Presentació de la campanya "Revetlles amb pr... - Govern.cat\nquery_builder 22 juny 2004 14:16\nPresentació de la campanya "Revetlles amb precaució 2004" a les Terres de l'Ebre\nLa presentació ha comptat amb la presència del responsable de la campanya a nivell de Catalunya, Jaume Guamis i del nou responsable d’Emergències a les Terres de l’Ebre, Joan Rich\nEl delegat del Govern a les Terres de l’Ebre, Lluís Salvadó, ha presentat aquesta tarda la campanya “Revetlles amb precaució” 2004, que organitzen conjuntament la delegació del Govern Central a Catalunya, la Direcció General d’Emergències i Seguretat Civil, l’Ajuntament de Barcelona, la Federació de Municipis de Catalunya, l’Associació Catalana de Municipis i Comarques i alguns fabricants de material pirotècnic de Catalunya.\nLa presentació d’aquesta campanya a diferents territoris de Catalunya té com a objectiu fer-ne la màxima difusió possible per tal de minimitzar els riscos que comporten els hàbits d’aquestes celebracions populars arreu de Catalunya, tant pel que fa a l’ús del material pirotècnic com a l’encesa de fogueres o realització de correfocs.\nEl coordinador de la campanya, Jaume Guamis, ha donat informació global de lla campanya arreu de Catalunya en material editat, llistat de distribució del mateix i incidències de la campanya de 2003. Aquest any s’han editat 200.000 tríptics amb vinyetes informant del tipus de material pirotècnic i els consells per a la seva utilització, 100.000 fullets per a adults, 35.000 pòsters i 8.300 CD ROM. Aquest material ha estat distribuït pel govern de l’Estat (que és qui en té competència) als municipis de més de 5000 hab i pels Consells Comarcals en aquells menors de 5000 hab. La novetat respecte al repartiment de la campanya anterior és el fet que aquest cop s’han inclòs 79 Centres de recursos del Departament d’Educació i els cossos d’Agents Rurals.\nEn referència a les dades que es disposen a nivell de Terres de l’Ebre, el delegat del Govern, Lluís Salvadó, ha destacat que l’any 2003 l’Hospital Verge de la Cinta va atendre 5 incidències lleus (cremades, cossos estranys als ulls i perforació d’oïda) durant la revetlla, una d’elles, una persona de 71 anys i les altres quatre a menors d’edat compresa entre 9 i 12 anys.\nFinalment el qui serà cap d’Emergències a les Terres de l’Ebre, Joan Rich, ha destacat que el cos de bombers ha ampliat la seva plantilla disponible a les Terres de l’Ebre en 45 persones per a la nit de la revetlla (la plantilla normal sol ser de 58 persones).\nRich ha aprofitat per fer una crida as la col·laboració instant la població a informar al núm. 112 de qualsevol incidència (per petita que sigui) que es produeixi la nit de la revetlla.\nImatge de la roda de premsa de presentació de "Revetlles amb precaució 2004" 150


Més de 300 persones omplen l’església de les Borges en el concert de l’Orquestra Julià Carbonell\ngarrigues.cat 18:34 19/10/15\nMés de 300 persones han assistit al concert “Menú degustació amb la Julià Carbonell”, que s’ha celebrat a l'església de la Parròquia de l'Assumpció de Maria de les Borges Blanques, aquest diumenge, 18 d’octubre.\nmés persones església concert borges juli\nEl concert de l'Orquestra Simfònica Julià Carbonell a l'església de les Borges.\nMés de 300 persones han assistit al concert Menú degustació amb la Julià Carbonell, que s’ha celebrat a l'església de la Parròquia de l'Assumpció de Maria de les Borges Blanques, aquest diumenge, 18 d’octubre, a les 6 de la tarda.