Amics arbres · Arbres amics: Una taula preciosa\nUna taula preciosa\nUna taula de fustes\nTenc un amic de tota la vida que nom Mateu, un dia em va regalar una savina que ell mateix havia sembrat de llavor. Si no crec mal recordar havia sotmès les llavors a un tractament amb aigua escaldada per a facilitar-los, amb èxit, la germinació. Aquesta savina la vaig plantar al corral, però un dia la vaig haver d’arrabassar, no podeu creure com de mal de fer va ser aquesta feina, tan ben i profundament arrelada com estava. El tronc, la fusta més gruixada, la vaig guardar al porxo.\nL’om, naturalitzat, de vora de torrents, zones humides o marjades amb capes freàtiques superficials, a Mallorca és quasi desaparegut, extingit, a causa de la grafiosi. Aquesta malaltia provocada per un fong que ofega els conductes per on circula la saba, va arribar des d’Amèrica a Europa al segle passat. Si no crec mal recordar o no tenc mal entès, la UIB va fer una selecció d’oms de la Península que inicialment havien pogut resistir aquest mal i, amb la intenció de fer-ne un reservori, en va fer planters prop de Binifaldó i Tossals Verds, al menys el que jo conegui. Per les raons que fossin aquestes plantacions es varen abandonar i per salvar-ne alguns que s’havien convertit en bonsais per gràcia i creació de les cabres, a un d’ells per salvar-lo el vaig plantar al corral de ca meva. El seu creixement, una vegada alliberat del càstig del barram, va ser espectacular. Va començar a créixer i créixer fins que un dia assolellat i tranquil, curiosament mentre jo era el corral, vaig escoltar el renou d’un esqueix que vaig localitzar en el tronc trencat de per llarg fins a un poc amunt de la meitat, de l’om. El vaig haver d’arrabassar i en vaig guardar la fusta al porxo.\nUn ocell va dur la llavor d’un lledó que va germinar vora la paret que fa partió amb el meu veïnat. Va créixer dret i esponerós perquè, encara que a mi no m’agradava el lloc que havia triat perquè llevava llum a un bocí de marjada on hi necessitava la claror del sol per a fer hort, ma mare sí que li volia, i ella decidí que allà havia de créixer i quedar, fins que el veïnat, mal veïnat, ens va denunciar per les molèsties que, deia, li ocasionaven les fulles que queien de l’arbre. El vaig haver d’arrabassar i vaig guardar el tronc, la fusta, al porxo de casa.\nA mitjans dels anys vuitanta del segle passat, vaig tenir la sort de prendre una decisió que va marcar la meva vida. Jo tenia una vintena d’anys i vaig aprovar una complicada selecció per a poder estudiar a una de les deu escola de forestals que existien a la Península. Concretament va ser a Lourizan, a Galícia. L’escola estava ubicada en un lloc preciós, un antic palau de terres fèrtils a la ria de Pontevedra. Aquella escola compatibilitzava estudi i feina per parts iguals i aquesta es desenvolupava sobretot en un gran viver de tot tipus de plantes destinades a cultiu agrícola, forestal o ornamental. Des d’allà vaig dur a Mallorca unes llavors que jo, equivocadament, creia eren d’un pi sud-africà que si no record malament es diu Pinus tadea, però ja dic, em vaig equivocar i el que vaig sembrar en realitat van ser llavors de Cupressus arizonica, que a Galícia creixen enormes i esponerosos per a futura producció de fusta o plantació ornamental. En vaig regalar dos i el tercer el vaig plantar al corral on va créixer alt i bonic fins que un cap de fibló el va desenterrar. Sense remei i a pesar meu el vaig haver de llevar. Vaig guardar el tronc principal al porxo.\nDe cada vegada és més mal de fer trobar professionals propers i locals en fusteria, ferreria o qualsevol feina que requereixi això, bona vocació i professionalitat en el seu ofici. Al cap d’uns anys, vaig tenir la sort que aleshores coneixia un bon fuster a qui vaig proposar dur-li aquelles fustes per fer-ne una taula sobre la qual hi vaig col·locar un vidre gruixat. L’altre dia li vaig dir al fill que va néixer dos anys després d’aquella decisió, que miràs davall la taula a veure si hi veia una inscripció que jo recordava haver escrit i va fer aquesta foto. Després li vaig contar aquesta història que vos he contat a vosaltres. La taula és preciosa i viurà molts d’anys.\nPosat per Joan Vicenç a les 08:24


La 26ena edició del Dia Internacional de la Dansa arriba aquest cap de setmana a la ciutat\nLa Taula sectorial de Cultura de Dansa ha pres el relleu a l’Esbart\nEl 29 d’abril se celebra el Dia Internacional de la Dansa. Aquest any, la Taula sectorial de Cultura de Dansa, formada per les escoles de dansa i les entitats Petit Món, Biart i Contemporània, es fa càrrec de la celebració, agafant així el relleu a l’Esbart Dansaire, qui ha organitzat la mostra en els últims 25 anys. Aquesta edició destaca l’aposta per companyies locals professionals, acollides en residència a l’Estruch. Durant tot el cap de setmana, a Sabadell es duran a terme diverses mostres i coreografies.\nLa celebració començarà aquest divendres 29 amb diferents mostres de barra de dansa clàssica a càrrec d’alumnat. Aquestes mostres tindran lloc davant de l’escola de dansa Kmy Studio (c. de Sant Pere, 7), en vàries sessions:\n17:45 h a 18.30 h Nivell inicial de 6 a 9 anys\n18.30 h a 19.30 h Nivell avançat a partir de 13 anys\n19.30 h a 20.30 h Nivell intermig de 10 a 12 anys\nL’endemà, el dissabte 30, continuaran aquestes mostres de dansa clàssica davant l’escola de dansa Na Marta (c. de Jovellanos, 91-93), també en diversos torns:\n10 h a 10.55 h Nivell inicial\n11 h a 11.55 h Nivell intermig\n12 h a 12.55 h Nivell avançat\nPer participar en aquestes mostres, cal inscriure’s prèviament a didsabadellmail.com.\nEl dia 30 d’abril, a les 20 h, tindran lloc les actuacions de Travessia Còsmica, de Gisela Creus, i La bufanda, d’Oriol Roca. La primera és una peça de dansa que forma part del procés de recerca i creació del llenguatge i la poètica de la dansa. La peça, duta a terme per Gisela Creus, compta amb la col·laboració d’artistes en residència a l’Estruch, nunArt Creacions i Sala Albert Camus de Menorca. Per la seva banda, La bufanda és un espectacle de dansa i teatre que combina la paraula i el moviment per explicar una història que té com a protagonista en Jess.\nFinalment, el diumenge 1 de maig, d’11 a 14 h, es presentaran a la plaça del Doctor Robert coreografies de diversos estils de dansa a càrrec d’escoles i associacions de la ciutat. També es realitzarà la lectura del manifest del Dia Internacional de la Dansa, a càrrec de l’Esbart Sabadell Dansaire.\nTags: activitats culturals, Dia Internacional de la Dansa 2022


