’una mare que ens eixuga les llàgrimes de l’esperit, el somriure regalat enmig d’una tempesta o el paisatge amassat per unes voluntats respectuoses.\nPer sobreviure a la solitud i a l’oblit necessite, a cada instant, els meus amors, paus i solidaritats, invisibles com l’aire i alhora vitals com ell; poderosos com la vida i, com ella, infinitament senzills. Vull dir bon dia i vull dir adéu, vull donar les gràcies, celebrar les coses ben fetes, demanar perdó, crear bellesa, abraçar, recuperar la innocència, i, a cada infortuni, trobar la força per tornar a creure en tots nosaltres.\nAquesta és la religió que desitge celebrar, la de les paraules i els gestos afables, la que és capaç de convertir-nos, qualsevol dia de l’any, lluny de monarques i totpoderosos, en éssers humans extraordinaris vinguts del fons d’un firmament estrellat.\nI això ho és tot.\nPublicat per Maria Jesús Bolta a 3:16 Cap comentari:\nPublicat per Maria Jesús Bolta a 9:21 Cap comentari:\nAcabe de rebre una carta. No, no es tracta d’un escrit de trets mecànics, anodí i sempre moribund, de procedència impersonal, que ens reclama un deute inesperat o ens amenaça amb fets que ens poden malmetre l’existència. Em referisc a una carta autèntica, d’aquelles que antany servien de cordó umbilical entre familiars o amics, consolaven cossos desarrelats o prometien felicitats. La meua carta és manuscrita, doblegada dues vegades i arrecerada dins d'un sobre delicat amb l’exterior ratllat amb garbuixos que comuniquen la meua identitat al món. Sospire. El cor em batega suaument i centenars de somriures minúsculs m’esclaten al voltant dels llavis: sóc feliç. Feia temps que ningú no m’escrivia.\nAssaborisc el plaer d’obrir la mandíbula de la bústia i descobrir-hi, entre les deixalles que la societat hi aboca, una cal·ligrafia amable que reprodueix el meu nom amb traços que semblen tiges bressolades pel sospir d’una brisa. M’esforce per controlar el pessigolleig a l’estómac. Els dits, però, es precipiten a esgarrar la solapa de l’embolcall i en trauen la cresta arrugada que n’aguaita i que anuncia un iceberg de paraules entre l’aigua immaculada del full. Amb la mirada crepitant, desplegue el mapa vingut d’altres horitzons i em llance, confiada, a recuperar el so dels mots reclinats que algú ha acotxat amb el seu quefer de poeta. La meua pell entra en contacte amb la pell de la missiva i n’olore l’aroma, impura, petjada del trobador que l’ha posseïda abans que jo.\nQuan després d’uns llargs minuts de transitar per aquelles serralades de tinta aconseguisc desenganxar-ne la mirada, el somriure em delata: he sentit el corrent de l’amistat que corria per les seues venes. Quina sensació tan reconfortant i tan única!\nI és aleshores quan em pregunte per què hem abandonat l’art epistolar? Representa un esforç incommensurable unir intimitat i goig per l’escriptura? Ens avergonyeixen les nostres redaccions? Ens està matant la falta de temps, de forma imperceptible, el plaer de la comunicació a ras de full? Haurem de recórrer al passat cada vegada més profund per gaudir de la literatura més íntima?\nEsperem que un bon dia la vida ens torne a posar un pinzell de tinta entre els dits i puguem reclinar les nostres passions damunt del llenç de paper. De moment, hui, acabe de rebre una carta.\nAlgú m’ha cedit unces del seu temps d’or.\nI m’ha acaronat el cor amb besos de pergamí.\nPublicat per Maria Jesús Bolta a 10:38 2 comentaris:


Ferri: "Tot el PP corrupte ha d'acabar en presó i tornar els diners furtats" | Valencia Extra\nFerri: "Tot el PP corrupte ha d'acabar en presó i tornar els diners furtats"\n11/02/2017 - València Extra\nEl síndic de Compromís en Les Corts, Fran Ferri, ha valorat positivament la sentència de la pesa separada del cas Gürtel pels contractes de Fitur que ha condemnat a presó a alts càrrecs i dirigents del Partit Popular.\nPer a Ferri “la justícia confirma que la trama corrupta del Partir Popular va saquejar els fons públics dels valencians, arreglant contractes per enriquir-se. Es tracta de condemnes de presó per a dirigents del PP com l’ex consellera i ex presidenta de Les Corts, Milagrosa Martínez i el seu equip que demostren la existència d’una estructura delictiva del Partit Popular instal·lada en les nostres institucions”.\n“La gestió corrupta del PP ha empobrit als valencians i valencianes i encara ens avergonyeix però els tribunals estan posat a cadascú en el seu lloc i el lloc del PP corrupte és la presó. Així i tot no ens conformem només amb la presó, volem que els corruptes tornen els diners furtats”, ha conclòs Ferri.\nMarzà: “L’FP és una eina fonamental de formació, ocupabilitat i transformació econòmica i social”\nPuig vol accelerar "al màxim" la vacunació i amb totes les vacunes "possibles" i "clarament validades"


Quan suggereixes als pares del noi/noia (a qui fas coaching) fer l’avaluació/detecció d’altes capacitats, la reacció sol ser d’incredulitat i desconcert. Això és el que els explico a continuació.\nLes sospites de tenir un fill “superdotat”\nQuan fas coaching a joves, pots veure certs trets (que ara us explicaré) que et fan sospitar de la presència d’altes capacitats/superdotació.\nCom que la gran majoria d’ells no estan diagnosticats, quan comparteixo les meves sospites amb els seus pares la seva primera reacció sol ser: “Altes capacitats? Però si suspèn/no treu tot excel·lents!”. El tema no va per aquí…\nSorprenentment, les altes capacitats (AC a partir d’ara) no sempre estan relacionades amb un bon expedient acadèmic. No tenen per què ser “Pitagorins”, i confio que en unes línies us ho hauré sabut explicar. Us posaré exemples que poden o no coincidir amb com és el vostre fill; l’important és tenir la visió general.\nI, com que aquest text neix de la meva experiència professional, només pretén facilitar l’aproximació al tema per a aquells pares i mares que van molt perduts en aquest tema.\nLa detecció a simple vista no és habitual\nUn noi amb altes capacitats sol tenir, des de molt petit, una forma de ser “especial”. I no, els seus pares i professors no tenen perquè adonar-se’n, ja que no estem preparats per a fer-ho. La societat tendeix a negar la diferència (“el meu fill també és molt llest”, diu l’entorn) o pensar que són nois difícils i ja està (“vol cridar l’atenció”). A més, molt del que succeeix passa a l’interior del noi, i ell pot amagar-ho o dissimular-ho perquè té un cert sentiment de vergonya/inadequació. No us sentiu culpables si no us n’heu adonat abans.\n“Soc “raro”, però no em cal ajuda”\nAl noi amb AC li poden preocupar temes que els seus companys/amics ni es plantegen (“Vull canviar el món”, “Tinc por de morir-me” – poden tenir angoixa de viure als 4 anys!), o donen moltes voltes a temes que han après i no saben gestionar (“si explotés un volcà a prop de casa què passaria?”) creant-los angoixa i fent que els costi adormir-se.\nI el fet de pensar diferent dels amics, o els missatges que reben dels familiars (“no et preocupis per això”) poden portar a pensar “soc diferent/raro, algun problema tinc”. I l’autoestima baixa.\nSí, els nois amb més capacitats solen tenir l’autoestima baixa. Alguns saben dissimular-ho fent-se molt els durs/xulos per fora, i costa veure què hi ha al darrera de la façana. De fet, no sol ser fàcil que es deixin ajudar (“ho solucionaré tot sol”), arribant a manipular a professionals que els volen ajudar (“li he dit el que ell volia sentir”).