ARAMULTIMÈDIA - Alcoi, part d'una operació policial contra el tràfic d'obres d'art\n7 de les 36 obres s'han localitzat o recuperat gràcies a les diligències fetes des del jutjat d'Alcoi\nEl Grup de Patrimoni Històric de la Policia Autonòmica acaba de concloure una operació policial en la qual s'investiguen 32 persones i s'han recuperat 36 obres d'art falsificades en diferents punts d'Espanya. Les obres s'intentaven vendre per internet per un valor total de 91.000 euros. Doncs bé, Alcoi ha format part important d'aquesta investigació, ja que des dels jutjats alcoians han eixit dos de les denúncies que han permés l'operació policial.\nEn una de les denúncies es fa referència a 4 obres de l'artista de les nostres comarques Román Francés, que s'intentaven vendre per xarxes socials. Román Francés és considerat un dels representants de l'Escola Valenciana de l'última meitat del segle 20, amb un domini excepcional de l'ús de la llum en els seus quadres. La policia detecta que les 4 obres que es venen per internet són falsificacions, i a hores d'escriure aquestes línies ja s'ha aconseguit intervindre dos d'elles. Una tercera el propietari no vol lliurar-la i es reclamarà mitjançant ordre judicial. Pel que fa al venedor de la quarta, utilitza pseudònim i encara no s'ha localitzat, tot i que la investigació continua en marxa.\nLa segona de les denúncies que ix dels jutjats alcoians és d'un particular que havia deixat tres obres originals de Román Francés a una galeria d'Oviedo, però que no li les havien tornades. La policia autonòmica ha fet les gestions perquè les obres, en aquest cas autèntiques, tornaren al seu propietari.\nAixí que de les 36 obres confiscades en l'operació policial, 5 (3 autèntiques i 2 falsificacions) s'han recuperat gràcies a les denúncies gestionades des del Jutjat d'Alcoi. Altres dos obres encara estan pendents de ser recuperades. Una important xifra que no sorprén el grup de patrimoni històric de la policia, ja que, com han explicat a Aramultimèdia, les nostres comarques són "una zona calenta" pel gran nombre d'artistes i el negoci de compravenda que suposa l'art.\nLa resta de l'operació policial ha tingut lloc a diferents punts d'Espanya com ara València, Sevilla, Madrid, Barcelona, Vigo o Santander. Entre les obres recuperades hi ha falsificacions d'autors molt coneguts, com Benlliure, Pinazo o José Royo. S'investiga un total de 32 persones pels presumptes delictes d'estafa, apropiació indeguda i contra la propietat intel·lectual.\nUna de les peces recuperades en l'operació policial, una escultura atribuida a Benlliure\nEl Grup de Patrimoni Històric de la Policia Autonòmica acaba de concloure una operació policial en la qual s'investiguen 32 persones i s'han recuperat 36 obres d'art falsificades en diferents punts d'Espanya. Les obres s'intentaven vendre per internet per un valor total de 91.000 euros. Doncs bé, Alcoi ha format part important d'aquesta investigació, ja que des dels jutjats alcoians han eixit dos de les denúncies que han permés l'operació policial. En una de les denúncies es fa referència a 4 obres de l'artista de les nostres comarques Román Francés, que s'intentaven vendre per xarxes socials. Román Francés és considerat un dels representants de l'Escola Valenciana de l'última meitat del segle 20, amb un domini excepcional de l'ús de la llum en els seus quadres. La policia detecta que les 4 obres que es venen per internet són falsificacions, i a hores d'escriure aquestes línies ja s'ha aconseguit intervindre dos d'elles. Una tercera el propietari no vol lliurar-la i es reclamarà mitjançant ordre judicial. Pel que fa al venedor de la quarta, utilitza pseudònim i encara no s'ha localitzat, tot i que la investigació continua en marxa. La segona de les denúncies que ix dels jutjats alcoians és d'un particular que havia deixat tres obres originals de Román Francés a una galeria d'Oviedo, però que no li les havien tornades. La policia autonòmica ha fet les gestions perquè les obres, en aquest cas autèntiques, tornaren al seu propietari. Així que de les 36 obres confiscades en l'operació policial, 5 (3 autèntiques i 2 falsificacions) s'han recuperat gràcies a les denúncies gestionades des del Jutjat d'Alcoi. Altres dos obres encara estan pendents de ser recuperades. Una important xifra que no sorprén el grup de patrimoni històric de la policia, ja que, com han explicat a Aramultimèdia, les nostres comarques són "una zona calenta" pel gran nombre d'artistes i el negoci de compravenda que suposa l'art. La resta de l'operació policial ha tingut lloc a diferents punts d'Espanya com ara València, Sevilla, Madrid, Barcelona, Vigo o Santander. Entre les obres recuperades hi ha falsificacions d'autors molt coneguts, com Benlliure, Pinazo o José Royo. S'investiga un total de 32 persones pels presumptes delictes d'estafa, apropiació indeguda i contra la propietat intel·lectual.


Fert cat » Per què un COF?\nPer què un COF?\nEncara no has fet mai un Curs d’Orientació Familiar?\n1. És un curs per fer millor de pares. Sovint la feina d’educar és difícil, tenim dubtes i la vida va tan ràpid que no sabem on trobar les solucions. Però no estem sols. Els reptes que plantegen els nostres fills són comuns i altres famílies també els estant “patint”. Per això res millor que treballar amb casos pràctics i a través del diàleg trobarem solucions.\n2. Són cursos amb casos pràctics. No us penseu que són classes teòriques llargues i avorrides. Al contrari. Amb molt sentit de l’humor, es planteja un cas i entre tots els matrimonis assistents es comenta la situació. Qui modera la sessió és un orientador familiar que dóna pautes i planteja possibles solucions.\n3. Duren cinc/sis sessions. Aquest és un dels reptes, que el curs no és d’un dia puntual sinó que té una continuïtat. Però és una inversió del nostre temps que a la llarga dóna molts fruits. Tot i que a molts us fa enrere el tema del temps penseu que val la pena formar-vos per la millor empresa que teniu: la vostra família. Si heu fet molts cursets per ser millor professionals…no creieu que val la pena fer-ne un per ser millors educadors?\n4. Enforteix les relacions. No només ens ensenya com enfortir la relació amb els fills sinó que també ens implica més amb el nostre marit/ esposa. Com? doncs és un temps que dediquem tots dos a parlar d’educació, pensem en els fills, ens formem per anar tots a una. Deixem de ser els típics pares que van ràpid i sempre pensen en allò urgent i mai en allò important. Dediquem cinc/sis sessions a formar-nos pel bé dels nostres fills.\n5. Són molt divertits. I en això tothom coincideix. Parlar de les nostres situacions quotidianes i compartir temps amb altres famílies fa que el COF sigui un curs fresc, entretingut i on els somriures estan garantits. Ens divertim amb altres famílies de l’escola i això també crea un vincle important.\nSi encara tens dubtes sobre els Cursos de Formació Familiar no dubtis en contactar amb la teva escola o amb l’Associació FERT.


i catedral de Lleida | enciclopèdia.cat\nVista general de la Seu Vella\nTemple principal del bisbat de Lleida, que té com a titular Santa Maria.\nLa llarga dominació musulmana (714-1149) féu perdre tota traça de la primitiva catedral. El 1149, tot just conquerida la ciutat, el bisbe Guillem Pere de Ravidats consagrà com a catedral la mesquita dita de Santa Maria l’Antiga, prop de la Suda, que li havia estat donada per Ramon Berenguer IV amb la resta de les mesquites de la ciutat i llurs pertinences; en resta la façana i part del seu àmbit a l’ala nord dels actuals claustres de la Seu Vella. El bisbe Gombau de Camporrells, el 1193, decidí de fer construir una nova catedral, la Seu Vella, que inicià el mestre solsonès Pere Sacoma el 1203, al costat de Santa Maria l’Antiga. En morir Sacoma (1220) ja s’havia enllestit la part dels absis i el creuer; les obres continuaren sota la direcció de Berenguer Sacoma (1222) i altres mestres, fins que el 1250 se'n féu càrrec Berenguer de Prenafreta, que l’enllestí el 1278 amb uns altres aires, com palesa el gran cimbori. Fou consagrada pel bisbe Guillem de Montcada el mateix 1278.\nInterior de la vella catedral de Lleida\nLa planta és basilical, de tres naus, amb un ampli creuer i cinc absis a llevant. Obra bàsicament romànica —peça mestra de l’anomenat romànic lleidatà—, conté nombroses solucions de l’època gòtica, com el joc de columnes adossades als pilars per a sostenir les voltes de creueria amb les ogives unides en una clau de volta. Els arcs són apuntats, i el cimbori, a la unió del creuer i de la nau, té tots els elements tradicionals del romànic, però l’altura, la planta octagonal i els finestrals dels llanternons són gòtics; en contraposició amb els edificis romànics, és molt il·luminada per finestrals i ulls de bou. La part escultòrica, limitada a les portalades de l’Anunciació i dels Fillols, al portal major i als nombrosos capitells interiors i permòdols, té unitat estilística i alhora una gran varietat temàtica; mostra una gran dependència de l’escultura tolosana de la segona meitat del s XII. El claustre, a ponent de la catedral, fou iniciat per Berenguer de Prenafreta (1278-86), s’interrompé fins el 1334 i fou continuat pels mestres Jaume Castells, Guillem Seguer i Guillem Solivella, que el completà amb la gran portalada gòtica dels Apòstols (fi del s XIV), al centre del mur de ponent; és rectangular, de grans proporcions, amb naus de cinc trams, galeries cobertes amb volta d’ogiva i grans finestrals amb fins calats de pedra que s’obren al pati central i també a l’altra banda de la galeria de migjorn, magnífic mirador de la ciutat i la comarca. El campanar, a l’angle sud-oest del claustre, és obra de Cascalls (1364) i Solivella (1410), i fou completat pel mestre Carlí (1416). La sala capitular, el refectori i les capelles, amb restes de pintura i portalades plateresques, així com sarcòfags de bisbes i nobles, completen el conjunt monumental, dissortadament malmès a partir de l’ocupació de la ciutat per Felip V (1707), el qual convertí la catedral en caserna i fortalesa; tingué aquesta funció de caserna fins el 1949, malgrat que el 1918 havia estat declarada monument nacional i que el 1926 s’havia decretat la seva conservació i restauració. Aquesta, iniciada el mateix 1949 sota la direcció d’Alexandre Ferrant, actualment es troba molt avançada.\nEl 1761 hom inicià la construcció de la nova catedral de la ciutat, planejada per Pedro Martín Cermeño i dirigida per Francesc Sabatini i d’altres; fou consagrada el 1781 i acabada el 1790. És un edifici neoclàssic de tres naus d’igual altura, separades per pilars estriats i amb capitells corintis, amb voltes hemisfèriques, quatre capelles per banda i set al deambulatori; l’atri, de tres arcades, és entre dos campanars de baixa altura amb els murs ornats de pilastres adossades. El 1936 fou destruït el valuós cor central, així com retaules i altres peces. Degudament restaurada, continua essent la catedral de Lleida. A la catedral restaurada (1149) passà a residir la canònica catedralícia de Roda. L’ordenació definitiva fou feta el 1168, segons la qual la canònica havia de tenir la regla augustiniana, sota un prior, amb un nombre no superior a 25 membres durant els deu anys següents. El bisbe Berenguer d’Erill fixà, el 1232, el mateix nombre, però disposà que es podien admetre com a porcioners titulars, no residents, arquebisbes, bisbes i abats, cosa a la qual s’oposà el 1237 l’arquebisbe de Tarragona Pere Albalat, com a contrària a l’esperit augustinià. Les tensions que això produí feren que el 1254 s’abandonés la regla augustiniana, i el títol de prior es canvià pel de degà; passà, així, a ésser canònica regular, amb la facultat dels canonges de posseir béns propis. Malgrat tot, continuà havent-hi una certa vida comunitària. La canònica de Roda continuava subsistint, d’altra banda, i les dues comunitats juntes tenien el dret d’elegir els bisbes. Aviat la canònica es doblà, amb una segona comunitat, també molt forta, de preveres beneficiats. Canonges i beneficiats acumularen, al llarg del temps, un gran patrimoni, que reeixiren a conservar, malgrat les lleis desamortitzadores del s XIX. El 1851 el nombre de canonges fou fixat en 16, en virtut del concordat. L’abundància de riqueses, sobretot territorials, de canonges i beneficiats de Lleida ha estat darrerament causa de polèmica, per tal com contradiu les orientacions del concili II del Vaticà.\nGoogle Street View de la Seu Vella de Lleida (Generalitat de Catalunya)\nData d'actualització: 2018-12-01


