L'independentisme català s'arma de raons | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nEls darrers mesos, les organitzacions de l’esquerra independentista catalana han escenificat algunes de les tancades més rellevants des de la seua existència. La conjuntura actual, marcada per la ferocitat amb què s’està mostrant el sistema capitalista (i d’on no queda a resguard cap sectorial), ha vertebrat les assemblees nacionals de les organitzacions, els seus òrgans de representació màxima. Espais de trobada i de debat que, aquesta vegada, han mirat cap a un horitzó no gaire optimista per al conjunt del jovent, els estudiants i el poble treballador.\n>> Donem veu als representants de les cinc organitzacions que han celebrat assemblees nacionals els darrers mesos: Maulets, CAJEI, SEPC, CUP i Endavant\nNo debades, la crisi econòmica s’ha convertit en l’eix central de les noves tàctiques i línies polítiques aprovades. Junt a la crisi del sistema econòmic, s’han seguit prioritzant i recalcant altres lluites i reptes ja tractats en anteriors trobades nacionals com la destrucció del patriarcat com a objectiu per l’alliberament personal i sexual, i l’aposta per un model ambiental sostenible.\nEn aquestes pàgines, ens hem fet ressò de les valoracions més importants per a cada organització. Els portaveus de l’independentisme català s’han referit als principals acords presos en les seues respectives assemblees nacionals i al futur de l’esquerra independentista. Entre els reptes d’aquesta conjuntura, es dibuixen en l’aire els primers apropaments per tal de constituir una sola organització que aglutine tot el jovent independentista, i una incessant i crua batalla contra la mercantilització de l’ensenyament que marcarà l’agenda dels estudiants dels Països Catalans.\nDesprés de la realització de la nostra última assemblea nacional, el setembre de 2008 a Jesús (el Baix Ebre), vam fer una valoració molt positiva dels seus resultats, sobretot per les possibilitats que obria a nivell de feina i construcció d’alternatives a diferents nivells i pel pas ferm cap a la unitat juvenil que vam decidir emprendre.\nAixí, els eixos bàsics de treball per a Maulets durant els propers anys han de ser la resposta a les crisis del capitalisme i la unitat del jovent independentista i revolucionari dels Països Catalans, que permeti de superar la divisió existent en aquesta sectorial de l’esquerra independentista. I totes dues coses van lligades, ja que Maulets entenem que cal fer un pas per poder fer front a les noves ofensives del capitalisme, generant una estratègia unitària des del jovent català, no tan sols defensiva, sinó també ofensiva, cap a l’autoorganització i la creació d’alternatives efectives al capitalisme; per començar a construir, des del jovent, una Països Catalans més justos i més lliures.\nPer poder fer front a aquest repte cal més que mai la unitat del jovent dels Països Catalans, cal implantació territorial, calen braços que sumen en la construcció del projecte de la independència i el socialisme i un discurs i unes pràctiques unificades. El nostre treball en l’estructuració de l’MCAN, doncs, se centrarà en l’assoliment de la unitat amb la CAJEI. A més, tenim la voluntat d’incloure més organitzacions en la coordinació a nivell nacional de l’esquerra independentista per tal d’encabir-hi tothom, i ja hem realitzat alguns passos en aquest sentit.\nEntenem que els moments de crisi són moments d’ofensiva del capitalisme i de retallada de drets, però que també són moments de mobilització, lluita i oportunitats de transformació. És per això que creiem que les organitzacions independentistes hem de fer un esforç per la concreció del nostre projecte de justícia social per als Països Catalans, i treballar activament amb moviments socials, amb treballadors, aturats, precaris, estudiants… per fer-lo realitat.\nLa CAJEI vam celebrar la nostra quarta Assemblea Nacional (AN) els dies 6, 7 i 8 de desembre a Vilafranca del Penedès. Aquesta AN va ser clau per la qualitat dels debats i per la importància de les decisions i les línies polítiques que se’n van extreure:\nEl treball local, la nostra essència\nUna de les apostes més importants de la Coordinadora és la importància del treball local. La implicació de les assemblees de joves (AJ) en les lluites del seu entorn i la importància del treball en xarxa amb altres col·lectius és el nostre tret característic.\nLa formació i la lluita contra el patriarcat, de la feina interna a la lluita al carrer\nContinuant amb l’aposta principal de la III AN, la CAJEI ens reafirmem en la importància de la formació. Aquesta ha d’esdevenir una eina al servei de les assemblees. S’ha de nodrir, per tant, de les experiències i el treball de les assemblees de joves i l’herència teòrica d’aquells que ens han precedit.\nA banda de la formació, una altra línia de treball de la CAJEI és la lluita, dia a dia, contra el patriarcat. En aquest context, les lluites per l’alliberament sexual són una prioritat per a nosaltres.\nLa crisi del sistema i la resposta de l’esquerra independentista\nPer tal d’afrontar la canviant conjuntura de crisi econòmica a la què ens enfrontem com a joves, des de la CAJEI no ens dotarem de cap campanya concreta. Enlloc de fixar una temàtica, serà a través de l’anàlisi de la conjuntura política que treballarem les problemàtiques que més ens afectes com a joves. Evidentment, un dels temes que tractarem amb profunditat serà la crisi del sistema capitalista.\nPrecisament, per tal d’afrontar la crisi i plantejar una alternativa seriosa, des de la Coordinadora apostem per continuar amb la unitat de discurs i d’acció del conjunt de l’esquerra independentista. De la mateixa manera som conscients del paper que hi juguem com a agent juvenil. Així doncs, assumim el nostre deute històric amb el moviment juvenil i ens fixem “l’objectiu tàctic imprescindible d’integrar la joventut catalana en una sola organització de joves del Moviment Català d’Alliberament Nacional (MCAN) per lluitar unides contra l’opressió de classe, nacional i de gènere”.\nDesprés de la celebració de la III Assemblea Nacional a Alcanar (el Montsià) el 28, 29 i 30 del passat novembre, el SEPC redefineix les línies organitzatives, tàctiques i estratègiques del sindicat, que serviran per al correcte funcionament intern en els propers dos anys.\nAixí, amb aquesta Assemblea Nacional, el SEPC aposta per refermar el model coordinatiu i horitzontal intern de l’organització. També cal destacar l’elecció dels nous càrrecs tècnics que representaran al SEPC fins a la propera celebració de l’Assemblea Nacional.\nPel que fa al moment actual d’implantació de l’Espai Europeu d’Ensenyament Superior hem de dir que ens trobem en l’etapa final del que els sotasignats d’aquest acord van preveure (2010).\nS’apropa la “suposada finalització” d’aquesta implantació i, és per això, les mostres de rebuig han augmentat, qualitativament i quantitativament. Cal destacar una mostra exemplar d’aquest augment de la lluita envers aquest procés. Des del passat 23 de febrer el militant del SEPC de la UAB, Tomàs Sayes començà una vaga de fam per exigir a les autoritats universitàries que replantegen els seus posicionaments i facen cas a les demandes del moviment estudiantil. També hem de destacar l’escalada de repressió i violència contra el moviment estudiantil, que dia rere dia, veu com les detencions i càrregues policials envers els protestes estudiantils estan augmentant a un ritme frenètic i perillós.\nTot amb tot, encarem aquesta recta final amb les forces i empenta necessàries per a aturar aquest procés privatitzador i elititzador de les universitats públiques catalanes.\nFinalment, pel que fa al paper del SEPC al si de l’esquerra independentista cal remarcar que la sectorial estudiantil és present i futur en el nostre moviment. El SEPC és una porta molt gran d’entrada de membres a l’independentisme. Aquesta sectorial veu començar, en la majoria dels casos, la militància que després passarà a formar part d’altres organitzacions. És per això, que l’esquerra independentista ha de potenciar el SEPC, com a sindicat unitari, al si del nostre moviment, i així enfortir el futur de totes i tots.\nEls darrers anys, fruit del seu creixement, la CUP ha esdevingut una organització on han anat confluint militants procedents de la pràctica totalitat d’organitzacions de l’esquerra independentista i de diferents moviments socials. Malgrat les dificultats d’aquesta confluència organitzativa, la CUP ha sortit reforçada del procés iniciat en l’assemblea nacional (AN) de Manlleu (estiu de 2008), on es van aprovar els estatuts interns, i continuat en l’AN de Mataró (gener de 2009), on s’aprova la línia política per als propers anys.\nLa pròpia definició de la CUP, adaptant-la al què de facto ja s’havia produït -la superació de l’àmbit estrictament municipalista- per a esdevenir “una organització política assembleària d’àmbit nacional i que, partint de l’àmbit municipal, treballa per uns Països Catalans independents, socialistes, ecològicament sostenibles, territorialment equilibrats i no patriarcals” i la definició dels eixos de treball tàctics per a assolir aquests objectius estratègics.\nLa situació requereix augmentar l’organització i la mobilització de la classe treballadora per a fer front a les amenaces més imminents (propostes de moderació salarial, d’abaratiment dels acomiadaments, augment de les ERO i les deslocalitzacions…) i alhora fa necessària la definició d’un model social alternatiu al vigent.\nVolem construir la Unitat Popular com un moviment polític independentista, socialista i antipatriarcal que tingui en la CUP la seva expressió pública, amb capacitat d’intervenir en tots els fronts de lluita.\nEl creixement de la CUP ha de comportar la seva implantació a tot el país, amb ritmes diferents en funció de cada realitat local -no només regional- en aspectes socials, demogràfics, polítics (inclòs el grau d’implantació previ de l’esquerra independentista)…\nANDREU G. S.\nL’assemblea nacional celebrada a principis de febrer a Vilafranca del Penedès serà l’última abans de celebrar el nostre desè aniversari. En termes polítics som una organització jove, però això no impedeix que acumulem un bagatge important que volem posar al servei de la classe treballadora catalana i del Moviment Català d’Alliberament Nacional. La voluntat constructiva envers l’independentisme i la convicció de la indestriabilitat de l’alliberament social i nacional són, segurament, les característiques que defineixen Endavant des de la seua fundació, i que a la passada Assemblea Nacional s’han vist ratificades en les dues ponències que s’hi debateren.\nAixí, d’una banda, la militància d’Endavant ha acordat prioritzar el treball socioeconòmic durant els propers dos anys. No és només el context històric el que ens empeny a centrar-nos en les lluites més socials i laborals, sinó també la voluntat de fer de l’independentisme l’eina decisiva per a la classe treballadora i de la unitat popular. En aquest sentit, una de les prioritats serà definir una estratègia sindical per a l’independentisme, ja que fins el moment aquest ha sigut un àmbit poc treballat.\nD’altra banda, Endavant manté l’aposta per l’estructuració del moviment a través del model definit a l’Assemblea Nacional (AN) que pensem servirà de punt de partida per a l’entesa amb el conjunt de l’esquerra independentista. Allò més destacable d’aquest model és que es proposa un Moviment sense avantguardes ni masses, sense referents ni subsidiaris i, sobretot, sense presses. A l’espera de poder fer-lo públic en la seua totalitat, la voluntat d’Endavant és fixar una estructura de coordinació horitzontal entre les organitzacions, tant a nivell nacional com local, que permeta definir conjuntament les estratègies com a moviment, així com les seues necessitats orgàniques.\nPer bé que aquests són els grans eixos fixats a l’AN, no cal oblidar que altres qüestions també han centrar l’atenció de la militància. Així, Endavant ha definit altres línies de treball com la mediambiental o la cultural i ha refermat l’eix antipatriarcal com a central de tota la seua actuació política. Per últim, Endavant ha establert noves bases per a un reforçament intern en base a la formació i el compromís de la militància, cada cop més necessaris a mesura que augmenta també la nostra responsabilitat política.\nCategoria: Actualitat política Visualitzacions: 1519