\n“No vull que sàpiguen com soc en realitat”\nTenen molta sensibilitat emocional (i una alta “empatia”, la mostrin o no), i poden construir-se una autèntica “muralla emocional” per protegir-se de l’exterior i no patir. Amb l’objectiu que els altres no vegin com són (“si mostro com soc, no els agradaré”). Ni allò que realment senten, perquè les emocions es podrien desbordar i perdrien el control que tant valoren (“m’agradaria tenir-ho tot sempre controlat”). Perquè si es mostren com són els podrien fer mal (“em comporto com els altres esperen perquè, si no ho faig, em podria quedar sol”).\nRecordem que tenen baixa autoestima: poden ser molt fràgils i els seus companys ho noten. No és estrany el cas de nois amb AC que reben bullying pel fet de ser diferents.\nNota curiosa: Aquesta sensibilitat pot arribar a ser física. Alguns noten exageradament els sabors (“manies” amb el menjar), les olors o sorolls. Les etiquetes de samarretes poden convertir-se en un suplici!\nEl seu sentit de l’humor també pot ser percebut com a diferent/peculiar pel seu entorn. Aquest és un altre tema que els pot fer sentir fora de lloc (“no encaixo”, “em fan riure coses que els meus amics no entenen”).\nEl sentit de la justícia (“no és just!”) també sol acompanyar-los, i poden tenir un aire victimista (“tots estan en contra meva”).\n“Voldria saber com parar de pensar”\nFreqüentment no poden parar de pensar (“sempre m’estic fent olles”). No és estrany que quan els faig una pregunta es quedin pensant… en un altre tema, sense haver contestat encara el que els demano.\nSovint pensen tant en les possibles conseqüències de les decisions que han de prendre, i els errors que poden cometre, que els costa molt decidir (mostren inseguretat). Poden desitjar no pensar tant, i el seu entorn els ho demana constantment… però no poden. La relaxació o meditació poden ajudar, però no sempre els funciona.\nDe vegades sorprenen per la seva maduresa al raonar els temes, impròpia de la seva edat. Per això poden sentir-se més a gust amb gent més gran que els de la seva edat (“els companys de classe no m’aporten, no hi puc parlar dels temes que m’interessen”). Aquesta situació pot passar des d’inicis de primària fins a batxillerat, o inclús més enllà, i alguns pares ho veuen com un problema (“és tan raret que es fa més amb alguns professors que amb els companys”).\n“No m’agrada l’escola”\nL’escola pot ser un mal son per a un noi amb AC. Perquè els professors expliquen les coses massa vegades i ell a la primera ja ho ha entès (llavors desconnecta de la classe, i quan torna a connectar ja no sap per on van i desconnecta del tot de l’assignatura; s’avorreix tant que pot dedicar-se a molestar). O perquè té clar que el que expliquen no l’interessa/no serveix per als seus objectius.\nO perquè des de petit els professors li han tallat la curiositat (els diuen “això no toca” quan volen anar més enllà, moguts per la curiositat intel·lectual) o la involucració (“baixa la mà, que ja sé que t’ho saps”, ”deixa que també parlin els altres”).\nEls pot costar acceptar la jerarquia de certs professors (“es nota que dona classes només perquè li paguen, no en té ni idea”), i els professors (al sentir-se sovint qüestionats) no els tenen massa estima. Això sí, quan a un noi amb AC li agrada un tema, és capaç d’obsessionar-s’hi i convertir-se en expert (arribant fins i tot a corregir al professor durant la classe, cosa que sol posar el docent a la defensiva o, directament, desenvolupar certa animadversió envers el noi “el profe em té mania”).\nDe fet, durant el confinament molts van descobrir que aprendre al seu ritme els encantava, i tornar a l’escola (“a perdre el temps”) els ha costat molt.\nPer què cal tenir un diagnòstic?\n– Perquè els pares entenguin millor el seu fill, i entenguin la importància d’acceptar-lo com és. I poder connectar millor amb ell.\n– Perquè el noi es conegui millor, i normalitzi la situació (“o sigui que no estic malament?”, “hi ha altres nois com jo?”). Saber que es tenen AC ajuda a recuperar autoestima (“des que el meu fill va veure que la seva forma de pensar no era un problema negatiu, i que podia donar més de sí, ha millorat molt les notes”).\n– Perquè l’escola entengui que aquest jove pot necessitar un tractament diferent (recollit per llei) amb enriquiment o acceleració acadèmica. A més de millorar el tracte personal amb els professors (“ara entenc que no era un noi conflictiu, sinó que no se sentia acceptat”).\nSi tens sospites, posa’t en marxa\nEl món és ple de nois amb AC que han fracassat estrepitosament als estudis i/o al món laboral; per la manca de motivació o d’autoestima (no creien que se’n sortirien), no se n’han sortit com voldrien. Si podem ajudar a evitar-ho ara, amb temps, val la pena posar-se en marxa.\nD’altra banda, pot haver relació entre casos d’AC i altres “etiquetes” psicològiques (TDA, asperger, negativisme desafiant… en graus més alts o baixos); val la pena tenir assessorament professional.\nI sí, sembla increïble però una cosa que és tan visible quan saps de què parlem, sol passar desapercebuda a les escoles, famílies, coaches i fins i tot psicòlegs. No saben com relacionar-se amb aquest nois (“has de parar de pensar”, “m’estresses amb tantes preguntes”); no els entenen i els fan sentir (encara més) diferents de la resta .\nUs recomano que parleu amb un psicòleg expert en AC (no tots els experts tenen la sensibilitat o les eines per entendre’ls). Que analitzi si el tema pot ser aquest o si es detecten altres aspectes concrets de la personalitat del fill.\nSegurament us recomanin fer les proves per veure si el vostre fill té AC. Si surt negatiu, ja sabeu una cosa més sobre el vostre fill. I en cas positiu, parlem (amb mi o amb qui us hagi fet el diagnòstic) a veure com continuar treballant, des d’una perspectiva nova i més il·lusionant.\nCanvia molt passar de pensar (per exemple) que “el meu fill va fent/li costa” a pensar “ara l’entenc”.\nO, com li passa molt sovint al pare o a la mare, que pensen “però si a mi em passa el mateix!” i descobreixen una part d’ells mateixos que desconeixien..\n(també et pot interessar aquest post generalista sobre el tema o aquest sobre els joves superdotats i desafiadors)\nBy Carles Ventura|2021-11-26T20:20:01+02:00octubre 2020|Categories: Docents, Joves, Pares i mares|Tags: altes capacitats, alumnes, autoestima, educació emocional|


Jo Nesbo a la biblioteca Central ~ EL BLOC DE LA BÒBILA\nJo Nesbo a la biblioteca Central\n15.3.16 altres biblioteques Cap comentari\n[Biblioteques de Sant Cugat, 11 de març de 2016]\nJo Nesbo és un dels referents de la novel·la negra a Noruega i, en general, arreu del món. Abans de convertir-se en escriptor, es va allistar com a voluntari a l’exèrcit noruec i va ser guitarrista i lletrista d’un grup de rock, però el 1996 va deixar la música per dedicar-se a la literatura.\nÉs conegut sobretot per la seva sèrie del detectiu Harry Hole, amb les novel·les com El pit-roig , Nèmesi, El lleopard, El ratpenat, etc. A més, ha començat una línia infantil i juvenil sobre el Doctor Proktor, un científic boig, inventor.\nEl proper 16 de març Jo Nesbo assistirà a la Trobada criminal, organitzada pel Festival Sang Cugat, a la biblioteca Central Gabriel Ferrater a les 19h.\nPer anar obrint boca, també podeu enviar-li les vostres preguntes a la biblioteca virtual a través de l’entrevista virtual.