La neu agafa a la part alta però esquiva el centre de Mataró | Mataró Audiovisual\nLa neu agafa a la part alta però esquiva el centre de Mataró\nRedacció dc., 28/02/2018 - 11:16\nSis persones han dormit la nit de dimarts a dimecres a l’alberg del fred, habilitat a Can Soleret, refugiant-se així de les baixes temperatures que aquesta passada nit han tornat a baixar fins els zero graus. De tota manera i malgrat les inclemències meteorològiques altres persones no han volgut deixar les seves pertinences per passar la nit a cobert. A aquestes les han atès tant des de Policia Local com des de Creu Roja. Aquesta ha estat la segona nit que l’alberg ha obert les seves portes. Aquesta propera nit, tornarà a posar-se a disposició de les persones sense sostre, davant les baixes temperatures que encara s’esperen i la pluja que, segons les previsions meteorològiques, ha de continuar caient al llarg de la jornada.\nPel que fa al funcionament de la ciutat, la nevada no ha afectat a la mobilitat, doncs no s’han produït incidències, segons han informat des de l’Ajuntament de Mataró. Durant la nit i matinada la neu ha fet acte de presència a diferents punts de la capital del Maresme, tot i que han estat els barris alts de la ciutat i les urbanitzacions els més afectats. Així, zones com La Llàntia, Cirera (a l’alçada de l’Hospital) o Can Bruguera han quedat emblanquinades en les darreres hores. En previsió de les afectacions que la neu pogués produir, operaris de l’Ajuntament han repartit sal pels carrers per evitar l’aparició de gel.\nEn quant a les escoles de la ciutat, els centres funcionen amb normalitat, a diferència del que està passant a molts altres centres escolars de la comarca, on s’han suspès classes i transport escolar. Només el Meritxell ha suspès el transport escolar d’aquest matí, com ha confirmat el centre educatiu a Mataró Audiovisual, i estan pendents de l’evolució del temps per decidir què faran a la tarda.\nLa previsió del temps apunta a que la neu desapareixerà de les cotes baixes durant les properes hores. S’imposarà la pertorbació atlàntica, fent pujar les temperatures gràcies a l’aire una mica més càlid del sud.


El Servef dedicarà 7,7 milions a introduir les millores proposades per la ciutadania - Diari La Veu\nEscriba el número 784473\nEl Servef dedicarà 7,7 milions a introduir les millores proposades per la ciutadania\nNoves oficines d'atenció al públic, una nova web més intuïtiva i obrir espais d'innovació i participació són algunes de les actuacions plantejades\nEl secretari autonòmic d\_'Ocupació, Enric Nomdedéu: "#NouServef no és un eslògan publicitari, sinó que estem reinventant el Servei Públic d\_'Ocupació al costat de la ciutadania"\nEl Servei Valencià d'Ocupació i Formació destinarà 7,7 milions d'euros a implementar les mesures que ha reclamat la ciutadania i el personal intern que ha col·laborat en el procés de participació del #NouServef.\nAixí ho ha anunciat Enric Nomdedéu en una roda de premsa on ha presentat als agents socials i a la ciutadania els resultats d'aquest projecte amb el qual, com ha assenyalat, es vol recuperar "la vocació de servei públic d'ocupació del Servef"\nNomdedéu ha detallat que el Servef escometrà una nova pàgina web, cosa que ha sigut "àmpliament demandada per la ciutadania", així com un redisseny de la seua imatge corporativa. Així mateix, el Servef realitzarà un nou disseny les seues oficines d'atenció al públic, més obertes i amb possibilitat de compartir usos. També es pretén proveir els centres Servef de millors eines tecnològiques, com ara incorporar l'ús de noves pantalles informatives.\nD'altra banda, i amb l'objectiu de poder acostar més els serveis d'ocupació, formació i orientació a totes les persones, el Servef engegarà una oficina mòbil que, amb el suport de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, rodarà per tot el País Valencià, especialment, entre els municipis més xicotets.\n"L'objectiu és redefinir l'atenció que proporciona el Servei d'Ocupació Valenciana per a adaptar-lo a les necessitats reals de la ciutadania, les empreses i els agents socials", ha assenyalat Nomdedéu.\nPer a açò, es durà a terme una atenció més individualitzada per a donar resposta a les demandes específiques. D'aquesta manera, el secretari autonòmic ha posat l'accent en la contractació de 120 orientadors propis que podran oferir més eines per a la cerca d'ocupació a les persones aturades del País Valencià. "Quan diem que som #NouServef no és un eslògan publicitari, sinó que estem reinventant el Servei Públic d'Ocupació al costat de la ciutadania", ha remarcat Nomdedéu per a finalitzar la seua intervenció.\nEl procés de participació #NouServef ha permés la participació en el redisseny del nou Servei d'Ocupació de la ciutadania i del personal intern. Així, amb una metodologia dissenyada per Carpe Via, s'han realitzat més de 1.300 enquestes a la ciutadania, a 100 empreses i a un 10% del personal intern, que han participat en el procés de participació a través d'entrevistes o tallers. L'informe complet està disponible en la pàgina web del Servef.\nEl Servef consolida la transformació iniciada en 2015 amb un canvi de nom i 82.000 persones ateses\nLa Generalitat ha invertit més de 400 milions d'euros en el Pla Estratègic d'Ocupació 2016-2020\nEscriba el número 643174


El centre, ubicat al nord de la comarca del Segrià, va iniciar la seva activitat el 1972. L’escola ofereix formació inicial i formació continua, especialitzant-se en la fruita dolça, majoritàriament ecològica.\nL'Escola Agrària d'Alfarràs es troba situada a l'horta del poble d'Alfarràs, al nord de la comarca del Segrià, a Lleida. Es tracta d’un municipi regat pel canal de Pinyana, amb molins i salts d’aigua, amb grans extensius de fruiters, majoritàriament presseguers, que tenen un pes agroalimentari important a la zona i amb una varietat única, la DO de Pinyana.\nDes de l'any 1972 en què va iniciar l’activitat, l'Escola forma part de la xarxa d'escoles que el Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació té distribuïdes arreu de Catalunya i que estan gestionades pel Servei de Formació Agrària.\nL'especialitat de l'escola és la fruita dolça, majoritàriament ecològica. De fet, té fins i tot una varietat emblemàtica registrada, el préssec de l’escola.\nEl centre té com a objectius bàsics capacitar professionalment els joves per a la seva incorporació al sector agrari, contribuir al reciclatge de coneixements i proporcionar suport al sector.\nL'especialitat de l'escola és la fruita dolça, majoritàriament ecològica. De fet, té fins i tot una varietat emblemàtica registrada, el préssec de l’escola\nInstal·lacions plenament equipades\nL’equip del centre està format per 12 professors i 9 membres del personal d’oficis, administratiu i de residència.\nL’escola està completament equipada per atendre les necessitats formatives dels alumnes i disposa de cinc aules per realitzar formació inicial i continua i aules pràctiques on es realitzen activitats pràctiques relacionades amb la formació que s’imparteix a l’escola: instal·lacions, apicultura, maquinària i fitopatologia. També disposa d’una aula d’informàtica equipada amb ordinadors en xarxa que l’alumnat utilitza per realitzar activitats i recerca d’informació a Internet, així com per cursos de formació contínua; un laboratori equipat per realitzar anàlisis de sòls, aigües, fruites, cromatografies, observacions d’insectes i plantes, entre d’altres; una biblioteca i espai per a l’estudi i la consulta de llibres i revistes del sector; un taller per a realitzar els treballs habituals en les explotacions agràries i aprendre a soldar; i una sala d’actes amb capacitat per a 150 persones on es realitzen jornades i cursos.\nTambé disposa d’una extensió de 22 hectàrees, entre instal·lacions i explotació, amb un hivernacle i un túnel per realitzar pràctiques de cultiu hortícola protegit i un fog system per fer producció de planta; un corral de bioconstrucció on s’hi allotgen ovelles en període lectiu i un galliner amb diferents espècies d’aus i un camp de futbol, pista de bàsquet, taula de ping-pong, futbolí i petit gimnàs.\nEl centre ofereix l’opció de residència amb pensió completa i menjador per a alumnat de formació inicial, contínua i les visites.\nExterior de l'escola\nCorral de bioconstrucció\nEl centre ofereix formació inicial amb el CFGS de Paisatgisme i medi rural, perfil professional de gestió agropecuària i el CFGM de Producció agroecològica, perfil professional de producció agrícola ecològica. Actualment a l’escola hi ha 50 alumnes de formació inicial. El centre també ofereix tutoria de joves que demanen ajuts per a la incorporació a l’empresa agrària.\nEn formació continua s’ofereixen 25 cursos per a professionals del sector com el d’aplicadors de productes fitosanitaris i el de Benestar animal, a més de la programació de 12 jornades PATT, cursos per a professors de soldadura, esporga i anàlisi de sòls, tutories de formació a distància, sessions presencials de Taller, Tractor i d’Aplicadors fitosanitaris, homologacions i exàmens dels cursos d’altres entitats.\nEl centre ofereix formació professional integrada dins de l’àmbit dels serveis a les empreses i a la seva internacionalització. En aquest sentit, ofereix pràctica ad hoc a l’explotació de l’escola i a les empreses punteres del sector, orientació escolar i professional i mobilitat internacional dels alumnes en pràctiques a l’estranger.\nEn totes les activitats es segueixen directrius i criteris d’innovació i de qualitat i millora continua per tal d’assegurar que els serveis prestats garanteixin la satisfacció dels principals grups d’interès\nEntre els principals reptes que afronta el centre pels propers anys, la directora del centre, M. Rosa Cortés, explica que es vol “afrontar el descens de la població activa al camp, difondre l’agricultura ecològica i donar resposta a les necessitats formatives canviants del sector”.\n“Els reptes del futur són afrontar el descens de la població activa al camp, difondre l’agricultura ecològica i donar resposta a les necessitats formatives canviants del sector”\nLa producció ecològica i biodinàmica, els cursos amb major sortida\nEl 85% dels alumnes del centre que acaben els seus estudis s’autoocupen. De tots, els cursos de Producció ecològica i Biodinàmica són els que tenen major sortida laboral.\nUn bon exemple és el cas d’en Jordi Godia, que va ser alumne de l’escola fins el 2008 i que actualment treballa en una granja ramadera amb 20 hectàrees de cereals i 20 més de fruiters, de les quals 12 són de fruita ecològica. El Jordi, al igual que abans els seus germans, va escollir l’escola d’Alfarràs perquè estava especialitzada en fructicultura i la tenia molt a prop de casa seva, a Alcarràs. Assegura que el seu pas per l’escola li ha deixat molt bons records: “la formació que vaig rebre va ser molt bona i l’experiència també, ja que allí em quedava a la residència i vaig conèixer els meus millors amics. Era com una gran família amb gent vinguda de tots els territoris del país i allí compartíem diferents idees de treball i de fer de cada persona”. Ara que treballa en el camp, allò que més li apassiona de la seva feina és el contacte amb la natura i el “poder veure tota la feina realitzada durant el dia al teu propi camp”, conclou.\nEl centre participa en el projecte “Aigua, fil i préssecs”\nEl projecte “Aigua, fil i préssecs”, engegat per l’Ajuntament d’Alfarràs, s’ha posat en marxa aquest curs amb l’objectiu de donar a conèixer el patrimoni cultural i natural de la localitat a través de visites educatives als centres de primària i secundària del municipi.\nL’Escola Agrària ha participat amb l’activitat “D.O. de Pinyana: del sòl a taula”, que ha inclòs una visita guiada al centre i tallers d’anàlisi de la fruita i cromatografies de sòls. L’activitat realitzada per l’escola s’ha focalitzat en el préssec de Pinyana, una fruita emblemàtica de la zona, protegida amb una Denominació d’Origen i molt ben valorada per les seves característiques organolèptiques.\nL’Escola hi ha participat adaptant ensenyaments que es realitzen en el centre per a les etapes educatives de primària i secundària. La visita inclou un recorregut per les seves instal·lacions i laboratoris, amb explicacions bàsiques del cicle biològic dels arbres de fruita dolça en regadiu. Posteriorment, es realitza un taller d’anàlisi de fruita (indicadors de maduresa com color, calibre, aroma, fermesa del fruit, sucres i midons) i un taller de cromatografia de sòls (imatges de matèria orgànica, minerals i microorganismes) per valorar la seva fertilitat física, química i biològica.\nAmb la participació al projecte, l’escola ha volgut vincular-se encara més amb les activitats locals i donar-se a conèixer a les escoles del municipi.\nL’Escola Agrària d’Alfarràs participarà en el projecte “Aigua, fil i préssecs” 12/07/18