Entrevista a Maria Salarich, Premi de Teatre ‘Jaume Salés i Sanjaume’ (biennal) 2018 - Miquel Martí i Pol\nEntrevista a Maria Salarich, Premi de Teatre ‘Jaume Salés i Sanjaume’ (biennal) 2018\nMaria Salarich ha estat la guanyadora del Premi de Teatre ‘Jaume Salés i Sanjaume’ del 2018 amb l’obra inèdita «Fem un cafè?». A continuació podeu saber una mica més sobre l’autora premiada a través de l’entrevista que li vam fer.\nFMMP: Què ens explica, la teva obra «Fem un cafè?»?\nMS: Sóc amant de la comunicació honesta i sincera. M’atrapa i em captiva en qualsevol de les seves\nformes, ja sigui a través del moviment, la parla, la música, l’escriptura, la fotografia o\n«Fem un Cafè?» parla sobre aquest motor vital que és per mi la comunicació. Barreja dansa, text,\ni música en directe per donar veu a la importància que té la comunicació real dins les nostres\nvides. Neixen d’aquesta els altres tres temes eix de l’obra: la soledat, l’amor i la bellesa. Parla\nsobre les converses pendents. Sobre allò més íntim i més senzill, però que alhora a vegades tenim tant poc present.\nL’acció transcorre al Toi et Moi, una cafeteria d’un poble de la Costa Brava. L’avi Jean Luc és\nel propietari del local. La seva néta Yvonne se’n fa càrrec. Quan ella era petita, jugaven a observar la gent i a endevinar qui eren, quina relació tenien i què els passava. Avui, la néta li porta dues fotografies dels clients de la cafeteria a l’avi. I tornaran a jugar al joc que jugaven fa anys. Hi ha coses que no canvien: L’avi sempre ho endevina tot.\nFMMP: Què et porta a escriure en format teatre?\nMS: L’art per a mi és la forma d’expressió més plena. I viure en un món ple de canvis, fa que tingui la necessitat constant de crear per donar perspectiva, visió o zoom sobre una realitat present.\nDes de petita sempre m’ha agradat escriure, i em divertia molt quan els deures eren escriure una redacció. Més endavant, durant la carrera d’actriu a l’Institut del Teatre, vaig començar a escriure escenes teatrals per les assignatures de dramatúrgia i literatura, i en graduar-me vaig decidir llençar-me a escriure una obra sencera.\nLa meva ment funciona a través d’imatges en moviment, idees, paraules, converses… i tinc la necessitat de plasmar-les en paper, per donar-hi vida.\nDe fet, és a partir d’aquest neguit creador que he format la companyia «e n t r i b u», un espai de comunicació, d’intercanvi i de co-creació. Un espai que trobi formes de travessar, i que parli sense embuts sobre el nostre present a través de la ficció. Barrejant els llenguatges de la dansa, la música i el text. Cada projecte serà format per un equip diferent, que esdevindrà la tribu d’aquell espectacle. «Fem un Cafè?» serà el primer espectacle de la companyia i el que reunirà a la primera tribu.\nFMMP: Cultives altres gèneres literaris?\nMS: Sí. La poesia és per mi la columna vertebral del meu món sensible a l’hora d’escriure. És capaç de captar l’instant més petit i donar-li una dimensió enorme. En llegeixo molta, i també n’escric. És potser per això que, quan escric teatre, la poètica sempre està molt present d’una forma intrínseca.\nFMMP: Ens pots recomanar les teves obres de capçalera?\nMS: El meu capçal del llit està ple de llibres de poesia. Entre ells «Voces Reunidas», d’Antonio Porchia, que vaig comprar en el meu últim viatge a Argentina. També hi és Gemma Gorga amb el seu «El desordre de les mans» i tota l’obra de Joan Margarit.\nAra començo el «Libro del desasosiego», de Fernando Pessoa. I respecte el gènere teatral, m’agraden molt les obres de Mcdonagh i de Neil Labute. Llegeixo també moltes obres\nestrangeres, que em donen molta perspectiva i visió sobre el ventall teatral.\nFMMP: I, ja per acabar, com veus el panorama del teatre català actual?\nMS: El veig difícil. Els teatres públics arrisquen poc per projectes i companyies noves. Com a intèrpret és complicat entrar dins la xarxa teatral, sovint són sempre els mateixos que treballen als teatres principals de la ciutat. Costa trobar opcions, i hi ha molt pocs càstings oberts per a obres de teatre.\nA falta d’oportunitats, cada cop neixen més companyies que fan els seus propis projectes i compten amb la seva pròpia gent, intentant trobar finançament allà on es pugui.


L'espai dedicat al vi i a l'enoturisme, principal novetat de la 69a Fira de l'Ascensió de Granollers | NacióGranollers\nfira i festes de l'ascensió 2019\nL'espai dedicat al vi i a l'enoturisme, principal novetat de la 69a Fira de l'Ascensió de Granollers\nEl pregó de Carme Climent, infermera, ha inaugurat els actes de celebració\nper Redacció , 3 de maig de 2019 a les 16:16 |\nVista aèria de la Fira de l'Ascensió | Ajuntament de Granollers\nLa 69a edició de la Fira de l'Ascensió tindrà un nou espai dedicat al vi i l'enoturisme comptarà amb la presència de diverses DO: Empordà, Alella i las Bodegas Enate de Somontano, a Huesca. Es podran degustar copes de vi, amb tiquets similars als de la Mostra Gastronòmica, i també comprar vi i experiències d'enoturisme. A més trobarem més oferta turística de la mà de la Diputació de Lleida i Top rural, espai web per trobar cases rurals a Catalunya, entre d'altres.\nÉs la principal novetat de la fira, que s'ofereix com un aparador per a empreses de productes i serveis que volen impulsar el seu negoci. Com és habitual, el parc Firal, amb 30.000 m2, acollirà diferents sectors com el motor, el comerç, el turisme i l'oci, la indústria, l'agricultura i la ramaderia, secundats per propostes d'oci familiar com la 15a. Mostra Gastronòmica i la 13a. Fira Jugar x Jugar.\nEspai per al comerç local\nTambé dins de la carpa multisectorial estarà representat el sector comercial de Granollers. L'Espai Comerç de Dalt oferirà diverses activitats com l'espai Tastem l'EcoGra, amb expositors singulars del món de l'ecologia i l'alternativa de la Fira EcoGra; també es podran visitar les botigues associades a Comerç de Dalt en realitat virtual, i la campanya Gent de Dalt amb exposicions i entrevistes als comerços associats. També hi haurà presència de l'Associació del Rec al Roc.\nA més, hi haurà una carpa de 300 m2 amb el Mercat de Creadors de l'Ascensió, on s'hi podrà trobar moda per a adults i infants, joieria d'autora i decoració de disseny, provinents de petits creadors i tallers emergents de la mateixa ciutat de Granollers i de la resta de comarca. La cosmètica natural de Fitocosmética del Montseny, amb origen a Sant Celoni, la roba infantil de El Hombre Sapo, de Santa Maria de Palautordera, o els articles de regal de La Vida en un Kit de la Garriga en són alguns exemples. Aquestes propostes es complementaran amb il·lustracions, joies d'autora, joguets infantils i d'altres objectes sorprenents.\nL'automoció tornarà a ser present a la fira, amb vehicles nous, de km 0 i d'ocasió, de les principals marques del mercat. Com és tradicional i per no perdre els orígens de la fira hi haurà un espai agrícola i ramader que, com a novetat, incorporarà enguany activitats del Parc de les Olors del Serrat, de Santa Eulàlia de Ronçana. El divendres dia 31 es farà una jornada tècnica a Can Muntanyola sobre compostatge en sistema de llit-compost en vaquí de llet, organtizada per l'IRTA, organisme adscrit al Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, amb la col·laboració de Ramaders de Vaquí i l'Ajuntament de Granollers.\nL'estand municipal, que portarà per títol El mercat del dijous, mil·lenari i ben viu, tindrà aquest any una novetat. Comptarà amb tres murals que Ivan Floro anirà pintant durant els dies de la Fira, des del mateix dijous dia 30 de maig i que versaran sobre el mercat del dijous. Floro ja havia participat a la Mostra d’Art Urbà de l'any passat que organitza Roca Umbert on va pintar, juntament amb Mohamed l'Ghacham, la façana de la Impremta Municipal i, en solitari, la de la Nau B1.\n15a Mostra Gastronòmica\nEn aquesta edició, organitzada pel Gremi d'Hostaleria del VO, hi participen nou restaurants de Granollers i comarca: Os Galegos, SanFrancisco, Sant Miquel Gastronòmic, Ostrya, El Gremi d’Hostaleria del Vallès Oriental, Il Capriccio Italiano, El 19, Il Cenacolo i Yögos. La Mostra presenta dues novetats importants: cada restaurant oferirà un plat de 3 euros, el preu més econòmic de l'oferta; a més els coberts, plats, tovallons i gots que es faran servir seran de bioplàstic. L'horari de la Mostra és dijous 30 de maig, de 19 h a 23.30 h; divendres 31 de maig i dissabte 1 de juny, de 12.30 h a 16 h i de 19.30 h a 23.30 h i diumenge 2 de juny, de 12.30 h a 16 h.\nCom sempre, la intenció d'aquesta fira és fer conèixer els millors jocs d’ara i de sempre amb l'ajut dels voluntaris de l’associació benèfica Ayudar Jugando, que proposen a cada visitant el joc que més pot agradar de la seva enorme ludoteca.\nLa novetat més destacada d'aquesta edició és la possibilitat de participar en jocs matemàtics, per a totes les edats, a càrrec d'ABEAM (Associació de Barcelona per a l'estudi i l'aprenentatge de les Matemàtiques) que ocuparan la carpa de Campionats de Jugar x Jugar, divendres 31 de maig, a partir de les 15 hores. És la primera vegada que aquest grup participa al Jugar x Jugar. Com és habitual hi haurà el campionat de Catan, i els tornejos de Circus Maximus en 3D, Victus i Carcassone per parelles. A més, durant els dies de la fira, hi haurà un racó amb prototips de jocs de taula d'autors novells.\nDins del Parc firal tenen lloc diverses activitats, de divendres a diumenge com campionat de minifutbol, pista d'steps, estació de segways, taller de bombolles, ponis, etc. A més, destaquen diferents sessions de l'scape room Smoky, the war dog (sessions a les 10 h, 12 h, 14 h i 16 h, de divendres a diumenge) on es viuran les mateixes experiències que van viure l'Smoky i el soldat William Winne, a la 2a. Guerra Mundial. És una activitat que es fa a l'aire lliure i que organitza el Grup de Recerca i Rescat Caní de Granollers i que, evidentment, s'ha de fer amb un gos, que forma part de l'equip i que ell mateix ha de resoldre una de les proves més importants de la missió. L'activitat, que té un preu de 5 euros, està pensada per entre 2 i 6 persones, a banda del gos i cal reservar prèviament a gruprescatcani@gmail.com o al tel. 699 129 083.\nBus gratuït a la Fira\nCom cada any l'Ajuntament posa a disposició un servei d'autobusos gratuïts per fer el desplaçament fins al Parc Firal, divendres 31 de maig i i dissabte 1 i diumenge 2 de juny, entre les 17 i les 21 h. La freqüència de pas serà cada deu minuts i l'inici del recorregut és a la plaça de la Constitució, passant pels carrers de Roger de Flor i de Lluís Companys, fins a la rotonda del carrer Camp de les Moreres amb el pg. Fluvial.\nPregó de Carme Climent\nLa infermera Carme Climent López (Granollers, 1951) serà l’encarregada de pronunciar el pregó de la 69a Fira i Festes de l’Ascensió, el dimarts 28 de maig a la Sala Tarafa (19.30 h). Fins allà arribarà acompanyada dels gegants grossos, l’Esteve i la Plàcida, en una cercavila que sortirà de la Porxada a les 7 de la tarda.\nCarme Climent, infermera, pronunciarà el pregó que dona inici oficial a la Fira i Festes de l'Ascensió Foto: Ajuntament de Granollers\nLa pregonera explicarà la seva trajectòria vital i professional a la ciutat i compartirà els seus records d’infantesa sobre la fira. Climent, que va començar a treballar venent fruita a la Porxada i al mercat de Sant Carles, inicia el 1971 la trajectòria sanitària al CAP Vallès com a auxiliar d’infermeria. Va estudiar infermeria a la Universitat de Barcelona i ha treballat d’infermera d’atenció primària a Granollers i als hospitals de la Vall d’Hebron i de Mollet. També ha fet gestió a l’ICS i de professora a l’Escola d’Infermeria (UB). Actualment fa de voluntària educativa als tallers de suport a la criança de l’escola bressol municipal Tortuga.\nDivendres de l’Ascensió és el dia que nens i nenes fan un llibre, un llibre gegant i col·lectiu amb l’ajut de la seva imaginació i dels il·lustradors iil·lustradores que hi posen les imatges. A partir de les 10.30 h, la Porxada tornarà a ser un oasi de creació, gràcies a aquesta arrelada activitat del Casal del Mestre i la Llibreria La Gralla, amb la col·laboració de l’institut C. Bellera. A la tarda, arriba el tradicional triplet de La Principal de la Bisbal: sardanes a la plaça de l’Església (17.30 h), concert (19.30 h) i ball (22 h) a la Porxada (si plogués, aquestes activitats canviarien d’escenari, podeu consultar-ho a: www.granollers.cat/ascensio).\nA la nit, Always Drinking Marching Band oferirà Una passada de concert (23.30 h, plaça de la Porxada).\nD’altra banda, la mostra fotogràfica Aparadors de foto recupera imatges de la passada des del 2000 fins ara. Es podran contemplar als comerços del Rec al Roc del 18 de maig al 2 de juny, en un projecte de dinamització comercial promogut per l'associació de comerciants del Rec al Roc i l'Ajuntament.\nImperdibles, Economia, Ascensió Granollers, Ascensió, Fira i Festes de l'Ascensió, Fira de l'Ascensió


Alcoi s'il·lumina amb un espectacular correfoc abans del 9 d'octubre | ARA Multimèdia\nAlcoi s'il·lumina amb un espectacular correfoc abans del 9 d'octubre\nL'acte institucional del consistori serà el 9 d'octubre a les 12 h al Teatre Calderón. També hi ha nombrosos actes, sobretot, a la Glorieta.\nEls Dimonis Rafolins de l'Alqueria han portat l'espectacle de la llum, la pólvora i el foc fins a Alcoi. Ho han fet amb el correfoc, que està inclòs dins les activitats organitzades per l'Ajuntament d'Alcoi amb motiu del 9 d'octubre.\nLa Plaça Espanya ha sigut el punt final a un il.luminat correfoc que ha sorprés alcoians i visitants. L'inici ha estat davant del Col·legi Salesians. Després s'ha traslladat cap a la Plaça Ramón i Cajal, Sant Nicolau i Plaça d'Espanya per finalitzar el recorregut de 650 metres.\nFins al 9 d'octubre, la Glorieta acull la tradicional fira del llibre en valencià i productes artesans. L'acte oficial i institucional, organitzat pel consistori, serà al Teatre Calderón a les 12 h el dia 9 amb els premis 9 d'octubre, el concert a càrrec de la Unió Musical d'Alcoi i la lectura del manifest.