Cròniques Rugby CN Poblenou cap de setmana 11/12/2021 | CN PobleNou\nCròniques Rugby CN Poblenou cap de setmana 11/12/2021\nJa podeu gaudir de totes les cròniques dels partits d’aquest cap de setmana.\nSènior Femení – UE Santboiana 12 – 7 CN Poblenou\nCrònica David García:\nEL CNPN NO POT GUANYAR AL BALDIRI ALEU\nLa UE Santboiana es manté ferma a la part alta de la classificació després de l’ajustada victòria contra el CNPN. El matx es va decidir en una jugada a les acaballes, però, abans d’això, qualsevol dels dos bàndols va tenir opcions per a augmentar el seu dígit en el marcador. En una lliga tan ajustada, on cada punt val or de cara als playoff, les del Llobregat van fer un pas de gegant per a ser-hi. Les noies del Poble Nou no poden fallar més.\nConscients de la importància del resultat les locals van sortir endollades. Dominaven les melés i van fer-se fortes a partir d’una defensa metal·lúrgica i de treballar cada breakdown. Buscaven trencar les inèrcies del CNPN a força de ralentitzar al màxim els llançaments de la pilota. Ho van aconseguir.\nLes negres imposaven el seu joc quan l’ovalada sortia ràpida o en tant que es mantenia viva, però la tasca en el contraruck local, especialment des del rol de la interna, avortava la continuïtat.\nEl partit es convertia en un duel físic i predominaven els contactes cos a cos per davant del desplaçament sobre els espais. Quan les poblenovines van trobar aquests forats varen fer mal sobre la defensa santboiana. Judith Bonjorn, rapidíssima, trencava des de la punta i corria una setantena de metres. Es quedava a les portes del try, molt a prop, però provocava la groga de Judit Corral. Era el minut 20 i les visitants mostraven el seu millor joc en aquest tram. Abans del descans, la Santboiana va tornar a tancar el camp i el moviment de davanteres les va afavorir.\nTaules al descans: 0 a 0.\nA la tornada, amb la incorporació de Laia Chica, les visitants van solucionar els problemes a la melé.\nEl Poble Nou sortia millor, però seguia sense poder enllaçar fases llargues, tot i que en aquesta part semblava que es generaven més ruptures. Malgrat el domini negre, fou el Sant Boi qui va marcar. Les blaves van renunciar a jugar en camp propi i, utilitzant el peu, van posar en problemes a l’equip barceloní. Fruit d’una puntada llarga que tancava a les forasteres a la 22, arribava l’assaig d’Anna Puig, molt activa. 7-0. Minut 15 del segon temps.\nEl Poble Nou va pitjar l’accelerador i detectava la debilitat per les bandes. Lidia Granados i Judith generaven perill quan la pilota arribava a les ales. La resposta del Sant Boi fins al final del partit seria la puntada profunda. Amb dos sistemes de jocs ben enfrontats, 10 minuts després, Judith feia un altre cursa des de la divisòria i aconseguia equilibrar el duel en plantar sota pals. Sílvia Julià transformava.\nEl Poble Nou va prendre la iniciativa del partit i va exercir el domini fins al final. Va gaudir d’ocasions per marcar, però van ser les del Baldiri, en una contra, les que van aprofitar una errada de recepció des d’un xut llarg per desempatar. Era la primera vegada que arribaven a zona calenta en els últims 20 minuts, i aconseguien trencar la igualada. 12 a 7 al minut 77. S’enduien un partit jugat amb molta intensitat.\nAra, arriba el descans nadalenc. Els equips aprofitaran aquest impàs per a recuperar efectius i afinar la màquina. Al gener, torna la lliga.\nEncara queda molt per jugar!\nSub 16 – CAT Central 12 – 49 CN Poble Nou\nDia de rugby a Vic aquest dissabte. El temps va acompanyar, i malgrat que el fresquet, no va haver-hi queixa de la temperatura en el partit contra Cat Central\nFantàstica acollida dels amfitrions i bon partit, rocós al principi, però finalment, l’equip es va superar per a acabar impiadosa en totes dues parts amb suficiència en el marcador per a acabar amb el 12 a 49 final a favor nostre.\nCal destacar la implicació de l’equip, amb l’assistència dels 23 convocats i 4 més, fent costat a l’equip des d’un principi. Així es fa un equip i en definitiva, una família.\nBravo sub 16 CN Poblenou!\ncookielawinfo-checkbox-analytics 1 any\nAquestes cookies estan establertes pel complement de WordPress de consentiment de cookies GDPR. La cookie s’utilitza per recordar el consentiment de l’usuari per a les cookies de la categoria “Analytics”.\nAquesta cookie s'utilitza per emmagatzemar les preferències d'idioma d'un usuari per publicar contingut en aquest idioma emmagatzemat la propera vegada que l'usuari visiti el lloc web.\ndevice_view 1 mes\nAquesta cookie s’utilitza per emmagatzemar la visualització del dispositiu visitant per tal de servir-los amb el disseny més adequat.\n_ga_FBG55V1713 2 anys Aquesta cookie l’instal·la Google Analytics.\n_pk_uid 1 any 24 dies\nAquesta cookie emmagatzema informació sobre com l’usuari final utilitza el lloc web i qualsevol publicitat que l’usuari final hagi vist abans de visitar el lloc web esmentat.


Detingut per arrancar d'una mossegada un tros de dit al nuvi de la seua exparella | Valencia Extra\nLa Policia Nacional ha detingut a València a un home de 52 anys per presumptament arrancar d’una mossegada la falange d’un dit a l’actual nuvi de la seua exparella. Tenia en vigor una ordre d’allunyament sobre la dona, també present en la baralla.\nAl voltant de les nou de la nit, la víctima va denunciar aquesta agressió que va patir dies anteriors en l’avinguda de la Plata, on es trobava amb la seua actual parella, informa Prefectura en un comunicat.\nAllí suposadament es va presentar el sospitós, que es va dirigir a ella i va començar a insultar-la i increpar-la. L’altercat s’inicie quan el nuvi va intentar protegir la seua parella, després del que l’agressor li va propinar una forta mossegada en el dit de la mà dreta.\nEl ferit va ser intervingut quirúrgicament per a amputar-li la falange i va estar ingressat a l’Hospital Doctor Peset de València durant sis dies.\nDesprés de les perquisicions, els policies van comprovar que a l’agressor li constava una prohibició d’acostar-se a menys de 300 metres sobre la seua exparella, dictada pel Jutjat de Violència sobre la Dona de València.