En llibertat un depredador sexual que grava dones despullades al seu pis de Saragossa\nActualitzat 08/05/2021 16:08\nEn llibertat un depredador sexual que grava dones despullades al seu pis: utilitzava càmeres ocultes per gravar les seves víctimes, que eren dones a qui llogava el pis a Saragossa.\nEl propietari d'un pis grava les inquilines despullades\nAgents de la Policia Nacional han detingut a un home, la identitat del qual respon a les inicials d'H.A.C.A., de 54 anys, com a presumpte autor d'un delicte contra la intimitat i un altre de descobriment de secrets, per visionar i gravar a dones despullades a les quals els llogava una habitació en un pis del barri de Delicias de Saragossa.\nLlogava habitacions il·legals a dones estrangeres\nEls fets van passar passat 30 d'abril, després que una dona denunciés aquest fet, però han transcendit aquest dissabte. Els policies van establir una operació de recerca sobre un habitatge en aquest districte on, pel que sembla, un home llogava de manera il·legal tres habitacions a dones estrangeres i, fent servir sofisticats dispositius de vigilància, realitzava visionats i enregistraments de les dones despullades, aparentment amb finalitats sexuals.\nCàmeres ocultes a les habitacions\nAquest depredador sexual havia col·locat cambres ocultes a les habitacions de les inquilines, així com en el lavabo i disposava d'una instal·lació temporitzada localitzada en la televisió d'una altra de les dones, que controlava via wifi des del seu mòbil.\nHo reconeix i l'intenta subornar perquè no posi la denúncia\nLa denunciant va descobrir les cambres setmanes abans perquè li ho havia explicat a una antiga companya de pis, però no es va atrevir a denunciar-ho davant la Policia, ja que en aquest moment es trobava de manera irregular a Espanya. Una vegada regularitzada la seva situació administrativa, la víctima es va encarar amb el propietari recriminant-li que sabia que tenia instal·lades cambres per tot l'habitatge. Aquest ho va reconèixer i li va oferir diners perquè no ho denunciés.\nArrenca les càmeres i marxa del pis molt agressiu\nDavant la negativa de la perjudicada, l'home es va posar molt agressiu i ràpidament va anar a arrencar totes les càmeres del pis, marxant amb dues bosses de grans dimensions que contenien els aparells d'enregistrament.\nEn llibertat un depredador sexual que gravava dones despullades a l'interior del seu pis a Saragossa / EFE\nLa denunciant va telefonar llavors al 091, arribant minuts després un indicatiu policial que va poder comprovar que hi havia nombrosos forats en la paret i sostres en els llocs que la víctima els anava indicant que havien ocupat els aparells d'enregistrament. Els agents van esperar el retorn del propietari en el portal de l'habitatge i, a la seva arribada, van procedir a la seva detenció i posterior traslladat a dependències policials.\nEl depredador sexual està en llibertat\nEl Grup de Policia Judicial de Delícies va procedir a realitzar una entrada en el citat domicili, intervenint divers material electrònic, entre ells un rellotge espia amb càmera col·locat en el televisor de la víctima i realitzant un reportatge fotogràfic on s'observaven diversos orificis camuflats i ocults en el bany i altres dependències. Al final, després de prestar declaració ha estat posat en llibertat, amb l'obligació de presentar-se davant l'autoritat judicial quan per a això sigui requerit.


El contacontes de la Bressola | espaiBressola\nInici El contacontes de la Bressola\nEls Contes de la Bressola amb l'Ulldistret és un nou projecte impulsatdes dels Amics de la Bressola amb el contacontes Ulldistret. A cada sesssió, diu Ricard Ferran -Ulldistret-, els contes són diferents i el conjunt esdevé una rondalla que creen els mateixos nens i nenes. Les properes setmanes hi ha actuacions previstes a Terrassa, Perpinyà, Arenys de Mar i Vic. El format de l'espectacle permet adapatar-se tant a espais interiors -biblioteques, escoles o casals- com en espais exteriors, sempre que es mantingui la complicitat i la facilitat d'accedir al públic.\nSi voleu conèixer més l'Ulldistret podeu visitar el seu web


Catalunya guanya el bronze a l’Europeu de futbol sala! La República\nCatalunya guanya el bronze a l’Europeu de futbol sala!\nVictòria per 2-1 contra Rússia en el partit definitiu La Selecció Catalana de futbol sala ha aconseguit pujar al podi del Campionat d’Europa de futbol sala que s’ha celebrat […]\nPlataforma ProSeleccions 26/05/2014\nVictòria per 2-1 contra Rússia en el partit definitiu\nLa Selecció Catalana de futbol sala ha aconseguit pujar al podi del Campionat d’Europa de futbol sala que s’ha celebrat a la República Txeca. Els homes que entrena Juan Antonio Fernández han millorat el resultat de fa dos anys a Bielorússia, on es van haver de conformar amb la quarta posició.\nEn aquest cas, després de derrotar Rússia per 2-1 al partit pel 3r i 4t lloc, finalment els jugadors catalans s’han pogut penjar el bronze. Una victòria molt treballada, amb gols d’Adrià Garcia i Manel Rion. A més, Catalunya es va venjar d’aquesta manera de la derrota que havia patit amb els russos a la fase de grups.\nAbans de disputar aquest partit pel 3r i 4t lloc, Catalunya va caure amb Bielorússia per 2-0 a les semifinals. Un partit en el qual la Selecció Catalana va plantar cara i va tenir opcions de classificar-se per la final, però a la segona part dues jugades aïllades van donar el triomf als bielorussos.\nAquest bronze aconseguit a la República Txeca és la segona medalla que Catalunya guanya a un Campionat d’Europa de futbol sala, després de la medalla de plata obtinguda al del 2006. Un èxit que demostra la bona feina que s’està fent en aquest esport al nostre país i que permet dur el nom de Catalunya a tot el món.


Escola d'esportistes - Levante-EMV\nMés de 500 joves i adolescents estudien, entrenen i dormen al complex educatiu de Cheste, dins del pla d'especialització esportiva\nmiriam bouiali cheste 30.10.2018 | 20:11\nEscola d'esportistesJ. L. Bort\nÉs una raresa excepcional a la resta d'Espanya, però una realitat a la Comunitat Valenciana. Més de 550 atletes que cursen Educació Secundària Obligatòria (ESO), Batxillerat o Formació Professional (FP) estudien, entrenen i dormen al Complex Educatiu de Cheste. Estes instal·lacions, de més d'1,5 milions de metres quadrats i 4 km de diàmetre, tenen tot el que adolescents i joves necessiten per desenvolupar la seua vessant esportiva.\nEl complex està integrat per l'IES Número 1 de Cheste, el Centre Integrat de Formació Professional (CIPFP) i el Centre de Residències. En este últim és on els esportistes viuen de dilluns a divendres. «Un complex de tecnificació com este no existix en cap altre lloc d'Espanya; hem tingut visites d'altres comunitats autònomes que volen posar-ho en marxa perquè no tenen en un únic lloc les instal·lacions esportives, els instituts i la residència», explica José Bermejo, director del Centre de Residències.\nL'alumnat resident està becat dins del Pla d'Especialització Esportiva (PED, en les seues sigles en castellà) i no paga cap despesa per la seua escolarització ni manutenció. Estos joves, si continuen amb les seues trajectòries, van pel camí d?esdevindre esportistes d'elit en un futur.\nCom apunta Bermejo, per estes instal·lacions han passat diferents atletes que han arribat a les seleccions nacionals. En l'actualitat, són ja 15 les federacions que tenen esportistes i entrenadors a Cheste, un nombre que cada any va ampliant-se.\nPerò només la residència és exclusiva per als esportistes, als dos instituts públics es pot matricular qualsevol altre tipus d?estudiant. Així, tan sols al CIPF tenen més de 1.800 alumnes, el que el convertix en un dels més grans de la Comunitat Valenciana, explica Bermejo. I és que, les instal·lacions són immenses: el complex compta amb un total d'uns 1,5 milions de metres quadrats i 4 km de diàmetre. A més dels dos instituts i dels diversos edificis de residència, en eixa ubicació també es troba un Cefire de la Conselleria d'Educació i l'Ivaspe (l'Institut Valencià de Seguretat Pública i Emergències).\nCompaginar és possible\nEl gran avantatge d'estudiar i viure entre setmana a les instal·lacions de Cheste és que els joves i adolescents esportistes tenen totes les facilitats possibles per a poder compaginar la seua vida acadèmica amb les exigències de les seues respectives disciplines. «Al matí tenen entrenament de 8 a 9.30 hores, després van a classe i a la vesprada, quan ja han dinat, fan dues hores més, de 16.30 a 18.30 hores o de 18.30 a 20.30 hores; la resta de temps, estudien o descansen», apunta Bermejo.\nA banda de l'horari, l'única diferència amb els estudis que cursa un alumne ordinari és que el Batxillerat per als estudiants del PED dura tres anys, perquè 2n es dividix en dos cursos, amb l?objectiu que puguen preparar-se bé per a la prova de Selectivitat. Pel que fa a la resta, el temari no varia.\n«És especial estudiar ací, perquè s?unixen les classes amb l'esport i ens ho posen més fàcil. Per exemple, tenen en compte la data dels campionats per fer els exàmens», explica Eloi Espejo, estudiant de 1r de Batxillerat. Ell és un dels joves que més temps porta al complex, ja que té 16 anys i arribà amb només 12, quan començà a estudiar l?ESO. A més, el seu cas és destacable, ja que son pare també va estudiar i viure a les mateixes instal·lacions -era nadador- i el seu iaio va participar en la construcció. Són una de les moltes famílies lligades a estes residències, que en 2019 compliran 50 anys.\n«Al principi costa un poc adaptar-se si no estàs molt acostumat a fer esport. A més, te'n vas de casa, no estan els pares... és un poc difícil fins que trobes el teu grup d?amics, però també estan els educadors», explica Eloi, que és pitcher, llançador, al seu equip.\n«Faig beisbol des que tenia uns 8 anys, vaig començar com a extraescolar, i un dia la meua entrenadora em va parlar de Cheste, com una possibilitat de començar a entrenar més seriosament. Vaig passar les proves i ací m?he quedat», recorda Eloi sobre els seus inicis.\nD?altra banda, per a Lydia Llobregat, de 13 anys, este és el seu segon curs com a resident. «Tindre més hores d?entrenament ens ajuda molt i tot s'adapta als nostres horaris; a més, també m?agrada que es fomente molt la companyonia», diu l?alumna de 2n d'ESO. I raó no li falta, perquè com apunta Javier Lloret, el seu entrenador de voleibol, «un esportista d?estes edats entrena sis o huit hores amb el seu club, i ací doblen, ja que fan 16 hores setmanals». «En certa manera són privilegiats perquè tenen l?estudi, el menjar i la casa en el mateix entorn; el problema és que estan fora de casa, però això ajuda a que maduren abans i a treballar la convivència. A més, el que viuen ací s?ho emporten per a tota la vida, perquè ho viuen molt intensament», assegura.\nPer a les federacions també es tracta d'«un esforç important; una aposta per l'esport i les categories inferiors. El problema de la tecnificació és que obtens resultats en el futur i per això has de tindre una creença ferma», sentencia.\n«La seua vida la fan ací, on estan més que amb la seua família», recorda Bermejo. Per garantir que tot funcione com cal, el centre de residències té adscrits 41 professors, que han de garantir que tot funcione correctament i «es responsabilitzen de l?alumnat resident des de les 14.30 hores fins a la tornada a classe, al dia següent».\nPer això, els educadors són part fonamental d?esta gran família. Óscar Ibáñez, docent d'FP ara en comissió de serveis, resumix que la seua tasca en el complex és «fer de pares en la distància». «Anem més enllà de la relació professor-alumne i ens preocupem per ells en el dia a dia. Entre setmana, necessiten figures de referència i ens conten les seues inquietuds, problemes, dubtes de futur... A més, part del nostre treball també és donar suport i ajudar-los a estudiar», apunta Ibáñez.\nD?altra banda, Javier Lloret també reconeix que els entrenadors «a vegades fem més de formadors». L'objectiu principal és que isquen bones persones a través de la formació esportiva», recorda.\nPerò, perquè no dir-ho, malgrat totes les facilitats possibles, el dia a dia dels joves al complex educatiu de Cheste no és senzill i requerix un gran esforç i molta força de voluntat. «Si et concentres en cada moment i no penses res més, passa ràpid», explica Eloi. A Lydia, el que li dóna energia és pensar «que la motivació està als pavellons i saber que tots ací estem per l?esport, que és el motiu que ens unix; cadascú pel seu», resumix.\nEn l'actualitat fins a 15 disciplines esportives tenen atletes i entrenadors al complex. Són: atletisme, bàdminton, voleibol, karate, beisbol, hoquei, natació, orientació, rugbi, taekwondo, tenis de taula, triatló, voleibol, tir amb arc i automobilisme.\nTeulada convoca una nova edició del Premi de Narrativa Juvenil.