SOLDATS | Granaders: Museu Virtual de la Guerra de Successió (1702 - 1714)\nEls granaders són soldats d’infanteria que sorgeixen durant la segona meitat del segle XVII. Desenvolupen una tasca especialitzada: el llançament de granades o magranes. Les granades eren petits recipients de vidre o ceràmica farcits de pólvora i metralla; comptaven amb un broc en el qual s’instal·lava la metxa. El granader prenia l’artefacte, l’encenia i a continuació el llançava. En principi les granades eren útils per la lluita a curta distància, els combats a l’interior d’edificis o en espais fortificats. L’explosió d’una granada, amb la consegüent expansió de metralla podia ferir alhora a diversos soldats, a banda del terrible efecte psicològic de l’explosió. Un atac que impliqués el llançament simultani de moltes granades podia tenir conseqüències devastadores entre la infanteria contraria. Tanmateix l’ús de granades era perillós, atès que podien explotar abans d’hora. Els accidents eren habituals. Normalment els granaders encapçalaven els atacs dels regiments i esdevingueren soldats d’elit. En gairebé tots els països europeus els regiments comptaven amb 10 companyies, de les quals una era la de granaders.\nA finals segle XVII els granaders eren ja considerats com les unitats d’elit i s’escollia per formar-ne part els soldats més alts o decidits. A principis del segle XVIII, però, l’ús de granades era molt limitat atès el perill que comportaven, tanmateix les unitats de granaders, que havien resultat exitoses, continuaven existint com a forces de xoc. L’equip del granader era similar al del soldat d’infanteria reglada: camisa, jupa, calces, mitges, polaines, sabatots i corbata. Al cap, però, no portaven el tricorni sinó un capell en forma de mitra. La forma pretenia respondre a criteris funcionals atès que l’ala del tricorni podia dificultar l’acció de llençar la magrana amb el braç, contràriament la mitra no oferia cap obstacle. Tanmateix la mitra tenia problemes ja que en els països catòlics es considerava com una burla als bisbes. Per tal de no ofendre creences en els exèrcits d’aquestes zones es va optar per la gorra granadera formada per diverses pales i una cucurulla central flonja i decaiguda. Tot plegat països en domini protestant com els anglesos o prussians exhibien altíssimes mitres i en llocs com Itàlia o Catalunya els granaders tenien gorres més discretes.\nPel que fa a l’armament, els granaders comptaven com els altres soldats d’infanteria, amb un fusell amb baioneta i una espasa o sabret segons el moment. La munició es portava en una caselina. A diferència dels soldats d’infanteria portaven una bossa granadera que penjava d’una bandolera. En aquesta bossa es dipositaven fins a deu granades. Vinculada a la bossa havia també una destraleta, molt típica dels granaders, que els ajudava en les seves diverses casuístiques de combat de xoc. Damunt la bandolera de la bossa granadera s’acostumava a situar un portametxes de llauna que protegia la metxa encesa durant el combat que estava a disposició del combatent per encendre les granades. En l’exèrcit català de la Guerra de Successió l’equipament dels granaders està molt ben documentat, singularment en els regiments de la Ciutat i Diputació. Les ordres de compra o fabricació de materials arriben a precisar que les xapetes de llautó havien de portar la inscripció “vèncer o morir”.\nImatge: Soldats de les companyies granaderes pertanyents als regiments anglesos de Borr,Gorge i Hamilton, protagonistes en el setge aliat de Barcelona del 1705 (Il·lustració F. Riart).\nGranades s.XVIII Museu Naval de Venècia


Oriol Ruiz Blog: Futbol es Futbol\nMinut 89, al Camp Nou s’anuncia per megafonia el canvi de Messi per Motta, la gent s’aixeca i aplaudeix, se senten crits de Messi, Messi, ..... l’argentí surt amb les mans enlairades agraint el suport del públic. Temps afegit, minut 93, ara s’anuncia el canvi de Xavi per Iniesta, el públic es torna a aixecar i en Xavi surt també del camp vitorejat pel públic.\nFinalment, desprès de molt patir, l’àrbitre anuncia el final del partit, el Camp Nou es torna a aixecar i jo m’abraço amb el meu pare tot entonant un Barça, Barça, ......\nSortim de l’estadi i es nota un estat de felicitat general, tot son rialles i bon ambient. Arribem fins a Diagonal i se senten bastants cotxes fent sonar els clàxons i alguns fins i tot treuen banderes del barça i senyeres per la finestra. Jo i el meu pare arribem al nostre cotxe i engeguem la radio, però .......... quina sorpresa, semblà que només em guanyat 0-1 al Getafe a casa i que aquest any ja estem fora de la copa d’Europa, de la copa del Rei i que a falta de dos jornades per acabar la lliga anem segons.\nJa ho deia el mestre, futbol es futbol.


Campanya per trobar voluntaris per les Decennals de Valls | Diari de Tarragona\nCampanya per trobar voluntaris per les Decennals de Valls\nEl tema ‘De deu en deu’ i un videoclip dels vallencs Figaflawas animen la gent jove a apuntar-se a fer les diferents tasques\n19/11/2021 16:54 | Actualizado a 19/11/2021 16:54\nEl tema que s’ha fet per captar voluntariat s’ha enregistrat a La Nau, estudi de gravació ubicat a Valls, a la carretera de Tarragona. FOTO: J. G.\nAcomodar el públic en espais escènics, donar un cop de mà en les exposicions, acompanyar artistes, participar en els actes religiosos o familiars. Aquestes són algunes de les tasques que desenvoluparan els voluntaris durant les properes Decennals de Valls.\nAra s’acaba d’iniciar la campanya per captar aquestes persones perquè formin part de l’organització de les festes. Els interessats poden omplir un formulari al web de les Decennals. «Animem a tothom a participar, és una manera d’implicar-se des de diferents àmbits», explica Olivia Martí, membre de la comissió de Voluntariat.\nA part de les tasques esmentades, també s’incorporen voluntaris com a agents cívics, per informar i vetllar pel compliment de les mesures Covid. Les persones que s’apuntin rebran sessions de formació en seguretat, igualtat i prevenció.\nUn dels perfils que es busquen és el de persones joves. Per això s’ha creat un tema musical i un videoclip amb l’objectiu de captar aquest públic. Es tracta de De deu en deu, dels vallencs Figaflawas. «Per a la nostra generació són unes festes molt esperades», diu Pep Velasco, integrant del grup.\nDes de la comissió de voluntariat, de nova creació per aquestes Decennals, no s’han fixat un nombre límit de voluntaris. «El màxim que puguem. Això té un rerefons pedagògic. Volem donar valor al voluntariat amb persones que volen fer créixer la festa i ajudar», diu Olivia Martí.


La consellera serà Igualada, a més de figures com Enric Calpena, Encarna Sant-Celoni o Cesk Freixas\nLaura Borràs, la 'tercera consellera igualadina', coneguda pel seu vincle familiar amb la capital de l'Anoia, visita la ciutat per primer cop com a consellera. A les 11 del matí la consellera serà rebuda a l'Ajuntament d'Igualada, on signarà el Llibre d'Honor i participarà en la descoberta del nou Espai Igualadínissim, dedicat en aquesta ocasió al Dia Internacional de la Gent Gran.\nIgualada viu aquest dissabte una jornada d'activitat febril, al nord i al centre. Si a Les Comes té lloc l'Automercat, que es va ajornar el passat mes de març, a Cal Font se celebra el Mercat de Lletres. La cita, estrenada el 2012, suma una nova edició, amb la inauguració a les 12, amb la presència de la consellera de Cultura Laura Borràs, l'alcalde i president de la Diputació, Marc Castells, junt al director de la Institució de les Lletres Catalanes (ILC), Joan-Elies Adell. I la setena edició arrenca amb el periodista i escriptor Enric Calpena conversarà amb Marina Llansana de la seva darrera novel·la, 'El dia que Barcelona va morir', on recrea la ràtzia d'Al-Mansur de l'any 985.\nEntre els altres convidats que passaran per Cal Font, Josep Maria Esquirol, Llorenç Capdevila, Jordi Estrada, Maria Dolors Guàrdia, Joan Pinyol, Josep M. Solà, Jaume Copons, Liliana Fortuny, Marc i Cesk Freixas, Lluís-Anton Baulenas, Feliu Formosa i Encarna Sant-Celoni. Tots aquests autors es passejaran per aquest mercat per compartir amb el públic de totes les edats les seves històries. El 7è Mercat de Lletres estarà dedicat de manera especial a dues figures de les lletres catalanes: el poeta Feliu Formosa, amb una exposició i el recital del cicle DePellSensible que es farà a a les 8, a la Biblioteca, i també a Manuel de Pedrolo, coincidint amb la celebració del centenari del seu naixement. L'escriptor Lluís-Anton Baulenas serà l'encarregat de descobrir les diverses facetes d'aquest autor a la xerrada Pedrolo a cent per hora, a 3/4 de 7.\nJosep Maria Esquirol, al Club de Filosofia\nLes reflexions de Josep Maria Esquirol, autor de 'La penúltima bondat: assaig sobre la vida humana' arriben a les 11, al Club de Filosofia. I la taula rodona d'autors Km0 comptarà amb la presència, enguany, del col·lectiu Lola Palau, pseudònim de deu autors de la Catalunya Central que presenten el recull de contes 'Que Déu ens agafi confessats', de l'Editorial L'Albí. Tindrà lloc a la 1 a la carpa de Cal Font. La música i la poesia també tindran el seu espai al mercat, amb el recital a càrrec dels germans Marc i Cesk Freixas, que es farà a la carpa de la plaça a les 6.\nEl Mercat de Lletres compta també amb la col·laboració de les entitats culturals de la ciutat. D'una banda, al llarg del dia des del Consorci per a la Normalització Lingüística (CNL) organitzaran un parxís ortogràfic a la Plaça Cal Font, amb vuit taulers perquè petits i grans puguin practicar l'ortografia en català. I l'Àuria Grup proposarà una gimcana de contes per la Biblioteca i la plaça amb obsequi final. D'altra banda, des de la revista literària Narranación convidaran a fer un Kahoot literari al restaurant Entretemps, a les 16h, un joc divertit i interactiu tot prenent el cafè. Una hora més tard, a les 5 a la plaça, es lliuraran els premis del 1r concurs de microrelats eròtics organitzat per l'Associació Promotora de la Llengua Catalana (APLEC) i es farà la presentació del llibre 'Vestals de Roma', d'Encarna Sant-Celoni.\nFeliu Formosa obre el dissabte el cicle 'De Pell Sensible'\n1 El jove detingut a La Torre de Claramunt passarà a disposició judicial per homicidi 3791 lectures\n2 Les colles critiquen l’Ajuntament per l’encavalcament d’actes de divendres i dissabte 1530 lectures\n3 Sospita de 2 casos de listeria a la Catalunya Central 1272 lectures\n4 L’Ajuntament d'Igualada ordena tancar l’accés a l’antic edifici de la fàbrica de mitjons Carlomagno 1070 lectures\n5 El capítol de Globus Sonda gravat a Igualada s’emetrà avui al vespre 1046 lectures\n6 Arnau Tordera: “Les cançons són cultura, són història i són petjada de la humanitat i cal fer-les sonar i que no s’apaguin” 870 lectures\n7 Pere Masana: “Tenim molt per oferir i ens volem donar a conèixer” 824 lectures\n8 Toni Albà: “S’ha de poder dir tot, de tot i de totes les maneres. I a qui no li agradi, que s’hi posi fulles” 583 lectures\n9 La junta del Ball de Sant Miquel i els diables d'Igualada anuncien una tabalada de caràcter excepcional a la Pius XII aquest matí 540 lectures\n10 Pere Camps: “La Festa Major és un basar on tothom hi trobarà algun estímul, il·lusió i participació” 519 lectures