\nL'Orquestra Simfònica Julià Carbonell de les Terres de Lleida ha dut a terme la seva actuació amb un repertori d’obres de Mozart, Bach i Schubert, i el concert, organitzat per l’Institut d’Estudis Ilerdencs de la Diputació de Lleida, en col·laboració amb l’Ajuntament de les Borges Blanques, s’emmarca dins la gira que l’orquestra està fent a Torres de Segre, Lleida, Almacelles i el Vendrell.\nL'actuació, amb els violinistes Joan Sancho i Joan Marsol com a solistes, ha comptat amb Divertimento KV 136 de Wolfang Amadeus Mozart, Concert per a dos violins i cordes en re menor BWV 1043 de Johann Sebastian Bach i la Simfonia núm. 8 en si menor -coneguda com la Simfonia Inacabada- de Franz Schubert. Per finalitzar el seu Menú degustació, l’orquestra va interpretar dues peces com a postres sorpresa per a un àpat... inacabat.\nLa Mostra de Teatre Còmic Amateur de les Garrigues porta l’obra “Feta està sa barrina” a les Borges


- El Cor Drassanes -: 17 de març de 2016: concert amb "Les set edats" al Museu Marítim de Barcelona\n17 de març de 2016: concert amb "Les set edats" al Museu Marítim de Barcelona\nLes set edats és una cantata composta pel nostre director, l'Óscar Peñarroya, i amb lletra de Cèsar Aparicio que vam estrenar el juny de 2015 al Palau Moja de Barcelona acompanyats de Jordi Castellà al piano. És un emotiu repàs per la vida, des del naixement fins a la mort, que no deixa indiferent ningú que l'ha sentida.\nVam cantar-la de nou, al cap de dues setmanes, i juntament amb els cors amics: Coral Caelum, Coral Edu.cant i Orfeó Badaloní, acompanyats per la Banda Simfònica del Conservatori de Sabadell al magnífic Paranimf de la Universitat de Barcelona el 26 de juny de 2015. Un esplèndid concert que tots recordarem.\nEl Cor Drassanes l'ha pogut tornar a interpretar, juntament amb la Coral Caelum i l'acompanyament de Jordi Castellà al piano a l'auditori de Sant Climent de Llobregat, dins del marc de la Catalunya Coral, organitzat per la FCEC, el novembre passat.\nDoncs bé, ens agrada tant aquesta obra que hem demanat a la Direcció del Museu Marítim de Barcelona que la poguéssim interpretar de nou i en format gran, amb les altres tres corals amigues i l'acompanyament de tres percussionistes i del pianista Jordi Castellà dins de les Drassanes Reials de Barcelona. El projecte comporta unes despeses i un esforç d'organització que en gran part assumeix el mateix Museu per fer possible el concert. N'estem, doncs, molt contents i agraïts.\nAixí doncs, el dijous 17 de març, a les 19 hores, el Cor Drassanes, la Coral Caelum, la Coral Edu.cant i l'Orfeó Badaloní amb la direcció d'Óscar Peñarroya i l'acompanyament de músics interpretaran conjuntament aquest concert a la sala Comillas del Museu Marítim de Barcelona. l'entrada és gratuïta.\nPer introduir el concert, en la primera part oferirem la Missa, de cinc parts, de l'autor contemporani nord-americà Eugene Butler. Es tracta d'una obra impactant, amb molta força, de música sacra. En la segona interpretarem la cantata Les set edats, amb lletra de Cèsar Aparicio i música d'Óscar Peñarroya; una exquisida i emotiva obra inspirada en William Shakespeare que fa un repàs per les set edats de la vida: naixement, infantesa, adolescència, joventut, maduresa, vellesa i mort.\nUs convidem que veniu i en gaudiu.\nPart I. Missa, d'Eugene Butler\nPart II. Les set edats, d'Óscar Peñarroya i Cèsar Aparicio\nPublicat per Josep Maria Nin a les 0:29\n17 de març de 2016: concert amb "Les set edats" al...