No sé qui va ser, però hi va haver algú que no va trigar ni poc ni gaire a batejar la revolució que pacientment, festivament, resoltament, protagonitzem, dia a dia, colze a colze, molts ciutadans d’aquest país, probablement la majoria, com la revolta dels somriures. I, ni que pugui semblar una expressió tova, jo crec que la va encertar.\nLa vida va com va i fa alguns revolts que demostren que és més aviat complicada. De manera que el gran amic d’avui ve que impensadament es pot girar l’endemà per tornar-se l’adversari més perillós. Jo no em considero especialment problemàtic ni conflictiu ni ressentit ni res de tot això. Però podria fer ara mateix una llista de persones que sé fefaentment que malparlen de mi o que no em poden veure o que consideren que he actuat en alguna ocasió intencionadament en contra seu. O viceversa.\nDoncs bé: una de les grandeses de la nostra revolució dels somriures és que ha fet possible que alguns d’aquests que jo m’havia conjurat que no m’hi tornaria a adreçar –o viceversa–, amb alguns d’aquests, dic, hàgim coincidit al carrer i ens hàgim donat la mà, hàgim intercanviat signatures, hàgim abandonat, espero que no només cautelarment, rancúnies i raons, per posar les capacitats respectives, i els mèrits, l’energia, espatlla contra espatlla, remant a favor de l’esperança i de la il·lusió, per la construcció del nou país.\nEstic segur que aleshores, quan l’hàgim assolit, respirarem fondo, agafarem aire i, després d’abraçar-nos, ens mirarem als ulls. I potser vindrà que, amb aquell, la discòrdia rebrotarà mentre que amb l’altre ja haurà perdut tota virior. La grandesa, una grandesa més, de la nostra revolta dels somriures serà, doncs, que haurem estat capaços de guanyar-la perquè haurem deixat de banda les mesquineses i els vetos, per més justificats que mai haguessin pogut ser. Per més exemplars que mai arribin a tornar a ser.\nDe debò: feu-ne la prova. Quan us vingui al cap algú a qui vetaríeu de cor i amb ganes, imagineu-vos per un moment que l’entusiasme del moment us du a abraçar-lo. Què dic, a abraçar-lo, a fer-li una morrejada d’aquelles que el Fernández i el Baños ens han ensenyat que són possibles i potser alliberadors. No trobeu que, entre petons, tot va més de pressa? Doncs no us n’estigueu.


EDITORIAL (GENER 2020): Al meu país la pluja no sap ploure – Centre d'Estudis Comarcals del Baix Llobregat\nNeus Ribas 31 de gener de 2020 3 de febrer de 2020 General No Comments\nComencem aquest editorial amb una cançó que Raimon canta a capela. A la Mediterrània aquesta afirmació és un fet evident, com també ho són les múltiples manifestacions (cada dia més espectaculars) del canvis del clima provocats per l’estrès del nostre model de civilització. Vagi per endavant el nostre suport a la pagesia de la comarca com els primers afectats del temporal Glòria. S’hauran de prendre mesures a curt, mitjà i llarg termini. Avui ens volem centrar en com enfocar algunes de les mesures a mitjà i llarg termini. Les orientacions que col·lectivament hem d’impulsar s’haurien d’arrelar en un canvi de paradigma que consideri la malla territorial existent com la base on hem d’operar, transformar i ordenar per fer-hi possible una vida humana digna.\nL’any passat vam acollir al Centre l’exposició “Metròpolis de ciutats”, que l’AMB ha confeccionat per difondre els treballs del Pla Director d’Urbanisme (PDU), que afecta 22 dels 30 municipis de la comarca. Aquest Pla Director jeràrquicament depèn del Pla Territorial Metropolita de Barcelona (PTMB), aprovat l’abril de 2010, que abasta 7 comarques. Al Centre vam participar del procés participatiu que ens brindava l’AMB, i en conseqüència, a la reunió de Junta del dia 15 de gener d’enguany vam acordar presentar alternatives i suggeriments a l’avanç del PDU que es troba en informació pública, alternatives i suggeriments que és com legalment es denominen les al·legacions en la fase preliminar d’un pla urbanístic, previ a l’aprovació inicial. El document que recull aquestes alternatives i suggeriments consta d’un primer apartat que a tall d’introducció assenyala els antecedents relatius als debats que el CECBLL vam recopilar arran del congrés El Baix Llobregat a Debat:\nDe la terra: el riu, l’agricultura, el bosc, els espais naturals i la biodiversitat. Trencar l’aïllament del sòl agrícola, resseguir la connectivitat de la conca fluvial, vincular les muntanyes i els espais naturals, protegir la façana litoral i el sistema de dunes de les platges.\nDe les urbs: les ciutats, la urbanització de baixa intensitat, les infraestructures, la planificació. Entendre la comarca com un espai viu, com una estructura orgànica, i no com un compendi de peces més o menys ben encaixades. La comarca viu, respira i es comunica. L’hem de considerar en el seu conjunt.\nDels elements: l’energia, el canvi climàtic, l’aire, els residus. En l’agenda dels propers anys, la transició energètica, la consideració del residu com a recurs, la mitigació dels efectes del canvi climàtic i la protecció de la qualitat de l’aire són i seran eixos bàsics per a la planificació del territori, dels espais urbans i de les ciutats, així com per a l’activitat econòmica, la logística i la mobilitat.\nLes alternatives i suggeriments presentades segueixen el fil de la Memòria del mateix pla i les hem agrupat en 17 apartats:\nEl PDU necessita un govern metropolità que exerceixi en plenitud les seves competències.\nEl PDU hauria de complir també les funcions del Pla d’Ordenació Urbanística Metropolità (POUM).\nNecessitat d’un Pla Especial d’Equipaments de l’Àrea Metropolitana de Barcelona i d’una resolució de les zones verdes públiques en sòls privats.\nNecessitat d’actualitzar el concepte de Centre Direccional.\nEL PDU ha de fer una política decidida en matèria d’habitatge.\nEl Pla Director de l’Aeroport Josep Tarradellas ha de ser coherent amb el PDU.\nEL PDU ha de preveure l’ampliació del Parc Agrari del Baix Llobregat i les mesures de planejament urbanístic recollides en el Pla Director de les Muntanyes del Baix.\nEl PDU ha d’integrar el PDU de les Vies Blaves que la Diputació de Barcelona promou.\nEL PDU ha de prendre mesures sobre el risc d’inundabilitat i intrusió marina de la costa del Baix Llobregat.\nEl PDU ha de preveure una qualificació urbanística específica de connexió biològica entre els espais naturals.\nEl PDU ha de regular i limitar l’activitat logística.\nEL PDU ha de preveure plans de millora urbana en els polígons industrials existents.\nEl PDU ha de reflectir reivindicacions pendents de la infraestructura verda.\nCal que el PDU concreti els centres metropolitans.\nEl PDU ha de repensar la mobilitat i les infraestructures de transport.\nLa lluita contra el canvi climàtic s’ha de reflectir en mesures concretes del PDU.\nEL PDU ha de fomentar la ciutat compacta i aplicar mesures previstes en la Llei 3/2009, de 10 de març, de regularització i millora d’urbanitzacions amb dèficits urbanístics.\nDe totes les alternatives i suggeriments presentats, en volem indicar un parell. La primera és la que assenyala que quan el PDU entri en vigor ho sigui plenament, sent alhora Pla d’ordenació urbanística metropolità, deixant sense efectes el PGM, vigent des de l’any 1976. L’altra proposta és la que implica incloure a l’AMB el municipi de Vallirana, incomprensiblement exclòs de l’AMB si atenem la seva posició geogràfica i de vincle social i territorial. L’avinentesa que en el govern de l’Àrea metropolitana hi conflueixin les 4 principals forces polítiques de Catalunya ens fa tenir esperança que, en aquest mandat sí, hi haurà la capacitat de superar el PGM que ja es mereix una honrosa retirada i alhora consolidar un govern metropolità que faciliti la qualitat de vida i equitat de les persones que interactuen en aquesta conurbació, plena de potencialitats i reptes ecosistèmics.\n← lluiRL’art amb Magda Torre, Isabel Castillo i Dani Campos\nPresentació de les actes de l’XI congrés de la CCEPC →


1 de febrer de 2020 – Col·legi Episcopal de Lleida\nHem viatjat a l’illa de Mann!\nEls nens i nenes de primer de primària hem anat a veure una representació a l’Auditori Municipal. El dia 31 de gener, els alumnes de primer de primària ens hem atansat al món de la música gràcies a l’obra “Viatge a l’illa de Mann”. Amb les seves danses i cançons ens hem apropat a la […]\nAutoretrats per la Pau\nTreballem per la Pau. El dia 30 de gener, celebrem el dia de la Pau. Els i les alumnes de primària han realitzat un autoretrat utilitzant diferents tècniques plàstiques per representar que tots i totes, amb la nostra manera de ser i fer, podem aconseguir fer un món millor. I tu, què hi pots fer? […]\nCelebració del dia de la Pau a Educació Infantil\nPromovem la No-violència i la Pau. Educació Infantil va celebrar el dia de la pau conjuntament després d’una setmana treballant contes i cançons,representacions, treballs plàstics,poemes i elaborant un recull de notícies per conscienciar sobre aquest important valor. Segur que les reflexions que han anat sorgint ajudaran a trobar estratègies per resoldre alguns conflictes quotidians.