Puig anuncia garantir la resposta davant d'emergències en 214 pobles afectats per despoblació\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha anunciat un pla per garantir la resposta i l'acció immediata davant les emergències a les comarques de la Comunitat Valenciana afectades per la despoblació, de què es beneficiaran 214 pobles.\nLa mesura preveu la creació de diferents Unitats de Prevenció de Riscos, de quatre persones, que es constituiran a través d'l'esforç conjunt entre el SERVEF i l'Agència Valenciana de Seguretat i Resposta davant les Emergències i que suposarà una inversió de 12 milions d'euros.\n«Seran 214 pobles els que podran acollir-se a estes brigades per garantir esta acció de resposta immediata davant la prevenció d'emergències», ha declarat Puig, que ha presidit la Comissió Interdepartamental per a la Lluita contra la Despoblació dels Municipis Valencians, els treballs s'emmarquen a l'Agenda Valenciana Antidespoblación (Avant), posada en marxa pel Consell fa uns mesos.\nEls treballs que realitzin estiguas unitats hauran de tenir com a objectiu principal la reducció dels riscos poblacionals derivats dels incendis forestals, a través d'accions que afavoreixin la intervenció dels mitjans d'extinció, coordinats per Emergències de la Generalitat.\nEl cap de el Consell ha recordat que, per al Govern valencià, la lluita contra la despoblació representa una de les seues «prioritats», ja que «es tracta d'un problema que genera una situació de desequilibri territorial que perjudica el conjunt de la Comunitat».\n«Anem a combatre esta situació per garantir que tot el territori estigua ben desenvolupat i habitat per ciutadans en igualtat de condicions», ha manifestat Puig després de recordar que per a això és necessari fomentar la creació d'ocupació en estiguas zones, així com uns serveis públics de qualitat.\nEn este sentit, el cap Consell també ha fet referència a altres dels temes tractats a la comissió, com la creació d'un programa per reflotar l'ensenyament en les zones rurals. «L'objectiu d'este Govern és que no es tanqui cap col·legi més», ha indicat Puig, que ha recordat que per a això s'han començat a implantar en estes centres les aules de dos anys, entre altres mesures.\nAixí mateix, el president ha agraït la implicació de totes les conselleries, i ha insistit que es tracta d'un «projecte de Govern, una estratègia comuna en la qual els diferents departaments de l'Consell estan vinculats».\nPer això la reunió ha comptat amb la participació de el conseller d'Educació, Recerca, Cultura i Esport, Vicent Marzà; el d'Economia Sostenible, sectors productius, Comerç i Treball, Rafa Climent; i la d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural, Elena Cebrián.\nL'Agenda Valenciana Antidespoblamiento (Avant) pretén donar solució a l ' «hivern demogràfic» que pateixen les comarques de l'interior donant resposta als problemes de mobilitat, educació, sanitat, serveis financers, ocupació i fiscalitat.\nPer a això, es pretén impulsar mesures com l'aplicació d'avantatges fiscals o la discriminació positiva cap a les zones amb més risc de despoblació -l'Alcalatén, Alt Millars, Alt Palància, Racó d'Ademús, Serrans, Vall de Cofrents-Aiora, el nord-oest de la Canal de Navarrés, els municipis de muntanya d'Alacant i l'àrea de Benicadell-.\nPer tal de posar en marxa l'estratègia Avant, s'ha constituït una comissió interdepartamental amb representants de cada conselleria per definir i coordinar les accions, que establirà l'estratègia plurianual i el seguiment i control de les iniciatives que es duguin a terme.\nEl procés d'aportació d'idees i propuestes culminarà en el primer trimestre de 2018 amb la celebració d'un congrés contra el despoblament amb la participació d'ens locals, universitats, societat civil comarcal i experts europeus.


Sobre nosaltres - Zhejiang THOR Electric Co., Ltd.\nThor es tracta de protegir contra els efectes nocius dels transitoris de potència. El nostre objectiu i missió és connectar els desafiaments dels nostres clients amb solucions i productes d’alta qualitat i amb un preu adequat, completats per un servei al client i un assistència tècnica sense igual.\nIncorporada el 2006, Thor Electric Co, Ltd ho ha construït tot per oferir una àmplia gamma de solucions i productes innovadors i fiables de protecció contra sobretensions. Thor compleix els estàndards internacionals del sistema de qualitat, té la certificació ISO 9001 i els nostres estàndards tècnics compleixen les normes GB18802.1-2011 / IEC61643.1. Els tipus i classes dels nostres descarregadors de llamps i sobretensions 20KA ~ 200KA (8 / 20μS) i 15KA ~ 50KA (10 / 350μS) es posen a prova i compleixen tots els requisits en funció de la seva classe. Des de llavors, Thor ha estat dissenyant nous productes per complir la directiva RoHS 2006. El compromís continuat de Thor amb el compliment de RoHS inclou esforços continus per reduir la presència de substàncies perilloses en el disseny i fabricació d'un nombre creixent de productes populars.\nZhejiang Thor Electric Co, Ltdes compromet a complir els requisits de la directiva de residus d'equips elèctrics i electrònics (RAEE) de la Unió Europea. Aquesta directiva exigeix als productors d'equips elèctrics i electrònics que financin la recuperació per a la reutilització o el reciclatge dels seus productes introduïts al mercat de la UE després del 2005.


Alzira presenta un pressupost per a 2018 real i transparent – RiberaTV\nAlzira presenta un pressupost per a 2018 real i transparent\nAlzira, 5 de gener de 2018.- L’alcalde, Diego Gómez, i el regidor d’Economia, Hisenda i Joventut, Albert Furió han presentat el projecte del Pressupost Municipal per a l’exercici 2018.\nEl pressupost global ascendix a 38.270.317 € el que suposa un increment del 0,94 % respecte al del 2017 (37.913.124 €).\nRespecte als ingressos, la recaptació d’impostos ascendixen a 18.414.800 €, suposant el 48% dels ingressos totals. Cal destacar dos aspectes: Per una banda, hi ha una reducció en la recaptació d’impostos de 778.000 €. Per l’altra, es compensa amb ingressos com a la Piscina (+108.000 €), manteniment dels Fons de Cooperació Municipal de Diputació i Generalitat (602.500 €) i l’increment de les partides de Serveis Socials per part de laConselleria Igualtat i Polítiques inclusives (489.440 €).\n Capítol 1 (personal): 17.631.336 € que representa el 46 % del pressupost. Hi ha un augment de 800.083 € més que al 2017 degut entre d’altres a: L’increment del 1,5% a tota la plantilla segons el Pressupost General de l’Estat; la creació de la figura dels gestors i gestores que equiparen administratius amb auxiliars; garantir i consolidar l’equip d’atenció de serveis socials i la creació de la brigada forestal.\n Capítol 2 (despeses corrents): 14.831.871 €. Hi ha un increment de 115.158 € respecte al 2017 i representa el 38,75% del pressupost.\n Capitol 6 (Inversions): 1.411.837 €. Hi ha una disminució de 252.058 € respecte al 2017 i representa el 3,68% del pressupost.\nL’alcalde i el regidor han incidit en les següents qüestions:\n1) Continuem prioritzant les polítiques socials i d’ocupació:\n En partides de Serveis Socials augmentem 206.370 €, un 4,24% més.\n En ocupació augmentem 99.345 €, un 8,60% més.\n2) Rebaixes fiscals. Menys impostos:\n Abaixada de l’Impost de Béns Immobles en un 2% per a tots els rebuts.\n Reducció d’un 10% en l’Impost de Béns Immobles Rústics.\n Abaixada a l’Impost de Vehicles Industrials.\n Eliminació de la Taxa de fem activitats econòmiques a autònoms i xicotetes empreses.\n Bonificacions en Impost d’Activitats Econòmiques i l’IBI per creació d’ocupació indefinida.\n3) Se reduix el deute en 225.000 € respecte al pressupost del 2017.\n4) Hi ha un increment de dotacions econòmiques a les partides d’Agricultura, Cultura, Educació, Esports, Medi Ambient, Participació, Seguretat i Serveis Públics.\nPer últim, l’alcalde i el regidor han comentat com es desenvoluparan les inversions: Per una banda, hi ha partides obertes que es desenvoluparan a partir de la liquidació del pressupost del 2017 mitjançant les inversions financerament sostenibles i amb ajudes de Diputació (SOM) i venda de Patrimoni Municipal del Sòl. Per altra banda, està previst que el primer trimestre de l’any hi haja una consulta ciutadana per a prioritzar les inversions.\nAlzira presenta un pressupost per a 2018 real i transparent added by Ribera Televisió on 5 Gener, 2018


Armengol: "La realitat és el pitjor enemic de Bauzá; 130.000 persones sense feina a Balears i 19.400 aturats més no és per penjar-se cap medalla"\nabr. 23 Armengol: "La realitat és el pitjor enemic de Bauzá; 130.000 persones sense feina a Balears i 19.400 aturats més no és per penjar-se cap medalla"\nLa secretària d'Ocupació del PSOE, Luz Rodríguez, aprofita per a titllar les dades de l'EPA com a "dolentes per a tots i pèssimes per al PP" per la destrucció de 115.000 llocs de feina a tot l'Estat, malgrat la redució de 13.000 aturats.\nLes dades de l'EPA del primer trimestre de 2015 a Balears suposen tot un bany de realitat per a qui fa de les macroxifres el seu principal aliment electoral. Si la situació real dels treballadors a Balears, d'ençà l'aplicació de la reforma laboral del PP amb tot el seu rigor ja ha estat complicada de per si, si s'afageix la destrucció d'ocupació i la pujada de l'atur, el resultat no pot ser més decebedor.\n"La realitat és el pitjor enemic de Bauzá" ha dit Armengol, per qui les "xifres de l'EPA són contundents i lleven credibilitat als anuncis que fa el Govern". Armengol considera que les 130.000 persones sense feina a Balears, amb una taxa del 22,29% d'atur i la destrucció de 19.400 llocs de feina durant el primer trimestre d'enguany "no permeten penjar-se cap medalla al Govern, per que estem davant d'una situació dramàtica per a moltes de persones".\nArmengol ha considerat que el model de recuperació econòmica impulsat pel PP implica "la consolidadció de l'empobriment dels treballadors". "Nosaltres no volem salaris de pobresa ni subsidis de misèria pels nostres treballadors", i ha destacat alguns dels eixos del programa electoral dels socialistes en el tocant a política laboral: "el PP ha desmantellat el SOIB, i li ha llevat el 60% del seu pressupost, nosaltres el tornarem a convertir en una veritable agència d'intermediació, i dedicarem el 4% del pressupost a impulsar polítiques actives d'ocupació". Unes polítiques destinades a desencallar una de les xacres del mercat laboral balears com és l'atur de llarga durada, "els grans oblidats" com els ha definit Armengol. A més, la persecució de l'explotació laboral a través d'un Pla de xoc sobre la matèria també serà un dels principals i prioritaris objectius del nou Govern.\nMés en el detall de la situació del mercat laboral de Balears, el candidat socialista Iago Negueruela ha lamentat les xifres aportades per l'EPA, i les ha justificades en "l'augment del treball precari per que els contractes a temps parcial arriben fins els 69.900 treballadors a Balears, 11.000 més que l'any passat, i prop del 30% més que en 2011". A més, la figura del treballador pobre queda palesada, segons dades de l'EPA, "en aquells treballadors que volen treballar més hores de les que ja fan, uns 40.000, per que necessiten arribar a final de mes i no ho poden fer". Una altra font de precarietat, per Negueruela, és la que provoca els contractes per un nombre determinat d'hores que després s'amplien de manera "Il·legal i sense pagar, que equivalen a 6.000 llocs de feina". El candidat socialista ha al·ludit a què l'objectiu del PP és el de crear ocupació "sigui com sigui" sense importar les condicions, tan sols per adecentar les xifres, però que en realitat "fan estructural la precarietat".\nDe la seva banda, la secretària federal d'Ocupació, Luz Rodríguez ha assenyalat que Balears és "el regne de la temporalitat i de la precarietat laboral a tot l'Estat, el referent de la marca Espanya del PP". Rodríguez s'ha mostrat convençuda que el canvi polític a partir de 24 de maig i el pròxim mes de novembre a tot l'Estat propiciarà la "derogació de la reforma laboral del PP".\nRodríguez, en el comentari de les dades de l'EPA en el marc estatal, ha lamentat que el període hagi comportat la pèrdua de 115.000 llocs de feina, i que en l'anàlisi més fi de les dades, siguin dones i joves els col·lectius que pitjor parats surten de l'enquesta. "El balanç del PP és dessolador" ha dit la dirigent socialista, per que "Rajoy havia dit que crearia 800.000 llocs de treball, i avui sabem que no només no n'ha creat cap, sinó que encara n'ha perdut 130.000 respecte fa 4 anys, i ha fet pujar la taxa d'atur fins el 24%, dos punts més. La realitat és tossuda" ha conclòs Rodríguez.