Alguns mites sobre tenyir-se el cabell - FÒRUM.ad\nOn: 24/01/19 7:38\nUn altíssim nombre de dones tenyeix el seu cabell mensualment i unes altres no ho fan, preocupades per alguns mites sobre el tint del cabell. Et revelem el que hi ha de cert o de fals sobre aquest tema…\nTenyir-se el cabell no es va inventar fa poques generacions. Ja en el temps dels egipcis, dones i homes modificaven el seu color capil·lar amb henna natural i cendra. En el segle XX va entrar en escena la coloració sintètica. I avui dia ens esforcem per a eliminar, en la mesura que sigui possible, aquests components químics a la recerca de tints naturals o, fins i tot, vegans.\nEn plena era en pro del natural i del que és vegà, la tendència és la d’utilitzar productes amb menys química en la seva composició, respectuosos amb el medi ambient i capaços de millorar la qualitat del cabell alhora que aconsegueixen un tenyit efectiu i durador.\nTots els dies rebem informació, ja sigui gràcies a les revistes o a Internet, no obstant això existeixen tants mites sobre el tint que hem decidit aclarir més d’un. Avui desmentim i confirmem les xafarderies més populars de la coloració.\nAquests són els mites sobre el tint de cabell\nTots els tints són iguals. FALS. Existeixen tres tipus de coloració. Cadascuna ve determinada per la durada dels resultats:\n– la temporal, aporta color mitjançant molècules pigmentades que s’adhereixen a l’exterior del cabell.\n– la semipermanent, penetra en la zona superficial de la tija capil·lar i altera la seva estructura de forma més lleu.\n– la permanent, penetra a l’interior de la fibra capil·lar i retira el pigment natural de cabell, la qual cosa permet que el color es fixi de forma definitiva.\nTenyir-se amb els cabells bruts és millor. CERT. En aquest punt hi ha controvèrsia. Alguns professionals asseguren que els olis que produeix el nostre cabell de forma natural ajuden al fet que el pigment s’adhereixi millor a la fibra capil·lar. Uns altres diuen que els tints actuen igual, encara que el cabell estigui acabat de rentar. El que sí que és cert és que el cuir cabellut net està més exposat, per la qual cosa és més probable que et piqui el cap durant la coloració o que la zona s’irriti. D’aquesta manera, l’aconsellable és que rentis el cabell uns dos dies abans d’anar a la perruqueria. A més el cabell net afavoreix a la possibilitat d’aparició de certes irritacions. Un dels mites sobre el tint més populars. Sigui com sigui, el nostre consell és que no et rentis el cabell el dia anterior al tint.\nUn abús de tint pot generar alopècia. FALS. No existeix cap relació entre la constància de l’ús dels tints i la caiguda del cabell. Els tints poden fer que la fibra capil·lar s’afebleixi, es trenqui amb facilitat i provoqui que perdem volum, però no fa que caigui el cabell des de l’arrel. Hi ha tractaments capil·lars que poden ser agressius i poden afeblir el cabell, però per si mateixos no són capaços de generar calvície.\nEl ros dissimula millor els cabells blancs. CERT. Aquestes es difuminen millor amb el ros, l’efecte arrel no és tan evident com en contrast amb el bru o el castany, i les tonalitats més clares suavitzen els trets de l’edat alhora que aporten llum al rostre.\nEls productes anticaspa eliminen el color. CERT. Aquest tipus de xampús necessiten un major poder d’arrossegament per a retirar les partícules de caspa que queden per la descamació del cuir cabellut.\nPrevious Post: La nova peli de Bola de Drac arriba el dia 1 a Andorra i en català\nNext Post: Actualització: Estat de les carreteres


L'editor català Marià Veloy guanya el 33 Premi de Novel•la Ciutat d’Alzira, en una edició on el centenari del Gran Teatre ha estat protagonista | Alzira Ràdio 107.9 fm | Notícia Alzira\nL’escriptor Marià Veloy ha sigut el guanyador del XXXIII Premi de Novel·la Ciutat d’Alzira amb “El món comença”. Veloy va rebre divendres el guardó durant el transcurs del sopar dels Premis Literaris Ciutat d’Alzira, juntament amb els guanyadors de les diverses modalitats. Un acte, conduït per l’actriu valenciana Débora Esteve, que enguany recuperava també la presencialitat amb un format renovat. Les personalitats polítiques presents van aprofitar per reivindicar la llengua i la cultura, en uns discursos on va estar molt present la capitalitat cultural d’Alzira 2022.