Responsabilitat compartida per una mort per consum de llaminadures | Consumer\nResponsabilitat compartida per una mort per consum de llaminadures\nAutor: Per JUAN RAMON HIDALGO MOYA\nUna sentència del Tribunal Suprem dictada fa unes poques setmanes condemnava a una empresa distribuïdora per la mort accidental d’un nen de tres anys després d’haver ingerit una gominola. De la fallada es desprèn la responsabilitat no sols de qui va distribuir el producte, sinó també de qui el va adquirir, incapaç d’advertir un risc que podia implicar seriosos riscos per a la salut. La sentència és un clar exemple de responsabilitat compartida.\nEl consum de llaminadures no sembla que hagués de presentar problemes d’envergadura, tret que s’hagi comès alguna incorrecció durant el seu procés d’elaboració. No obstant això, ocasionalment poden succeir-se situacions imprevistes amb tràgics desenllaços. Aquest és el cas de la ingestió d’una gominola que va provocar la mort a un nen de tres anys.\nLa notícia va saltar als mitjans de comunicació fa unes poques setmanes per la publicació d’una sentència del Tribunal Suprem per la qual es dilucidava la responsabilitat civil per la mort d’un menor que havia ingerit un producte de gominola denominat “maduixot”. La llaminadura com a producte típicament destinat als més petits, precisa d’unes pautes determinades de control de la seva seguretat, que han d’atendre no sols els qui les fabriquen, subministren o comercialitzen, sinó també els pares que les posen a la disposició dels seus fills.\nEls fets van succeir en 1994. La gominola en qüestió es produïa a Itàlia, si bé a Espanya era comercialitzada a través d’una empresa de distribució que, al seu torn, la posava a la disposició de quioscos i altres comerços per a la seva venda directa al consumidor.\nLa gominola complia les prescripcions reglamentàries vigents i va ser subministrat a la propietària d’un quiosc d’una petita localitat d’Albacete. El pare del nen, que comptava 3 anys d’edat, va ser qui va adquirir una bosseta de gominoles “maduixot”. Va donar una al seu fill. Després de la seva ingestió, el petit es va sentir indisposat, morint mentre es produïa el seu trasllat a un centre mèdic.\nEl Mèdic Forense no va procedir a la pràctica de l’autòpsia del menor per entendre que la causa de la mort era evident: “asfíxia mecànica per sufocació provocada per l’obstrucció de les vies respiratòries a causa de la ingestió d’una llaminadura, les restes de la qual van ser vomitats pel nen poc abans de produir-se l’òbit.”\nL’Administració va arribar tard\nDesprés del succés, els pares del nen van presentar una demanda civil contra l’empresa distribuïdora de la llaminadura a Espanya i contra la propietària del quiosc que va vendre la llaminadura. En cap cas, la demanda es va instar contra l’empresa fabricadora de la llaminadura, el domicili de la qual estava a Itàlia. La demanda va seguir el seu curs i es van dilucidar les responsabilitats civils respecte als demandats. Tampoc es va plantejar la responsabilitat de l’Administració per un funcionament normal o anormal del servei públic de control i vigilància del compliment de la normativa sobre seguretat dels productes.\nLa demanda es va interposar en reclamació de la quantitat de 10.465.000 pessetes (62.895,92 euros) en concepte dels danys i perjudicis ocasionats per la mort del seu fill, interessant una condemna solidària i conjunta, tant de l’empresa subministradora com de la propietària del quiosc, que comprengués no sols la quantitat reclamada en concepte d’indemnització, sinó també l’interès legal des de la presentació de la demanda i les costes judicials.\nL’Administració, pesi al contingut de la demanda, va actuar després del succés. Encara que la seva funció de control i garantia del compliment de la normativa sobre productes perillosos o defectuosos es va evidenciar incomplida. Després de l’emissió de diferents informes sobre la perillositat de la llaminadura, la Direcció General de Consum de la Junta de Comunitats de Castella-la Manxa va procedir a donar ordre de prohibició de la comercialització del producte a les Delegacions Provincials de la Conselleria.\nEl mateix Ministeri de Sanitat i Consum, a través de l’Institut Nacional de Consum, va elaborar un informe pel qual es considerava que la llaminadura “maduixot” “implica un seriós risc per a la salut i seguretat de la població infantil a causa de la grandària, textura i constitució de la matèria que el forma”.\nVuit anys per a una sentència definitiva\nFins a la resolució definitiva del cas pel Tribunal Suprem, els pares del menor degueren patir les conseqüències negatives d’un sistema judicial lent, més de vuit anys des dels fets fins a la sentència definitiva, i el revés de les seves pretensions tant en el seu plantejament en primera instància, com en grau d’apel·lació, i per la qual es van desestimar íntegrament la demanda i el recurs d’apel·lació formulat contra aquesta.\nEl Tribunal Suprem, a través del llit processal del recurs de cassació, com a última instància, i per tant, definitiva, va donar la raó als pares del menor, però només en part. La reclamació inicial de danys i perjudicis va quedar reduïda a la quantia de 6.000.000 de pessetes (36.060,73 euros), declarant-se responsable dels fets a l’empresa distribuïdora, però absolent a la propietària del quiosc.\nLa sentència del Tribunal Suprem no comparteix els criteris de les sentències precedents, la base de les quals per a la desestimació de la demanda resultava d’una interpretació il·lògica i irracional de les proves practicades. En les sentències d’instància i d’apel·lació s’entenia que no quedava acreditat que la causa exclusiva o determinant de la mort fos la ingestió de la llaminadura “davant l’absència de mitjans propis de la pràctica forense”. Per al Tribunal Suprem no hi havia cap dubte. La mort es va produir per la ingesta de la gominola “maduixot”, acreditada per l’informe del mèdic forense i la seva decisió de no realitzar l’autòpsia “davant l’evidència de la causa” de la defunció.\nLa responsabilitat de l’empresa distribuïdora de la gominola a Espanya es produeix encara quan el producte complia les prescripcions reglamentàries vigents en la data del succés. Però això no és causa suficient d’exempció de la responsabilitat, atès que la Llei General per a la Defensa de Consumidors i Usuaris (els preceptes dels quals eren aplicables en l’època dels fets), no sols exigeix l’observança de les normes aplicables, sinó les altres “ cures i diligències que exigeix la naturalesa del producte”.\nEl Tribunal Suprem i el legislador són conscients que la normativa en determinats sectors de la producció són incompletes. En aquest sentit, el citat tribunal recorda, que si bé no se li exigeix una diligència exorbitant, sí que cal extremar les cures i diligències que exigeix la naturalesa del producte que distribueixen.\nI si bé en aquest cas la normativa no establia “una determinada grandària, consistència, flexibilitat o elasticitat”, retreu a l’empresa distribuïdora el fet que ometés “la pràctica de l’oportuna perícia, malgrat que estava obligada a abundar en les cauteles, tant en virtut que el consum principal del caramel expressat se situava en la població infantil, com per la consideració que la seva ingestió podia posar en perill la salut o la vida d’aquests destinataris finals”.\nDe la mateixa forma, resultava d’aplicació la denominada responsabilitat civil objectiva, que ja va ser introduïda per la Llei General per a la Defensa de Consumidors i Usuaris, assumint els criteris bàsics de la futura Directiva sobre productes defectuosos, i per la qual es considerava que no calia ser culpable o negligent perquè s’hagués de respondre pels danys causats al consumidor. En aquests casos, el consumidor o afectat ha de provar el mal, així com la relació entre el mal i el producte en qüestió.\nLA RESPONSABILITAT DEL PARE\nEl Tribunal Suprem entén que es donen perfectament els criteris exposats per a la condemna per responsabilitat civil de l’empresa distribuïdora, però no de la propietària del quiosc. Les raons de la seva exoneració es fonamenten en el fet que no existeix relació o nexe causal entre el mal produït i la conducta de la venedora, atès que la seva actuació és considerada correcta, puix que la llaminadura “maduixot” va ser venuda directament al pare del menor, i no a aquest. La qüestió hauria estat totalment diferent si el menor hagués adquirit directament la llaminadura de la venedora.\nRecordem que va ser ell qui va adquirir les gominoles en el quiosc i qui posteriorment les hi ofereix al seu fill. La resolució del Tribunal Suprem li retreu la seva desatenció respecte a les regles mínimes d’avaluació de seguretat del producte: “va haver d’observar la grandària del caramel i considerar que, per les seves proporcions, era impropi per al consum d’un nen de tres anys d’edat i, no obstant això, va decidir el seu lliurament a aquest”. I tot això a pesar que el producte mancava de cap indicació que advertís de limitacions sobre el seu consum. La desatenció del pare té conseqüències en el resultat de la sentència, tant des del punt de vista de la declaració dels subjectes responsables, en determinar-se la “culpa compartida” de l’empresa distribuïdora i del pare, com des de la quantificació de la indemnització per danys i perjudicis, ja que es produeix una moderació de la mateixa respecte a la que era reclamada: de 10.465.000 (62.895,92 euros) a 6.000.000 de pessetes (36.060,73 euros).\nReferència judicial: Sentència del Tribunal Suprem, Sala civil, de 10 de juny de 2002.\ngolosina-ca gominola-ca responsabilitat compartida tribunal suprem


Àngel Ros: "No canviaria res d'aquests quasi 15 anys però tot té un final" - TOTLLEIDA\nÀngel Ros: “No canviaria res d’aquests quasi 15 anys però tot té un final”\nÀngel Ros: "No canviaria res d'aquests quasi 15 anys però tot té un final"\nEl fins ara alcalde de Lleida renuncia al càrrec i diu que el govern té "banqueta suficient" però no es mulla sobre la seva successió\nPer totlleida\t Última actualització Ago 4,2018\nACN Lleida .- Àngel Ros ha fet efectiva la renúncia a l’alcaldia de Lleida després de ser nomenat ambaixador d’Espanya a Andorra pel Consell de Ministres. Ros , que s’ha acomiadat aquest dissabte, assegura que “no canviaria per res” tota la tasca d’alcalde d’aquests més de 14 anys. Àngel Ros ha fet un símil futbolístic i ha dit que ja no és l’entrenador de l’equip i que el govern municipal té “banqueta suficient” per tirar endavant un projecte “il·lusionant”. En aquest sentit, no s’ha volgut mullar sobre la seva successió i ha assenyalat que li pertoca al partit prendre aquesta decisió. El fins ara alcalde ha estat acompanyat d’alguns membres del seu govern, entre els quals la primera tinent d’alcalde, Montse Mínguez, que passa a ser alcaldessa en funcions i que estava visiblement emocionada i també el segon tinent d’alcalde, Fèlix Larrosa. Tots dos són els candidats amb més números per rellevar Ros al capdavant de la Paeria. Ens els propers dies se celebrarà un ple per acceptar la renúncia de Ros i, posteriorment, se n’ha de convocar un altre per investir el nou alcalde o alcaldessa.\nChacón inicia converses amb totes les grans empreses que van traslladar la seu social i confia que “alguna” tornarà\n“Aquest dijous hi ha escoles que aturaran la seva activitat però en canvi no…\nLes Regionals de Ponent, Alt Pirineu i Solsonès del Jovent Republicà donem suport a…\nLa Paeria posa en valor l’aportació del teixit empresarial de la ciutat a projectes…


L’Església de Sant Pere de Sorpe acull avui dimarts l’estrena de NUÀ, amb la coreògrafa Raquel Gualtero i la soprano Anaïs Oliveras, un encàrrec del Dansàneu 2018 - TOTLLEIDA\nel Pallars SobiràAgendaCultura\nLa 27a edició del Dansàneu, Festival de Cultures del Pirineu, s`ha iniciat aquest dilluns amb una vintena d’alumnes les classes de formació en música amb una Masterclass d’acordió del reconegut músic belga DIDIER LALOY, considerat un dels principals renovadors de l’acordió diatònic a nivell europeu.\nDidier Laloy, a la dreta, ha ofert una Masterclass d’acordió a l’Ecomuseu de les Valls d’Àneu.\nLaloy forma part del conjunt galaico/belga IALMA, que va actuar ahir al centre Món Natura Pirineus de Les Planes de Son, que gestiona la Fundació Catalunya – La Pedrera. IALMA és un dels grups més potents de world music de l’escena internacional i ha estat notícia darrerament per participar en l’últim videoclip reivindicatiu del raper Valtonyc, enregistrat ja a Bèlgica, i on el músic mallorquí versiona Bella ciao, en català i castellà, un autèntic himne antifeixista de la Segona Guerra Mundial. A Son també hi va presentar el seu treball participatiu MOLAR el coreògraf i ballarí Quim Bigas, que repeteix avui al maridatge previst a les 21.00 h a Espot. Ialma, en plena actuació les Planes de Son. FOTO: Joan Blanco.\nGASTRONOMIA, MÚSICA I DANSA A ESPOT PER COMENÇAR LA SETMANA\nAvui dilluns està previst que tingui lloc el primer dels maridatges d’enguany, en aquest cas a Espot. La proposta de música i dansa va a càrrec del coreògraf Quim Bigas i el concert d’INXA IMPRO QUINTET, conjunt liderat pel graller MANU SABATÉ, que presentaran el seu disc Out of trad (a partir de les 21 hores).\nDIMARTS, ESTRENA DE NUÀ, PRODUCCIÓ PRÒPIA DEL DANSÀNEU\nEl dimarts tindrà lloc a l’església de Sant Pere de Sorpe l’estrena d’una producció pròpia del Dansàneu, l’espectacle de dansa NUÀ. Dirigida per la coreògrafa i ballarina Raquel Gualtero amb la soprano Anaïs Oliveras. Aquesta producció és una col·laboració amb l’Ajuntament de Palma de Mallorca i L’Illenc tindrà lloc a les 20.00 h. Posteriorment, a les 21.00 h tindrà lloc el segon dels maridatges del Dansàneu, el TASTÀNEU, que comptarà amb l’actuació del grup DUETU als safarejos patrimonials de Sorpe. (L’entrada a l’actuació NUÀ inclou la participació al Tastàneu. Menors de 8 anys, gratuït)\nDansa, música i patrimoni. Aquests són els eixos del Festival de Cultures del Pirineu, elDansàneu, que arriba enguany a la seva 27a edició. Del 30 de juny al 8 de juliol vinents, el Dansàneu inundarà de dansa i música de qualitat les Valls d’Àneu, explicitant la seva voluntat de consolidar el model de festival d’estiu pensat des del territori i en base a paràmetres de sostenibilitat i rigor artístic. De fet, els municipis aneuencs d’Esterri d’Àneu, Alt Àneu, Espot i La Guingueta d’Àneu seran els escenaris d’una proposta artística de marcat to contemporani que busca posar en valor l’excel·lent patrimoni de les Valls -entès com a artístic i arquitectònic però també natural. Per a fer-ho, el Dansàneu incorpora a manera de subseus dos nous emplaçaments: els bellíssims safareigs històrico/patrimonials a Sorpe (on tindrà lloc la segona edició del Tastàneu, amenitzada pel conjunt Duetu) i l’església de Sant Pere del Burgal, a Escaló. Igualment, el festival repeteix programació a les esglésies de Sant Pere a Sorpe, la de Sant Just i Sant Pastor a Son, la de Sant Joan a Isil o la pròpia església de Sant Vicenç a Esterri d’Àneu, a banda de la magnífica Santa Maria d’Àneu, ubicada al municipi de La Guingueta, on l’any passat ja es van celebrar els espectacles centrals del Festival i on enguany es proposen actuacions destacades el divendres 6 i el dissabte 7 de juliol, respectivament.\nEls responsables del festival han destacat igualment que el Dansàneu s’ha sumat enguany en tant que entitat convocant (a través del Consell Cultural de les Valls d’Àneu) al Premi Delfí Colomé de dansa tradicional i han posat en valor la seva capacitat d’esdevenir centre productor impulsant nous projectes, com ha estat el cas aquest 2018 de les produccionsInvencions/Inventions de Mal Pelo, Nuà de Raquel Gualtero i Anaïs Oliveras i Galeuscat, un projecte macro que neix al Dansàneu amb voluntat de rodatge i recorregut discogràfic.\nI … MÉS GROC