2 de gener de 2021 (12:53 CET)\nEl PP ha proposat, mitjançant una moció presentada en l'últim Consell de Districte d'Exposició celebrat al desembre, que es rehabilite l'antic magatzem Viuda de Olmos del carrer Illes Canàries de València, situat darrere del palauet de Burgos.\nEs tracta d'una edificació pertanyent al complex industrial de principis del segle XX propietat a aquella època de l'empresa "Viuda de Olmos i Cª", dedicada a la fusteria i a l'emmagatzematge de fustes. A l'origen, aquesta construcció era utilitzada com a despatx de la citada empresa.\nAquesta edificació encara conserva una esplèndida sanefa de taulells d'estil modernista que en l'actualitat estan bruts i descurats. A més, la cornisa es troba greument danyada.\n"És una pena que aquesta mostra de l'arquitectura industrial de la València de principis del segle XX es trobe en aquest deplorable estat. L'edifici pertany actualment a l'Ajuntament, i per tant, de propietat municipal, estant inventariat amb el codi 1.E3.147, ha explicat la regidora del Grup Popular, Julia Climent.\nCliment ha demanat a l'Ajuntament que rehabilite en la brevetat més gran possible, l'antic magatzem Viuda de Olmos, "per a impedir la seua deterioració i ruïna" Una vegada rehabilitat, ha proposat que es destine aquest immoble a finalitats culturals, com a sala d'exposicions i conferències.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Cembra Entrada:\nHotel Al Caminetto...Habitacions per nit per només153 EUR Hotel Europa Cembra...Habitacions per nit per només Agriturismo Maso Besleri...Habitacions per nit per només Agriturismo Le Cavade...Habitacions per nit per només Vintage Chic...Habitacions per nit per només Més zones a Cembra\nCembra és una de les destinacions més visitades de Trento. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, Cembra és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Trobar una bona oferta és fàcil amb Agoda.com, oferint hotels barats a Cembra o qualsevol altra àrea a Trento. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Empleni les seves dates d'estada i navegui a traves de les millors ofertes d'hotel a Cembra.\nHotels destacats a Cembra, Cembra\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Segonzano, no busqui més enllà de Hotel Al...\nAl visitar Segonzano, vosté es sentirà com a casa a Hotel Europa Cembra, què li ofereix un...\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Agriturismo Maso Besleri és una...\nAl visitar Segonzano, vosté es sentirà com a casa a Agriturismo Le Cavade, què li ofereix un...\nTots els hotels de Cembra\nHotels a Cembra: Agriturismo Le CavadeAgriturismo Maso Besleri


Reial Decret-llei que regula el teletreball - Associació Empresaris i Propietaris Polígon Industrial El Pla\nAhir dimarts 22 de setembre de 2020 el Consell de Ministres del Govern d’Espanya va aprovar el Reial Decret-llei que regula el treball a distància.\nLes principals condicions d’aquest Decret són:\nSerà voluntari i reversible, tant per l’empresa com pels treballadors i serà necessari que sigui un acord per escrit (ja sigui signat en el contracte inicial o posteriorment). Es considerarà de caràcter regular si arriba al menys al 30% de la jornada (2 dies a la setmana) o al percentatge proporcional equivalent en funció de la durada del contracte de treball, en un període de referència de tres mesos.\nEls treballadors que facin teletreball tindran els mateixos drets i deures que els que els treballadors presencials ( mateixa retribució, estabilitat en el treball, temps de treball, formació, promoció professional, etc.)\nL’empresa es farà càrrec de les despeses dels treballadors, s’ha acordat que les empreses han de dotar dels medis, equips i material necessari pel desenvolupament de la feina al treballador. La resta de despeses es tractaran en la negociació col·lectiva i en els propers 3 mesos s’hauran de concretar per escrit les condicions individuals entre els empleats que estiguin treballant a distància i l’empresa.\nLes empreses que ja tenien acords col·lectius sobre teletreball tindran un any per adaptar-se a la nova normativa. Per a la resta l’aplaçament és de fins a tres anys.\nLa regulació distingeix entre:\ntreball a distància (activitat laboral des del domicili o lloc elegit pel treballador amb caràcter regular)\nteletreball (activitat laboral realitzada exclusivament per mitjans i sistemes informàtics o telemàtics)\ntreball presencial (activitat laboral realitzada en el centre de treball o el lloc elegit per l’empresa)\nAquesta llei no s’aplicarà al treball a distància implantat excepcionalment a conseqüència de la pandèmia aplicant-se doncs la normativa laboral ordinària. En tot cas la negociació col·lectiva establirà la forma de compensar les despeses del teletreballador durant la pandèmia si han existit i no s’han compensat fins el moment.


“Fridays.for.future”: Manifestacions a diversos indrets de Catalunya per alertar de l’emergència climàtica – Lo Campus diari\n“Fridays.for.future”: Manifestacions a diversos indrets de Catalunya per alertar de l’emergència climàtica\nData publicació 29 setembre 2019 29 setembre 2019 per redacció\nBarcelona, Girona, Tarragona, Lleida i Manresa acullen les manifestacions més multitudinàries\nDesenes de milers de persones, eminentment joves, han sortit aquest divendres (27/09/2019) al carrer a diversos indrets de Catalunya per alertar de l’emergència climàtica i exigir als responsables polítics que treballin per posar-hi solució. Ho han fet igual que centenars de milers de persones arreu del món, en el marc de la iniciativa ‘Fridays for future’ impulsada per l’activista sueca de 16 anys Greta Thunberg. Les manifestacions han estat el punt culminant d’una jornada reivindicativa que també s’ha traduït en convocatòries de vaga als centres educatius i en lectures de manifest denunciant les actituds contràries a la sostenibilitat de governs i grans corporacions arreu del planeta.\nA Barcelona, la convocatòria ha estat seguida per unes 20.000 persones, segons la Guàrdia Urbana. La manifestació estava prevista per a les sis de la tarda a Jardinets de Gràcia, però a aquella hora la capçalera s’ha hagut d’avançar fins al passeig de Gràcia per la quantitat de gent que hi havia acumulada a l’indret, que no permetia arribar fins a aquest punt. Els manifestants eren majoritàriament joves, però també hi havia persones grans i famílies amb nens, així com membres d’entitats socials diverses enmig d’un ambient eminentment festiu.\nA Girona, més de 5.000 persones, també majoritàriament joves, han omplert els carrers de la ciutat en la manifestació en contra del canvi climàtic a causa de la vaga mundial d’aquest divendres. Es tracta de la manifestació més multitudinària que s’ha fet mai a Girona per aquest motiu, que ha sortit a quarts de set de la plaça del Vi per dirigir-se fins a la plaça de la Independència. En aquest punt, els organitzadors han demanat als assistents que s’estiressin dos minuts a terra en silenci per simbolitzar l’extinció de la humanitat. La mobilització ha finalitzat davant la delegació del Govern. Al llarg de la manifestació s’han sentit proclames com ‘Ni un grau més, ni una espècie menys’.\nA Tarragona, han estat unes 2.000 persones les que han sortit al carrer. Sota el lema ‘Lluitem pel futur del planeta’ els manifestants han sortit a les sis de la tarda de la plaça Imperial Tarraco i han recorregut el centre de la ciutat fins arribar al davant de l’Ajuntament, a la plaça de la Font. La marxa ha aplegat molts joves, però també famílies senceres i persones de totes les edats que han mostrat una multitud de pancartes reivindicatives coincidint amb la vaga mundial pel clima. ‘Volem un futur!’ i ‘Canviem el sistema i no el clima!’ han estat alguns dels càntics més corejats.\nA Lleida, un miler de persones han omplert el riu Segre, entre el Pont Vell i la passarel·la, per demanar “ajuda” per fer front al canvi climàtic. L’acció ha consistit a dibuixar el lema ‘SOS clima’ amb les persones que eren allà per demanar mesures “reals, vinculants i concretes” a les administracions que redueixin les emissions de gasos d’efecte hivernacle i facin front a la urgència de la situació actual. Així ho ha explicat la portaveu de ‘Fridays for Future’ a Lleida, Emma Ballesté. “Ens estem carregant el planeta i volem un futur millor per a les generacions presents i futures”, ha dit.\nFinalment, a Manresa unes 1.200 persones, segons la Policia Local, s’han manifestat contra el canvi climàtic convocats per la Plataforma del Bages en Defensa del Clima. “La gent ha de ser conscient del problema”, ha explicat Nil Heras, portaveu del col·lectiu, tot i que també ha reconegut que la solució, més que individual, requereix un canvi del sistema on “l’activitat econòmica no passi per damunt dels límits de la terra”. La manifestació, que ha durat prop d’una hora, ha acabat a la plaça Major amb la lectura d’un manifest on s’han exigit canvis a les institucions.♦\nImatge: Els manifestants entrant a la plaça de la Font de Tarragona. Fotògraf Roger Segura ACN ©\nRECUPERANT INFORMACIONS ESTRATÈGIQUES: El rector Quim Salvi va explicar què és i què ha de ser la Un...\nExperts d'arreu del món presenten a Lleida els darrers avenços tecnològics per a la millora de les p...


Imaginisme rus - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nL'imaginisme rus, imatgisme o imaginisme (en rus: Имажини́зм Imaginizm) fou un moviment d'avantguarda literària, essencialment poètica, que existí a Rússia després de la Revolució de 1917. Va ser fundat oficialment el 1918 a Moscou per un grup de poetes que inclouen Anatoli Marienhof, Vadim Xerxenévitx i Serguei Iessenin, amb la voluntat de distanciar-se dels futuristes. El seu nom pot haver estat inspirat per l'imaginisme anglès i estatunidenc. Estilísticament es consideren hereus de l'ego-futurisme. Els imaginistes creaven poesia basant-se en seqüències d'imatges xocants i extraordinàries. Empraven un gran nombre de metàfores, sovint encadenant-les en els seus poemes. Entre els altres membres del grup es poden esmentar Rúrik Ivnev, Aleksandr Kussikov, Ivan Gruzinov, Matvei Roizman i l'important dramaturg Nikolai Erdman. El gener de 1919 van publicar un manifest, la major part del qual va ser redactat per Xerxenèvitx. Molts dels imaginistes eren lliurepensadors i ateus. L'imaginisme tenia el seu centre a les dues grans ciutats russes de Moscou i Sant Petersburg, si bé comptaven també amb altres grups a Kazan, Saransk i a Ucraïna. Els imaginistes organitzaren quatre editorials de poesia, una de les quals portava el mateix nom del moviment, i publicava la revista lírica Гостиница для путешествующих в прекрасном ("Casa d'hostes per als viatgers a la bellesa").\nEl grup es dissolgué el 1925, i el 1927 va quedar liquidat oficialment. La seva influència, si més no, segueix sent forta a Rússia. Alguns dels poemes de Iessenín i Xerxenèvitx, les memòries de Marienhof i les obres d'Erdman encara es publiquen i sempre tenen demanda. Després de la desaparició del grup, els "joves imaginistes" es van declarar seguidors de la tendència durant la dècada de 1930, de la mateixa manera que els "meloimaginistes" es relacionaven amb el grup original als anys de 1990.\n↑ «Мелоимажинисты». [Consulta: 30 desembre 2017].\nImaginisme, moviment en la literatura nord-americana\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Imaginisme_rus&oldid=22453113»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 des 2019 a les 17:23.