\nEn “El món comença”, l’escriptor i editor barceloní Marià Veloy rescata la figura de Toreski, un dels impulsors ara fa 100 anys de Ràdio Barcelona.\nMarià Veloy va rebre el guardó directament de mans de l’alcalde d’Alzira, Diego Gómez, qui va agraïr a les huit entitats patrocinadores l’esforç per mantenir vius uns premis que s’han consolidat com a referent dins del calendari literari del nostre àmbit lingüístic i que han estat un dels elements que han convertit Alzira en capital cultural\nPel que fa al XXIII Premi d’Assaig Mancomunitat de la Ribera Alta, el guardó ha anat a parar a les mans de Vicent Pardo. En l’obra Bestiari, l’escriptor i mestre de Vinalesa aboca moltes de les seues vivències personals amb els animals barrejades amb humor. El XVII Premi de Poesia Ibn Hafaja va ser per a Pasqual Mas i Usó per Geòrgiques, un diàleg amb la natura que té com a referent l’obra de Virgili. El Premi Europeu de Divulgació Científica ha quedat enguany desert.\nL’editor Josep Gregori va ser l’encarregat de lliurar el premi de literatura infantil que enguany va ser per a Maria Josepa Payà per “Mariola i la botiga de la font”. Gregori va aprofitar l’ocasió per a reivindicar l’educació del futur i posar els docents al centre front a la digitalització. Així mateix, l’editor reivindicà la necessitat de generar continguts de qualitat en valencià.\nEl Conseller de Cultura i Educació va posar el punt i final a la gala de lliurament dels premis literaris amb un discurs en el qual va felicitar Alzira per la seua aposta per la cultura.\nMarzà també va aprofitar per anunciar oficialment que el 2022 serà l’any Fuster, en honor a l’escriptor de Sueca.\nCategories Cultura Etiquetes plca 2021 Navegació per les entrades


O-TeArai: de juliol 2020\nTotes les sales són aparentment iguals, rectangles de raó àuria amb una porta a cadascun dels costats curts, una llibreria en un dels costats llargs, i un tancament envidriat a l'altra costat llarg que comunica amb un jardí molt ben cuidat. Són sales molt agradables gràcies a les vistes al jardí i a la llum que reben. I molt confortables, moblades amb unes còmodes butaques centrals on em passo les hores llegint sense patir cap destorb. Només cal agafar un dels llibres de la llibreria, seure, i llegir. Una de les portes comunica amb la sala anterior i l'altra amb la sala posterior. Hom sempre és lliure de sortir al jardí, si en té ganes, amb el benentès que aleshores ja no s'hi pot tornar a entrar. També s'és lliure de retrocedir a la sala anterior. Però per accedir a la sala posterior és necessari el permís del bibliotecari de la sala. I és que a cada sala hi ha un bibliotecari que no només té cura de l'espai i dels llibres, sinó que fa d'amfitrió dels lectors que arriben procedents de la sala anterior, i decideix el moment a partir del qual un lector pot accedir a la sala següent, si així li plau.\nSuposo que deu haver una primera sala, on devia jo començar ja fa molts anys, quan no era més que un infant.Una sala que potser és una mica diferent de la resta, amb una sola porta, o amb una de les portes que comunica amb algun espai que ja no és biblioteca. Però encara que crec recordar algunes de les sales per les que he passat, no tinc cap record d'aquesta hipotètica primera sala. Podria, evidentment, tornar enrere sala rere sala fins potser arribar a aquesta sala inicial, però m'hi estic tan bé, tan a gust, a la sala on ara sóc, em resulten tan captivadores les lectures que m'ofereix, que la simple idea de marxar se'm fa costa amunt. Més aviat m'enllamineix allò que pugui arribar a trobar a la propera sala, i cada cop espero amb més impaciència el moment en què el bibliotecari se m'atansarà i, amb el filet de veu que gasten tots els bibliotecaris, em convidarà a passar a la propera sala amb la fórmula de rigor, potser a la següent sala trobareu lectures que us interesaran més.\nLa lectura de Robinson Crusoe ha estat una decepció. Decepció per la matussera prosa de Defoe, per la manca d'estructura de la novel·la, per la inhumana perseverança del personatge, per l'interminable i extravagant final, per l'equivocat pròleg que l'acompanya... Però tot i això haig de reconèixer que he gaudit de la lectura, si més no, a partir del moment que vaig decidir que, més que una novel·la d'aventures, el que tenia a les mans era una obra moral, una mena de catecisme on, sota la forma d'una ficció utòpica, l'autor establia amb la seguretat pròpia dels il·luminats les línies mestres que han de pautar la vida de tota persona, això és, aïllament extrem i laboriositat infinita.\nI un cop sabut a riure, que, ben llegits, els moralistes sempre resulten d'una comicitat extrema.\nEtiquetes de comentaris: Daniel Defoe