El 21 de març, els preus del petroli van registrar el millor increment de dos dies des del novembre passat, després d’una caiguda sorpresa dels inventaris de cru nacional i una renovada incertesa geopolítica. Després de setmanes de pujada, els inventaris nacionals de cru van disminuir recentment, cosa que va augmentar els preus del petroli.\nFont: Riccardo Annandale Via Unsplash\nA més, la reunió del príncep hereu saudita Mohammed bin Salman amb el president Trump durant la visita de dues setmanes del príncep saudita als Estats Units també va suscitar el temor de que Trump tornés a imposar sancions econòmiques a l’Iran, que van ser aixecades el primer mes del 2016.\nAquest moviment pot afectar la producció de cru del tercer productor de petroli de l’OPEP. Aquest desenvolupament, junt amb altres països de l’OPEP i la limitació continuada de Rússia de la producció de cru, va tenir un impacte positiu en els preus del petroli.\nDesprés de la recent recuperació dels preus del petroli, els fons d'inversió que tenen una exposició significativa al sector energètic podrien ser inversions sòlides.\nbones pel·lícules a Netflix novembre de 2017\nLes existències de cru dels Estats Units després d’una caiguda sorpresa\nL’Administració d’informació energètica dels Estats Units (EIA) va informar que els inventaris comercials de cru brut dels Estats Units van caure 2,6 milions de barrils fins a 428,3 milions la setmana acabada el 16 de març. els inventaris de cru van caure principalment perquè les importacions de cru van caure 500.000 barrils al dia (bpd) fins a una mitjana de 7,08 milions de bpd la setmana passada.\nL'EIA també va informar que els inventaris totals de gasolina per a motors i els inventaris de combustibles destil·lats van caure en 1,7 milions de barrils i 2 milions de barrils, respectivament. La disminució dels inventaris de cru domèstic i gasolina va fer que tant el cru WTI com el Brent pugessin un 2,5% i un 3% fins als 65,17 dòlars el barril i els 69,47 dòlars el barril, respectivament, el 21 de març.\nLes tensions geopolítiques beneficien els preus del petroli\nEl 20 de març, els preus del petroli van avançar abans de la reunió entre Trump i el príncep hereu d’Aràbia Saudita. Trump va dir que l’Aràbia Saudita és una nació molt rica i que els Estats Units obtindran part de la riquesa del país en la forma de comprar el millor equipament militar de tot el món.\nA més, el príncep saudita va dir que l'Aràbia Saudita no vol adquirir cap bomba nuclear, però si el veí Iran desenvolupa una bomba nuclear, l'Aràbia Saudita seguirà el mateix el més aviat possible. El príncep Salman ho va dir durant una entrevista amb CBS, només una setmana abans de la seva reunió de dues setmanes amb el president dels Estats Units.\ncom invertir en accions de penny pot\nAquests esdeveniments van generar preocupació pel possible final de l'acord provisional assolit entre l'Iran i P5 + 1 durant el 2015, amb Trump imposant de nou sancions nuclears a l'Iran en un termini de dos mesos. A més, l'Aràbia Saudita i altres membres de l'OPEP i Rússia van continuar reduint la producció de cru en 1,8 milions de barrils per dia fins al final d'aquest any.\nDesprés d'aquests acords, la preocupació de l'oferta es va reduir i els preus del petroli van augmentar. Tant els preus del cru WTI com el Brent van avançar al voltant del 5% i el 5,2%, respectivament, els dies 19 i 20 de març, registrant el seu millor augment de dos dies des del 6 de novembre.\n5 millors fons energètics per comprar\nEn aquest context, hem destacat cinc fons d'inversió energètica que tenen un rang de fons d'inversió Zacks número 1 (Compra forta) o 2 (Compra). També esperem que aquests fons superin els seus companys en el futur. Recordeu, l’objectiu del Rànquing Fons Mutu Zacks és orientar els inversors a identificar els guanyadors i perdedors potencials. A diferència de la majoria dels sistemes de qualificació de fons, el Zacks Mutual Fund Rank no es centra només en el rendiment passat, sinó també en el probable èxit futur del fons.\nAquests fons van ser testimonis d’encoratjadors de rendiments durant el seu darrer mercat alcista i la seva inversió inicial mínima és de 5.000 dòlars.\nEls millors fons d'inversió energètica per comprar com a petroli: Fons de recursos naturals Dreyfus (DNLAX)\nFons de recursos naturals Dreyfus Classe A. (MUTF: DNLAX ) busca l’apreciació del capital a la llarga. DNLAX inverteix més del 80% dels seus actius en accions emeses per empreses dedicades a recursos naturals i sectors relacionats amb els recursos naturals. El fons pot invertir en valors que no siguin dels Estats Units, inclosos els valors dels mercats emergents.\nempreses que podrien ser la propera amazona\nAl mercat alcista en curs, DNLAX havia retornat un 16%. La ràtio de despeses anuals de l’1,35% és inferior a la mitjana de la categoria de l’1,38%. El fons té el rànquing número 1 del fons d'inversió Zacks.\nEls millors fons d'inversió energètica per comprar com a petroli: Vanguard Energy Fund (VGENX)\nFons energètic Vanguard (MUTF: VGENX ) inverteix una part important dels seus actius en valors de renda variable d’empreses del sector energètic. VGENX inverteix normalment en accions d’empreses dedicades a la producció, comercialització, transmissió i investigació d’energia i combustibles energètics. El fons busca el creixement del capital a la llarga.\nEn aquest període del mercat alcista que va començar el 2009, VGENX ha retornat un 19,3%. La ràtio de despeses anuals del 0,41% és inferior a la mitjana de la categoria de l’1,35%. El fons té el rànquing número 2 del fons mutu Zacks.\nEls millors fons d'inversió energètica per comprar com a petroli: Columbia Global Energy & Natural Resources Fund (UMESX)\nFons Columbia Global Energy & Natural Resources (MUTF: UMESX ) busca el creixement del capital a la llarga. UMESX inverteix una gran part dels seus actius en valors de companyies nacionals i estrangeres. El fons es centra principalment en l’adquisició de valors d’empreses procedents de les indústries de recursos naturals i energètics. A més, UMESX inverteix més de la meitat dels seus actius en empreses de petroli i cru.\nAl mercat alcista en curs, UMESX havia retornat un 17,6%. La ràtio de despeses anuals de l’1,10% és inferior a la mitjana de la categoria de l’1,38%. El fons té el rànquing número 1 del fons d'inversió Zacks.\nEls millors fons d'inversió energètica per comprar com a petroli: Fons de recursos naturals Franklin (FNRAX)\nFons de recursos naturals Franklin (MUTF: FNRAX ) busca el creixement del retorn. El fons inverteix una gran part dels seus actius patrimonials, així com títols de deute de les empreses que participen en el sector dels recursos naturals. FNRAX també pot invertir part dels seus actius en aquelles empreses de capitalització petita que tinguin una capitalització inferior a 1.500 milions de dòlars en el moment de la inversió.\nmillors accions per comprar ara mateix en robinhood\nDurant el darrer mercat alcista, FNRAX ha retornat un 19,9%. La ràtio de despeses anuals del 0,81% és inferior a la mitjana de la categoria de l’1,38%. El fons té el rànquing número 2 del fons mutu Zacks.\nEls millors fons d'inversió energètica per comprar com a petroli: Cartera energètica Select Fidelity (FSENX)\nCartera energètica de Fidelity Select (MUTF: FSENX ) inverteix una gran part dels seus actius en valors, incloses les accions comunes d’empreses que participen principalment en la indústria energètica. FSENX busca el creixement del capital i inverteix principalment en accions comunes. El fons es centra en l’adquisició de valors d’empreses nord-americanes i no nord-americanes.\nEn aquest mercat alcista, FSENX ha retornat un 21,9%. La ràtio de despeses anuals del 0,79% és inferior a la mitjana de la categoria de l’1,35%. El fons té el rànquing número 1 del fons d'inversió Zacks.\nVoleu que la informació clau dels fons d'inversió es lliuri directament a la safata d'entrada?\nEl butlletí gratuït sobre fons de Zacks us informarà cada setmana de les millors notícies i anàlisis, així com dels fons d'inversió amb el millor rendiment. Obteniu-lo gratis >>\nquè es pot comprar amb ondulació\nEls 7 millors valors Blue-Chip del Dow Jones\n4 millors accions de 5G per comprar a mesura que s’escalfa Trend\nAccions de Centurylink Inc (CTL): un 8% de rendiment a Internet?\nDogecoin pot seguir sent popular, però no compreu el Pullback\nMFA Financial és un senyal d’advertència per a l’economia\nEl guany del 250% de les accions de SPRT amb la fusió de criptografia és aterridor i lògic\nQuè tan segur és el dividend de Procter & Gamble?\nCerqueu Xpeng per tornar al revés al mes vinent\ncom guanyar diners en cèntims\nconsells per invertir en accions de cèntim\njocs gratuïts amb or d'abril de 2019\nmillors accions de baix cost per comprar ara


Alberto Fabra afirma que el "rupturisme" a Catalunya és el principal risc per a Espanya\nEl president valencià defensa la unitat de l'Estat i rebutja el procés català durant el seu discurs de la Diada del País Valencià\nRedacció 09/10/2014 - 12.36 Actualitzat 09/10/2014 - 14.24\nAlberto Fabra durant l'acte institucional de la Diada del País Valencià al Palau de la Generalitat. (Foto. EFE)\nEl president de la Generalitat Valenciana, Alberto Fabra, ha manifestat que els "moviments separatistes i rupturistes", com el que "es vol plantejar a Catalunya" d'aquí un mes, són "el principal risc al qual s'enfronta Espanya". Fabra ho ha dit en el discurs de l'acte institucional de la Diada del País Valencià al Palau de la Generalitat.\nEl president autonòmic ha explicat que aquest any és "el primer exercici en què comença la recuperació econòmica", però que per consolidar-la es necessita l'estabilitat política, "sense potenciar ni fer costat a aventures arriscades que no sabem cap a on condueixen".\nEl cap de l'executiu valencià ha dit que els "nous temps" requereixen "noves formes de fer política", i per a això és "fonamental tornar a recuperar la confiança dels ciutadans" i "encunyar en termes polítics" paraules com transparència, honestedat, exemplaritat, dedicació o diàleg. Alberto Fabra ha proclamat: "Espanya és la nostra pàtria comuna" i aquest "sentiment d'unitat és part" de la història dels valencians.\nAbans del seu discurs, Fabra ha distingit amb les medalles de la Generalitat Valenciana el rei Felip VI i l'expresident del govern espanyol Adolfo Suárez, a títol pòstum, en reconeixement "al seu compromís amb el futur d'un poble".