Desembre « 2014 « El blog de l'aula\nSessió del 17 de desembre\nEscrit per pfreixa el 30 de Desembre del 2014 a les 11:21 a: General\nA la darrera classe de l’any vam repassar l’ortografia de la essa i vam fer un exercici. Després vam fer l’exercici 9 de la pàg. 369. Es tractava de trobar tot tipus d’errors.\nDesprés, entre tots, vam elaborar el Qüestionari sobre el vocabulari de Nadal.\nPer deures heu de fer l’exercici de la fotocòpia sobre noms i adjectius. També podeu fer l’ex. 20 de la pàg. 381 i corregir-vos-el (solucionari).\nRecordeu que també heu d’anar acabant el llibre de Desig de xocolata i escriure’n una ressenya.\nClasses dies 16 i 17 de desembre\nEscrit per jbonet el 17 de Desembre del 2014 a les 13:20 a: General\nAvui hem fet 3 presentacions del treball de Cerdanyola, totes molt ben fetes, tot s’ha de dir. El dia que tornem de vacances (el 8 de gener per al grup del vespre, el 12 de gener per al grup del matí) es faran la resta d’exposicions.\nDe deures per al Nadal hi ha:\n– El conte de Pere Calders (afegir-hi els pronoms que hi faltin).\n– Del llibre El català escrit, el tema 19 (adjectius) i el 21 (verbs, d’aquest tema, només de la pàgina 118 a 122.\n– A més, per qui no ho hagi fet encara: llegir la novel·la i fer -ne un comentari al blog.\n– Repàs de les paraules de l’apartat de Millorar la precisió lèxica (unitats 1 a 4).\nI res més. Que passeu molt bones vacances!\nClasses 11 i 15 de desembre\nEscrit per jbonet el 15 de Desembre del 2014 a les 14:01 a: General\nAvui hem comentat els exercicis que hi havia, com sempre, per si en teníeu algun dubte (els de complement circumstancial i els de verbs -grup matí-).\nA continuació hem vist en profunditat un nou complement del verb, l’atribut. L’hem practicat amb l’exercici 3 i el començament del 4 (pàg. 172 del llibre El català escrit). Per deures teniu de la pàgina 170 a la 173 (només fins a l’exercici 5, el 6 ja el farem).\nDesprés hem repassat les paraules que porten accent diacrític fent un dictat en parelles de les frases que surten a l’exercici 4 de la pàgina 69 del llibre de Teide.\nTot seguit hem vist les paraules que surten a l’exercici 20 (pàg. 61 de Teide) sobre millora de la precisió lèxica. (Grup vespre hem fet l’exercici, grup matí per deures). Recordeu que si les trobeu en alguna revista, diari, etc. les podeu portar i les penjarem al pòster de la classe dedicat a aquest lèxic.\nCataractes o cascades?\nFinalment, us heu reunit per grups per acabar de preparar el treball sobre Cerdanyola.\nPer deures a més a més teniu els exercicis del llibre de Teide 5 (pàg. 53) i 11 (pàg. 56 i 57).\nI per si voleu fer més pràctiques del present de subjuntiu, podeu fer aquest exercici de la cançó Que tinguem sort, de Lluís Llach, i després, per corregir-lo, escolteu la cançó per comprovar les respostes.\nSessions del 9 i 11 de desembre\nEscrit per pfreixa el 12 de Desembre del 2014 a les 14:35 a: General\nA la classe de dimarts vam acabar de corregir els erros dels articles d’opinió que havíeu escrit col·laborativament. Després de llegir-los en veu alta, vam decidir quin tipus de conclusions tenien: conclusió-resum, conclusió amb efecte i conclusió amb propòsit.\nDesprés vam repassar com fan el plural i el femení els noms i els adjectius. Vam corregir l’ex. 1 de la pàg. 191 i vam fer la resta d’exercicis d’aquest tema. Us passo aquest article sobre les paraules que poden ser alhora femenines i masculines.\nPer deures havíeu de fer l’ex. 8 d’accents i dièresis.\nA la classe de dijous vam veure quins tipus de resums cientificotècnics hi ha (pàg. 34-36), segons si són més sintètics o més detallats, segons si inclouen conclusions o no, segons on es publiquen… Poden ser de tipus informatiu, descriptiu o estructurat.\nVam analitzar el gràfic 1 de l’Enquesta a la joventut de Catalunya (2012) de la pàg. 38 i vam decidir quina era la interpretació menys ajustada (ex. 2, pàg. 44). Després vam llegir les conclusions de l’estudi (pàg. 40 i 41) i en vam extreure les idees principals. Per deures, heu de redactar un resum de tipus informatiu a partir de les idees del text.\nVam acabar la classe fent l’ex. 2 de la pàg. 195 sobre determinants: vam comentar coses que havien sortit a la classe de dimarts com ara l’ús invariable de ‘tot’ i ‘mig’ davant un topònim sense article: plourà a tot Catalunya, neva a mig Europa…\nTambé vam fer l’ex. 2 de la pàg. 284 sobre precisió lèxica.\nClasses 9 i 10 de desembre\nEscrit per jbonet l'11 de Desembre del 2014 a les 17:20 a: General\nAquest dia hem repassat el complement circumstancial (pàg. 149 a 151 del llibre El català escrit). Hem fet l’exercici 7 i per deures són el 5 i el 8.\nSi voleu fer més exercicis o veure més teoria podeu clicar en aquest enllaç\nDesprés us heu posat per grups per seguir preparant la vostra guia de Cerdanyola que haureu de presentar la setmana vinent (dimarts/dimecres).\nFinalment, hem vist els usos més freqüents del present i de l’imperfet de subjuntiu i els hem practicat amb una fotocòpia que us he donat. Les frases que queden per fer són per deures.\nSessions del 2 i el 4 de desembre\nEscrit per pfreixa el 08 de Desembre del 2014 a les 19:46 a: General\nVam començar la classe de dimarts corregint l’ex. 3 de la pàg. 71 de comprensió del text. A continuació vam escoltar el text sobre el Projecte Figaró i vam fer els ex. 8 i 9 de la pàg. 73. Després vam analitzar els gràfics de les pàg. 76 i 77 i, per grups, vam fer l’activitat final col·laborativament. El resultat va ser un article d’opinió.\nPer deures havíeu de repassar la teoria de l’accentuació. A la classe de dijous vam l’ex. 2 de la pàg. 365. Després vam veure l’ús i l’estalvi de la dièresi. També podeu llegir-vos aquest article que parla de la dièresi. Per cert, a la imatge que il·lustra el blog hi ha un exemple del verb sobreeixir que es conjuga com reeixir.\nSi us cal practicar més l’accentuació i la dièresi, podeu fer exercicis dels Itineraris d’aprenentatge.\nPer deures heu de llegir les pàgines 189-191 sobre el substantiu i l’adjectiu i fer l’ex. 1 de la pàg. 191.\nClasses 3 i 4 de desembre\nEscrit per jbonet el 04 de Desembre del 2014 a les 16:55 a: General\nAvui hem començat la classe resolent els dubtes dels exercicis del complement directe que havíeu de fer de deures.\nDesprés hem vist en profunditat el complement indirecte i hem fet diversos exercicis del llibre El català escrit. La resta són per deures.\nTambé hem corregit l’exercici 23 de precisió lèxica de la unitat 3 del llibre de Teide.\nA continuació hem sentit una cançó per introduir el tema dels accents diacrítics (grup del vespre, teniu la cançó i un quadre amb moltes d’aquestes paraules a l’entrada de les classes dels dies 1 i 2 de desembre). Per deures heu de fer els exercicis 1, 4 i 5 (pàg. 31 i 33 del llibre El català escrit)\nPer acabar us he proposat de fer una proposta de miniguia sobre Cerdanyola en què haureu d’incloure un lloc singular per visitar (monument, edifici, espai natura…), un restaurant, un comerç i, finalment, una curiositat que conegueu sobre Cerdanyola. Tot haurà d’anar acompanyat d’explicacions, situació, fotos, etc. Aquest treball es fa en grups d’unes 4 persones i es podrà presentar en el format que vulgueu (vídeo, word, powerpoint…).\nClasses 1 i 2 de desembre\nEscrit per jbonet el 02 de Desembre del 2014 a les 14:07 a: General\nAvui he tornat les proves corregides que vau fer la setmana passada.\nA continuació hem corregit exercicis que teníem pendents (grup matí): els exercicis 18 (pàg. 45) i 23 (pàg. 47) del llibre de Teide.\nDesprés hem repassat el complement directe i hem fet alguns exercicis de la unitat 27 del llibre El català escrit. Tota la resta d’aquesta unitat és per deures.\nTot seguit he tornat les redaccions tan estupendes que heu fet sobre el personatge.\nFinalment, hem vist els accents diacrítics a partir de la cançó La meva terra és el mar, de Lax’n’ Busto:\nClasses 26 i 27 de novembre\nEscrit per jbonet el 02 de Desembre del 2014 a les 13:52 a: General\nAquests dies hem fet unes proves d’avaluació de curs. En concret una comprensió oral, una expressió escrita (biografia) i una lectura de l’expressió escrita.\nEscrit per ntarridas l'01 de Desembre del 2014 a les 16:32 a: General