CAU PER A AQUESTES RECEPTES D'ESTIU PREPARADES PER A CARABASSES, POMA I MÉS PRODUCTES DE TARDOR - MENJAR - 2019\nLes Dones De Moda Del Club Menjar 2019 Cau per a aquestes receptes d'estiu preparades per a carabasses, poma i més productes de tardor\nThe Great Gildersleeve: Gildy Drives a Mercedes / Gildy Is Fired / Mystery Baby (Juny 2019).\nHi ha una raó per la qual les espècies de carabasses comencen a criar els caps gloriosos al final de l'estiu, en comptes d'esperar que es posi una veritable tardor És perquè nosaltres, la gent, la demanem. No importa quant gaudim dels còctels de gelat de gel o de fruites de pedra amb el nostre sopar, en el moment d'agost, tots estem ansiosos per a la carbassa, la sidra de poma i la canyella. Afortunadament, és tan fàcil per a l'estiu, si és un plat de tardor com per a hivernar una amanida. Agafa els teus ingredients de tardor preferits, afegeix-hi un poc de gel i BOOM! El vostre anhel està saciat. Aquestes 15 receptes divertides li donaran només un sabor del descongelat d'octubre, ajudant-vos a sortir de les últimes ones de calor de l'estiu sentint-vos completament renovat.\n1. Gelat de poma: La melmelada de poma calenta és encara millor quan és la inspiració de gelats casolans. Cada picada l'ajudarà a vèncer la calor. (via Domestic Gothess)\n2. Xocolata freda gelada: Mou-te, maduixes, perquè és hora de que els nabius i la xocolata tinguin el seu temps en el punt de mira. Fan d'aquesta beguda gelada tot tipus de dolços, afruitats i terrosos, no oblideu el melcocho brûlé a la part superior. (a través de Jenny Shearawn)\n3. Amanida de gelat de vainilla d'auró: El gelat és una barreja de iogurt i plàtans grec, i els waffles es compren a les botigues, de manera que podeu passar més temps menjant el vostre aperitiu que el que ho fa. (a través d'un milió de moments)\n4. Apple Cider Slushies: És difícil no estimar una forquilla quan està calent fora, especialment aquella que no té sabors artificials i colors. Aquest es fa a partir de la sidra de poma, que li dóna un refresc amb cada sabor. (a través de The Lovely Life)\n5. Sandwich de gelat de Butterbeer: Gelat de mantega de mantega casolana es troba entre dues galetes de mantega per fer aquest gelat. Vostè pot apostar que Harry Potter i els seus amics estarien tots aquests durant les seves vacances d'estiu. (mitjançant pastissos de cirera)\n6. Vegan Poma de Pastís Bliss Balls: Les pomes i la canyella fan aquestes picades deliciós el primer que arribareu al matí. Estan endolcides amb dates i només un toc de xarop d'auró, de manera que no us deixaran amb un xoc de sucre més tard en el dia. (a través de Rise Shine Cook)\n7. Paleta de carbassa d'espècies Popcicles: Aquests pops us donaran la solució de cafeïna que necessiteu i el sabor de la carbassa que voleu, tot d'una sola vegada. L'expressió en pols els dóna un èxit de gust atrevit. (a través de Sheri Silver)\n8. Carrosses de gelats de sidra d'Apple: En comptes de combinar gelat dolç amb refresc igualment dolç, intenta fer-ho amb sidra de poma. És prou amargat per equilibrar els sabors de cada sabor (o cullerada) del flotador. (a través d'Amy Sheree)\n9. Paleta de canyella Ripple Peu de gelat: Quan us sentiu festiu a l'estiu, heu d'anar amb un pastís de gelat.Remenat amb salsa de caramel salat, l'obra mestra de la canyella de carbassa és digne d'una celebració en si mateixa. (a través de Boulder Locavore)\n10. Vegana de pastís de poma verda: Tingueu també les vostres postres i verdures en aquest batut verd. És com un pastís de poma sense haver d'encendre el forn. (a través de Root + Revel)\n11. Hummus calabacitas rostides: Hummus calenta, cremosa i suau, es presta a tot tipus de immersió. També podeu usar-lo com a sandvitx, on la seva subtil dolçor funciona bé amb ingredients salats com el gall d'indi fumat i el cansalada. (a través de canya roja)\n12. Poma i nata salada caramel·litzada Gelats: Un pebrot de poma senzill fet a casa es doblega en aquest ric gelat de dolços. Les nous rostides salades afegeixen una mica de crua al vostre con. (a través de The Candid Kitchen)\n13. Vegetal Pumpkin Froyo: La carbassa pot sorprendrement refrescant quan se li dóna l'oportunitat. El iogurt sense llet dóna a aquest froyo una poma cremosa, no amarga, de textura i confitada afegint un sabor torrat a tot arreu. (a través d'un xef de guisat dolç)\n14. Smoothie d'espècies de carbassa: Passa el llet i comença el matí amb aquest batut d'espècies de carbassa. Cobreix-la amb crema batuda els dies en què us sentiu de luxe. (a través de l'habitatge Lemon Tree)\n15. Pastís de formatge de carbassa congelada: Si alguna vegada has estat decebut per un pastís de formatge dens, plats, aquesta postres és per a tu. El farcit de carabassa dolça es batuda i es congela a l'escorça sense coure, de manera que es manté bonic i mullat. (a través del davantal malmès de Chelsea)\nPer a més begudes estacionals, seguiu-nos a Pinterest.


Un Orozco poeta, compromès i solidari va fer vibrar el Guíxols Arena - Porta Ferrada - Àncora\nUn Orozco poeta, compromès i solidari va fer vibrar el Guíxols Arena\nOrozco no va decebre al públic guixolenc que va omplir el Guíxols Arena.\nTEMAS arena guixols orozco va fer un\nAntonio Orozco (Fotografia: Xavier Casals)\n16/08/2017 15:27 h. Júlia Sousa\nEl cantant pop ha estat l’autor que ha venut més entrades d'aquesta edició del Festival Porta Ferrada i va saber agrair al públic aquesta demostració de confiança. Amb més de 2 milions de discos venuts, viu un dels seus moments més àlgids en la seva carrera. Des del 2015, quan va editar Destino, no ha parat de fer gires arreu de la geografia catalana i espanyola, així com a la resta de països europeus. Precisament durant el recital va parlar sobre els seus últims concerts a Londres i a Berlin: "Hi havia molta gent espanyola en aquests concerts i això em fa pensar, que el que vol dir és que han hagut de sortir del nostre país per guanyar-se la vida. La qual cosa em fa pena i ràbia".\nOrozco va imprimir molta força i ritme a tota la seva actuació i va fer al·legacions al públic que el seguia des de l'edifici adjacent a l'espai Guíxols Arena. També va voler fer participar molt a la gent, tan cantant els seus èxits, com ballant. Un ritme trepidant que no va parar fins que va arribar una de les seves cançons emblemàtiques, "Por pedir Pedí", sense oblidar que va insistir en el fet que no hi havia paraules per descriure la bellesa de les platges de Sant Feliu de Guíxols.\nOrozco va recordar en un moment donat a Manolo García, que també ha estat en un altra edició d’aquest festival, i altres companys. En definitiva, un Orozco exultant de força i també de moments reflexius i crític amb els polítics del país. En essència, un Orozco rodó que va saber unificar varies corrents, la d'artista pop, poeta, compromès i solidari.\nNew Order, nou cap de cartell del Festival de la Porta Ferrada\nEl Singlot de Buenafuente tanca amb 2500 espectadors La millor xifra d’espectadors fins ara\nA l'Espai Port del Festival Portaferrada


Arriba la revolució en el món de les videoconferències\nPublicat a General, Ricoh el 15/05/2013 per copier\nSuperar les barreres de la distància i millorar la productivitat i eficiència. Dos aspectes que es poden aconseguir a partir d’ara gràcies a Ricoh. Aquesta empresa, especialitzada en oferir tecnologia i serveis de gestió de documents, presenta una de les revolucions en el marc de les comunicacions interactives.\nEs tracta d’un dispositiu que permet realitzar videoconferències de vídeo i àudio a temps real via internet. Però, més enllà d’aquest potencial, aquest nou aparell (Ricoh Unified Communication System P3000) destaca per ser molt lleuger, facilitar la portabilitat i adaptar-se a qualsevol entorn.\nL’aparell no pesa més d’un quilogram i mig i té una mida semblant a un paper DinA4. Al mateix temps, el seu funcionament és molt intuïtiu (com si s’utilitzés un telèfon mòbil) i s’engega en menys de 30 segons. És totalment compatible amb qualsevol xarxa WiFi i no requereix l’ús de cables per a fer connexions.\nEs tracta d’un dispositiu ideal per mantenir reunions de treball entre treballadors d’una mateixa empresa ubicats en espais diferents, entre filials d’una companyia o entre una empresa i els seus clients. I és que permet realitzar videoconferències simultànies amb 9 localitzacions diferents i amb una imatge d’alta resolució. A través d’un simple cable USB connectat amb un ordinador permet compartir la pantalla amb la resta dels participants i facilitar la comunicació.\nCopier ja comercialitza aquest dispositiu que revoluciona el món de les empreses, ja que en adaptar-se a qualsevol entorn augmenta la productivitat, redueix els desplaçaments i fa disminuir els costos de transport.\nRicoh permet imprimir des de dispositius mòbils d’Apple\nPublicat a General, Ricoh el 30/10/2012 per copier\nEls usuaris de productes mòbils d’Apple, ja sigui un iPad, un iPhone o un iPod touch estan d’enhorabona, ja que Ricoh ha fet un pas més per millorar els sistemes de gestió i d’impressió de documents. A partir d’ara algunes impressores multifunció ja poden imprimir des d’aquests dispositius a través de la xarxa Wifi.\nSovint, els propietaris d’un Mac tenien problemes d’impressió o per connectar-se amb una impressora multifunció. I en el cas dels dispositius mòbils no existia un mecanisme per imprimir documents de forma fàcil i ràpida.\nAra, això ja és història. I a través d’un iPad, per exemple, es podran imprimir fotografies, documents, arxius… sense necessitat de disposar ni instal·lar cap controlador o aplicació d’impressora. Tot gràcies al fet que alguns models d’impressores multifunció de Ricoh suporten AirPrintTM, la funció original d’impressió que ofereix Apple. Es tracta dels models d’impressores multifunció de la Gamma Aficio, tant en blanc i negre com en color.\nAquesta millora de la companyia japonesa Ricoh ofereix grans possibilitats a aquells professionals i empreses que han introduït l’ús de dispositius mòbils d’Apple en la seva activitat del dia a dia. D’aquesta manera, la comoditat i agilitat de treballar des d’un dispositiu mòbil no compten amb limitacions d’impressió.\nL’empresa Copier, especialitzada en material d’oficina, és un dels principals distribuïdors oficials de Ricoh, la marca líder mundial. No només ofereix la possibilitat de compra d’equipament, sinó que assessora i posa a punt qualsevol aparell ofimàtic.\nImprimeix amb gran qualitat a preus assequibles\nPublicat a General, Ricoh el 18/10/2012 per copier\nDes de mitjans del mes de setembre el món de la impressió fa un salt més amb la comercialització de copiadores multifuncionals i impressores de gamma assequible. Imprimir amb bona qualitat, ja no és un problema de diners.\nCopier comercialitza les noves multifuncionals i impressores de gamma assequible. Es tracta de maquinària amb unes prestacions molt avançades i que ofereixen impressions d’alta qualitat, tenint en compte que el seu preu és molt competitiu i accessible per a qualsevol tipus de butxaca.\nLes noves multifuncionals i impressores GELJETTM destaquen per tenir unes mides molt reduïdes, cosa que les fa molt més operatives i fàcils d’integrar en qualsevol espai o oficina. També ofereixen una connectivitat molt fàcil sense necessitat de cable, utilitzant Wifi i un accés totalment frontal. Destaquen per l’ús de la teconologia Liquid GelTM de Ricoh que ofereix un assecat ràpid, molt útil per a les impressions en color amb una gran resolució i nitidesa.\nDes de finals del mes de setembre Copier disposa de les noves multifucionals. El recent llançament de la gamma domèstica permet imprimir, fotocopiar i escanejar des d’un únic aparell que es pot adquirir a partir dels 100 euros.\nMultifuncionals i impressores amb tres elements en comú: Facilitat d’ús, preu assequible i qualitat d’impressió.