Natura | Fem un projecte\nA la nostra escola l’assignatura del Coneixement del Medi la treballem per grups cooperatius. Un dels temes que hem treballat ha estat El Sistema Solar. L’hem treballat a partir d’una webquest.\nL’objectiu d’aquest tema és que els nens elaborin un Power Point a partir del treball de recerca. Inicialment fan un word on expliquen tota la informació que han après de la webquest. Després trien un punt i elaboren un Power point. Tot seguit aquest Power Point l’exposen als nens i nenes de Cicle Mitjà.\nMostrar interès i curiositat per llegir qualsevol tipus de text.\nPreparar i elaborar un Power Point a partir de la informació obtinguda.\nPreparar l’ exposició oral del treball.\nPresentar oralment el treball fet davant els alumnes de Cicle Mitjà.\nRealitzar un treball amb criteri artístic. Bona presentació de la feina.\nElaborar diferents materials de suport per a la presentació oral.\nInserir imatges que ajudin a documentar la informació\nUtilitzar el Programa Power Point .\n· Competència social i ciutadana:\nIdentificar i distingir els diferents elements que formen part del Sistema Solar.\nTria de la informació necessària per elaborar el treball.\nConeixement del programa d’edició de textos Word.\nConeixement del programa de presentacions Power Point.\nPresentació d’un treball de manera oral i amb suports materials (power points, )\nUtilització d’un bon to de veu i un bon gest a l’hora de comunicar-se i expressar-se.\nL’avaluació s’anirà fent al llarg del procés d’elaboració del projecte i es tindran en compte els següents aspectes: la implicació de l’alumne en el treball i la seva implicació en el grup. També s’avaluaran els continguts treballats en el projecte, que siguin adequats a allò que se’ls ha demanat. I, finalment, també tindrà molt de pes la presentació oral feta a la resta dels companys. També es realitza al final una autovaluació sobre el treball cooperatiu i l’assoliment dels continguts.\n· Canó de projecció\n· Microsoft Word i Microsoft Power Point\nConsells per fer un bon Power Point\nPasses per fer un bon Power Point.\nEls nens s’organitzen en grups de 4.\nCada grup disposa d’un ordinador portàtil amb el que anirà elaborant el seu projecte.\n12 sessions . Cada sessió té una durada 1h i 30 minuts\nVisualització de la webquest utilitzada.\nVisualització d’un Power Point realitzat per un grup.\nVisualització del dossier elaborat pels grups .\nArxivat a Imatge, Natura, Recurs, Text, Uncategorized | Etiquetat Medi, sistema solar, treball cooperatiu | Leave a Comment »\nel pla de salt\nAquest curs a l’assignatura de Coneixement del Medi hem treballat amb els alumnes de 6è de primària els ecosistemes i les característiques dels espais naturals protegits. Hem pensat que seria molt interessant i els resultaria motivador descobrir que en el nostre entorn proper en tenim i que segurament hi han estat.\nPer aquest motiu hem creat una webquest (http://webquest.carm.es/majwq/wq/ver/41240)\nque permet saber quins espais naturals protegits tenim a la província de Girona i quines són les seves característiques i peculiaritats més rellevants.\nAmb el treball que els alumnes realitzaran a partir de la webquest podran conèixer quins són, la seva ubicació, la fauna i la flora i, les activitats que s’hi poden dur a terme en cadascun d’ells.\nLlistat de les competències que es treballen en l’activitat.\nInterpretar de forma significativa la informació que es rep.\nTenir clars uns objectius o intencions en llegir un text determinat.\nUtilitzar diferents llenguatges i tecnologies de la informació i la comunicació.\nAcostumar-se a consultar els diccionaris per confirmar el significat\nMostrar interès per expressar les idees en públic de forma coherent.\nExpressar fets, conceptes de forma ordenada i clara.\nSaber tractar i utilitzar la informació de diverses fonts i en diferents formats.\nUtilitzar les funcions bàsiques del navegador: avançar/retrocedir, historial,\nreconèixer hipervincles i imprimir informació.\nConèixer i utilitzar els cercadors (de pàgines web, imatges…)\nCrear un document, escriure-hi un text simple i emmagatzemar-lo.\nInserir imatges, símbols i altres elements gràfics en un document.\nUtilitzar les opcions bàsiques del corrector ortogràfic.\nÚs de les habilitats i tècniques d’aprenentatge per realitzar les taques.\nAdquirir un actitud positiva envers l’aprenentatge.\nSer responsable i autocrític amb el treball propi.\nSer capaç de prendre decisions raonades davant de diverses opcions.\nIdentificar i conèixer els espais naturals protegits de Girona.\nValorar la importància dels espais naturals.\nMostrar cura del medi ambient.\nAcceptar les recomanacions i opinions dels altres companys.\nUtilitzar habilitats socials i de convivència envers als altres.\nEl treball mitjançant la webquest inclou el treball de diferents aspectes:\n– Cerca d’informació\n– lectura i comprensió de textos escrits i digitals\n– treball específic de vocabulari relacionat amb els ecosistemes i espais naturals protegits\n– coneixement i ubicació d’espais protegits dins les comarques gironines\n– resolució de les tasques per escrit i oralment i vocabulari\n– habilitats socials a l’hora de treballar en equip\n– iniciativa personal en la resolució de les tasques encomanades\n– interès per aprendre\nL’avaluació serà contínua i formativa. El mestre mitjançant rúbriques d’observació farà un seguiment del procés de treball que realitzen els alumnes. Els aspectes que es tindran en compte en l’avaluació seran:\n– comprensió de les tasques a realitzar i adequació en les respostes\n– creació de materials i exposició davant els companys\n– capacitat i implicació en el treball en equip\nIndividualment els alumnes realitzaran un qüestionari específic sobre el tema de treball per avaluar els continguts conceptuals de l’àrea de Coneixement de Medi.\n– Webquest creator per localitzar la webquest: http://webquest.carm.es/majwq/wq/ver/41240\n– Viquipèdia i cercadors d’informació\n– un processador de textos per elaborar les respostes de les tasques.\nEnllaç a un tutorial a la xarxa on s’expliquen els apartats de la webquest i què s’ha de fer en cadascun d’aquests.\nAgrupament d’alumnes: per parelles i /o equips\nEntre tres i cinc sessions\nElaboració i creació de webquest des de la pàgina webquest.carm.es o zunal.com per treballar i aprofundir sobre temes diversos seguint un mètode de treball diferent al que es duu a terme a l’aula.\nArxivat a Natura | Leave a Comment »\nEsteu navegant pels arxius de la categoria Natura.


Bauzá es queixa que Extremadura abaixi imposts i Balears no pugui\nARA BALEARS Palma 13/06/2013 00:09\n260x366 Bauzá, entre Joan Rotger i Carlos Delgado, presidí una reunió de batles per parlar de turisme. / CAIB Bauzá, entre Joan Rotger i Carlos Delgado, presidí una reunió de batles per parlar de turisme. / CAIB\nEl president José Ramón Bauzá evità ahir criticar la decisió del president extremeny, el també popular José Antonio Monago, que ha decidit abaixar el tram autonòmic de l'IRPF i culpà el sistema de finançament de la situació, perquè permet a una comunitat clarament receptora com l'extremenya aprovar rebaixes de tributs i, en canvi, impedeix que pugui fer el mateix una aportadora neta com Balears.\nBauzá afirmà que la baixada d'imposts a la comunitat d'Extremadura demostra "l'injust" sistema de finançament autonòmic, que produeix una "perversió" com és que unes comunitats puguin rebaixar els seus tributs i altres no perquè han de quadrar els seus comptes. "Amb aquest sistema de finançament -declarà Bauzá- es produeixen aquestes perversions, com que algunes comunitats autònomes, per la perversió del desequilibri del sistema de finançament, es puguin permetre el luxe d'abaixar els imposts, mentre que altres que som aportadores netes hem de demanar sacrificis als nostres ciutadans".\nBauzá afirmà que "ja li agradaria" rebaixar els imposts als ciutadans de Balears i ho faria "sense cap tipus de dubtes i aviat", però l'Executiu autonòmic prosseguirà amb la seva responsabilitat de quadrar els comptes públics i controlar el dèficit, i de reivindicar un nou sistema de finançament que s'aprovi com abans millor, informà l'agència Efe.\nLa decisió del president extremeny ha provocat enrenou dins el PP perquè Extremadura havia estat una de les comunitats que s'havia oposat al dèficit asimètric que reclamen Balears o Catalunya. Una de les primeres a criticar la decisió fou la comunitat de Madrid, que recordà que si Extremadura pot abaixar imposts és gràcies a les aportacions que realitza Madrid al sistema de finançament.


Itàlia renuncia a gastar 9.300 milions d'euros i rebaixa el creixement del PIB a l'1% el 2019\n3 min. Brussel·les 19/12/2018 14:38\nMissatge polític per no donar més arguments a l'euroescepticisme creixent. En això ha convertit la Comissió Europea l'acord al qual ha arribat amb Itàlia de cara als pressupostos del 2019. Brussel·les no aplicarà el procés sancionador per dèficit excessiu al país que governen la Lliga i el Moviment 5 Estrelles després que Itàlia hagi claudicat. Ha accedit a rebaixar l'augment de la despesa del 2,4% al 2%. L'esforç estructural que farà Itàlia s'eleva a 9.300 milions d'euros.\n"Siguem clars, la solució no és la ideal però evita obrir el procediment de dèficit excessiu", ha dit el vicepresident per a l'Euro de la Comissió, Valdis Dombrovskis. Però qui hi ha posat més política ha sigut el comissari d'Afers Econòmics, Pierre Moscovici, que ha explicat que part de l'acord demostra que la Comissió és capaç de dialogar i proposar solucions i no només de generar conflictes. Moscovici s'ha referit a les últimes catàstrofes ocorregudes a Itàlia (ensorrament del pont de Gènova i les inundacions), per les quals la Comissió serà especialment flexible a l'hora de permetre elevar la despesa si és per fer front als costos de reparació.\nPer això, Moscovici ha defensat que "l'acord demostra sense cap ambigüitat que la Comissió no és l'enemiga dels italians": "No som una màquina de tecnòcrates que imposa austeritat i denega la democràcia". Amb aquest missatge polític cap a les crítiques dels populistes italians ha demanat que es deixi enrere aquesta "caricatura".\nLa Comissió es manté "vigilant"\nL'acord el van avançar ahir els mitjans italians i l'ha confirmat aquest dimecres la Comissió Europea. Itàlia, doncs, accepta retallar els pressupostos que va batejar com "del poble". Tot i això, la Comissió ja ha avisat que els comptes li continuen preocupant, sobretot perquè Itàlia es nega a impulsar mesures com ara l'augment de l'IVA o perquè es mantenen altres iniciatives com una reforma de les pensions que eleva la despesa. Per això, tan Moscovici com Dombrovskis han insistit que seguiran amb tota l'atenció l'evolució dels esdeveniments.\nUna de les estratègies és la congelació de 2.000 milions d'euros de despesa prevista que la Comissió només permetrà que Itàlia desbloquegi si la reducció del dèficit va en bon camí. Amb l'acord, Itàlia augmentarà lleugerament el dèficit públic però es compromet a reduir l'estructural (el que serveix per delimitar si s'obre o no el procés sancionador). Segons la Comissió, abans Itàlia preveia elevar-lo un 0,8%, mentre que ara es compromet a mantenir-lo al 0%. A més, la Comissió ha destacat que ara el pla pressupostari s'emmarca dins uns paràmetres econòmics més realistes. Una afirmació que s'ha vist confirmada pel govern italià immediatament després quan ha rebaixat a un 1% la previsió de creixement del PIB per al 2019. Abans pronosticava un progrés de l'1,5% del PIB.\nLa resposta a Itàlia, una derrota europea segura\nCap de les dues parts volia arribar a la multa i encara menys després que França hagi anunciat mesures que eleven el seu dèficit per sobre del 3%. Per això, la Comissió ha elogiat aquest dimecres la capacitat de negociació dels líders italians i Moscovici també ha aprofitat per deixar un missatge per a "aquells que creuen que la Comissió té dues vares de mesurar". "No sancionem ni França ni Itàlia", s'ha felicitat avançat que aquesta mateixa tarda s'han reunit amb el ministre francès de Finances, amb qui també han parlat "d'ajustos" per compensar les nomes mesures aunciades.


CCOO es consolida com a segona força sindical al Grup Nissan\nDesprés de la realització de les eleccions sindicals a Nissan, CCOO es consolida com a segona força sindical al Grup Nissan.\nMés enllà de les anàlisis detallades que s'hagin de fer, hem de posar l'accent en la importància que té per a la nostra organització, que al Grup Nissan, a escalade tot l'Estat espanyol som la segona força sindical, amb un total de 34 delegats i delegades.\nSi traslladem aquestes dades a Catalunya, també som la segona força sindical amb una total de 23 delegats i delegades.\nCentres CCOO USOC UGT CGT\nZona Franca 8 10 7 2\nMontcada 2 5 2 0\nEstruch 2 3 4 0\nNIBSA 2 7 0 0\nNDS 1 3 1 0\nSant Andreu 8 0 5 0\nTOTAL 23 28 19 2\nÉs important ressaltar i agrair l'esforç i el compromís dels nostres afiliats i afiliades, delegades i delegats i del suport de la plantilla que han fet possible aquests resultats.\nCCOO a Nissan i en el conjunt del sector tenim el compromís de treballar per participar amb solucions per als treballadors i treballadores en un calendari que es presumeix ple de transformacions estructurals en el sector de l'automoció i components, com ja hem manifestat amb anterioritat. Volem participar d'aquests canvis, des de la certesa que tenim propostes fermes en defensa del teixit industrial, cap a una transició justa que permeti als treballadors i les treballadores mantenir l'ocupació.