HIST�RIES DEL SEGLE PASSAT\nLa Hist�ria que presentem avui va passar el 3 de juliol de l’any 1970. Molts dels lectors la recordaran, i d’altres n’hauran sentit a parlar, es tracta de l’accident de l’avi� Comet 4 de la companya Dan Air, que va commocionar les nostres contrades i que us expliquem seguidament.\nEl dia 3 de Juliol de 1970, a les 16h08’ de la tarda despeg� de l’aeroport de Manchester amb direcci� a Barcelona, l’avi� de la companya Dan Air, un De Havilland, model Comet 4, amb 105 passatgers abord i amb 7 membres com a tripulaci�.\nEl comandant d’aquell vol, de 48 anys d’edat, havia estat pilot de la Royal Air Force, i abans de treballar per la companya Dan Air, ho havia fet per la British Eagle. En el moment de l’accident, tenia 7427 hores de vol, de les quals 605 havien estat fetes en un model d’avi� com el d’aquell vol amb 29 hores com a comandant. Aquest era el seu primer vol a Barcelona com a pilot. El Primer oficial, de 41 anys d’edat tenia 4765 hores de vol, de les quals 189 havien estat en un Comet. L’enginyer de vol, de 40 anys, tenia 1275 hores com a enginyer, de les quals 218 en un Comet 4 i era considerat un enginyer molt competent.\nL’avi� va ser comprat per Dan Air a la companya BOAC l’any 1969, i tenia tots els certificats en regla i al dia. Fins el moment de l’accident tenia 27786 hores de servei.\nFotografia: Markus Buttinger\nAquell dia l’hora prevista per l’enlairament d’aquest vol era les 16:00, i finalment va produir-se a les 16h08’. Contr�riament a la ruta inicialment escrita en el pla de vol a Manchester, i degut a l’intens tr�fic que hi havia a la zona de Paris, l’avi� va �sser autoritzat per Paris control a realitzar el recorregut Nantes – Agen – Toulousse i despr�s de travessar la frontera pels Pirineus hauria de passar sobre el punt "B" que correspon a Berga seguin la ruta a�ria UB31.\nA les 17h57’ l’aparell reportar que creuava la frontera espanyola, amb rumb 193� donant el temps estimat d’arribada a la vertical de Berga les 18h01’. A les 18h02’.30 l’aparell passar a 29 Km a l’esquerra de Berga, paral�lel a la ruta UB31, seguint amb el rumb 193�.\nAl contactar amb Barcelona Aproximaci�, (Barcelona APP) i per motius d’identificaci�, el controlador indic� al pilot de fer un canvi de rumb cap a 140�, el comandant de l’aparell, despr�s de confirmar la instrucci�, va realitzar la maniobra, mentre confirmava el seu descens cap al nivell de vol FL60 (uns 2000 mts).\nA les 18h02’.48 l’aparell reportar que passava sobre Sabadell, quan en realitat es trobava a 52 Km d’aquest punt. Coincidint amb aquesta afirmaci� err�nia del comandant, al control aeri de Barcelona s’observ� un eco (un punt) a la pantalla del radar, sobre Sabadell, amb un rumb i velocitat coincidents amb la del Comet.\nNi el control de Sabadell ni el de Barcelona, han pogut mai aclarir a que pertanyia aquest eco enregistrat en aquell prec�s instant.\nSeguidament, el controlador comunic� al pilot que tenia l’aparell a la pantalla del radar, i per tant l’autoritz� a continuar el descens cap a 2800 peus (menys de 1000 mts), que �s l’al�ada m�nima indicada en els procediments per la suposada zona on es trobava l’avi�. A les 18h03’ el comandant demanar quina era la pista en servei, Barcelona APP va contestar que la 25, obtenint confirmaci� del comandant. A les 18h05 Barcelona APP demanar l’al�ada de l’aparell, el comandant respongu� "passem 4000 peus en descens".\nLlavors Barcelona APP demanar confirmaci� sobre quin rumb estava mantenint l’aparell, per� aquesta pregunta ja no va tenir resposta.\nAquell dia, la temperatura enregistrada a l’observatori del Tur� de l’Home, era de 9�C, i el punt de rosada tamb� era de 9�C. El vent bufava del Sud Oest amb una for�a de 10 nusos (uns 18 Km/h), la visibilitat era nula degut als n�vols que cobrien la carena (cosa bastant freq�ent) i s’havia recollit 1 litre / m2 de precipitaci� en les darreres 12 hores.\nEl lloc exacte de l’accident �s a les coordenades: Latitud 41�47’45" Nord, Longitud 02�27’34" Est, que corresponen a la vessant nord est de les Agudes, dins el terme municipal d’Arb�cies.\nL’avi� va impactar amb la muntanya a una velocitat de 410 Km/h, amb un angle de 45� respecte el pendent, i en el moment de la colisi� el seu rumb era de 145�, amb un angle de descens d’entre 5 i 10�, amb els motors funcionant amb total normalitat.\nDespr�s de l’impacte es va produir una explosi�, amb un posterior foc.\nRuta de l'avi� des que travessar la frontera\nAl lloc dels fets es van despla�ar efectius de la Guardia Civil de Girona, de la Creu Roja de Barcelona, 110 bombers de Barcelona, i 25 voluntaris de la Creu Roja de Barcelona, aix� com persones vingudes de Sant Celoni, Viladrau, Arb�cies i molts altres pobles de la zona.\nS’hi despla�aren tamb� personalitats del m�n civil i militar, aix� com 77 soldats del CIR no. 9 de Sant Climent de Sasebas.\nMalauradament no hi va haver cap supervivent.\nFont: De Havilland Comet website


The White Wall Archives - POBLENOU URBAN DISTRICT : POBLENOU URBAN DISTRICT\nTornem amb una nova edició de The White Wall per al mes d’octubre en la qual presentem a la fotògrafa Martina Matencio. Martina, també coneguda pel seu compte d’Instagram @lalovenenoso, viu i treballa a Barcelona. Des dels setze s’ha interessat per la fotografia i des de la creació de la seva línia de roba Lluna de Mart s’ha convertit en un fotògrafa coneguda per la seva extraordinària estètica. Les imatges preses per... Read More\nEspacio88 torna amb una nova edició de The White Wall pel mes de juliol on presenten a Pol Montserrat. Pol és il·lustrador. Des del seu estudi a Barcelona treballa principalment per encàrrec amb estudis de disseny i agències de publicitat de tot el món realitzant il·lustracions per a tot tipus de projectes. En paral·lel desenvolupa també una línia de treball més personal, normalment utilitzant tinta negra xinesa. A Espaicio88 presenta... Read More\nBREUS · Tags espacio88, Pol Montserrat, The White Wall\nTorna l’edició mensual de The White Wall a Espacio88 de la mà de Hey Studio, un estudi d’il·lustració i disseny amb seu a Barcelona. Neix en 2007 i des de llavors ha treballat en diferents projectes d’identitat visual, editorial, i packaging per a marques de tot el món. La proposta que presenten en Espacio88 és ‘FUGA‘ un projecte gràfic sobre tèxtil. A través d’aquesta proposta Hey Studio surt de la seva... Read More\nBREUS · Tags espacio88, Hey Studio, The White Wall