COSSOS DE CATEDRÀTICS I PROFESSORS D'ENSENYAMENT SECUNDARI\nEl professorat pertanyent als cossos de catedràtics i professors d'Ensenyament Secundari podrà sol·licitar les places següents:\na) Places corresponents a les especialitats de les quals siga titular, per als centres i per als tipus de places, annex II i annex VII-a-1, respectivament, que es publicaran en la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport.\nb) Places de Cultura Clàssica. Tenen aquesta denominació les places als titulars de les quals es confereix l'atribució docent corresponent a les especialitats de Llatí i Grec, a l'empara del que preveu la disposició addicional desena del Reial decret 1635/1995, de 6 d'octubre, en relació amb el Reial decret 1834/2008, de 8 de novembre, modificat pel Reial decret 1146/2011, de 29 de juliol; la Sentència 17/2014, de 30 de gener, i el Reial decret 665/2015, de 17 de juliol. Només podrà sol·licitar aquestes places el professorat que tinga la referida atribució docent. Aquestes places constaran convenientment diferenciades en la plantilla del centre, i podran ser sol·licitades, indistintament, pels catedràtics i professors d'Ensenyament Secundari titulars d'alguna de les dues especialitats esmentades. El professorat que accedisca a aquestes estarà obligat a impartir tant les matèries atribuïdes a l'especialitat de Grec com a la de Llatí.\nc) Places de centres de Formació de Persones Adultes. Tenen aquesta denominació les places que es publicaran en la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport com a annex VII-a-2 i que poden ser sol·licitades indistintament pels catedràtics, catedràtiques, professors i professores d'Ensenyament Secundari titulars d'alguna de les especialitats d'origen que s'indiquen a continuació:\nFPA: Científic/Tecnològic. Especialitats d'origen:\n- Física i Química.\n- Biologia i Geologia.\n- Anàlisi i Química Industrial.\nFPA: Ciències Socials Especialitats d'origen:\n- Geografia i Història.\n- Orientació educativa.\n- Intervenció Sociocomunitària.\nFPA: Comunicació (Anglés). Especialitats d'origen:\nFPA: Comunicació (Valencià). Especialitats d'origen:\n- Llengua i Literatura Valenciana.\nFPA: Comunicació (Valencià/Anglés). Especialitats d'origen:\nDiploma de Mestre de Valencià o la llicenciatura en Filologia Hispànica, Secció Lingüística Valenciana o equivalent. I, llicenciatura de Filologia Anglesa o haver superat 3 cursos complets d'aquesta llicenciatura; Certificat de nivell B2 en Anglés de l'Escola Oficial d'Idiomes o un títol estranger equivalent convalidat pel Ministeri d'Educació; diplomatura en Anglés per les escoles universitàries d'Idiomes (traductors i intèrprets); o haver superat els cursos d'especialització d'anglés convocats pel Ministeri d'Educació o pels òrgans o les institucions corresponents de les comunitats autònomes.\n- Processos i mitjans de comunicació.\nDiploma de Mestre de Valencià o la llicenciatura en Filologia Hispànica, Secció Lingüística Valenciana o equivalent. I, llicenciatura de Filologia Anglesa o haver superat 3 cursos complets d'aquesta llicenciatura; Certificat de nivell B2 en Anglés de l'Escola Oficial d'Idiomes o títol estranger equivalent convalidat pel Ministeri d'Educació; diplomatura en Anglés per les escoles universitàries d'idiomes (traductors i intèrprets); o haver superat els cursos d'especialització d'anglés convocats pel Ministeri d'Educació, pels òrgans o les institucions corresponents de les comunitats autònomes.\nLlicenciatura de Filologia Anglesa o haver superat 3 cursos complets d'aquesta llicenciatura; Certificat de nivell B2 en Anglés de l'Escola Oficial d'Idiomes o un títol estranger equivalent convalidat pel Ministeri d'Educació; diplomatura en Anglés per les escoles universitàries d'Idiomes (traductors i intèrprets); o haver superat els cursos d'especialització d'anglés convocats pel Ministeri d'Educació o pels òrgans o les institucions corresponents de les comunitats autònomes.\nDiploma de Mestre de Valencià o la llicenciatura en Filologia Hispànica, Secció Lingüística Valenciana o equivalent.\nRespecte a la documentació acreditativa dels requisits per a poder ocupar els llocs d'FPA Comunicació (Valencià-Anglés), s'ha de presentar necessàriament juntament amb la documentació acreditativa dels mèrits.\nSerà necessari haver presentat la documentació amb la instància per a poder sol·licitar aquest tipus de llocs en la petició telemàtica.\nFPA: Comunicació (Francés). Especialitats d'origen:\nd) Llocs de treball d'àmbit. Tenen aquesta denominació les places que es publicaran en la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport com a annex VII-a-1 i que poden ser sol·licitades indistintament pels catedràtics, catedràtiques, professors i professores d'Ensenyament Secundari titulars d'alguna de les especialitats d'origen que s'indiquen a continuació:\n- Àmbit Científic. Especialitats d'origen:\nÀmbit Sociolingüístic. Especialitats d'origen:\nLlengua i Literatura Valenciana.\nPer a sol·licitar llocs de treball de les especialitats d'aquests cossos, és necessari acreditar estar en possessió del Certificat de Capacitació per a l'Ensenyament en Valencià o del Diploma de Mestre de Valencià, excepte per al personal concursant de l'especialitat de Llengua i Literatura Valenciana, de conformitat amb el que preveu la disposició transitòria única, 1, de l'Ordre 90/2013, de 6 de novembre, de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, per la qual es regula la catalogació amb el requisit lingüístic de valencià de determinats llocs de treball docents en centres docents públics i en els serveis o les unitats de suport escolar i educatiu dependents de la Generalitat, en el sentit que, totes les persones que no reunisquen el requisit lingüístic podran romandre en les seues destinacions definitives i el seu dret de mobilitat quedarà circumscrit a llocs de centres docents públics de localitats de predomini lingüístic castellà.\nEl professorat pertanyent al cos de professors tècnics de Formació Professional podrà sol·licitar les places corresponents a les especialitats de les quals siga titular, per als centres i tipus de plaça que es publicaran en la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport com a annex II i annex VII-b respectivament.\nPer a sol·licitar llocs de treball de les especialitats d'aquest cos, és necessari acreditar estar en possessió del Certificat de Capacitació per a l'Ensenyament en Valencià o del Diploma de Mestre de Valencià, de conformitat amb el que preveu la disposició transitòria única, 1, de l'Ordre 90/2013, de 6 de novembre, de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport, per la qual es regula la catalogació amb el requisit lingüístic de valencià de determinats llocs de treball docents en centres docents públics i en els serveis o les unitats de suport escolar i educatiu dependents de la Generalitat, en el sentit que, totes les persones que no reunisquen el requisit lingüístic podran romandre en les seues destinacions definitives i el seu dret de mobilitat quedarà circumscrit a llocs de centres docents públics de localitats de predomini lingüístic castellà.\nCOSSOS DE CATEDRÀTICS I PROFESSORS D'ESCOLES OFICIALS D'IDIOMES\nEl professorat corresponent als cossos de catedràtics i professors d'Escoles Oficials d'Idiomes, d'acord amb les especialitats de les quals siga titular, podrà sol·licitar les places dels centres i les especialitats que es publicaran en la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport com a annex III i annex VII-c.\nPer a sol·licitar llocs de treball de les especialitats d'aquests cossos, és necessari acreditar el fet d'estar en possessió del Certificat de Capacitació per a l'Ensenyament en Valencià o del Diploma de Mestre de Valencià, de conformitat amb el que preveu la disposició transitòria primera, de l'Ordre 35/2018, de 22 d'agost, de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, per la qual es regula la catalogació amb el requisit lingüístic de valencià de determinats llocs de treball docents en centres docents públics que imparteixen els ensenyaments de règim especial i altres ensenyaments, en el sentit que, les persones que no reunisquen el requisit lingüístic podran romandre en les seues destinacions definitives i el seu dret de mobilitat quedarà circumscrit a llocs de centres docents públics de localitats de predomini lingüístic castellà.\nCOS CATEDRÀTICS I PROFESSORS DE MÚSICA I ARTS ESCÈNIQUES\nEl professorat pertanyent als cossos de catedràtics i professors de Música i Arts Escèniques, d'acord amb les especialitats de les quals siga titular, podrà sol·licitar les places dels centres i les especialitats que es publicaran en la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport com a annex IV, VII-d i VII-e respectivament.\nCOSSOS DE CATEDRÀTICS I PROFESSORS D'ARTS PLÀSTIQUES I DISSENY I DE MESTRES DE TALLER D'ARTS PLÀSTIQUES I DISSENY\nEl professorat pertanyent als cossos de catedràtics i professors d'arts plàstiques i disseny, d'acord amb les especialitats de les quals siga titular, podrà sol·licitar les places dels centres i les especialitats que es publicaran en la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport com a annex V i annex VII-f.\nEl professorat pertanyent al cos de mestres de Taller d'Arts Plàstiques i Disseny, d'acord amb les especialitats de les quals siga titular, podrà sol·licitar les places dels centres i per a les especialitats que es publicaran en la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport com a annex V i annex VII-g.\na) En situació de servei actiu o en serveis especials declarada des de centres dependents de la Generalitat Valenciana, amb destinació definitiva en centres dependents d'aquesta, sempre que, de conformitat amb la disposició addicional sisena, apartat 6, de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació, i l'article 2.1 del Reial decret 1364/2010, en finalitzar el present curs escolar hagen transcorregut, com a mínim, dos anys des de la presa de possessió de l'última destinació que exercisquen amb caràcter definitiu.\nb) En situació d'excedència voluntària, en els seus diferents tipus, declarada des de centres dependents de la Generalitat Valenciana. Si es tractara dels supòsits d'excedència voluntària per interés particular prevista en l'article 127 de la Llei 10/2010, de 9 de juliol, de la Generalitat, d'ordenació i gestió de la funció pública valenciana, respectivament, només hi podran participar si en finalitzar el present curs escolar han transcorregut dos anys des que van passar a aquesta situació.\nLes persones que vulguen exercitar un dret preferent per a l'obtenció de destinació hauran s'han d'atindre al que determina la base desena d'aquesta resolució.\nAl personal funcionari inclòs en el paràgraf anterior, en el cas que no participe en la present convocatòria, o si hi participa no sol·licita el suficient nombre de places, s'adjudicarà d'ofici la destinació definitiva en places que puga ocupar, segons les especialitats de les quals siga titular, en un centre dependent de la Generalitat Valenciana. En el supòsit que no se li adjudique destinació definitiva, romandrà en situació de destinació provisional en un centre dependent de la Generalitat Valenciana.\nL'adjudicació d'ofici es realitzarà d'acord amb l'ordre en el qual estan publicats els centres en l'annex corresponent, que es publica en la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport.\nb) El personal funcionari que es trobe en la situació d'excedència forçosa o suspensió de funcions amb pèrdua de la destinació definitiva, que haja complit la sanció, però no haja obtingut un reingrés provisional, i haja sigut declarat en aquestes situacions des d'un centre dependent de la Generalitat Valenciana.\nEn el cas que no sol·licite el suficient nombre de places, se li adjudicarà d'ofici la destinació definitiva en llocs que puga ocupar segons les especialitats de les quals siga titular, en un centre dependent de la Generalitat Valenciana. L'adjudicació d'ofici es realitzarà d'acord amb l'ordre en el qual estan publicats els centres en els annexos corresponents, que es publiquen en la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport.\nLes persones que vulguen exercitar el dret preferent a la localitat a què es refereixen els articles 10.6 i 14.4 del Reial decret 1138/2002, de 31 d'octubre han de sol·licitar, de conformitat amb el que estableix la base desena d'aquesta convocatòria, totes les places a les quals puguen optar en virtut de les especialitats de les quals siguen titulars corresponents als centres de la localitat en la qual van tindre la seua última destinació definitiva.\nAl professorat que tinga l'obligació de participar-hi, però no hi participe, s'adjudicarà d'ofici destinació definitiva en llocs als quals puga optar per les especialitats de les quals siga titular. L'adjudicació d'ofici es realitzarà d'acord amb l'ordre en el qual estan publicats els centres en els annexos corresponents que es publiquen en la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport.\n· o per haver-se-li suprimit o modificat expressament el lloc que ocupava amb caràcter definitiu. Hi ha de participar el personal funcionari a què s'ha suprimit la seua primera destinació definitiva abans d'haver transcorregut dos anys des de la presa de possessió d'aquest.\nAquest professorat podrà exercitar el dret preferent en les condicions que es regulen en la base desena de la present resolució.\nAl professorat que tinga l'obligació de participar-hi, però no hi participe, o, si ho fa, no exerceix el dret preferent a què es refereix el paràgraf anterior i d'això es derive la no-obtenció de destinació definitiva, s'adjudicarà d'ofici en llocs als quals puga optar per les especialitats de les quals siga titular. L'adjudicació d'ofici es realitzarà d'acord amb l'ordre en el qual estan publicats els centres en els annexos corresponents que es publiquen en la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport.\ne) El personal funcionari que, amb pèrdua de la plaça docent que ocupava amb caràcter definitiu, haja passat a prestar serveis en altres llocs de l'Administració pública i mantinga la seua situació de servei actiu en el cos docent, sempre que haja cessat i obtingut una destinació docent provisional en centres dependents de la Generalitat Valenciana.\nAl professorat que tinga l'obligació de participar-hi, però no hi participe, o, si ho fa, no exerceix el dret preferent a què es refereix el paràgraf anterior i d'això es derive la no-obtenció de destinació definitiva, s'adjudicarà aquest d'ofici en llocs als quals puga optar per les especialitats de les quals siga titular. L'adjudicació d'ofici es realitzarà d'acord amb l'ordre en el qual estan publicats els centres en els annexos corresponents que es publiquen en la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport.\nAl professorat inclòs en aquest apartat que no hi participe, o, en el supòsit que hi participe, no sol·licite un nombre suficient de places, s'adjudicarà d'ofici la destinació definitiva en un lloc al qual puga optar per les especialitats de les quals siga titular en centres dependents de la Generalitat Valenciana.\nEn cas que no obtinga la destinació definitiva, aquest professorat quedarà en situació de destinació provisional en un centre dependent de la Generalitat Valenciana. L'adjudicació d'ofici es realitzarà d'acord amb l'ordre en el qual estan publicats els centres en els annexos corresponents, que es publiquen en la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport.\ng) Persones aspirants seleccionades en els últims procediments selectius convocats per la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport que, durant el present curs escolar 2018/2019, estiguen realitzant la fase de pràctiques.\nAquest professorat, de conformitat amb l'article 13 del Reial decret 1364/2010, està obligat a obtindre la seua primera destinació definitiva en centres dependents de l'àmbit de gestió de la Generalitat Valenciana, i per l'especialitat per la qual ha sigut seleccionat. A aquest efecte, ha de sol·licitar destinació en aquests centres.\nAl professorat en pràctiques que tinga l'obligació de participar i no ho faça, o hi participe, però no sol·licite el suficient nombre de places, s'adjudicarà d'ofici la destinació definitiva en places corresponents a l'especialitat per la qual participe o haja de participar en centres de l'àmbit de gestió de la Generalitat Valenciana. L'adjudicació d'ofici es farà d'acord amb l'ordre en el qual estan els centres en els annexos corresponents, que es publiquen en la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport.\nEn el cas que no obtinga destinació definitiva, quedarà en situació de destinació provisional per l'especialitat en la qual li va correspondre prestar serveis en el curs escolar 2018/2019 com a personal funcionari en pràctiques. La destinació que li puga correspondre estarà condicionada, en qualsevol cas, al que disposa l'article 13.2 del Reial decret 1364/2010, a la superació de la fase de pràctiques i al seu nomenament com a personal funcionari de carrera.\nQueda exceptuat de l'obligatorietat de concursar el professorat que es trobe en alguna de les situacions següents:\na) El personal funcionari del cos de mestres que haja accedit al cos de professors d'Ensenyament Secundari a través del procediment d'accés a cossos docents de subgrup superior i es trobe prestant serveis en la mateixa especialitat amb caràcter definitiu, en primer i segon curs de l'Educació Secundària Obligatòria, en l'àmbit de gestió de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport.\nb) El personal funcionari de carrera del cos de mestres que tinga destinació definitiva en els actuals serveis psicopedagògics escolars i haja accedit al cos de professors d'Ensenyament Secundari pel procediment d'accés a cossos de subgrup superior a la Comunitat Valenciana per l'especialitat d'orientació educativa, i opte per quedar-se en el seu actual lloc de treball, en virtut de la disposició addicional primera del Decret 131/1994, de 5 de juliol, del Govern Valencià.\nc) El personal funcionari del cos de professors tècnics de Formació Professional que, en virtut del que estableixen les disposicions transitòries primera del Reial decret 1701/1991, de 29 de novembre, segona i cinquena del Reial decret 1635/1995, de 6 d'octubre, i la transitòria tercera del Reial decret 777/1998, de 30 d'abril, a l'entrada en vigor de la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'educació, tinga una destinació definitiva en places o llocs corresponents a especialitats del cos de professors d'Ensenyament Secundari, en el cas que, a través dels procediments selectius d'accés convocats per les diferents administracions educatives, accedira al cos esmentat, podrà romandre en la seua mateixa destinació, sempre que l'especialitat d'accés es corresponga amb la de la plaça o lloc que exerceix amb caràcter definitiu.\nEl professorat a què es refereixen els subapartats anteriors podrà ser confirmat en la destinació que estiga ocupant, una vegada que s'haja aprovat l'expedient dels procediments selectius i siguen nomenats funcionaris de carrera els aspirants seleccionats en aquests, sempre que, mitjançant resolució i atenent els criteris de planificació educativa, així ho determine la Direcció General de Centres i Personal Docent de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport.\nLes opcions a què s'al·ludeix en els subapartats anteriors s'han de manifestar per mitjà d'un escrit ajustat al model que es publicarà en la pàgina web de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, dirigit a la Direcció General de Centres i Personal Docent de la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport, dins del termini de presentació d'instàncies establit en aquesta convocatòria.