El meu fill vol un gos:què haig de fer? | Consumer\nEl meu fill vol un gos:què haig de fer?\nMolts gossos s'adquireixen en Nadal perquè els nens aprofiten aquesta època per aconseguir el gos com a regal\nEls nens són, en molts casos, la porta d’entrada a les cases per als gossos. Són ells els que insisteixen a tenir un animal, però quan arriben les obligacions i responsabilitats, els més petits, no sempre estan disposats a ajudar i participar. En moltes ocasions, són els adults els qui acaben fent-se càrrec del gos a contracor; una situació que acaba en el fracàs de la convivència amb l’animal.\nPerquè el nen i tota la família puguin gaudir de l’experiència única que és conviure amb un gos, cal asseure unes bases sòlides, sobre les quals poder construir la convivència amb l’animal, com un membre més de la família.\nEl nen no pot confondre un gos amb una joguina. Ha d’entendre que és un ésser viu depenent de la seva família humana. Cal explicar-li les obligacions diàries que arribaran juntament amb el seu nou amic: passejar-li, portar-li al veterinari, ocupar-se del seu menjar, raspallar-li. El nen\nha de participar en aquestes responsabilitats perquè comprengui que un gos no és un capritx i que la seva tinença implica sacrificis.\nEl gos no és una joguina\nSi el nen és l’únic membre de la família que desitja tenir un gos, és millor no cedir a les seves pressions. Tenir un animal ha de ser fruit d’una decisió consensuada per part de tota la família. De no ser així, sorgiran desavinences al voltant de l’animal i és possible que acabi aparcat en un alberg.\nUna bona forma de mostrar al nen la cara més cruel de l’abandó d’animals, és portar-li a un alberg, on comprovi, de primera mà, la qual cosa ocorre amb un gos que no ha estat assumit amb responsabilitat. A més, es pot aprofitar el moment per explicar-li que l’adopció és una alternativa estupenda a l’hora de tenir un gos\nUn factor fonamental que condiciona l’èxit o fracàs de la convivència amb el gos és l’elecció d’un animal que tingui determinat caràcter, grandària o edat que s’adapti a les expectatives de la família.Si el nen és l’únic membre de la família que desitja tenir un gos, és millor no cedir a les seves pressions Per triar bé, cal deixar-se assessorar per losuidadores de l’alberg, on es vagi a adoptar. El personal que treballa al centre coneix bé als animals i ens poden orientar sobre el gos que s’adaptarà millor a la nostra situació personal. Per això, és fonamental explicar el nostre estil de vida i situació personal i familiar. Per exemple, si el nostre habitatge és gran, hi ha nens o passem molt temps a casa.\nMolts abandons d’animals es produeixen, perquè els amos no estan informats sobre les seves necessitats. Segons María Azkargorta, Directora d’Affinity : “qüestions com la raça, la grandària, si és mascle o femella, l’edat, o el nivell d’activitat de l’animal, són elements a tenir en compte perquè no es produeixi una convivència problemàtica”.\nAlguns dels factors essencials a considerar per no equivocar-nos a l’hora de decidir tenir un animal a casa són:\nConsens en la família per compartir entre tots el compromís de cuidar a l’animal.\nEl temps que disposem per atendre-ho. Tots els animals de companyia són depenents de nosaltres. Necessiten aliment adequat, aigua, atenció sanitària i, sobretot, molt afecte, carícies i amor.\nL’edat, caràcter, grandària, sexe o raça de l’animal. Els cadells impliquen més dedicació que un gos que tingui més de tres anys. El caràcter de les femelles és diferent al dels mascles. Les primeres solen ser més pacients i afectuoses. La raça determina moltes de les característiques, tant físiques com de comportament de l’animal. Per això, cal informar-se bé de les característiques i necessitats de la triada.\nEl nostre estil de vida (si es viatja molt), tipus de família (nens, ancians). Si es passa molt temps fora de casa i es viatja sovint, potser la millor opció no sigui el gos, o fins i tot cap animal, perquè no hi ha temps per atendre-ho. Si en la família hi ha nens o ancians cal fixar-se molt bé en el caràcter del gos que s’escull. Ha de ser tranquil, pacient i agradar-li els jocs\namb els més petits.\nDesprés de considerar tots aquests aspectes, pot arribar-se a la conclusió que un gos no es pot atendre bé, per qüestions com la falta de temps. Si és així, l’animal de companyia escollit ha de ser un altre. Un factor fonamental que condiciona l’èxit o fracàs de la convivència amb el gos, és l’elecció d’un que s’adapti a les expectatives de la família No cal forçar la decisió de tenir un gos perquè el nen pressiona perquè així sigui. Els adults són els qui han de ser conscients de les conseqüències de no poder atendre al gos i han d’imposar la seva voluntat.\nUna època en la qual se solen adquirir molts gossos és en Nadal. I és que els nens aprofiten aquesta època propícia per pressionar i aconseguir el gos. Està comprovat que, transcorreguts tres mesos, molts dels gossos regalats en Nadal, ingressen en els albergs.\nUn gos pot viure 16 anys. Són molts anys per gaudir de la seva convivència, però també per dedicar-li temps, diners i sacrificar la nostra comoditat i interessos. La tinença responsable requereix: un temps de reflexió i una recopilació suficient d’informació sobre el candidat adequat. D’aquesta manera, el gos serà feliç en la nostra llar i tota la família podrà gaudir de la seva companyia.\nSi no existeix una decisió consensuada per tota la família, és més assenyat i coherent no tenir gos.\nNo es pot cedir als desitjos del nen de tenir un animal a casa, si no s’està segur que el petit està conscienciat que no és joguina i que implica responsabilitats.\nAdoptar és una estupenda alternativa, que ajuda al nen a veure les conseqüències de la tinença d’animals irresponsable.\nSi tot es fa correctament, l’experiència de créixer amb un gos és única i meravellosa.\nnens convivència perros-ca


Les paraules són quelcom més que paraules i per això, la casta política d'apoltronats somiatruites pretén canviar la percepció social de la realitat canviant les paraules. Utilitzen el que s'anomena eufemisme mentider, atorgant una nova denominació a una determinada realitat d'acord a la seva ideologia. Com per exemple fer servir "patriotisme" com a sentiment d'amor i "nacionalisme" com a maligne orgull.\nA poc a poc aconsegueixen la quadratura del cercle en fer-los evolucionar. El "país endarrerit" es va emmascarar en "país subdesenvolupat", per millorar-lo com "país en vies de desenvolupament" i rematar la faena nomenant-lo "país emergent". L'hòstia amb patinet.\nEstem vivint un canvi social espectacular, passant d'una realitat, on les persones creàvem disfemismes per riure'ns de la situació, a una ficció, on els mediocres polítics d'avui en dia s'inventen eufemismes per vendre'ns una fantasia, emmascarant la realitat. Així del disfemisme "estirar la pota" hem passat a l'eufemisme de fantasia "traspassar".\nHi ha gran quantitat d'eufemismes econòmics en política ficció. Aquí teniu una petita mostra:\nRecessió: "Creixement negatiu".\nPujada de preus: "Reajustament de preus".\nAcomiadar: "Flexibilitzar la plantilla" o "amortitzar el lloc de treball".\nBaixada de sou: "Devaluació competitiva del salari".\nPujada d'impostos: "Recàrrec temporal de solidaritat".\nRobatori: "Apropiació indeguda".\nEmbargar: "Adjudicar actius".\nPobre: "Persona en risc d'exclusió social".\nSuïcidi: "Mort voluntària".\nTambé la moda s'ha estès a les professions on Déu n'hi do la fantasia emprada:\nCriada: "Empleada de la llar".\nPorter: "Coordinador oficial de moviments interns".\nSereno: "Coordinador oficial de moviments nocturns".\nAscensorista: "Distribuïdor intern de Recursos Humans".\nButaner: "Especialista en Logística d'Energia Combustible".\nPeó: "Auxiliar de serveis d'Enginyeria Civil".\nMissatger: "Especialista en Logística de documents".\nEscombriaire: "Tècnic de residus sòlids urbans".\nNo tinc diners: "No tinc visibilitat financera".\n...i l'expressió d'un desig:\nTant de bo que els "a por ellos" gaudeixin de diarrea crònica fins a tenir cul de Mandril.\nPublicat per Pere O. Brusca a les 21:47 Cap comentari:\nEtiquetes: catalanofòbia, fatxes, humor, polític\nAra no mal interpreteu, en cap moment dic que els polítics del bloc 155 siguin curts de mollera, només dic que aquests personatges a l'hora de pensar no tenen sort.\nAltrament he de creure que, a dintre de la Unió Europea, hi ha operativa una dictadura constitucional, on el poder es concentra de manera absoluta a les mans d'un partit polític (i dels seus còmplices), controlant els poders legislatiu, executiu i judicial, i mantenint l'aparent respecte a la Constitució, però utilitzant mètodes il·legítims orientats a induir la por a la majoria dels catalans (ho insisteixo perquè així s'ha expressat a les urnes), per aconseguir els seus objectius, justificant-ho amb una retrògrada raó d'Estat.\nMentre que el castellà "habla" (pronuncia paraules), el català "enraona" (fa servir la raó).\nSi parlem de diners, el castellà paga “impuestos”, que ve d’“imponer”, i el català sempre ha pagat "contribucions", que ve de “contribuir”.\nEl castellà per ensenyar alguna cosa a algú “adiestra” i el català "ensinistra". Uns basen l’ensenyament sobre la “destra” (dreta) i els altres sobre la “sinistra” (esquerra).\nPublicat per Pere O. Brusca a les 21:57 Cap comentari:\nEtiquetes: catalanofòbia, Catalunya, convivència, dignitat, diversitat, eleccions, ètica, fatxes, Independència, respecte, violència, xenofòbia\nEl llenguatge és la manera com expressem el pensament per mitjà de la paraula. N'hi ha de dos tipus, el natural que fem servir cada dia, ple de vaguetats, de modismes, de paraules amb diferents significats, etc.\n"Les xiques de La Ràpita\nque surten de la bragueta".\ni l'artificial, que permet eliminar aquests inconvenients en ser un llenguatge de precisió que utilitza termes tècnics inequívocs (llenguatge de la física, de la biologia, de la lògica, etc.).\n"Els isòtops amb un nombre atòmic superior al del plom són radioactius"\nDefinit el llenguatge, ara puc introduir l'oratòria, que és l'art de parlar amb eloqüència, de persuadir i convèncer per mitjà de la paraula. L'oratòria va néixer a Sicília i es va desenvolupar a Grècia, on va ser considerada un instrument per assolir prestigi i poder polític. Sòcrates, Demòstenes i Ciceró van ser grans oradors i és al Parlament on va adquirir major relleu. Els discursos parlamentaris es dirigien a exposar raons per aconseguir el suport a aquestes.\nActualment aquest tipus de parlamentarisme ja no es fa servir i l'oratòria parlamentària ha caigut en desús. Ara tot es llegeix (fins i tot hi ha intervencions escrites per respondre allò que encara no s'ha exposat) i, en aquests últims temps, l'opacitat, l'arrogància, l'insult, el menyspreu, l'ús sistemàtic de la mentida, la desqualificació i la grolleria s'han anat apoderant del llenguatge parlamentari al Congrés dels Diputats, on hi ha polítics amb greus conflictes psiquiàtrics, per això seria de bon samarità:\ndir-los que "la unidad de destino en lo universal" és una expressió pròpia de fatxendes que cal eliminar dels seus cervellets.\nrecordar-los que lo d'"Una, Grande y Libre" no deixa de ser un terme irracional de la ideologia franquista impropi de demòcrates.\najudar-los a assimilar que, per molta "Illa Perejil" reconquistada, NO som "un imperio donde nunca se pone el Sol".\nPublicat per Pere O. Brusca a les 03:41 Cap comentari:\nEtiquetes: barroer, catalanofòbia, Constitució, corrupció, Espanya, ètica, fatxes, polític, respecte\nPublicat per Pere O. Brusca a les 03:26 Cap comentari:\nPublicat per Pere O. Brusca a les 16:21 Cap comentari:\nPrepotència és la característica d'una persona que imposa el seu poder sobre altres.\nSol associar-se a la supèrbia i l'arrogància. El prepotent té una excessiva valoració de si mateix; en altres paraules, se sent superior. Per això no dubta a imposar-se per la força, convençut que la resta de la gent s'ha de sotmetre a la seva voluntat. El prepotent és una persona amb la qual no es pot dialogar.\nEn política és habitual l'observació d'aquesta manera de comportament, especialment en aquells que tenen el poder de gestió d'una nació, per exemple una vicepresidenta de govern o un ministre d'hisenda.\nPer descomptat el dirigent que es comporta d'aquesta manera no accepta cap tipus d'oposició i quan sent que algú s'oposa als seus interessos, treu a la llum el pes d'autoritat, i la imposa amb connivència de jutges i fiscals, trencant de facto la suposada separació de poders.\nPerò aquests governants que es creuen el cul del món, només són mers comentaristes que no poden incidir en les grans variables perquè la raó econòmica ha substituït la raó d'estat i són les grans corporacions, veritables nius de prepotents, les que condicionen la majoria de decisions polítiques com, per exemple, la del rescat bancari, que va estar decidida pels mateixos banquers. Aquests actors compren voluntats (portes giratòries) i són pèssims contribuents (pagar impostos és de pobre), però no conspiren pel poder polític (no els cal), només ho fan pels interessos econòmics dels mateixos directius, prescindint els dels accionistes.\nPer acabar, tampoc els cossos de seguretat estan exempts d'aquest tipus malaltís de personatge el qual, dissortadament, sobresurt de la resta i enfosqueix la tasca dels professionals que es deixen la pell per garantir la nostra seguretat i perquè puguem exercir els nostres drets i llibertats com a ciutadans. El món és així, uns pocs necis que han de fer soroll perquè el seu curt enteniment no els possibilita ser persones de profit.\nPublicat per Pere O. Brusca a les 01:52 Cap comentari:\nEtiquetes: catalanofòbia, convivència, corrupció, dignitat, ètica, fatxes, Independència, polític, PP, respecte, terrorisme