L’associació Atzavara-Arrels, premiada per la seva trajectòria al lleure | Diari de Tarragona\nL’associació Atzavara-Arrels, premiada per la seva trajectòria al lleure\nEl premi l’han donat al Teatre Romea de Barcelona i reconeix els dinou anys de trajectòria de l’associació\n03/06/2019 13:42 | Actualizado a 05/06/2019 18:00\nAlguns dels nens d’Atzavara acompanyats per l’Òscar Pla i Judith Sancho, dos dels tècnics de l’associació. FOTO: cedida\nAtzavara-Arrels és una associació sense ànim de lucre que té l’objectiu de contribuir a fer de Tortosa una ciutat per a tothom: solidària, diversa, respectuosa i crítica. Promouen la inclusió social i desenvolupen activitats, projectes i serveis que contribueixen a millorar la qualitat de vida de les persones vulnerabilitats.\nA punt de complir vint anys de trajectòria, la Fundació Carulla, els ha guardonat amb el «Premi trajectòria», recollit ahir per bona part del seu equip al Teatre Romea de Barcelona. La gala que aplegava diferents esplais, agrupaments, caus, casals i ludoteques, en total 71 candidatures aspiraven al «Premi Estímul» (que implica 2.000 euros i l’assessorament d’una persona experta de la fundació que ajudarà a liderar el projecte de l’entitat el curs acadèmic del 2019 i 2020) o al «Premi Trajectòria» (amb una compensació de 4.000 euros). Atzavara-Arrels va obtenir ahir aquest segon premi. Alba Pellissé, directora de l’associació va declarar al Diari: «Estem molt contents i emocionats, tot just, Atzavara compleix aquest any 19 anys. He passat per molts moments i ha passat molta gent pel nostre centre, som moltes les generacions que han crescut allí i que ara fan de voluntaris». I afegia «això ens serveix per reflexionar d’on venim i on estem ara. Com vam començar els nostres orígens».\nEl concurs Fundació Carulla\nCom expliquen les bases del concurs, aquestes associacions tenen un paper clau en l’educació per a la transformació social. Perquè des del diàleg i l’experimentació, participen i s’integren en els barris i comunitats, treballant valors com la justícia, la igualtat i la cohesió social. Des del cor i amb passió engeguen aquestes iniciatives que la gran majoria de casos són amb forma de voluntariat.\nAtzavara, «un espai obert»\nPellissé explicava «aquest premi és una estimulació; en la nostra professió costa molt veure resultats i obtindré fruits. És una feina lenta i requereix molta paciència i constància».\nL’Alba Pellisé és la directora del centre des de l’any 2006.«Després de viatjar durant una temporada, me’n vaig adonar de l’important que és la interculturalitat», explica.\n«Quan viatges te n’adones que portes unes ulleres als ulls de prejudicis i quan te les treus te n’adones que tot és molt més relatiu des d’un judici de valor just, molt més enriquidor».\nDes del 2000, any de constitució d’Atzavara, que treballen amb diferents perfils d’educadors i a través de diferents dinàmiques per: «posar la interculturalitat com a valor objectiu».\n«Atzavara és un espai lliure, on tot és possible i cada anys és diferents, ens adaptem a les necessitats de cada moment. Atzavara cerca apropar a persones de diferents cultures, forjar un món solidari per ajudar a les persones d’ètnies minoritzades a una integració completa en la seva nova societat d’acollida». «El més important probablement que sempre intentem transmetre als nostres xiquets i xiquetes, és que creiem amb ells i amb les seves oportunitats».\nAquest serà el segon casal d’estiu organitzat per l’associació, Pellisé explicava: «al casal ens agrada barrejar gent, establir relacions no convencionals, compartir el dia amb perfils molt diferents». Tot «amb la finalitat d’enriquir-nos». Segons la presidenta: «estem especialitzats amb aquesta modalitat i ens agradaria també exportar-la».