Com esborrar pel·lícules de la carpeta multimèdia en un Mac\nLes pel·lícules ocupen molt d’espai en un disc dur (més de 5 GB per a alguns llargmetratges d’alta definició), de manera que és una bona idea suprimir-ne una de la carpeta Multimèdia si esteu segur que no voldreu tornar-la a veure. Si la pel·lícula és accessible a iTunes, podeu utilitzar iTunes per eliminar el fitxer del disc dur. Si no utilitzeu iTunes, podeu fer servir el Finder del vostre Mac per localitzar el fitxer i eliminar-lo.\nSupressió de pel·lícules a iTunes\nInicieu iTunes al Mac i feu clic al botó "Biblioteca" a l'extrem superior esquerre. De manera predeterminada, el botó sol mostrar "Música". Canvieu-lo per "Pel·lícules".\nSeleccioneu la pestanya adequada on apareix la pel·lícula a iTunes, com ara "Pel·lícules" o "Vídeos casolans". Per veure totes les pel·lícules a iTunes, feu clic a la pestanya "Llista".\nSeleccioneu la pel·lícula fent-hi clic una vegada i, a continuació, premeu la tecla "Suprimeix". S'obre un quadre de diàleg que us demana si voleu conservar el fitxer al disc dur o moure'l a la paperera. Seleccioneu "Mou a la paperera" per suprimir-lo de la carpeta del disc dur.\nArrossegueu el ratolí a la part inferior de la pantalla per iniciar el Dock. Col·loqueu el ratolí a sobre de la icona "Paperera". Manteniu premut el botó "Control" i feu clic a la icona "Paperera". Seleccioneu "Buida la paperera". Feu clic a "Buida la paperera" al quadre de diàleg de confirmació que apareix. La pel·lícula se suprimeix permanentment de la carpeta i el seu espai ja està disponible al disc dur.\nSupressió de pel·lícules al Finder\nInicieu una nova finestra del Finder fent clic a la icona "Finder" del Dock. Com a alternativa, feu clic a qualsevol àrea buida de l'escriptori i seleccioneu "Finestra del cercador nou" al menú Cercador a la part superior de la pantalla.\nAneu a la carpeta Multimèdia de la finestra del Finder i seleccioneu el fitxer de pel·lícula que vulgueu suprimir. Si coneixeu el nom del fitxer de la pel·lícula, escriviu-lo al camp "Cerca" a l'extrem superior dret de la finestra del Finder i seleccioneu-lo.\nSeleccioneu l'opció "Tots els meus fitxers" a la secció Preferits del menú esquerre si no recordeu el nom del fitxer de la pel·lícula. Aquesta opció us mostra una imatge en miniatura i el nom de cada fitxer de pel·lícula. Feu clic a qualsevol lloc de la secció Pel·lícula i desplaceu-vos per les pel·lícules arrossegant el ratolí cap a la dreta i cap a l'esquerra.\nFeu clic al fitxer de la pel·lícula una vegada per seleccionar-lo i, a continuació, premeu "Comanda" i "Suprimeix" simultàniament al teclat. Com a alternativa, arrossegueu el fitxer a la icona "Paperera" del moll. La pel·lícula s’envia a la paperera.\nFeu clic al menú "Cercador" a la part superior de la pantalla. Seleccioneu "Buida la paperera" per suprimir definitivament la pel·lícula del disc dur.


Ara toca donar les notes\nActualitzada 21/06/2018 a les 16:06\nUna de les moltes excuses que al llarg de la temporada posen jugadors i tècnics per evitar fer valoracions en un moment puntual –que curiosament acostuma a coincidir amb una cosa negativa–, és apel·lar al fet que “les notes cal donar-les a final de temporada”. Doncs per desgràcia per al Lleida, la temporada ja s’ha acabat. No jugarem el play-off i aquí s’acaba la Lliga. És, per tant, el moment que qui va contractar jugadors i tècnics per portar l’equip a un altre play-off posi les notes finals.\nCal admetre que no és gens fàcil jugar un play-off. A Segona B competeixen vuitanta equips, dels quals a començaments de temporada entre trenta-cinc i quaranta afirmen, amb més o menys solemnitat, que el seu objectiu és lluitar per l’ascens. Només el juguen setze i només en pugen quatre.\nTambé cal donar molt mèrit al Lleida perquè, en les seues set temporades d’història, sempre ha lluitat per la part alta de la classificació, i ha disputat tres play-offs.\nAquesta temporada s’ha arribat a l’última jornada amb opcions. Sense dependre de si mateix, però amb opcions. I això té un gran valor. Suposa un mèrit que se li ha de reconèixer.\nPerò el Lleida d’Albert i Jordi Esteve és ambiciós i no jugar un play-off baixa moltíssim la nota. Per tant, és moment de reflexionar. El club ha de valorar si en aquesta travessia hi havia un bon vaixell, si hi havia bons mariners i si hi havia bon capità. I també si la ruta triada era la correcta. No tot és blanc o negre i, en una temporada tan llarga, els matisos i els detalls són molt importants.\nEn qualsevol cas, en el futbol manen els resultats. Personalment, sempre he pensat que qui manté o cessa entrenadors, o qui manté o canvia jugadors, són exclusivament els resultats. Si aquests són bons, tot va bé i tot és felicitat. Si no ho són, tot està en qüestió. Tot.\nAhir s’havia de guanyar i no es va guanyar. També val a recordar que davant de dos equips que han descendit, Formentera i Atlètic Saguntí, el Lleida ha sumat zero punts de dotze. Tot compta per a la nota final.


Santa Susana en parella - Garraf en BTT\nAhir varen compartir al grup de whatsapp que tenim que avui ja es podia sortir a fer esport en grup, una foto de la app ccma, es a dir TV3. Automàticament vaig dir que tenia de cap fer Santa Susana avui, si algú volia sortir a les 6, cap problema.\nLa pega va ser que al arribar a casa i veure les noticies per sopar, era un decret que es publicaria al BOE avui i que entrava en vigor la mitjanit de diumenge a dilluns, així que avui hem sortit amb parella, amb distancia de seguretat, però ens hem avançat unes hores al decret oficial ☹.\nA les 6 havíem quedat en sortir de casa i a les 6:10 aproximadament al Caprabo. Érem el Pedro i jo, la idea era pujar el collet de la Fita, Caçadors, baixar pels Holandesos i a l’esquerre per la trialera de la Casa Nova fins arribar al creuament de Jafra i la Fassina.\nPujar a Jafre, ja no hi havia la cinta que no permet aparcar al pàrquing, i baixar per l’entrada de després del pàrquing de Jafra, la de la cadena que esta uns metres més amunt, per la trialera.\nEl Pedro li agraden les trialeres com a mi, però les baixa millor que jo, i jo crec que les baixo bé, ell esta a un nivell per sobre.\nHem baixat per la trialera, riera i Massets de Dalt, per pujar pel corriol del lateral, a l’esquerre, després del pi i passant la cadena.\nEl Pedro ha pujat a davant, perfecte, sense fer peu. Jo he fet peu als últims metres, la roda de davant m’ha fet un lleig, i hagut de fer peu.\nUn cop a dalt, hem seguit, creuat la pista de Can Pere de la Plana a Quatre Camins i hem baixat la trialera de darrera.\nUn cop a baix, a la dreta, per anar a buscar la pista de Olivella a Quatre Camins, i des de Quatre Camins, hem agafar el GR5 de pujada a Can Gran, conegut com el tornillo.\nM’agrada molt de pujada, però em fa patir un munt, es dura i tècnica, molt explosiva. L’hem pujada bé ambdós.\nUn cop a dalt, a Can Grau, hem creuat la masia i hem agafat el corriol de darrera, que et dur a la pista que va cap a Olesa de Bonesvalls.\nCamí d’Olesa, al revolt a la dreta encimentat, hi ha l’entrada a l’esquerre, just després de la cadena, de la baixada de Santa Susana.\nEl Pedro ha passat primer, baixa molt més ràpid que jo. Està com sempre, molt de pedra al principi, i a partir de la meitat, menys pedra, més planer i més ràpid.\nNo em canso de notar el mal de cul, muscular, d’aguantar tanta estona de peu baixant, es super llarga, i molt bonica.\nUn cop a baix, hem vist el resultat de com devia baixar la riera la setmana passada, deu ni do. Hem pujat fins a la masia de Santa Susana i hem anat a l’esquerre, per anar a buscar la pista que et dur a la carretera d’Olivella.\nHem pujat per carretera fins el poble, l’hem creuat i hem anat al cementiri però hem arribat per darrera, per un carrer que esta per asfaltar i que té un parell de punts amb poc grip i molta inclinació.\nUn cop al cementiri, em anat a buscar la trialera que cau a la dreta del cementiri, mirant a Sitges.\nEsta tapada, però es pot fer. Ja no queda ni una sola teranyina, me les he endut totes jo.\nUn cop a baix, foto de rigor, i hem anat a buscar la pista a la dreta que baixa cap a Mas Milà, sense arribar-hi, a l’esquerre pel GR que puja a Can Pere de la Plana.\nUn cop a dalt, a la urbanització, hem anat cap a la Granja Escola, i hem encarat Ribes primer, sense arribar-hi i Sitges després.\nHe arribar a casa amb 38,70km que he fet amb 2h 49m, a una mitja de 13,7km/h, més lent del normal, però érem 2, suposo que al anar sol, el ritme es diferent. Un desnivell positiu de 947 metres i negatiu de 948 metres. La cinta de pit m’ha marcat malament el pols cardíac tota l’estona, crec que li toca un canvi de pila, pujant el GR5 cap a Can Grau em deia que anava al 33% quan treia el fetge per la boca. La mitja de potència de 162W, la màxima de 1160W, la temperatura més alta, 12 graus de mínima, però 22 de màxima. La cadència mitja de 72 rpm.\nTotal distance: 39112 m\nDownload file: 24_05_2020.gpx\nGarraf en BTT > Uncategorized > Santa Susana en parella\n20 gener 2021, 2:57 PM