Nicaragua acusa d'intromissions les ambaixades estrangeres i assenyala la d'Espanya\nPublicat 25/06/2021 07:46CET\nAfirma que els EUA han exigit el suport internacional a opositors de cara a les eleccions del novembre\nEl president de Nicaragua, Daniel Ortega, ha acusat aquest dijous d'intromissions en assumptes interns a diverses ambaixades estrangeres, entre elles la d'Espanya, per participar en reunions "dirigides" pels Estats Units que pretenen "exigir" el seu suport a aspirants opositors de cara a les eleccions presidencials del novembre.\n"Es venien reunint, a l'Ambaixada dels Estats Units, i exigint que triessin un candidat, i de sobte el portaven a l'Ambaixada d'Espanya", ha dit Ortega. Segons ell, es tracta d'"una ingerència dirigida per Estats Units a la qual serveixen els europeus", segons recull 'La Prensa'.\nOrtega ja va fer aquestes acusacions fa més d'un mes, quan va assenyalar l'ambaixador dels Estats Units, Kevin K. Sullivan, per suposadament "vendre candidats". "Aquí l'ambaixador ianqui camina d'a dalt per a baix venent els seus candidats com si ell fos nicaragüenc", va dir.\nLes declaracions d'Ortega han arribat quan la pressió de la comunitat internacional ha augmentat perquè alliberi diversos precandidats presidencials opositors detinguts en les últimes setmanes.\nDe fet, la ministra d'Afers exteriors, UE i Cooperació, Arancha González Laya, ha indicat aquest dijous que ha intentat cercar "un diàleg amb les autoritats nicaragüencs" de forma "discreta" per revertir la situació, però ha reconegut que de moment no veu "progrés en aquesta direcció".\nEn aquest sentit, el Govern d'Espanya ha sostingut que està valorant amb els seus socis de la Unió Europea (UE) una possible resposta davant l'absència de voluntat de diàleg amb el mandatari nicaragüenc.\nAixí mateix, diversos països i organismes del continent americà han dut a terme diferents accions per pressionar Ortega, com l'Organització d'Estats Americans (OEA). Aquesta entitat ha estat titllada "d'arma al servei dels Estats Units" pel president nicaragüenc. "L'OEA ha estat un instrument de l'imperi ianqui utilitzat per expulsar Cuba i envair nacions", ha afegit.\nPer la seva banda, la portaveu del Departament d'Estat dels Estats Units, Jalina Porter, ha dit aquest dijous que el país nord-americà "continua utilitzant totes les seves eines diplomàtiques i econòmiques per donar suport als nicaragüencs" en la rendició de comptes, la coerció de llibertats, i la celebració d'unes "eleccions lliures i justes".


Per què és necessari un canvi al zoo de Barcelona? | ZOOXXI\nmarç 14, 2019 | Bloc, Bloc\n“Si els zoos fessin tot el que diuen que fan, ZOOXXI mancaria de sentit” Leonardo Anselmi, Coordinador General de ZOOXXI.\nSón moltes les veus que demanen un canvi al zoo de Barcelona, una transformació, una adaptació al segle XXI. Són diferents els models que es proposen per a dur a terme aquest canvi. Però abans de decantar-se per un model o un altre és necessari analitzar per què és necessari aquest canvi, quins són els errors que han de ser corregits i de quina manera executar aquesta transformació perquè sigui un zoo més ètic, científic, educatiu i ciutadà.\nEl zoo és un error històric\nBarcelona va ser part interessada d’una metròpoli. Necessitaven vendre al món que Espanya continuava sent una potència colonial i, amb el suport de les institucions oficials franquistes, van convertir a Guinea Equatorial en una font de matèries primeres com el cafè, el cacau o la fusta tropical, i en un símbol d’una Àfrica enigmàtica que va ser objectiu de científics i exploradors.\nEn 1959, amb l’impuls d’Antoni Jonch, director del Zoo de Barcelona i molt pròxim a l’alcalde Josep Maria de Porcioles, es va crear Ikunde, Centre d’Experimentació i Adaptació Animal amb un discurs de recerca però amb un objectiu comercial de la flora i sobretot de la fauna local. Ikunde, a pocs quilòmetres de Bata, era un espai finançat pel zoològic de Barcelona, el Museu d’Etnologia i Parcs i Jardins de l’Ajuntament. Durant una dècada, Ikunde va aprovisionar d’una gran part dels fons zoològics, etnològics, arqueològics i botànics de l’Ajuntament de Barcelona. Les captures d’animals eren constants en aquells anys, i en tractar-se d’una colònia espanyola, tenia un cost molt econòmic. Les campanyes etnogràfiques a Guinea es van vincular en gran part a les que realitzava el Zoo de Barcelona amb captures i caça.\nVa ser un exercici de domini colonial que s’apropiava sistemàticament del passat, de la naturalesa, dels béns i d’altres recursos locals. Un saqueig de l’home blanc en nom de la cultura, la ciència i l’art, emparat per la religió i la mediació política franquista.\nEls zoos són un error històric, un símbol del colonialisme de l’ésser humà sobre altres humans i sobre la resta de la naturalesa, un fet que demostra amb meridiana claredat que el permetre’ns explotar la naturalesa en el fons ens va permetre explotar-nos a nosaltres mateixos. Perquè no som una altra cosa que naturalesa. Però no es tracta únicament d’una qüestió filosòfica, inqüestionable en un sentit ètic, sinó que des d’un punt de vista pràctic els zoològics encara no han aconseguit reparar el mal que van fer i, en alguns casos, encara fan a la naturalesa. Els milions d’animals que van ser històricament capturats de la naturalesa per part dels zoos, a canvi de tebis programes de conservació in situ i els ineficients programes ex situ, fan que el saldo sigui finalment molt desfavorable. De fet, l’estudi realitzat per especialistes de l’elefant africà de la UICN, “Declaració i resolucions sobre el paper de les instal·lacions en captivitat en la conservació in situ dels elefants africans” conclou que “No veuen cap contribució efectiva de l’espècie a través de la cria en captivitat”\nPodríem analitzar el cas de les orques. SeaWolrd afirmava que tenir orques en captivitat i criar-les era necessari o útil per a la conservació, i han hagut de capturar almenys 200 de la naturalesa per a tenir actualment unes 60 en captivitat i cap reinserida.\nPer això no es tracta només de demanar perdó, sinó que tot reconeixement d’una víctima suposa l’obligatorietat de reparació i el compromís de no repetició. Els animals, el medi ambient i els continents de la perifèria econòmica són víctimes dels zoos, per tant hem de retornar-los el que els hem arrabassat, comprometre’ns a no repetir l’espoli abandonant la idea de continuar atrapant animals de la naturalesa, i començar un procés de reparació dels hàbitats destruïts, i això només pot fer-se amb programes de conservació in situ.\nEl primer pas per a un canvi de paradigma actual és el reconeixement explícit que els zoos són un error històric, els animals les seves víctimes i fa falta una reparació.\nPràctiques ancorades en el segle passat\nEl model educatiu que aplica actualment el zoo de Barcelona té sentit per a informar els i les nenes de les característiques físiques, de comportament, alimentació, etc. d’una espècie. Però deixa de costat la visió de l’individu.