Arxius de Pensar el món - CaixaForum Tarragona - Hänsel * i Gretel *\nPensar el món – CaixaForum Tarragona\nCiència i fe, què ens diuen els estels — Amb els físics Javier Tejada i Emili Marlés 2\nAutor: - 12/01/2022\nModerat per Llucià Homs, codirector de Hänsel* i Gretel*. CaixaForum Tarragona 19 d’octubre de 2021 ******** LH: Jo voldria incorporar aquí un element, us volia preguntar com altres tradicions religioses ha entrat en el debat de ciència i fe? EM: No conec tant el tema, sí que et puc parlar en general com a fe cristiana.…\nContinuar ... Ciència i fe, què ens diuen els estels — Amb els físics Javier Tejada i Emili Marlés 2\nCiència i fe, què ens diuen els estels — Amb els físics Javier Tejada i Emili Marlés 1\nAutor: - 15/12/2021\nModerat per Llucià Homs, codirector de Hänsel* i Gretel*. CaixaForum Tarragona 19 d’octubre de 2021 LH: Benvinguts, Javier, Emili. Parlem de la condició humana del segle XI, parlem de la relació de la ciència amb la religió. Els dos sou físics de formació i això marca un caràcter. Dibuixem primer aquest marc mental del debat d’avui. Dues…\nContinuar ... Ciència i fe, què ens diuen els estels — Amb els físics Javier Tejada i Emili Marlés 1\n* Moderat per Llucià Homs, codirector de Hänsel* i Gretel*. CaixaForum Tarragona 19 d’octubre de 2021 Glòria Olivé, directora del CaixaForum Tarragona: Benvinguts i benvingudes, gràcies per acompanyar-nos en aquesta sessió que obre el cicle “Pensar el món”. es tracta d’una proposta de debats que reafirmen el compromís de CaixaForum Tarragona per la divulgació…\nContinuar ... Murs, muralles, víctimes i botxins — Amb el periodista Tomàs Alcoverro i l’escriptora Emma Riverola


La lluita britànica contra el fracking es lliura al comtat de Lancashire | Directa\nL’empresa va declarar que, degut a una acció de boicot, havia patit unes pèrdues considerables i un retard en la construcció de la plataforma d’extracció\nPaula Duran, Lancashire (Regne Unit)\nFrança, Alemanya, Bulgària i Irlanda són alguns dels estats europeus que han decidit prohibir, a través dels seus parlaments, l’ús de la tècnica de la fracturació hidràulica –o fracking– en el seu territori. Per contra, el Regne Unit ha decidit apostar per desenvolupar aquesta indústria amb la intenció d’aconseguir independència energètica, emmirallant-se així en els resultats que es van obtenir als Estats Units. Des de l’any 2006, els EUA han trinxat el seu territori de punta a punta amb la fracturació hidràulica, causant greus problemes mediambientals –alguns irreversibles, com la contaminació dels aqüífers–, per tal d’aconseguir una suposada independència energètica.\nCuadrilla Resources ha estat la primera empresa privada britànica a intentar desenvolupar el fracking al Regne Unit i Lancashire, el primer comtat en patir-ho. L’any 2011 ja es van produir episodis sísmics al comtat, que van portar l’estat britànic a aplicar una moratòria al fracking fins l’any 2012. El 90% de Cuadrilla és propietat de dues empreses, una australiana -AJ Group- i una estatunidenca -Riverstone Holdings-, dedicades al sector de l’exploració i explotació de petroli i gas, amb inversions en el mercat de les energies renovables.\nCuadrilla Resources ha estat la primera empresa privada britànica en intentar desenvolupar el fracking al Regne Unit i Lancashire, el primer comtat en patir-ho\nD’entre els presidents que han passat per l’empresa es troba John Browne, exdirector general de la companyia BP durant 12 anys, qui va declarar, el mateix any dels fets sísmics, que el jaciment de gas que hi ha sota la costa de Fylde –a l’oest de Lancashire– "podria satisfer el consum del Regne Unit durant 56 anys". Poc després, un informe del Ministeri d’Energia i Canvi Climàtic britànic va desmentir que els jaciments pogueren servir per aportar energia suficient per abastir a tot el Regne Unit durant molts anys, però sí podien ser considerats per vendre’s al mercat. D'altra banda, l’Administració d’Informació Energètica (AIE) dels EUA va assenyalar que les conques d’esquist del Regne Unit són més complexes que les estatunidenques i, per tant, més costoses de perforar.