Els escolars del Solsonès s’apropen als sons de la música barroca de la mà del festival Espurnes Barroques – La Manyana\nEls escolars del Solsonès s’apropen als sons de la música barroca de la mà del festival Espurnes Barroques\nLa Jove Capella Reial de Catalunya realitza assajos oberts al santuari del Miracle abans del concert de dissabte\nACN / Un moment de l'assaig de la Jove Capella Reial de Catalunya amb escolars del Solsonès. 10 de juny de 2021.\nDiverses escoles del Solsonès estan fent aquesta setmana visites al Santuari del Miracle acompanyades d’una sessió musical. En concret, els joves de secundària assisteixen als assajos que fa la Jove Capella Reial de Catalunya abans del concert que tindrà lloc dissabte. La iniciativa forma part del festival Espurnes Barroques, que encara ja la recta final. El seu director artístic, Josep Barcons, ha fet un balanç molt positiu de les tres primeres setmanes d’activitat del certamen, ja que “pràcticament hi han passat unes 2.000 persones” i “molts concerts han exhaurit les entrades”. Amb activitats com les visites dels escolars, el festival vol “trencar els estereotips” que hi ha al voltant de la música barroca i apropar-la al públic general.\nLa Jove Capella Reial de Catalunya està fent aquesta setmana assajos oberts al Santuari del Miracle abans del concert que oferirà dissabte al matí en el marc del festival Espurnes Barroques. En concert, als assajos oberts hi assisteixen diversos col·lectius del territori com ara els alumnes de la ZER del Solsonès, dues escoles de secundària de Solsona i Cardona i una cinquantena d’usuaris de l’entitat social Amisol. Amb aquestes propostes, el certamen vol fer arribar propostes d’un alt nivell cultural a col·lectius que, d’una altra manera, dificilment hi assistirien. “Volem trencar els perjudicis que hi ha al voltant de la música barroca”, detalla Barcons, que afegeix: “a la música barroca hi ha molta improvisació, igual com passa amb el jazz i el pop”.\nLa Júlia i l’Abril són dues alumnes de segon d’ESO de l’Escola Arrels de Solsona. Aquest dijous assisteixen a l’assaig obert de la Jove Capella Reial de Catalunya i asseguren que els hi fa molta il·lusió. “Tinc moltes ganes de veure els preparatius del concert i veure com assagen”, explica l’Abril, que també relata que a l’escola han treballat la música barroca i admet que l’ha trobat “divertida”. De la mateixa opinió és la Júlia, que assegura que cada cop que visita el Miracle li sorprèn “el seu interior i la seva història”.\nDe fet, un dels objectius del festival Espurnes Barroques és també donar a conèixer la gastronomia i el patrimoni barroc de Catalunya. Per això, tots els concerts se celebren en algun espai d’interès patrimonial i van acompanyats d’algun tast gastronòmic. El superior del Monestir del Miracle, Xavier Poch, celebra que el festival hagi escollit el Miracle per celebrar algun dels seus concerts i lamenta que es tracta d’un espai “encara força desconegut”. “Estem en una comarca rural amb poca població que no ha tingut gaire presència de visitants, però mica en mica es va divulgant i descobrint un indret que amaga valors artístics, religiosos i naturals molt rellevants”, afegeix.\nÚltim cap de setmana de festival\nLa desena de músics de la Jove Capella Reial de Catalunya, dirigits per Lluís Vilamajó, actuaran aquest dissabte al Santuari del Miracle (11.30h) i a la Universitat de Cervera (18.30h) amb un programa articulat al voltant del ‘Rèquiem’ de Joan Cererols, una obra cabdal de la literatura musical catalana del barroc. El concert del Miracle anirà acompanyat d’un tast de vins i formatges elaborats al santuari, mentre que l’actuació de Cervera comptarà amb un tast de cervesa i xocolata de Casa Dalmases.\nPel que fa a diumenge, les veus d’Arianna Savall i de Mara Mathéu acostaran el públic a la vida cultural de la Venècia del segle XVII i el Nàpols del segle XVIII. En concret, el diumenge a les 11.30h, Arianna Savall actuarà a Vergós Guerrejat (Estaràs) amb un programa que s’articula a partir de la contraposició entre Claudio Monteverdi i Barbara Strozzi. A la tarda, Savall, acompanyada per Udland Johansen (fundador d’Hirundo Marsis) es trobaran amb usuaris de la Fundació ALBA per fer música plegats.\nPer la seva banda, la soprano Marta Mathéu, serà l’encarregada de cloure la quarta edició d’Espurnes Barroques al costat de l’orquestra barroca Vespres d’Arnadí, dirigida per Dani Espasa. El concert tindrà lloc a les 18.30h a la Cova de Sant Ignasi de Manresa.\nEl director artístic del festival, Josep Barcons, ha fet un balanç molt positiu del certamen, que va arrencar a mitjans de maig i finalitzarà aquest diumenge a Manresa. Durant aquestes setmanes, han tingut lloc més d’una vintenta d’actuacions musicals a poblacions de la Segarra, el Bages, l’Anoia i el Solsonès. “Estem tenint molt bona resposta de públic, més que les xifres en si, ho valorem pels somriures de la gent, que surt amb les emocions a flor de pell”, relata Barcons. De fet, en molts dels concerts s’han exhaurit les entrades.


Línia pedagògica actual\nCreiem que preparar als nostres alumnes pel futur consisteix en treballar amb ells l’autonomia personal, la capacitat d’organització i planificació dels aprenentatges, la capacitat de reflexió sobre l’entorn i la implicació en les activitats que es desenvolupen a l’aula, és per això que fem d’aquest objectius una de les bases de la nostra acció educativa. Amb aquest mateix objectiu, hem apostat per la metodologia de treball per racons a parvulari i el treball per competències a primària i a l'ESO.\nSom conscients de la gran diversitat d’alumnes que conformen les nostres aules i considerem aquest fet una gran riquesa pel centre. Volem ser sensibles a cadascuna de les realitats, respondre a les necessitats dels alumnes que ens trobem a les aules i de les famílies que formen part de la nostra comunitat educativa. És per això que aboquem una gran part dels nostres recursos humans i materials a treballar amb grups reduïts per poder donar resposta a les necessitats de tots els nostres alumnes, facilitant els recursos tant a aquells que necessiten un cop de mà per accedir als aprenentatges, com a aquells que només els cal un acompanyament per a desenvolupar al màxim el seu potencial.\nAmb la voluntat d’adaptar-nos a la societat del segle XXI ens plantegem com a escola, treballar la incorporació de les tecnologies de la informació i la comunicació dins de les aules com a una eina més a l’hora d’accedir als aprenentatges, al coneixement i a la comunicació, entre nosaltres i amb l’entorn. Des de fa dos cursos, a Educació Infantil i Cicle Inicial de Primària, els Ipads també entren a l’aula.\nI finalment, el treball de robòtica a infantil i primària i, a partir d'aquest curs, també a 1r d'ESO.\nVetllem per una incorporació progressiva de la llengua estrangera potenciant-ne la pràctica des dels 3 anys, amb tres hores setmanals d'anglès a infantil, amb la plàstica en anglès a partir de 4t de primària, introduïnt la segona llengua estrangera a primer d’ESO, una assignatura complementària d’anglès a 3r i 4t d’ESO i promovent, cada curs, diferents intercanvis amb l’estranger. També s'imparteix la matèria de Tecnologia en anglès, a 1r i 2n d'ESO, així com algunes matèries optatives.\nDes de fa tres anys, l'escola s'ha adscrit al Programa d’Auxiliars de Conversa. Aquest programa ens permetrà gaudir de dos parlanst natius de la llengua anglesa, un a primària i un altre a secundària (25 hores a la setmana durant tot el curs) fent tasques d’assistència i suport a les activitats d’ensenyament-aprenentatge de\nl’anglès i augmentant el contacte dels nostres alumnes amb aquesta llengua.\nConvivència al centre\nApostem pel treball de la convivència. Per una part incorporem a la nostra tasca docent un treball explícit a nivell de coneixement i seguiment de les normes alhora que fem als alumnes més responsables de les seves accions fent-los coneixeidors de les conseqüencies dels seus actes. Paral.lelament iniciem a les aules metodologies de treball en grup que ens permeten treballar la cohesió grupal, el sentiment de pertinença i desenvolupem habilitats socials que ens permeten assolir un bon clima de treball i convivència tant a les aules com a la resta del centre educatiu.\nCaràcter propi dels nostres centres\nTenim la satisfacció de posar a les vostres mans el Caràcter Propi dels Centres Educatius de la Fundació Educativa La Mercè. En ell es presenta la identitat i els valors que defineixen la nostra proposta educativa i amb ell compartim el nostre desig de contribuir a la construcció d'una societat millor.\nTota la Comunitat Educativa està convidada a involucar-se i a participar activament en el desenvolupament quotidià de l'acció educativa\nAccedeixi al document fent clic AQUÍ\nSom una escola oberta i de qualitat\nEl nostre centre està obert a totes les famílies que vulguin exercir el seu dret de lliure elecció d’escola.\nEl nostre centre garanteix una educació de qualitat, a partir del que expressa el nostre caràcter propi.\nL’educació que oferim promou el desenvolupament integral de l’alumnat, d’acord amb una concepció cristiana de la persona, de la vida i del món.\nLes famílies tenen el dret de conèixer el caràcter propi de l’escola i, segons la llei, es comprometen a respectar-lo quan sol•liciten plaça per al seu fill/a al nostre centre.\nSom una escola a la mida de l'ésser humà\nEstem compromessos amb la persona, l'alumne és el més important.\nPromovem el desenvolupament integral de l'alumnat, d'acord amb una concepció cristiana de la persona, de la vida i del món.\nDespertem la capacitat crítica i creativa.\nConstruïm el currículum adequat per a qualsevol sortida acadèmica posterior.\nEduquem en la responsabilitat, la justícia, la tolerància i la solidaritat.\nSom una escola cristiana mercedària.\nSom una escola propera i integradora\nFem especial atenció a la diversitat.\nEstem oberts al barri, al poble, a totes les persones o famílies que s'hi vulguin apropar cercant una plaça escolar per als vostres fills o filles: les escoles cristianes som un gran col•lectiu de 400 centres amb més de 260.000 alumnes arreu del país.\nOferim la nostra acció educativa amb total respecte a la diversitat cultural i a les creences personals dels alumnes i de les seves famílies.\nTractem personalitzadament dins d'un ambient familiar.\nA la nostra escola podeu fer tots els tràmits de sol•licitud de plaça: estem a la vostra disposició per a qualsevol informació o per concertar una entrevista amb la direcció, si ho desitgeu.\nSom una escola sense afany de lucre\nEstem acollits al règim de concerts educatius de la Generalitat de Catalunya.\nVolem ser assequibles a tothom i evitar qualsevol discriminació per motius econòmics. El nostre finançament amb fons públics inclou els ensenyaments del currículum establert (concert) en totes les etapes possibles.\nPer a les matèries complementàries, les altres activitats i serveis que oferim es fa imprescindible la col•laboració de les famílies dels alumnes.\nEl col·legi La Mercè és una escola religiosa privada concertada que pertany a la Fundació Educativa La Mercè.\nEl seu origen es remunta a l’any 1861, any en que Lutgarda Mas i Mateu, la seva fundadora, posa en marxa una proposta educativa destinada a redimir la dona, captiva de la ignorància, com a forma d’alliberament i com a resposta a la necessitat d’aquell moment històric.\nDes d’aquell moment, l’escola ha anat passant pels diferents contextos històrics que li ha tocat viure, adaptant-se en cada moment a les necessitats de l’entorn i establint així una història de canvi, adaptació i flexibilització (estratègies de subsistència durant la guerra, incorporació de diferents classes segons el poder adqusitiu durant la post guerra, incorporació de la coeducació a finals del 70, incorporació de la llengua catalana ...) que l’ha portat a ser una escola amb una forta tradició històrica i un gran arrelament al poble.\nL’any 1994, coincidint amb l’entrada en vigor de la LOGSE i amb l’espectacular increment de població de Martorell, s’inauguren les instal·lacions d’ampliació amb l’adquisició dels dos immobles de la part de llevant i ampliació de les zones d’esbarjo. Aquest fet permet l’escola de duplicar línia des de P3 fins a 4t d’ESO i ofertar estudis de batxillerat, amb la novetat aquest curs 2013-2014, de la obertura d'una tercera línia a 1r d'ESO que tindrà continuïtat en cursos posteriors.\nActualment s’imparteixen quatre etapes educatives:\n2n cicle d’Educació infantil\nBatxillerat: Modalitat d’Humanitats i Ciències socials i Modalitat de Ciències i Tecnologia\nDes del dia 1 d'agost de 2013, el Col·legi La Mercè forma part de la Fundació Educativa La Mercè (FEM).\nDurant l’any 2011, l’escola va celebrar el seu 150è aniversari.