\nUn exemple clar del fracàs en el model educatiu del zoo de Barcelona és el cas dels orangutans. El zoo de Barcelona insta en el seu discurs cap als visitants a evitar els productes que continguin oli de palma, les plantacions del qual destrueixen els hàbitats naturals d’aquesta espècie. No obstant això, segons un estudi que realitzem, continuen venent en les seves instal·lacions una gran majoria de productes que contenen aquest oli. Justifiquen la captivitat amb els perills que corren els animals en la naturalesa, perills als quals el zoo contribueix. Tant el zoo de Barcelona com la pròpia EAZA duen a terme campanyes de conscienciació per a evitar que els visitants comprin productes que continguin oli de palma, la qual cosa resulta paradoxal tenint en compte que en les seves pròpies instal·lacions a penes es pot consumir res que no contingui aquest oli vegetal. Si acceptem que ecologia és quelcom que diem però no que fem, quina educació estem donant?\nLes dades estan sobre la taula. La comunitat científica presenta una postura favorable, amb un consens a la idea que els animals, humans o no, són éssers conscients que, a més, poden manifestar una gran diversitat de processos cognitius i comunicatius, personalitat pròpia i vides emocionals. Com afecten aquestes evidències a les nostres relacions amb la resta d’animals?\nZOOXXI proposa continuar educant en l’espècie, però també en l’individu, com un ésser sintient amb consciència, personalitat pròpia i diferents capacitats cognitives. Promoure així una educació basada en l’empatia.\nUna educació basada en l’empatia cap als animals és el millor regal que podem donar a nenes i nens, i què millor que fer-ho des d’aquells centres dedicats a la naturalesa: els zoos.\nLa plataforma ZOOXXI, assessorada per associacions com PRODA, CoPPA, el Santuari Equitat o ERAH, proposa un nou model educatiu per als zoològics del món, un model que eduqui en l’empatia cap als animals\nEls zoos tenen la responsabilitat d’educar als seus visitants sobre la naturalesa i els animals, però no únicament a través d’aspectes cognitius sinó també emocionals. Només així es podrà modificar la conducta.\nDesprés de diversos projectes pilot, s’ha demostrat que aquest model educatiu redunda tant en la reducció del bullying escolar com en l’augment de comportaments cooperatius i pro socials. Com afirma la psicòloga Mariví Vaquer, presidenta de PRODA, “està demostrat que els nens que creixen relacionant-se amb animals, considerant-los éssers sintients dignes de respecte, són més responsables i empàtics”. Segons les expertes en violència Rosario Ortega, Virginia Sánchez i Ersilia Menesini, els agressors tenen major probabilitat de desconnexió moral i falta d’empatia. Els professionals en l’àmbit escolar constaten que els agressors mostren unes característiques comunes que s’allunyen del respecte cap a qualsevol ser sintiente. Diversos estudis, com els del professor Frank R. Ascione, han demostrat també la relació que existeix entre la violència domèstica i el maltractament animal, que pot arribar a ser un indicador per si mateix.\nUna educació basada en l’empatia podria donar una resposta preventiva. Amb aquest model educatiu estarem oferint a les noves generacions una capacitat major de desenvolupar l’altruisme i inhibir les conductes agressives, així com d’augmentar l’autoconsciència i millorar les habilitats comunicatives.\nEl model científic i de conservació que apliquen els zoos actualment només han servit per a conservar-se a si mateixos. La reproducció d’animals en captivitat no és una estratègia ecològica sinó econòmica.\nLa recerca i la conservació que fa el zoo és ex situ en la seva gran majoria. Això vol dir que gairebé tots els esforços del zoo es basen en mantenir als animals en captivitat, fora dels seus hàbitats naturals. Un model poc efectiu.\nL’equip científic de ZOOXXI va elaborar informes que descriuen les condicions de vida de diverses espècies que actualment alberga el zoo de Barcelona. Comparen la seva vida en l’hàbitat natural i les conseqüències que la captivitat produeix sobre la salut física i psicològica dels individus que viuen en el zoo de Barcelona. En ells, s’evidencia que les coincidències entre una realitat i l’altra són gairebé anecdòtiques. No coincideix ni l’alimentació, ni els territoris, ni l’estructura social… Ni tan sols les malalties. Amb la qual cosa, tot el que s’investigui en animals en captivitat només servirà per a això, per a animals en captivitat per a tota la vida, és la ciència de la gàbia eterna.\nEl seu argument és que si l’espècie desapareix en la naturalesa, als zoos hi haurà el nombre suficient d’individus que garanteixi salvar l’espècie, sent secundari el problema de la impossibilitat de reintroduir a la majoria d’animals criats en captivitat.\nUna reproducció ex situ que no vagi acompanyada d’un pla de conservació que permeti, a mitjà o llarg termini, la reintroducció dels nous individus necessita el culling i l’intercanvi d’animals entre zoos.\nEl naixement d’animals en captivitat sense reintroducció provoca que, per a evitar la consanguinitat i els conflictes entre grups, es recorri constantment al trànsit legal d’animals entre zoos. Sota el paraigua legal de la EAZA, milers d’animals han de ser intercanviats entre els zoos del món anualment, causant-los estrès, ansietat i conflictes, havent de ser medicats molts d’ells.\nA més, quan una cria neix però ni el propi zoo ni uns altres la volen o tenen espai per a allotjar-la, la maten. Aquesta és una pràctica legal coneguda com culling que es troba recollida en el manual de bones pràctiques de la EAZA.\nAquesta és la definició que proposa:\n“Culling com a eina de gestió. L’aplicació d’una política de culling es considera apropiada per raons de benestar, a nivell individual i grupal, i ajuda a reflectir les estructures de les poblacions específiques de les espècies. Els zoos membres estan èticament obligats a trobar un equilibri informat entre la vida d’un individu i mantenir la viabilitat a llarg termini d’una població gestionada, i quan aquestes obligacions estan en conflicte, el benestar i la salut genètica de la població a nivell local i regional a llarg termini té prioritat. La EAZA considera que el sacrifici és un dels diversos mètodes apropiats per a mantenir estar prioritat”.\nSegons el propi director de l’associació, entre 3000 i 5000 animals moren anualment als zoos europeus mitjançant aquesta mort legal.\nNo deixa de ser paradoxal que en la naturalesa estiguin desapareixent els animals i els zoos hagin de matar individus per al manteniment de les seves poblacions captives. La mega estructura dels zoos europeus hauria de suposar un benefici directe per a la supervivència dels animals que es troben en perill d’extinció en la naturalesa. Especialment els zoos públics, com és el cas del zoo de Barcelona. La conservació que defensen es refereix a la conservació de les poblacions zoológiques i no a la de la conservació de les poblacions en la naturalesa.\nLa conservació ex situ no és efectiva i no protegeix als animals a la naturalesa. La instal·lació de 1.100m del zoo de Barcelona per a allotjar als seus set orangutans de Borneo va costar 1,2 milions d’euros. Birute Galdikas, Doctora en Biologia i experta en l’estudi dels orangutans durant més de 50 anys, va afirmar que en Borneo hi ha almenys set o vuit poblacions d’orangutans biològicament viables. Per a salvar a cadascuna d’elles es necessitarien uns 25 milions de dòlars.