\nLa indústria del fracking també ha provocat certs malestars al Regne Unit. Això és degut als conflictes d’interessos que s’han descobert entre les persones implicades en les polítiques energètiques, sobretot pel que fa a la Cambra dels Lords, i les empreses encarregades de desenvolupar-les, ja que els primers tenen vincles financers dins de la indústria petroliera i gasista. Tot i això, enguany s’ha donat llum verda al fracking i hi ha previstos uns quants plans d’exploració i perforació a través d’empreses com Cuadrilla, IGas i Third Energy. Ara per ara, Cuadrilla, que té permís per perforar a Preston New Road, competeix amb Third Energy, que té un concessió al comtat de North Yorkshire, per ser la primera companyia d’exploració de gas d’esquist de l’estat.\nDegut a l’amenaça imminent que, des de l’any 2011, rondava pels voltants del comtat de Lancashire, quan Cuadrilla va fallar en la primera perforació, es va crear la plataforma Frack Free Lancashire. L'organització aplega residents locals i ambientalistes, com organitzacions veïnals, ecologistes i persones a títol individual de tot el comtat britànic, que s’oposen als plans de l'empresa. A Preston New Road Cuadrilla ja té els permisos i està construint la plataforma, i a Roseacre Wood s’està dirmint si concedir-li el permís.\nL’empresa havia presentat un recurs contra la negativa del Comtat de Lancashire i el secretari de Comunitats del Govern Central britànic va decidir considerar-la / Frack Free Lancashire\nFa tres anys, quan les empreses de la indústria del fracking es trobaven en ple auge, Cuadrilla va mostrar interès per explorar el gas d’esquist –o gas de fracking– a les zones rurals de les afores de Blackpool, municipi proper a Preston New Road, on ara té el permís. Açò va provocar que la mobilització antifracking s'intensifiqués. Poc després, l’any 2015, el Consell del Comtat de Lancashire, influït per les 11.000 signatures que havia rebut de les residents locals, va descartar les sol·licituds d’exploració de Cuadrilla. Tanmateix, en octubre de 2016, el secretari de Comunitats del Govern Central britànic, Sajid Javid, va rebutjar la resolució del Consell local i va aprovar els plans empresarials. L’empresa havia presentat un recurs contra la negativa del Comtat de Lancashire i Javid, exdirector del Deutsche Bank, va decidir considerar-la, tot i la forta oposició social als plans de l’empresa.\nL’exploració de camps per part de Third Energy a Yorkshire s’està retardant, ja que els consells temen una oposició local com a Lancashire. L’última enquesta del Govern sobre l’acceptació social cap al fracking indica un ampli rebuig\nDes de Cuadrilla com des de les posicions favorables del govern, pretenen vendre el fracking a Lancashire com "el nou cotó", fent al·lusió a una indústria històrica en el comtat. No obstant això, la Plataforma comtal contra el fracking ha influït en l’opinió pública, que en gran part ja s'hi oposa. Una fita històrica que ha posat en alerta les empreses de la indústria. "Vam unir forces amb els grups de residents locals per mostrar que els seus plans, tot i comptar amb el suport de la indústria i el govern, no comptaven amb el suport de la gent", explica Kieran Dunne, activista antifracking, membre de Frack Free Lancashire. En aquest sentit, l’exploració de camps per part de Third Energy a Yorkshire s’està retardant, ja que els consells temen una oposició local com a Lancashire. L’última enquesta del Govern sobre l’acceptació social cap al fracking indica un ampli rebuig. Actualment, hi ha més de 250 grups comunitaris arreu del Regne Unit que rebutgen l’exploració per fracturació hidràulica.\nUna indústria tocada de mort\nLes exempcions fiscals que ha proporcionat el Govern britànic per al desenvolupament del fracking han donat un últim sospir a una indústria agonitzant, que fins i tot grans inversors com Barclays han abandonat. Tant al Regne Unit com al món sencer, la indústria del fracking no està passant pels seus millors moments.\nLes activistes antifracking del comtat asseguren que han redoblat la seua lluita i empren l’acció directa i el boicot cada dia. L’objectiu és interrompre la futura perforació de pous en la instal·lació d’1,5 hectàrees que Cuadrilla està muntant a Preston New Road. A principis d’estiu, l’empresa va declarar que, degut a una acció de boicot, havia patit unes pèrdues considerables i un retard en la construcció de la plataforma d’extracció. La desesperació de Cuadrilla, que l’any 2015, degut a la demora en l’aprovació dels permisos, va declarar pèrdues per valor de 17,7 milions d’euros, també genera més repressió cap a les activistes.