Valorar les coses que tens - Èxit21\nFent referència a l’educació en valors, avui dia s’ha perdut molt. Per reflectir-lo hi ha un programa de ràdio referent sobre tema a Catalunya Ràdio els diumenges al migdia, de 13 a 14 hores. Es diu L’ofici de viure.\nHi ha moltes persones que l’haurien d’escoltar. El programa té 19.239 seguidors a Facebook.\nL’educació, l’actitud, l’aptitud, el saber estar i l’autoestima són valors que ha de tenir una persona. Saber valorar les coses diu molt de la persona.\nLes coses s’aconsegueixen per un mateix i la persona s’ha d’estimar pel què és i no per l’apariència.\nJo, moltes vegades no valoro el suficient les coses que tinc, però les que tinc, són moltes. Hauria de fer-me una llista de les coses i realment considerar què soc un afortunat. Perquè a qualsevol persona ja l’agradaria tenir el que tinc. Però a nivell moral i a nivell d’educació també tinc: molta educació, molt respectuós, voluntari, ajudar, intel·ligent, saber escoltar, etc…\nFer-se estimar és molt important per a mi. I per qualsevol persona. És per això que la gent que realment vol estar amb mi és perquè m’estima molt. Estimar és el millor que pots fer en aquesta vida, perquè sinó no som persones.\nA part d’escriure el meu article, he anat molt més enllà i he fet un treball de recerca. He buscat àudios, vídeos i molta més documentació perquè sigui més vistós i ampliar més el tema què estic tractant:\nÉs molt important ser coherent amb els valors a la vida quotidiana. Perquè el què no pot passar mai és que hi hagi una separació de les persones i els seus sentiments. Per a evitar que passi això s’ha de passar a l’acció, és a dir, el compromís. Tenir un compromís, comprometre’t a fer-ho. Que hi hagi una conducta ètica de les persones. També que es creïn nous valors per orientar a les persones què realment necessitem a la nostra societat.\nL’educació és una peça important, i ser honest ens farà la vida més senzilla.\nPer tenir carisma, primer s’ha de tenir qualitats. Després, tenir les nostres emocions. També posar en pràctica les nostres habilitats. Tenir perseverança.\nUna altre cosa important del carisma és arribar als demés.\nNo podem estar sempre en la mentalitat dels altres, perquè sinó ens confonem amb la nostra.\nEstar segur d’un mateix. I per últim tenir la nostra pròpia personalitat.\nCom està muntada la societat d’avui dia, sobre l’autoestima es tenen conceptes i idees molt equivocades.\nSempre s’ha de tenir una actitud positiva amb tot. I per tenir autoestima un s’ha de esforçar.\nL’autoestima s’ha d’aconseguir tenint clar els objectius que tu vols pretendre.\nPer tenir autoestima has de tenir una relació bona amb tu mateix i seguir el teu cor, el què et diu.\n← Roses de Nadal


Els jocs en la història: de març 2017\n6.- A què jugaven els nens i les nenes d''Empúries fa 2.000 anys?\nJoc de boles al temple de Venus a Roma\n1.- Hem vist com les nous eren utilitzades com a moneda d'aposta i com a jocs. Les nous d'aquell temps han passat a ser, avui, les nostres boles o caniques. Explica aquests jocs:\n1.a.- Boles per la pendent:\n1.b.- El triangle:\n1.c.- La ratlleta:\n1.d- Pam i toc o Clot:\n1.e- El Delta:\n1.f.- Xeva, peu, tute:\n2.- Esbrina a quins jocs juguen els personatges que apareixen en aquests relleus.\nMuseu Vaticà (III dC) del Louvre (150 aC)\nSarcòfag amb relleu representant el pas dels anys\nData límit: 16/03/2017\nPublicat per Biel Pubill a 16 de març Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Nous, Roma\n5.- A què jugaven els nens i les nenes d''Empúries fa 2.000 anys?\nPodeu fer una passejada pel bloc on us fareu una idea molt aproximada de com podia haver estat les domus d’Empúries i podreu pensar com deurien jugar els nens i nenes, i els joves i adults dins la casa.\nL'autor d’aquestes recreacions virtuals és l'Eduardo Barragán.\nMuseu Arqueològic Nacional de Nàpols (s. II-I aC)\n2.- Fixa't amb aquests talus. Perquè et sembla que hi ha gravades inicials i alguns estan foradats?\n3.- Fes-te el teu joc de talus (a les imatges et dono exemples d'objectes que et poden servir per a fer-te el teu joc).\n4.- Explica de què és o com has fet el teu joc de tabes o pidos.\n5.- Explica almenys dos jocs o habilitats que facis amb el turbo –baldufa-.\n6.- Construeix la teva pròpia rebelluga/baralluga!\nData límit: 03/02/16\nEtiquetes de comentaris: Pidos, Rebellugues, Roma\n3.- A què jugaven els nens i les nenes d''Empúries fa 2.000 anys?\n2.- Digues el nom amb el qual les coneixes i busca una fotografia d'aquestes joguines avui en dia.\nCom fer-nos un io-io amb botons?\nPrepara 2 botons iguals, ben grans\nPorta aquest material la propera sessió.\nPublicat per Biel Pubill a 02 de març Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Arrossegadors, Io-io, Roma, Sonalls


Precoucpacio per les mesures anti-Covid-19 invasores de la privacitat | Dartem\nL’Agencia Española de Protección de Datos (AEPD) ha expressat recentment la seva preocupació en relació a algunes de les mesures que està impulsant el govern en la lluita contra el Covid-19 i que poden envair la privacitat dels ciutadans. Decisions com prendre la temperatura a les persones als comerços, centres de treball i altres establiments se estan adoptant, segons l’AEPD, “sense el criteri previ de les autoritats sanitàries”.\nPer a l’AEPD que, per garantir que la tornada a la “nova normalitat” com la va qualificar el president de l’Estat espanyol, es facin controls de temperatura a consumidors i treballadors “suposa un tractament de dades personals que hauria d’ajustar-se a les previsions de la legislació corresponent”. Aquesta legislació conté apartats especifics que contemplen solucions com l’actual, al temps que permeten seguir aplicant els principis i garanties que protegeixen el dret fonamental a la protecció de dades”. El tractament de la presa de temperatura “és un injerència particularment intensa dels drets dels afectats”. D’una banda, perquè “afecta a dades relatives a la salut de les persones; no només perquè el valor de la temperatura corporal és una dada de salut, sinó perquè, a partir d’ell, s’assumeix que una persona pateix o no una malaltia concreta, com és en aquests casos la infecció pel coronavirus”.\nD’altra banda, els controls de temperatura es preveu que es portin a terme amb freqüència en espais públics, de manera que “una eventual denegació d’accés a un centre educatiu, laboral o comercial estaria desvetllant a tercers que no tenen cap justificació per a conèixer que la persona afectada té una temperatura per sobre del que es consideri no rellevant i, sobretot, que pot haver estat contagiada pel virus”. En darrer extrem, i en funció del context en què s’apliqui aquesta mesura, “les conseqüències d’una possible denegació d’accés poden tenir un important impacte per a la persona afectada”, afirma l’AEPD.\nL’aplicació d’aquestes mesures i el corresponent tractament de dades requeriria la determinació prèvia de l’autoritat sanitària competent, que ara com ara és el Ministeri de Sanitat. Adoptar aquesta decisió s’hauria de justificar en base a criteris de necessitat i adequació a l’objectiu de contribuir eficaçment a prevenir la disseminació de la malaltia en els àmbits en què s’apliquin, sempre, “regulant els límits i garanties específics per al tractament de les dades personals dels afectats”.\nEn aquest sentit, cal tenir en compte, entre d’altres, que segons les informacions proporcionades per les autoritats sanitàries, hi ha un percentatge de persones contagiades asimptomàtiques que no presenta febre; que la febre no sempre és un dels símptomes presents en pacients simptomàtics, en particular en els primers estadis de desenvolupament de la malaltia, i que, d’altra banda, pot haver persones que presentin elevades temperatures per causes alienes al coronavirus.\nÉs per aquest motiu que l’Agencia Española de Protección de Datos demana que aquestes mesures s’apliquin només atenent als criteris definits per les autoritats sanitàries, tant pel que fa a la seva utilitat com a la seva proporcionalitat. És a dir, fins a quin punt està justificat el sacrifici dels drets individuals que les mesures suposen i fins a quin punt podrien o no ser substituïdes, amb la mateixa eficàcia, per altres decicions menys intrusives.\nD’altra banda, aquests criteris han d’incloure també precisions sobre els aspectes centrals de l’aplicació d’aquestes mesures. Així, per exemple, la temperatura a partir de la qual es consideraria que una persona pot estar contagiada pel Covid-19 hauria d’establir-se atenent a l’evidència científica disponible. No hauria de ser una decisió que assumeixi cada entitat que implanti aquestes pràctiques, perquè això suposaria “una aplicació heterogènia que disminuiria en qualsevol cas la seva eficàcia i podria donar lloc a discriminacions injustificades”, adverteixen els garants de la protecció de les dades personals.\nEl principi de legalitat\nCom a qualsevol tractament de dades, la recollida de dades de temperatura s’ha de regir pels principis establerts en el Reglament General de Protecció de Dades (RGPD), començant pel respecte al principi de legalitat i a la regulació prevista al respecte per a les categories especials de dades (articles 6.1 i 9.2 de l’RGPD). En el cas de la comprovació de la temperatura corporal com a mesura preventiva de l’expansió del coronavirus, aquesta base jurídica no podrà ser, amb caràcter general, el consentiment dels interessats. Les persones afectades no poden negar-se a sotmetre’s a la presa de temperatura sense perdre, al mateix temps, la possibilitat d’entrar en uns centres de treball, educatius o comercials, o en els mitjans de transport als quals estan interessats en accedir-hi. Per tant, aquest consentiment no seria lliure, un dels requisits necessaris per invocar aquesta base legitimadora.\nPel que fa l’entorn laboral, la possible base jurídica podria trobar-se en l’obligació que tenen els ocupadors de garantir la seguretat i salut de les persones treballadores al seu servei en els aspectes relacionats amb el treball. Aquesta obligació operaria alhora com a excepció que permet el tractament de dades de salut i com a base jurídica que legitima el tractament. No obstant això, i addicionalment, el RGPD requereix també en aquests casos que la norma que permeti aquest tractament ha d’establir garanties adequades que han d’estar especificades pel responsable del tractament.\nAquesta base jurídica podria ser, tenint en compte un abast ampli, atenent al fet que, encara que un centre o local estigui destinat a unes finalitats específiques que impliquen que s’hi concentri un elevat nombre de clients o usuaris aliens a l’empresa que els gestiona, sempre seran presents en ells persones treballadores sobre les que l’ocupador manté les seves obligacions.\nAquesta aproximació, però, requereix d’una adequada ponderació entre l’impacte sobre els drets dels clients o usuaris d’aquestes mesures i l’impacte en el nivell de protecció de les persones empleades. Aquesta ponderació s’ha de basar en diferents factors. Abans de res, els criteris establerts per les autoritats sanitàries. Però també els relacionats amb el major o menor risc que es pugui produir en cada cas concret o en la possibilitat d’aplicar mesures alternatives de protecció per al personal. Per exemple, el risc serà menor en un establiment en el qual les persones ocupades estiguin físicament separades de la clientela que en un altre en què aquesta barrera física no existeixi o sigui més precària.\nLimitació de la finalitat i l’exactitud de les dades\nEntre els principis recollits en el RGPD, cal esmentar el de limitació de la finalitat de l’ús de les dades. Aquest principi suposa que les dades (de temperatura) només es poden obtenir amb la finalitat específica de detectar possibles persones contagiades i evitar el seu accés a un determinat lloc i el seu contacte amb altres persones. Però aquestes dades no han de ser usades per a cap altra finalitat. Això és especialment aplicable en els casos en què la presa de temperatura es faci utilitzant dispositius (com, per exemple, càmeres tèrmiques) que ofereixin la possibilitat de gravar i conservar les dades o tractar informació addicional, en particular, informació biomètrica.\nDe la mateixa manera, el principi d’exactitud implica que els equips de mesurament que s’emprin han de ser els adequats per registrar amb fiabilitat els intervals de temperatura que es considerin rellevants. Aquesta adequació s’hauria d’establir utilitzant només equips homologats per a aquestes finalitats i amb criteris que tinguin en compte aquests nivells de sensibilitat i precisió. El personal que els faci servir ha de complir els requisits legalment establerts i estar format en el seu ús.\nEls afectats segueixen mantenint els seus drets d’acord amb el RGPD i estan protegits per les garanties que el Reglament estableix, si bé adaptades a les condicions i circumstàncies específiques d’aquesta mena de tractament. En aquest sentit, haurien de considerar-se, entre d’altres, mesures relatives a la informació als treballadors, clients o usuaris sobre aquests tractaments (en particular si es produirà un enregistrament i conservació de la informació), o altres per permetre que les persones a les quals es detecti una temperatura superior a la normal puguin reaccionar davant la decisió de impedir-los l’accés a un recinte determinat (per exemple, justificant que la seva temperatura elevada obeeix a altres raons). Per a això, el personal haurà d’estar qualificat per valorar aquestes raons addicionals: això, o bé s’ha d’establir un procediment perquè la reclamació pugui dirigir-se a una persona que pugui atendre-la i, si escau, permetre l’accés.\nÉs igualment important establir els terminis i criteris de conservació de les dades en els casos on es facin enregistraments. En principi, no s’haurien de registrar les dades, llevat que pugui justificar-se suficientment davant la necessitat de fer front a eventuals accions legals derivades de la decisió de denegació d’accessos.\nFinalment cal tenir en compte que, en funció de la tecnologia que s’empri, pot ser necessari prendre en consideració altres elements que tenen una especial incidència en una o altra d’aquestes diferents tecnologies. És el cas de les càmeres tèrmiques han de ser utilitzades prestant especial atenció als principis de limitació de finalitat i minimització de dades que estableix l’article 5.1 del RGPD.\nAEPD, aeroports, Agencia Española de Protección de Datos, coronavirus, COVID-19, dret a la intimitat, drets, estat d'alarma, febre, Ministeri de Sanitat, Protecció de dades, Reglament General de Protecció de Dades, RGPD, temperatura, treball\nEines pels informàtics per afrontar el repte de la pandèmia ⇒