Llengües de l’escola | llengüesdelmón\nEstem fent aquesta pàgina amb la informació extreta de Linguamón i Viquipèdia.\nAnglès – English\nÉs la llengua més parlada del món. Entre 309 i 400 milions de persones el tenen com a llengua materna i és la més utilitzada com a segona llengua (entre 199 i 1.400 milions de persones). Per això és calcula un total de parlants d’entre 500 milions i 1.800 milions de persones.\nEl parlen al Regne Unit i Irlanda del Nord, Estats Units d’Amèrica, el Canadà, Austràlia, Nova Zelanda, República de Sud-àfrica, Irlanda, Israel, Singapur, Hong Kong, Anguilla, Antigua i Barbuda, Bahames, Barbados, Palau, Belize, Bermudes, Botswana , Illes Caiman, Illes Cook, Illa de Dominica, Illes Fiji, Gibraltar, Grenada, Guam, Guyana, Índia, Jamaica, Kiribati, Libèria, Lesotho, Malta, Illes Malvines, Illes Mariannes Septentrionals, Illes Marshall, Illa de Maurici, Estats Federats de Micronèsia, Illa de Montserrat, Namíbia, Nauru, Niue, Pakistan, Papua Nova Guinea, Puerto Rico, Sint Maarten, Saint-Martin, Hawaii, Illa de Saint Helena, Illes Salomó, Samoa Nord-americana, Samoa, Seychelles, Swazilàndia, Territori Britànic de l’Oceà Índic, Tokelau, Trinitat i Tobago, Illes Turks i Caicos, Vanuatu, Illes Verges Nord-americanes, Illes Verges Britàniques, Zàmbia, Zimbabwe, Camerun, Gàmbia, Ghana, Kenya, Malawi, Sierra Leone, Ruanda, Filipines, Nigèria, Uganda, Tonga, Tuvalu, Tanzània, Saint Kitts i Nevis, Saint Lucia, Saint Vincent i les Grenadines, Xipre i Malàisia.\nS’utilitza actualment als cinc continents ja que ha estat durant els darrers segles la llengua de les principals potències politicoeconòmiques mundials -primer de l’Imperi Britànic i després dels Estats Units-. Actualment s’usa com a llengua vehicular de publicacions científiques, tecnològiques, polítiques, per a les relacions comercials, diplomàtiques, el turisme, etc.). Avui l’estudien milions de persones arreu del món i exerceix una forta influència sobre una gran part de les llengües.\nÉs una llengua indoeuropea de la branca germànica occidental.\nBúlgar – Bălgarski\nEs parla a Bulgària, al sud d’Ucraïna, al sud de Moldàvia, sud-est de Sèrbia, al nord-est de Grècia, a Turquia, a l’oest de Romania, a Hongria i a Macedònia. El búlgar el parlen 6.600.000 persones aproximadament.\nVa ser la primera llengua eslava en la qual es va produir literatura, i en un primer estadi aquest idioma es va fer servir com a llengua eclesiàstica per l’església Ortodoxa. Actualment és la llengua oficial de Bulgaria i té reconeixement legal a Serbia, Hongria i Ucraïna, però en la resta de països o no és reconeguda o es reconeix de forma genèrica sense protecció específica.\nÉs una llengua indoeuropea de la branca de les llengües eslaves.\nEs parla a França (inclosos departaments i territoris d’ultramar), centre i sud de Bèlgica (Valònia i Brussel·les), a l’oest de Suïssa, Mònaco, Jersey, Guernsey, nord-oest d’Itàlia (Vall d’Aosta), Luxemburg, est del Canadà (Quebec), a l’estat de Lousiana del Estats Units, Haití, Benín, Burkina Faso, Burundi, Camerun, República del Congo, República Democràtica del Congo, Costa d’Ivori, Djibouti, Gabon, Guinea, Guinea Equatorial, Madagascar, Mali, Níger, República Centreafricana, Ruanda, Senegal, Seychelles, Togo, Txad, Vanuatu i sud-est de l’Índia.\nAproximadament són uns 77 milions de parlants. Si hi incloem els que el parlen com a segona llengua, arriben a ser 228 milions.\nEl francès és la més evolucionada de les llengües romàniques, és a dir, la més allunyada del llatí. Les primeres innovacions es van originar ja ben a l’inici de l’edat mitjana, a causa de la influència en el francès naixent de l’idioma germànic que parlaven els nombrosos colons francs establerts al nord de l’actual França.\nLa llengua francesa també és coneguda com a llengua d’oïl -encara que no l’és, només és una llengua que prové de la llengua d’oïl- (per la manera de dir el mot “sí”, i en oposició a l’occità, que empra “òc”).\nEl francès és una llengua romànica occidental de la família indoeuropea.\nPortuguès – Português\nEs parla a Portugal, a Brasil, Moçambic, Cap Verd, Guinea Bissau, Sao Tomé i Príncipe, Angola, Timor Oriental, Macau, a l’Estat Espanyol (a Olivença a Extremadura). Es calcula que el parlen uns 218 milions de persones. És la cinquena llengua més parlada del món i la tercera més parlada del món occidental.\nA partir del S. XII, amb la separació política de Portugal del regne de Castella la llengua va seguir trajectòries diferents segons el territori dividit al nord i al sud del riu Miño. A Portugal el portuguès va esdevenir l’idioma oficial i de cultura, però a Galícia va ser desplaçada pel castellà. Les diferències formals entre els parlars s’han accentuaren i, a partir del segle xv, la consciència d’unitat lingüística s’afeblís molt i es comença a parlar de dues llengües: el portuguès i el gallec.\nÉs una llengua romànica de la família indoeuropea.\nVerd fosc: llengua materna. Verd: llengua oficial i administrativa. Verd clar: llengua cultural o secundaria. Groc: llengua criolla de base portuguesa. Quadrat verd: minories parlants de portuguès. FONT: Wikipedia (Jonatan Argento)\nRomanès – Româna\nEs parla a Romania i Moldàvia, a la zona occidental d’Ucraïna, a la regió oriental de Sèrbia, a l’est d’Hongria, al nord de Bulgària, al nord-est de Grècia, a les regions del centre i sud d’Albània i a Macedònia. Es calcula que són 23 milions i mig de parlants. Però no és oficial ni protegit en tots els territoris.\nÉs una llengua romànica de la família indoeuropea que s’ha desenvolupat al marge de les altres llengües romàniques. Ha estat en contacte amb llengües com ara el grec, l’albanès, l’hongarès, el turc i, sobretot, les llengües eslaves.\nRus – Russkij\nEs parla a Federació Russa, Ucraïna (Crimea), Bielorússia, a Moldàvia, Letònia, Estònia, Lituània, Finlàndia, Polònia, sud-est de Romania, Bulgària, Kazakhstan, Kirguizistan, nord de Geòrgia, Armènia, Azerbaidjan, Tadjikistan, Turkmenistan, Uzbekistan. És parlat per importants sectors de la població de les altres nacions que alguna vegada van pertànyer a la Unió Soviètica. Es calcula que són entre 265 i 300 milions de parlants. Dels quals 150 i 180 el rus és la seva llengua materna. A més, és un dels sis idiomes oficials de l’ONU.\nÉs la llengua eslava més parlada, pertany al grup de les llengües indoeuropees. El rus modern conté una gran quantitat de vocabulari d’origen internacional per la política, la ciència i la tecnologia.\nS’escriu amb una versió moderna de l’alfabet ciríl·lic, comú a d’altres llengües eslaves, que està compost per 33 caràcters. Aquest alfabet fou ideat entre els segles IX i X a partir de l’alfabet grec.\nUcraïnès – Ukrainski\nEs parla a Ucraïna, a Rússia a la zona sud-occidental, a l’est de Polònia, al sud-est i nord de Romania, al nord-est de Eslovàquia, al nord-est de Sèrbia, a Hongria, a l’est de Croàcia i a Moldàvia, Bielorússia, Letònia i Lituània. Es calcula que el parlen 40 milions de persones.\nA la major part d’Ucraïna, l’ucraïnès conviu amb el rus. Hi ha una part de la població que parla rus habitualment per raons històriques i polítiques tot i que se senten plenament ucraïnesos i no pas russos. La llengua ha sobreviscut, malgrat els diferents períodes de prohibició o dissuasió , perquè ha mantingut una base suficient entre la població, i per la seva llarga i forta tradició de cant popular, músics itinerants i autors prominents.\nÉs una llengua eslava de la família indoeuropea.\nXinès mandarí – Putonghua, guānhuà\nEs parla al nord-est i centre de Xina, a Taiwan i a Singapur. Es calcula que prop d’una cinquena part de la població del món té alguna forma de xinès com a llengua materna. Per tant és la llengua amb més nombre de parlants natius del món prop de 1.200 milions de persones.\nAllò que hom coneix generalment per xinès és un grup d’idiomes (les llengües sinítiques) que en llengua parlada tenen força diferències però en la llengua escrita són més semblants. Els xinesos els anomenen dialectes a aquestes variants del xinès i el criteri que fan servir és el de la capacitat d’entendre’s entre els parlants. Alguns lingüistes no estan d’acord en anomenar-les dialectes per que les diferències serien equivalents a les que hi ha entre les llengües romàniques -francès, castellà, italià, català, romanès, etc.- El bloc dialectal mandarí és el més estès, al centre, al sud-oest, al nord-oest, al nord-est xinès. Raó per la qual actualment serveix de base per a definir la llengua estàndard. Però també hi ha: el Jin, Wu, Hul, Min, Cantonès, Ping, Xiang, Hakka, i el Gan.\nÉs una llengua sinítica de la família sinotibetana.


Publicat 10/04/2021 11:30CET\n'El dia que vaig marxar' parteix d'un "parèntesi" que es va prendre al 2015\nEl periodista Albert Om evoca un viatge de tres mesos que va fer a la Provença francesa al 2015 a 'El dia que vaig marxar' (Univers), un llibre banyat pel record i l'homenatge als seus pares.\nSegons ha explicat en una entrevista d'Europa Press, va fer el viatge per satisfer un desig de desaparèixer: "La paradoxa és que en aquest llibre m'he mostrat més que en tot el que he fet".\nTambé perquè veia com els seus pares començaven a envellir, i va tenir la sensació de que si no ho feia en aquell moment ja no ho faria mai.\nAssegura que el va acabar de convèncer un comentari del cantautor Joan Manuel Serrat el dia en què a Barcelona s'homenatjaven les víctimes de l'atemptat contra la revista 'Charlie Hebdo', qui va dir que als 60 o 70 ningú volia ser ni català ni espanyol, sinó que el que volien era ser francesos.\nAmb tot, destaca que no és un llibre d'una crisi vital, sinó que simplement volia fer un parèntesi, una pausa per després reprendre la seva vida en el mateix punt: "Volia sortir de l'autopista per després veure quin camí podia agafar per tornar a entrar".\nUN HOMENATGE ALS SEUS PARES\nL'escenari del qual parteix el llibre és una escola internacional d'idiomes a Ais de Provença, però segons ha explicat va tenir clar des del principi que el llibre faria "excursions" a diferents moments de la seva vida.\n"Els 50 és una edat que et permet mirar a tots els costats de la teva vida", ha dit, i és en aquest sentit que hi ha una part del llibre que es desenvolupa en el present, més de llibre de viatges, i un altre centrada en el passat, més memorialística.\nEn part va ser així perquè veure que la vida dels seus pares s'acabava va fer que dirigís la seva mirada als seus inicis: "El llibre és clarament un homenatge als meus pares: volia que apareguessin no només en els seus moments de decadència, sinó també en els seus anys d'esplendor", ha dit.\nLA LLIBERTAT A 150 QUILÒMETRES\nSegons ha explicat, per a la generació dels seus pares, durant la dictadura franquista, França va suposar la llibertat: "Tenien la llibertat a 150 quilòmetres".\nMolts anys més tard, va tornar a significar el mateix per a ell: "Allà vaig ser realment feliç", ha assegurat.\nEn el llibre apareixen també els companys de les seves classes de francès, de diferents edats i països, que hi van anar parar també per diferents motius.\nEntre ells, ha destacat un assessor antiterrorista del govern nord-americà i una colombiana que "estava donant tombs pel món" perquè els seus pares tenien por que la segrestessin.\nDESCOBRIR UN ALTRE PAÍS\nOm també se'n va anar a Londres als 25 anys, en un viatge que per a ell té molt a veure amb el que va fer després amb 48: "En els dos casos me'n volia anar a un lloc on no em conegués ningú, on buscar una vida nova, descobrir un altre país, una altra gent, una altra llengua".\nHa escrit el llibre cinc anys més tard, cosa que a parer seu li ha servit per tenir la distància i la lucidesa necessàries per treure profit del viatge, i també perquè parlés amb la mateixa "tendresa" del seu viatge que de la seva infància i la seva joventut o la dels seus pares.