\nSi els zoològics treballessin en xarxa amb enfocament en la conservació in situ i la protecció dels hàbitats, podrien salvar als orangutans i a tota la selva conjunta amb els seus milions d’espècies, en detriment de gastar-se milions i milions de diners públics en la construcció d’instal·lacions milionàries i el trasllat d’individus que neixen, es reprodueixen i moren en captivitat.\nEn què es tradueix aquest canvi? La Conservació Compassiva\nLa conservació té per objectiu la preservació de les espècies per a mantenir la diversitat i evitar la seva extinció. Avui dia existeixen dues postures:\nLa conservació tradicional: fixa la seva atenció en el manteniment de les espècies i de les poblacions. La consecució d’aquest objectiu permet el sacrifici d’animals salvatges per a mantenir poblacions de la mateixa o altres espècies o per a resoldre conflictes entre humans i animals.\nLa conservació compassiva: que té dos enfocaments, posiciona a l’animal físic individual sensible en el centre per a evitar el seu patiment i cerca acostar posicions entre la protecció individual dels animals i la preservació de la biodiversitat, les espècies i els ecosistemes. Argumenta que, a mesura que els problemes mediambientals creixen i es fan més globals, els problemes als quals s’han d’enfrontar els animals, individualment i com a població, també augmenten i, per tant, s’han de crear nous procediments que conjuguin la protecció individual dels animals amb la preservació dels ecosistemes.\nAplicant la Conservació Compassiva als zoos, es tracta d’un nou enfocament que vol superar una lògica que pocs resultats està donant en la conservació i protecció dels animals en la naturalesa, i que sí que és responsable del patiment d’animals, individus que es crien i s’intercanvien en captivitat durant tota la vida.\nDes d’una visió interdisciplinària, especialitats científiques i acadèmiques molt diverses ofereixen els arguments per a observar la naturalesa des d’una nova perspectiva més àmplia i conseqüent amb els descobriments científics dels últims deu anys: els animals presenten capacitats cognitives i comunicatives, intel·ligència, personalitat pròpia, vida emocional i diverses formes de consciència. Per tant, estem obligats a sumar l’empatia i una visió ètica a les eines d’una recerca científica basada en la protecció dels animals considerats com a individus, així com a la recuperació i el manteniment de les espècies, les poblacions i els ecosistemes, fins i tot per als programes ex situ orientats a la reintroducció, des de la lògica de la conservació compassiva s’han fet algunes aportacions. Amb un enfocament en els individus, s’ha determinat que la personalitat dels diferents animals els fa més o menys aptes per a ser reintroduïts.\nÉs necessari llavors reconèixer els errors i les víctimes, reparar el danyat i no repetir. Reemplaçar l’educació utilitarista per una de cultura de pau sumant l’enfocament sobre l’individu, reemplaçar la paraula per l’exemple, i en matèria de conservació sumar elements científics cap a l’excel·lència i l’eficàcia en la conservació real.\nAmb l’objectiu d’assessorar en la presa de decisions dels partits polítics, representats a l’Ajuntament de Barcelona, respecte la Iniciativa Ciutadana ZOOXXI, així com per a ser un lloc de trobada i acostament de noves proposta i idees amb les comunitats científiques en matèria de conservació, hem llançat la primera revista online en llengua no anglesa sobre aquesta nova postura de la conservació: www.conservaciocompassiva.org.


Parets sense insectes | Consumer\nParets sense insectes\nAlgunes pintures repel·leixen la seva presència tant en ambients d'interior com a exterior\nData de publicació: Divendres, 17deAbrilde2009\nImatge: Jose Conejo Saenz\nLa presència d’insectes en l’habitatge es pot evitar. A les mosquiteras i els insecticides s’afegeixen les pintures fabricades a aquest efecte. Aquestes últimes contenen partícules insecticides que espanten a mosquits, mosques, formigues o paneroles, sense ser perjudicials per a les persones o els animals domèstics. No són productes tòxics, ja que la seva efectivitat queda patent per contacte: repel·leixen a les bestioles quan es posen sobre la superfície tractada.\nImagen: Jose Conejo Saenz\nLa seva durada s’estén al llarg de diversos anys, segons el producte. Per això, cal conèixer les característiques de cadascun i renovar la capa de pintura quan sigui necessari. En cas contrari, queda minvada la seva efectivitat contra insectes, fongs i àcars, de grandària microscòpica però que habiten en parets i sostres.\nEs poden trobar incolors o amb color -encara que la gamma encara és reduïda-. Hi ha pintures antiinsectos monocapa, d’aplicació tant en interior com en exterior, i en cas de fer olor d’insecticida, l’olor desapareix quan ho fa la pròpia olor a pintura o una vegada que aquesta s’asseca.\nEncara així, cal anar amb compte en utilitzar-les. S’ha de treballar en una habitació ventilada, no cal pintar superfícies sobre les quals es vagin a manipular aliments i convé deixar passar almenys 12 hores abans d’ocupar de nou l’estada.\nProtecció de les plantes\nAl costat de parets i sostres, les plantes són un altre objectiu preferent dels insectes. Per això, existeixen productes específics per al seu tractament. La científica valenciana Pilar Mateo, inventora d’una pintura insecticida que frena el cicle biològic dels insectes que transmeten la malaltia de Chagas, acaba de presentar Inesfly IGR Fito, “una nova tecnologia per al control del picudo vermell de la palmera i insectes vectors de malalties de plantes, mitjançant microcápsulas polimèriques”.\nS’experimenta amb pintures que eviten la transmissió de malalties a les plantes\nEs tracta d’una pintura experimental en agricultura, desenvolupada en col·laboració amb l’Institut Valencià de Recerques Agràries. “Podria ser la solució més eficaç per evitar les plagues devastadores que el picudo vermell de la palmera (Rhynchosphorus ferrugineus) està ocasionant a les zones de palmerars d’Espanya i de la resta de països mediterranis”, asseguren els seus descobridors.\nTambé en aquests casos, es tracta de pintures que actuen per contacte i són efectives com a tractament preventiu. No obstant això, són necessàries dues aplicacions de pintura a l’any per evitar l’afectació en palmeres sanes. D’altra banda, actualment s’assagen aplicacions en cultius de camp i hivernacle i en vivers per reduir la incidència de malalties virals en cítrics, fruiters i hortalisses.\nUn aspecte fonamental d’aquests productes és el compliment de la Directiva Europea de Biocides per no danyar la salut de les persones. Els biocides protegeixen la superfície sobre la qual s’estenen, sempre que s’apliquin en les dosis fixades per norma.\nLes pintures antiinsectos contenen aquestes partícules insecticides, que s’alliberen lentament en quantitats mínimes per allargar la seva efectivitat. La seva toxicitat és baixa i serveixen per a fusta, ciment, guix o escaiola. No obstant això, cal seguir sempre les instruccions del fabricant que apareixen en l’etiquetatge de l’envàs.\nambients d'interior insectos-ca pinturas repelen-ca pinturas-ca presencia-ca