Informació de la Ribera: COMPROMÍS DE CARLET DESMENTEIX QUE HAJA PROPOSAT RETALLAR CAP SERVEI PÚBLIC\nCOMPROMÍS DE CARLET DESMENTEIX QUE HAJA PROPOSAT RETALLAR CAP SERVEI PÚBLIC\nDavant les declaracions efectuades pel Partit Popular de Carlet al voltant de les esmenes, propostes i reclamacions efectuades pel Grup Bloc-Compromís al pressupost d’enguany, la portaveu municipal Maria Josep Ortega ha manifestat que “en cap moment s’han plantejat retallades als serveis públics. El que sí que s’ha proposat és que l’ajuntament, a causa de la crisi econòmica que patim, revise els contractes dels serveis públics municipals privatitzats que només estan beneficiant als amics del Partit Popular. El que sí que proposem és que es modifiquen a la baixa els preus escandalosos dels contractes que té amb determinades empreses privades a qui, per cert, el PP diu a quins treballadors ha de contractar i a quins no, com és el cas de l’empresa de neteja viària i replega de residus, amb un cost de 300.000 € per a un servei de neteja que damunt no cobreix tot el nucli urbà i que té, a banda, treballadors de l’ajuntament fent la mateixa feina i sumant costos: un autèntic escàndol; o els 150.000 € que es paguen per la conservació dels parcs i jardins, on a banda també hi ha treballadors municipals per a la mateix feina, amb un cost afegit; entre moltes altres”.


Text publicat amb el vistiplau de Josep Palàcios, poeta i hereu de Joan Fuster, i la col·laboració de Salvador Ortells Miralles, director de l’Espai Joan Fuster de Sueca. Llegiu el pròleg d’Ortells per a l’edició de 2022 de Nosaltres, els valencians.\nEl cas del cosmopolita no és distint; potser sí, més subtil. El cosmopolita, l’universalista cultural i els altres tipus afins, afirmen, per principi, que llur país de naixença, o llur país d’adopció, és ja l’encarnació suprema i intocable dels mòduls i de les intencions ecumènics; a tot estirar —es tracta sempre de nacions importants—, estenen el privilegi a d’altres països igualment grans; però la resta del món, que no entra per definició en el clan de la cosmòpoli preestablerta, és menyspreada com si fos pura tossuderia agresta, rural, obcecada. Hi ha un patriotisme vigilant en el fons de cada cosmopolita: si molt convé, el cosmopolita arriba a sentir-se patriota de tres o quatre llocs alhora, però per a ells és tan rabiós i tan intransigent com qualsevol altre patriota. I és curiós: indubtablement, en la conformació de la cultura universal —problemes, estils, ànsies—, són els quatre o cinc països poderosos els qui hi han intervingut més i amb major solvència; però la indignació dels cosmopolites no es posa en marxa sinó quan un altre nacionalisme cultural, o ni tan sols nacionalisme, petit i fins aleshores arraconat, pretén abandonar el seu aïllament i vol aposentar-se en una línia d’universalitat. Mentre que es resigna a vegetar en la modèstia del folklore, en el clos dialectal, el cosmopolita li perdona la vida, perquè sempre és bo de tenir colònies: ara, només que es propose de normalitzar-se, de viure universalment pel seu compte, el cosmopolita s’irritarà i clamarà consternat en nom de vés a saber quins interessos sagrats. En realitat, allò que el cosmopolita defensa és un monopoli nacional. En establir-se, fa uns anys, la —per altra banda ineficaç— llei que admetia a França l’ensenyament de les llengües «regionals», un grapat d’intel·lectuals il·lustres va protestar-ne en nom de la universalitat de l’idioma oficial: per a ells, és clar, l’important no era la possible universalitat que els provençals, els bascs o els gascons poguessen assolir a través de llurs parles respectives; l’important era només el nacionalisme lingüístic francès. I no diguem ja dels casos estrafolaris: com el de Julien Benda 1Filòsof i assagista francès. Mort el 7 de juny de 1956, que es pensava —o es pensa: no sé si és viu o és mort— que la universalitat coincidia exactament i exclusiva amb les fronteres nacionals de la seua pàtria (i fins i tot, a vegades, amb les fronteres intel·lectuals de la seua pròpia ideologia). Els simulacres dels cosmopolites tampoc no enganyen a ningú.\nPel que fa al revolucionari, la motivació és prou més complexa. La identitat entre nacionalisme i burgesia té una arrel històrica evident: la consciència nacional, i sobretot la seua actualització política, es produeixen a tot arreu, almenys a Europa, sota l’ègida de la burgesia. L’ús del nacionalisme com a excitant bèl·lic, també, ha estat cosa de les oligarquies dominants, que així han disposat d’un ressort emotiu per arrossegar les multituds al sacrifici, tapant amb la bandera uns objectius estrictament classistes. No vull ni tan sols excloure la possibilitat que el mateix sentiment nacionalista fos aprofitat, en alguna ocasió, per sofisticar, aigualir o desviar la consciència de classe del proletariat. Fins ací, doncs, els fets més o menys discutibles: els fets que jo m’avindria a acceptar com a certs. Per un altre costat, hi ha el plantejament de la situació política última: com que l’antagonisme de les grans potències actuals queda vinculat a l’antagonisme capitalista-socialista, sembla que per a la tàctica de la revolució, per al triomf dels seus propòsits, convé que l’Estat avui oficialment revolucionari siga fort i s’impose com a tal Estat, i compense i obstaculitze l’expansió dels Estats contrarevolucionaris. Partint d’això, qualsevol nacionalisme polític —o cultural— que vulga resistir-se enfront de les exigències de l’Estat soviètic, fa el joc, ni que siga per omissió, als propòsits de la burgesia. Doncs, si més no, amb aquest abast, hi ha nacionalismes que encara continuen essent burgesos. I no solament en el pla internacional o interestatal: per retornar a l’exemple francès, és previsible que si els comunistes bretons tinguessen l’aspiració d’erigir-se en Partit nacional a part del P. C. francès, la jerarquia superior del comunisme no ho consentiria, al·legant, naturalment, raons d’eficàcia, i acusant aquells de «vel·leïtats» nacionalistes, burgeses per tant. Res de tot això, en abstracte, no seria reprovable, si no amagàs així mateix uns interessos nacionalistes sota la capa internacionalista. S’ha vist de seguida que la influència de l’URSS en els països que anomenen satèl·lits va prou més enllà d’aparèixer-hi com a poble capdavanter del socialisme: ha esdevingut, com no podia ésser d’altra manera, una modalitat d’imperialisme polític, econòmic i, el que és més delicat, cultural. Potser les informacions que en tenim, de font tendenciosa, ho exageren. Però el risc és innegable. I la hipòtesi francesa, novament, ens el confirmarà: el P. C. de França, deliberadament o no, i en aquest punt, opera com qualsevol dels altres partits burgesos, unitaris, oriünds dels jacobins; la seua propaganda parla en francès i de la nació —i la pàtria— francesa, del poble francès, de la cultura francesa, amb les mateixes intencions amb què ho fan els redactors de Rivarol2Setmanari francès d’extrema dreta. La condemna, per part dels comunistes, de tot intent de rectificar això en benefici dels drets polítics i culturals de les minories no franceses de França, és inevitable: condemna que, en l’esquema comunista, no té altre qualificatiu que «burgès». I no hi ha dubte que, en aquesta actitud, hi trobem la perduració d’un tret específicament burgès, com és l’unitarisme de l’Estat nacional: amb textos del propi Lenin ho podríem corroborar…


… I ja és nadal! – 2020 – 2n disc!\n22 Desembre, 2016 per Sotrac Oficial\n… I ja és nadal!\nCom que, molt probablement, aquesta sigui l’última entrada de l’any al web, volem explicar-vos amb detall un bon grapat de coses sobre l’evolució del disc, les sensacions que estem experimentant a mesura que anem veient com sona cada cançó, etc.\nI és que sembla mentida com passen els dies! Ara que ja tenim data per començar a gravar guitarres (dimecres 28 ens hi posem!), tenim aquella curiosa però bonica sensació de saber que això “va en serio”, que ja tenim la base rítmica enllestida i que ara ens toca a nosaltres. Fins ara havíem dedicat gran part dels nostres esforços a composar i a “moure” el Verkami per aconseguir els 2000€ que ens havíem proposat. Ara ja hem enllestit aquesta “primera fase” i comencem a centrar-nos, definitivament, a la part més “musical” del disc. Diguem-ne que ja sentim aquella barreja curiosa d’il·lusió i nervis, tot un cúmul de sensacions que ens acompanyen des del dia que vam fer la primera reunió i que ens recorden, constantment, que es tracta de quelcom important per a nosaltres.\nSi ens demaneu una petita valoració de com està anant tot, volem dir-vos que estem molt encantats per com està anant tot. Treballar amb en Marc, en Santi i en Jordi és realment una sort, tant per la qualitat humana com també professional. Les hores a l’estudi passen volant (i creieu-nos que fem feina!) i, a més, sentim que no parem d’aprendre i millorar. Les cançons han crescut i, com no pot ser d’altra manera, nosaltres hem de créixer amb elles. I no es tracta de fer-nos grans, sinó d’aconseguir transformar les cançons que ja teníem concebudes d’una manera determinada per entendre i incorporar els canvis que han anat experimentant. A més, malgrat érem conscients que el projecte Verkami podia ser una arma de doble fil, ha estat tot un èxit i, a part de ser una ajuda econòmica (molt) important, ha suposat una injecció de moral i confiança brutal per a tots.\nSempre ens han dit que poder fer el que t’agrada és el millor que et hi ha i, en el nostre cas, ens sentim molt afortunats. Només per poder estar gravant un disc i veure/entendre la música des d’una dimensió on encara no havíem arribat mai, ja ens sentim satisfets. Si a això, però, hi sumem els suports que hem obtingut i totes les experiències que suposa aquesta aventura, només podem donar-vos les gràcies un i mil cops.\nI amb la satisfacció de poder seguir tirant endavant aquest projecte, aprofitem per enviar-vos una forta abraçada i desitjar-vos un molt bon nadal a tots! Nosaltres, com no podia ser d’altra manera, seguirem treballant!:)\nAnterior A punt, a punt..!\nSegüent I pensar en el que vindrà..!