RAMON CEIDE GÓMEZ – Joaquim Nadal\nRAMON CEIDE GÓMEZ\nEl dia 29 de juliol, dilluns, en un ple municipal extraordinari en què alguns temes van quedar sobre la taula, es va produir, com a fet més rellevant, la renúncia de Ramon Ceide a la seva acta de regidor. No vaig ser al ple i no puc reproduir ni les paraules ni l’ambient que s’hi respirava, però sí que puc acreditar que en Ramon ha rebut, ara i sempre, el reconeixement a una manera de fer marcada pel diàleg, l’esperit constructiu i la bona disposició per resoldre els problemes. Sé també que tots els grups van mostrar de forma unànime el reconeixement merescut a tota una trajectòria, i puc afirmar que en el que queda d’aquest mandat és molt probable que més d’una vegada l’equip de govern i, també, el grup municipal socialista trobin a faltar el seu tarannà dialogant i constructiu.\nConec bé en Ramon i l’he conegut més durant tot el temps en què hem treballat plegats. Primer com a regidor i després com a director dels serveis territorials del Departament de Política Territorial i Obres Públiques a Girona.\nVa arribar a l’Ajuntament l’any 1995 i va seguir com a regidor durant dos mandats, de 1995 a 1999 i de 1999 a 2003. Vam fer junts, doncs, dues campanyes electorals, vam compartir un primer mandat sencer i una part del segon, fins que el 2 de gener de 2002 jo vaig renunciar a l’acta de regidor i al càrrec d’alcalde per concentrar-me del tot en la política catalana. La seva incorporació a l’Ajuntament es va produir com a continuació d’una llarga tradició que havia encetat Joan M. Gelada; tan en Gelada com en Ceide provenien del món professional i d’una experiència molt acreditada com a gestors públics i com a representants corporatius del Col·legi d’Aparelladors. Des de 1979 fins a 1987, Ramon Ceide va ser vocal del col·legi al costat d’en Gelada, que n’era el president. Després, en els períodes de 1987 a 1991 i de 1991 a 1995 va ser el mateix Ceide qui assumiria la presidència d’una corporació professional molt feta a la transversalitat, al compromís cívic, i orientada a dignificar la professió, la seva projecció, i el seu lligam amb la gestió urbanística, la política d’habitatge, el control de qualitat dels materials i les tècniques constructives i la rehabilitació urbana. Una tradició que va adquirir el seu caràcter més emblemàtic amb el projecte de la seu col·legial a la Punxa, però que es manifestaria en tots els camps amb exposicions, publicacions i cicles i debats d’una permanent incidència ciutadana.\nAquesta experiència duria directament en Ceide a ocupar-se, a l’Ajuntament, dels temes urbanístics, de manteniments i de rehabilitació. Les brigades, l’urbanisme, el barri vell i Temps de Flors tenen marcada l’empremta de la seva trajectòria, de la seva dedicació del seu coneixement, del seu tracte. Encara ara, en les seves llargues passejades de necessari exercici i de meditació reflexiva, l’instint del regidor que va ser i ha sigut a l’oposició entre 2011 i 2013 traspua una actitud positiva de diàleg amb la ciutat i els ciutadans; d’intercanvi de punts de vista, de reflexions encertades, de comentaris a peu d’obra. En el seu cas, el coneixement i l’acreditació professional es van posar d’immediat al servei de la gestió si s’hi van acoblar harmònicament.\nCal dir que al seu coneixement professional, en Ramon hi afegia la seva capacitat didàctica, una actitud permanentment pedagògica per fer entendre i fer fàcil i planer l’exercici, a vegades massa teòric, del planejament, on els límits entre la realitat i el marc jurídic i d’ordenació costen de delimitar. El seu pas per l’Escola Universitària Politècnica i tots els seus anys de dedicació i d’intercanvi d’experiències docents i de recerca acrediten un complement imprescindible d’un bagatge que, al servei del municipi, va excel·lir sempre.\nLa culminació de totes aquestes aptituds la vaig poder copsar els quatre anys que vam col·laborar al Govern de la Generalitat. Crec que en Ramon va gaudir d’aquests anys i hi va posar tota la passió tranquil·la del seu caràcter i del seu coneixement, expressat amb un seguiment minuciós de tots els temes. Eren proverbials els seus plànols de la província amb explicació de les característiques, el cost i la localització de les inversions del Govern en el territori. Els materials d’en Ramon em van acompanyar moltes vegades com les eines imprescindibles per a les meves rodes de premsa en els serveis territorials de Girona. Sovint, a més, en el seu contacte habitual i reiterat amb alcaldes i regidors ja havia aplanat el camí dels temes conflictius i només em calia acabar de reblar el clau que ell ja havia deixat ben apuntat i ben estabilitzat.\nPerò on la manera de fer d’en Ramon ha excel·lit sempre més ha estat en les relacions humanes, en el tracte amb els altres regidors i regidores, en la relació amb els ciutadans i ciutadanes. En la capacitat de crear sintonia i simpatia amb els col·lectius que ha tractat. És l’esperit que desprèn la seva clara i amable carta de comiat com a regidor.\nAra, merescudament jubilat i dedicat a la seva família, en Ramon recollirà en les seves passejades llargues, que ja he esmentat, els fruits de tota una vida. L’aturaran pel carrer, entrarà a les botigues, tafanejarà les obres, el cridaran per ensenyar-li les novetats, reviurà experiències viscudes al caire de les portes de molts establiments del barri vell que ell haurà ajudat a refer i rehabilitar. Podrà copsar l’ànima viva de la ciutat, que ell mateix porta al cap i porta al cor.\nAmb prou feines esbossarà un somriure quan s’adoni que el barri vell està desbordat de visitants, que els bars i els establiments de restauració es toquen els uns amb els altres, que han proliferat, com mai, els grups organitzats i les botigues de records. Portat per una austeritat extrema difícilment s’asseurà per gaudir un instant d’alguna de les terrasses que ell mateix ha ajudat a configurar en el passat. Amb pas lent i un posat atent, en Ramon rebrà el reconeixement unànime d’una ciutat que sabrà agrair-li els anys llarguíssims de la seva dedicació delicada i sensible als interessos col·lectius i al comú.\nSegur que més d’un cop el cridaran per refrescar la memòria històrica d’un planejament que, també ell, va ajudar a definir i construir, i que ha donat fruits d’equilibri i benestar la nostra ciutat.\nL’agraïment immediat és potser l’homenatge espontani més merescut.\nJoaquim Nadal\t2016-10-23T17:58:33+02:00\t16/08/2013|


PUIG, FERMÍ - Llibreria L'Illa - Llibreria Online de Mollet - Comprar llibres online\n/ PUIG, FERMÍ\nEl Fermí Puig és un gran cuiner. I sap que un bon plat no és res sense una taula plena de persones estimades que el puguin degustar. Aquest llibre és com anar a cal Fermí: bones re... PUIG, FERMÍ ENCICLOPEDIA CATALANA viernes, 1 de noviembre de 2019\nAutor: PUIG, FERMÍ Marca: ENCICLOPEDIA CATALANA Llançament: 01/11/2019 Disponible\nFermí Puig condueix la secció setmanal Cuinetes del programa El món a Rac1. El 2009 algunes de les receptes esmentades van quedar recollides en un llibre amb el mateix títol que el... PUIG, FERMÍ COLUMNA martes, 1 de noviembre de 2011\nAutor: PUIG, FERMÍ Marca: COLUMNA Llançament: 01/11/2011 Per confirmar\nLA TRADICIÓ, DE PARES A FILLS PUIG, FERMÍ LABUTXACA viernes, 1 de octubre de 2010\nAutor: PUIG, FERMÍ Marca: LABUTXACA Llançament: 01/10/2010 Per confirmar\n60 CANTEN EL CATALA, ELS\nAquest estudi-catàleg, realitzat per Fermí Puig ?un dels grans especialistas en la matèria? fa un repàs històric als primers anys de la Cançó, analitzant els seus detalls i caracte... PUIG, FERMÍ PAGES EDITORS lunes, 1 de marzo de 2010\nAutor: PUIG, FERMÍ Marca: PAGES EDITORS Llançament: 01/03/2010 Per confirmar\nCuinetes és la secció de cuina que comparteixen al programa de ràdio El món a Rac1 el reconegut xef Fermí Puig i el periodista Jordi Basté. D'aquestes trobades setmanals ara en rec... PUIG, FERMI COLUMNA lunes, 1 de junio de 2009\nAutor: PUIG, FERMI Marca: COLUMNA Llançament: 01/06/2009 Per confirmar


Açorianidade – Azures\nAçorianidade rima amb saudade i aquest enyorament que pot esdevindre malaltís, li’l confereixen les dues natures: l’ànima de la cultura portuguesa i el fet de trobar-se aïllat enmig d’un oceà. Ha de ser diferent estar envoltat per una mar coneguda, limitada, com el Mediterrani.\n«O açoriano é assim por todos os motivos verdadeira e essencialmente português, o português puro que nas épocas gloriosas danossa história se isolou no meio do Atlântico.» José Batista.\n«Aos 30 anos, sem qualquer intenção reivindicativa ou política, apenas por um sentimento de saudade e “desterro”, criava Nemésio o conceito e o termo açorianidade, alma do ser-se açoriano, que emerge em quase toda a sua obra de poeta e de romancista e contista.» António Machado Pires\nA Os Flamingos es trobava el veterinari, i fou on João ens convidà el darrer mes de la meua estada a les illes, un menú de plats que ja no recorde, a prop d’on treballava de fuster. Li havien enretirat el carnet per conduir borratxo, a l’illa era difícil no trobar hòmens d’una certa edat, João rondava els cinquanta, amb l’hàbit de beure. Tenia un fill, era divorciat i li faltava el dit menut. Tampoc doblava bé la mà. Uns taulons de fusta que tallava massa de pressa. Potser havia begut, això no m’ho va dir.\nOs Flamingos és una freguesia, una feligresia, de quan l’illa estava dividida entre parròquies. Hòmens i dones que els diumenges, com si estigueren al sud d’una altra terra lligada de manera igual d’intricada a la mar, com ho és Holanda, passejaven mudats fins a l’església. Zelanda a les illes, Zelanda a la ciutat d’Horta.\nJosse Van Huerter va arribar a l’arxipèlag temps després de la seua descoberta. Segons diuen, fou el primer mariner que s’instal·là a la ciutat i com sempre, els hòmens prenen importància amb els llocs que anomenen: de Huerter a Horta, amb una o oberta i musical. Entre els seus somnis, estava el de crear una nova Flandes enmig de l’Atlàntic. Administradors i colons curiosos que arribaren a aquest indret desconegut però que no duraren massa establerts. Per què? Huerter, però, es va casar amb una portuguesa i dos o tres fills, i va morir a la ciutat que duia el seu nom.\n«Faial, havent estat cedida per Alfons V a Elisabet de Borgonya, atragué immigrants flamencs (d’ací el nom d’ Ilhas Flamengas que hom donà també a l’arxipèlag)»\nPrimer, però, els nous vinguts flamencs es quedaren a la platja, Praia do Almoxarife, un lloc feréstec i dominat per l’onatge i l’esperit de la mar, i no fou fins que descobrien l’interior de l’illa, la vall protegida, flanquejada per barrancs, que s’instal·laren permanentment.\nFlamingo: un altre nom que és un ocell. De la família dels fenicoptèrids, són coneguts pel seu cos esvelt i el color rosa de plomes i potes (del roig encès al salmó o el blanc), i pel seu bec gros i corbat, amb la punta fosca.\nZelanda és una terra que s’enfonsa, l’arxipèlag de les Açores és terra volcànica. Horta té el nom de la meua comarca, al continent però amb mar.\n«Em S. Miguel (Bernardo & Montenegro, 2003) e no Faial, terreno cultivado de melões e/ou melancias»