El festival In_finit de Menàrguens va nàixer fa un any, encara en plena pandèmia, i aquest dissabte va començar la segona edició reafirmant l’aposta musical d’aquesta localitat de la Noguera pels espectacles de qualitat de qualsevol punt del país i de Ponent. Per això, el públic va respondre i va omplir la Sala Joan Baptista Xuriguera del Casal de Menàrguens –amb l’actual restricció d’aforament al 70%– per disfrutar del cantant gironí Adrià Puntí, una reconeguda figura del panorama musical català de llarga trajectòria des dels seus inicis al capdavant de la banda Umpah-pah. L’artista de Salt va elegir Menàrguens com una de les seues primeres cites de la nova gira, en un any en què podria treure al mercat un nou treball discogràfic, set anys després de La clau de girar el taller, elegit per la revista Enderrock com a millor disc de l’any 2015.\nA la presentació del festival, l’alcaldessa, Anna Maria Calvís, va defensar l’aposta de l’ajuntament de Menàrguens per l’activitat cultural, que l’any passat va donar peu a la primera edició de l’In_finit, un cicle cultural que buscava donar suport a la cultura en un dels seus pitjors moments per la pandèmia. La bona recepció per part del públic de Ponent va animar els organitzadors a continuar treballant en la mateixa línia: oferir espectacles d’alta qualitat de tots els punts del país, i també de proximitat, com reflecteix el cartell d’enguany. Així, la segona cita del festival arribarà el 12 de febrer amb Prysma Quartet (integrants de l’Orquestra Julià Carbonell) i la soprano Iolanda Dolcet en el concert Heroïnes de l’òpera, en què repassaran algunes de les àries més famoses de la història.\nEl 12 de març serà el torn per a Athanàgia, un nou duo lleidatà que presentarà el seu primer disc instrumental, De vent i òxid, acompanyats per tres músics més. L’In_finit acabarà el 30 d’abril amb la banda barcelonina Koko-Jean & The Tonics, un referent ja en el gènere de la música negra i el blues que portarà a Menàrguens el seu directe carregat d’energia.


iad - Assessor immobiliari iad Marie SANCHEZ a Bajo Maestrazgo : el vostre agent immobiliari expert en el vostre sector\nHola, sóc Marie SANCHEZ agent immobiliari independent adjunt a la xarxa iad espana. Ocupo la posició d’assessor immobiliari iad a la ciutat del Bajo Maestrazgo. He après a conèixer perfectament aquest sector i les seves especificitats: escoltant les vostres necessitats, us porto la meva ajuda com a part de la vostra cerca d'una propietat nova. Trucant per mi, guanyaràs temps, rellevància i precisió. Per això, poso al vostre servei la meva xarxa i la meva experiència d'assessor immobiliari a l'àrea geogràfica on voleu establir-vos.\nEl preu per metre quadrat, la ubicació, el lloguer o la venda, el tipus d’immoble, l’àrea cercada al Bajo Maestrazgo són informació essencial per realitzar la vostra futura operació immobiliària. Us ajudaran a delimitar clarament el vostre projecte immobiliari. El meu paper d’agent immobiliari al Bajo Maestrazgo em permet acompanyar-vos de manera metòdica, a cada pas del procés segons la vostra conveniència. Al final, tindreu a la vostra disposició tots els elements per ajudar-vos a realitzar la vostra transacció immobiliària en perfecta transparència.\nD'altra banda, la meva condició d'agent immobiliari independent et proporciona altres garanties: en primer lloc, la meva flexibilitat per gestionar els meus projectes i fer cites de clients, de manera que puc fer-me disponible en un sector del Bajo Maestrazgo i entorns i estigueu al vostre costat durant totes les etapes del vostre projecte immobiliari. Venda o compra de mercaderies al Bajo Maestrazgo, estaré encantat d’assessorar-vos sobre tots els aspectes pràctics relacionats amb el vostre projecte.\nNo dubteu en contactar amb el vostre assessor immobiliari al Bajo Maestrazgo.\niad espana, per la seva eficiència, pot oferir-vos assessors immobiliaris competents més propers a casa, inclosos Bajo Maestrazgo. Ens comprometem a respectar un marc regulat, que augmenti la nostra credibilitat i garanteixi la qualitat dels nostres serveis.\nCasa 72 m² Afegir als seus favorits\nVinaros (12500) Afegir als seus favorits\nPeñiscola (12598) Afegir als seus favorits\nCasa 220 m² Afegir als seus favorits\nCervera del Maestre (12578) Afegir als seus favorits\nReus (43201) Afegir als seus favorits\nCasa 272 m² Afegir als seus favorits\nCalig (12589) Afegir als seus favorits\nSant Jordi/San Jorge (12320) Afegir als seus favorits\nCasa 186 m² Afegir als seus favorits\nAlcanar (43530) Afegir als seus favorits\nCasa 480 m² Afegir als seus favorits\nTerreny 591 m² Afegir als seus favorits\nTerreny 569 m² Afegir als seus favorits\nCasa 152 m² Afegir als seus favorits


Projecte de Carrosseria. Parts Exteriors > Barcelona > Curs de formació contínua > UPC School > Imprimir -\nAquest curs pretén que l'alumne obtingui una visió profunda i específica sobre el complex projecte de desenvolupament de l'automòbil, en el qual cal dominar i conèixer no només els aspectes tècnics, sinó també l'enginyeria financera, de processos i mètodes, de qualitat, i les diferents tecnologies de materials. El curs se centra en els components i peces externes que componen la carrosseria de l'automòbil.\n- Conèixer els principals factors del desenvolupament dels elements externs de la carrosseria\n- Descriure funcional dels diferents components de l'automòbil\n- Conèixer la normativa i aplicar-la al disseny\n- Realitzar estudis de viabilitat, modularitat.\n- Conèixer les exigències tècniques de cada peça o grup de peces


Col·legiats per imperatiu legal i junt amb publicistes | Sindicat de Periodistes de Catalunya\nSi aquest projecte surt endavant, el balear serà l'únic col·legi d'Espanya i Europa que barregi periodistes amb publicitaris i relacions públiques\nEl Govern balear tramita un projecte de llei que ha aconseguit quelcom insòlit a les Illes, unir en la crítica a periodistes de tots els mitjans. Encara no s'ha llegit en l'arxipèlag un sol article ni editorial favorable a la idea de col·legiar periodistes amb publicistes i relacions públiques i per imperatiu legal. Tots han criticat el projecte per imposar la col·legiació per a exercir el periodisme i obligar a compartir interessos professionals amb altres col·lectius que la deontologia obliga a separar.\nD'on parteix tal despropòsit? El passat 31 de desembre, el Butlletí Oficial dels Illes Balears (BOIP) publicava l'anunci d'admissió a tràmit, per part del Govern balear, de l'expedient de constitució del Col·legi Oficial de Periodistes, Publicitaris, Relacions Públiques i Protocol. El Sindicat de Periodistes dels Illes Balears (SPIB) va saludar llavors "amb moltes reserves la constitució d'aquest nou organisme col·legial tot i que una certa alarma democràtica es filtra per les escletxes del codi ètic i deontològic que hauria de sostenir l'incipient projecte col·legial". Es va advertir que "barrejar periodisme, publicitat i relacions publiques en el mateix embolcall sembla incompatible amb el que entenem que són oficis gairebé antagònics: cares oposades d'una mateixa moneda. Concretament, de la moneda que fa rendible el negoci de la comunicació de masses".\nEl Sindicat de Periodistes dels Illes Balears va adjuntar un repàs dels codis deontològics dels dos col·legis de periodistes existents a Espanya (Catalunya i Galícia), de la Federació d'Associacions de Premsa (FAPE), dels distints sindicats de periodistes integrats en la Federació de Sindicats de Periodistes (Catalunya, Madrid, Andalusia, La Rioja, Galícia, Canàries i Balears) i el text del Codi Deontològic Europeu, aprovat al juliol de 1993. Tots coincidien que periodisme i publicitat són dos professions que responen a interessos legítims, però diferents i, a vegades, enfrontats.\nEl Govern balear va desoir aquestes apreciacions i va aprovar el Projecte de Llei que va enviar al Parlament amb un afegit: la col·legiació serà obligatòria per a exercir a Balears. El Gabinet de Jaume Matas al·lega que no actua per compte propi, sinó que es limita a tramitar una petició d'un tercer: l'Associació de Comunicació, Publicitat, Relacions Públiques i Protocol. Aquesta entitat està presidisca per l'empresari de publicitat, Antonio Pons, que té l'Executiu balear entre els seus clients. En el transcurs de la tramitació, va canviar la paraula "Comunicació" per "Periodistes" i va eliminar "Protocol". Assegura que ho va fer a instàncies del propi Govern, que així li ho va exigir perquè la col·legiació ha de correspondre's amb titulacions. Quant a l'obligatorietat d'inscripció, al·lega que també va ser una exigència del Govern apel·lant a una normativa estatal, que curiosament no impera a Galícia ni a Catalunya on hi ha llibertat de col·legiació imperant. Els uns es passen la pilota als altres.\nSi aquest projecte surt endavant, el balear serà l'únic col·legi d'Espanya i Europa que barregi periodistes amb publicitaris i relacions públiques. Catalunya i Galícia compten amb òrgans col·legials només de periodistes des de 1988 i 1999, respectivament. A Catalunya es va crear el Col·legi de Relacions Públiques i Publicitat en 1998 i a València, en 2001. Fins i tot s'han separat els estudis. La llicenciatura en Publicitat i Relacions Públiques es va diferenciar de la de Periodisme i Comunicació Audiovisual en 1991.\nEl Col·legi gallec ja va advertir el passat 8 de maig que, en aquestes condicions, el Col·legi balear no podrà formar part del Consell General de Col·legis Professionals de Periodistes d'Espanya, pendent d'aprovació per part del Consell de Ministres, "davant de la impossibilitat de conciliar els interessos dels periodistes amb els dels publicitaris".\nTotes aquestes reflexions les hem traslladat a la consellera de Presidència i Esports, Rosa Puig, responsable política del text, encara que no necessàriament la seva inductora. La vicepresidenta del Govern, Rosa Estaràs, ha dit en reiterades ocasions en el Parlament que ella no parla amb el Sindicat de Periodistes per a tractar temes que afecten la professió, com la radiotelevisió autonòmica IB3, que el seu interlocutor hauria de ser col·legial. La nova televisió de Mallorca, dependent del Consell de Mallorca, ha inclòs en el seu òrgan assessor a un representant de l'associació que promou el col·legi, i a un altre del sindicat. En una recent entrevista, el seu director, Antoni Moragues, va assegurar que ambdós seran substituïts per un representant del col·legi quan aquest es constitueixi. Es vol emmudir la veu d'una organització que aglutina 350 professionals de les illes en actiu, que treballen en mitjans de comunicació i gabinets de premsa, per a reemplaçar-la per la d'una entitat integrada bàsicament per professionals de la publicitat, el protocol i les relacions públiques. No agrada una organització independent i crítica contra els abusos de poder i les corretges de transmissió en què alguns pretenen convertir els mitjans de comunicació, que ha sigut crítica amb el model lingüístic i d'externalització d'IB3 o els periodistes orquestra de la televisió de Mallorca, i que té en la defensa dels interessos professionals i d'una informació veraç, plural i de qualitat la seva única bandera.\nLa consellera Rosa Puig es va mostrar disposada a convèncer al seu grup parlamentari (PP) perquè s'introduïssin esmenes que corregeixin la llei col·legial. Tots els grups polítics semblen haver entès les nostres raons. De moment, s'ha ampliat el termini de presentació d'esmenes fins al 15 d'agost. El SPIB confia que tots compleixin la paraula, sense descartar accions legals si el projecte segueix avant. El Sindicat de Periodistes es mostra favorable a la creació d'un Col·legi exclusivament de periodistes o qualsevol altre tipus d'organització, sempre que respongui al desig de la professió, no a interessos aliens, i sempre que la inscripció sigui lliure. De fet, quan va nàixer el SPIB, es va plantejar l'opció de constituir-se com a col•legi o com a sindicat. Es va triar per la segona opció perquè la principal demanda dels professionals era el combat a la galopant precarietat en l'ocupació i això exigia una eina impossible en un col·legi, els comités d'empresa.\n(*) Secretària d'Organització del Sindicat de Periodistes de les Illes Balears (PIB)


“La saviesa consisteix en saber quin és el següent pas i la virtut en portar-lo a terme”.\nDavid Starr Jordan (1851-1931), educador americà.\nNo sé si us passa, però a vegades, quan sento parlar de la necessitat de tenir lideratges forts noto una certa inquietud perquè em vénen al cap alguns personatges, que de tan destructivament forts , ja compten amb un lloc destacat en la història dels horrors humans. Reconec que a més, sóc reticent a haver d’admetre que les persones necessitem a unes altres per a dur a terme determinats afers col.lectius, com si la responsabilitat i la llibertat de la nostra autonomia personal no fossin suficients per a assolir les fites proposades.\nPerò he de confessar que la realitat , tossuda, se n’encarrega de desmentir-me tot sovint , aquesta creença . Quotidianament tenim la possibilitat de veure les tristes conseqüències de la manca de lideratge en els col.lectius humans. El desplegament del potencial que tenen els equips, entitats i associacions de qualsevol signe, acaba depenent en bona mesura de com estan liderats . Liderar és doncs , un verb essencial de l’activitat humana. Definir-lo no és fàcil malgrat se’n parla i se n’escriu molt.\nHabitualment anomenem líder a aquella persona que es posa al capdavant d’un projecte i és capaç de tirar-lo endavant amb la complicitat de la gent que l’acompanya. Per a fer-ho , el líder necessita generar credibilitat i confiança per demostrar que hi ha concordança entre les idees i valors que defensa i els seus actes. Hores d’ara estarem majoritàriament d’acord que el desprestigi de la classe política té molt a veure amb la dissonància que es percep entre les accions que duen a terme i les seves paraules.\nEntenent que la confiança i la credibilitat són dues qualitats sense les quals el lideratge no és possible , també és cert que elles soles no determinen la definició dels bons líders. Als bons líders els valorem la seva capacitat de projectar futur, obrir horitzons i dotar de sentit al que es fa. Els bons líders saben desvetllar una il.lusió col.lectiva que farà possible passar a l’acció a un equip o grup de persones. Unes habilitats que posen a prova la seva intel.ligència emocional. Stephen Covey explicava que no es poden comprar ni el cor ni la ment de les persones. En el seu cor hi ha la seva lleialtat i entusiasme i en la seva ment la seva creativitat i els seus recursos intel.lectuals. Quan entreguem el nostre entusiasme i els nostres recursos intel.lectuals a un projecte, abans algú ens ha convençut que allò era bo per a la nostra individualitat i per la nostra col.lectivitat a la vegada.\nAls nostres centres educatius ens cal repensar els lideratges que s’hi exerceixen. En essència la feina educativa és bàsicament col.lectiva. Pot un claustre de professors avançar si no té clar quin és el projecte que defineix el centre, quins són els objectius prioritaris a mig termini , què volem dels nostres alumnes, de quina manera com s’han de repartir les tasques en moments de sobrecàrrega i retallades? Els objectius d’un claustre de professorat s’han de definir amb la participació i la veu de tots els seus membres per a acceptar-los com a propis i dur-los a la pràctica amb convicció. Altra cosa serà la imposició i Covey ens recorda que la ment i el cor de les persones no es poden comprar.\nDels models de lideratge dins els centres educatius, en sap molt l’Àngel Castiñeira , director de la Càtedra de lideratge i Governança democràtica del departament de Ciències Socials d’ESADE . En la definició dels diferents models parla del lideratge distributiu o compartit en un article del qual us deixo l’enllaç:\nEl lideratge distributiu o compartit es defineix així: “Qui dirigeix aquesta classe d’organitzacions no ha d’aspirar ja a eixamplar la seva base de poder i influència, mesurada pel nombre i qualitat dels seus seguidors. Allò que necessita és, més aviat, promoure al seu entorn l’aparició de persones disposades a agafar responsabilitats sobre iniciatives, projectes, encàrrecs i experiments. Dit d’una altra manera, necessita envoltar-se de gent disposada a exercir, en parcel.les específiques de l’activitat de l’organització, les tasques del lideratge”.\nEntenc que aquest és el tipus de lideratge que millor s’adapta a les necessitats dels nostres centres, i més ara que la consideració docent viu sota pressió permanent de polítics i ministres que tan frívolament ens diuen que hem de fer a les aules.\nPer a aconseguir el lideratge compartit hi ha d’haver una clara aposta en els centres i en les administracions de formar i recolzar líders educatius emocionalment intel.ligents ens els quals la generositat , l’empatia, i el reconeixement de la veu de tots els seus membres formin part del seu ADN.\nLideratges from teresaterrades\nGent que marca


"En femení" Exposició de pintura - Turismedia\n«En femení» Exposició de pintura\nDel 5 de febrer a l’1 de març de 2020, la Sala 2, sala d’exposicions temporals de Terracota, Centre d’Interpretació de la Terrissa de la Galera, acollirà una exposició de pintura d’Anna R. Bas: “En femení”. Un seguit de pintures de gran format i tècnica mixta on el tema recurrent és la dona.\nTenint en compte que el 5 de febrer se celebra Santa Àgueda, la patrona de les dones, el nostre centre, un any més, vol unir-se a aquesta celebració i a tot un seguit d’actes que organitza l’Associació de Dones de la Galera. Per això, el mes de febrer, la sala d’exposicions temporals del Museu Terracota s’ocupa, sempre, de les Dones. En aquesta ocasió serà a través d’una exposició de pintura d’Anna R. Bas.\nAnna és el tercer cop que ens visita. Ella és de Godall, tot i que des de fa molts anys viu a la Sénia. Professionalment és tècnica administrativa tasca que ha compaginat des de sempre amb les seves inquietuds artístiques i literàries, ja que també dedica bona part de la seva vida a escriure. La prova d’això és la quantitat de premis literaris que li han estat concedits. A més, va realitzar estudis de PROCEDIMENTS PICTÒRICS, durant cinc anys, essent el seu mestre Josep Benet Espuny, primer, i, després Leonardo Escoda, a l’Escola d’Art i Disseny de la Diputació de Tarragona a Tortosa.\nAquests estudis de la mà de dos grans Mestres de la pintura units a la seva capacitat innata per l’art, han donat com a resultat creacions úniques i de qualitat que acollim per tercera vegada a l’espai dedicat a exposicions temporals del nostre centre.\nEn aquesta ocasió ens delectarà en un conjunt de composicions on el protagonisme principal el té la dona. Un ésser tan delicat i exquisit que de cap manera es pot representar a través d’una única tècnica, cal fer-ho a través de diferents per poder mostrar la seva extraordinària riquesa i diversitat. Per això la pintura està present a través d’olis però també a través d’altres suports que li permeten una major contundència a l’hora d’expressar-se.\nAlgunes de les dones de les seves composicions ens recorden l’obra de Henri Matisse i el fauvisme, moviment pictòric el qual va liderar, sorgit a principis del segle XX a París, oposat a altres moviments pictòrics com l’impressionisme o el neoimpressionisme. Per als fauvistes, el quadre havia de ser expressió, en comptes de composició i ordre i no volien representar les coses de forma crua. Per això les dones que apareixen a les composicions d’Anna on simplifica el dibuix i el protagonisme el prenen els colors, ens recorden a Matisse i a aquesta idea de que un quadre ha de ser expressió més que no pas ordre. Aquestes són dones en posat tranquil i serè, tal com haurien d’estar sempre...\nEn contraposició a aquesta placidesa irrompen altres composicions on desapareix pràcticament el dibuix i pren protagonisme el color amb tonalitats vermelloses, negres i algun esquitx de blau i ocre... representant i alertant, alhora, de la situacions extremes a les que sovint es veuen abocades les dones: manca de llibertat, negació de la igualtat d’oportunitats, exclusió de la vida política, falta d’accés a l’educació, exposició a la violència social, etc.\nAltres dones ens recorden a Gauguin, la seva llum, els seus rostres dolços alhora que misteriosos i inquietants tot recordant l’art primitiu.\n“En femení”, un conjunt d’obres on la dona és la protagonista, deixant palesa la importància d’aquesta en la nostra complexa societat, així com la seva necessària presència en tot moment. La seva fortalesa, la seva temprança, el seu saber fer i la seva saviesa com a: mare, treballadora, esposa, filla, germana, companya, amiga, etc. i també totes aquells situacions que la fan sentir oprimida, abandonada, desconcertada i menyspreada contra les quals hem de lluitar per aconseguir erradicar-les.


Segurmedia S.L. és una corredoria d’assegurances que ofereix els seus serveis des de fa ja 20 anys, es troba inscrita en el Registre Mercantil de Balears, adaptada a la Llei 9/92 de Mediació d’Assegurances Privades i compte amb l’autorització administrativa de la Direcció General d’Assegurances Privades.\nLa nostra labor professional se sustenta en una clara vocació de servei i atenció al client des de la més rigorosa independència respecte a les entitats asseguradores en les quals col.loquem els riscos.\nAnalitzem de forma objectiva les possibilitats que ofereix el mercat assegurador, per a oferir als interessos dels nostres clients, cobertures de segur en les quals la relació qualitat-preu sigui òptima i adequada a les seves necessitats i característiques.\nRepresentem als nostres clients davant les entitats asseguradores i ens preocupem del seguiment de les pòlisses subscrites a fi de que l’eficàcia de les mateixes no es vegi minvada pel pas del temps i la nova aparició en el mercat de productes tecnològicament superiors i més adequats.\nAssessorem, assistim jurídicament i tramitem els possibles sinistres vigilant que les resolucions de les entitats asseguradores se cenyeixin en tot cas als termes pactats en les pòlisses.\nContestarem a les teves peticions amb total celeritat, aclarint els posibles dubtes que tinguis referent a qualsevol de les nostres assegurances.


Sensibilitzem sobre la prevenció d’accidents de conducció al Baix Empordà | SSIBE\nDimarts, 24 de setembre de 2019 | Docència\nSensibilitzem sobre la prevenció d’accidents de conducció al Baix Empordà\nEn col•laboració amb la Mútua Asepeyo i els Mossos d’Esquadra, i emmarcat amb la Setmana Europea de la Mobilitat\nEn motiu de la Setmana Europea de la Mobilitat, el Servei de Prevenció de Riscos Laborals de SSIBE en col·laboració amb la Mútua Asepeyo, ha organitzat dues activitats. D'una banda la realització de tallers de simulació de conducció per als professionals i de l'altra, una xerrada sobre conducció segura de la mà dels Mossos d'Esquadra dirigida a directius i responsables dels Serveis de Prevenció d'empreses de la comarca del Baix Empordà.\nAixí, avui i dijous es realitzaran tallers de conducció en el simulador d'alta immersió Simulak entre els propis treballadors de l'entitat, prioritzant aquells que per la seva feina fan freqüentment desplaçaments in-mision (durant la jornada laboral) i per tant tenen més risc d'accidents de trànsit. Els participants podran experimentar i comprovar quin és el seu comportament i reacció davant de fets imprevistos durant la conducció com poden ser la pluja, la foscor, tenir el sol de cara o animals creuant la carretera.\nAquesta part més pràctica anirà acompanyada d'una explicació a càrrec de Gregori Solà, tècnic de prevenció de la Mútua Asepeyo on repassarà les principals causes d'accidents, els consells per a prevenir-los, i com els Plans de Mobilitat d'Empresa poden ajudar a reduir desplaçaments i conseqüentment el risc d'accidents, a més dels avantatges mediambientals.\nDemà dimecres junt amb els Mossos d'Esquadra de l'Àrea Regional de Trànsit de Girona, s'ha convocat la jornada "Emocions en joc en la mobilitat" sobre conducció segura per a directius i responsables dels Serveis de Prevenció d'empreses de la comarca del Baix Empordà.\nL'objectiu és mostrar quins són els principals perills de determinats comportaments davant del volant, ja sigui durant la jornada laboral com en el temps lliure. Es tracta d'un taller / demostració que es pretén replicar més endavant per als treballadors de cadascuna de les empreses participants.\nEls accidents de trànsit, principal font d'accidents laborals greus a Catalunya\nEls accidents de trànsit continuen essent una de les principals causes de baixa laboral a Catalunya. Durant el període del 2014 - 2018 van representar el 13% dels accidents amb baixa laboral. Alhora van ser causa del 45% dels accidents mortals. D'aquí la importància de fer prevenció, ja que per a moltes empreses, incloent-hi la nostra, els accidents de trànsit són potencialment els de major gravetat que poden patir els professionals, tant anant i tornant de la feina (in-itinere) com durant la jornada laboral (in-mision).