\nDes de juliol, s'han registrat més de 165 abusos per part dels cossos policials localitzats a Preston New Road i nombrosos efectius d’altres parts de l’estat han estat reclutats per ajudar els cossos de la comissaria local a reprimir les manifestants\nLes ecologistes han documentat els abusos de poder i la violència exercida per la policia i la seguretat privada de l’empresa. Segons una llei sobre llibertat d’informació pública, cada vegada que les forces policials fan servir la força estan obligades a enviar un informe al seu departament. Des de juliol, s'han registrat més de 165 abusos per part dels cossos policials localitzats a Preston New Road. A més, nombrosos efectius d’altres parts de l’estat han estat reclutats per ajudar els cossos de la comissaria local a reprimir les manifestants, que cada mes costen unes 400.000 lliures, "diners que paguem amb els nostres impostos", lamenta Kieran.\nDes del passat mes de juliol, manifestants de tot el Regne Unit s’han unit a les veïnes de Preston New Road per fer la vida impossible a Cuadrilla i els seus contractistes / Frack Free Lancashire\nTot i això, la revolta ciutadana contra el fracking s’ha estès per tot el comtat de Lancashire de manera imparable. "La resistència de les comunitats locals es manté en alerta tots els dies, bloquejant l’accés dels camions a les zones on Cuadrilla té previst perforar els seus primers pous. Cada dia estem bloquejant la seua activitat", comenta Kieran. Des del passat mes de juliol, manifestants de tot el Regne Unit s’han unit a les veïnes de Preston New Road per fer la vida impossible a Cuadrilla i els seus contractistes. Centenars d’activistes conviuen en tres campaments situats a prop del recinte, des d’on organitzen la resistència antifracking.\nDes del mes de maig, centenars de residents locals i activistes de tot arreu han participat en les tàctiques d’acció directa i boicot a Cuadrilla, tot i la repressió que pateixen. Bob Dennet, de 69 anys i activista de Frack Free Lancashire, va ser arrestat per primera vegada en la seua vida per haver-se encadenat a la porta del recinte amb onze persones més. Mentre espera la data del judici, passa cada dia en un dels tres camps de protesta propers al recinte. "Aquesta ha estat la meua vida durant els últims sis anys", explica Dennet. "Tinc deu nets que viuen per ací. Per això faig el que faig".\nEl passat 3 de juliol, tretze activistes, incloent tres regidors locals, van bloquejar la carretera i l’entrada al recinte. Per aquesta acció el proper mes de novembre aniran a judici. En resposta, van crear la Rolling Resistance, una estructura que aglutina centenars de persones per dur a terme accions de boicot en el recinte o pels seus voltants. Aquest teixit compta amb el suport de Reclaim the Power, una xarxa estatal britànica d’acció directa que lluita per la justícia social, ambiental i econòmica. Només durant el mes de juliol, Reclaim the Power assegura que hi ha hagut 70 detencions i als campaments, quasi totes les activistes tenen un procediment judicial obert.\nBob Dennet, de 69 anys i activista de Frack Free Lancashire, va ser arrestat per primera vegada en la seua vida per haver-se encadenat a la porta del recinte amb onze persones més\n"Preston New Road és crucial per a la lluita antifracking", subratlla Dennet. Les manifestants aconsegueixen frustrar, o almenys retardar, les entregues dels camions la majoria dels dies. Encara que també reconeixen perjudicar les conductores locals, ja que sovint la policia ha de tancar un carril de la carretera per fer front als constants bloquejos de les activistes. "Una derrota del fracking en Lancashire seria un colp letal per a la indústria en el Regne Unit. Per això, seguim lluitant", sentència Kieran. Les últimes protestes han acollit sindicalistes, professionals de l’energia renovable i ecologistes de moltes parts del món, com ara el natiu americà William Hawk, que lluita contra l’oleoducte de Standing Rock, a Dakota del Nord.\nFrack Free Lancashire, pel seu costat, ha teixit llaços de suport i solidaritat antifracking no només al Regne Unit, també arreu del planeta. Des de la Frackampada, la trobada internacional antifracking de Vitòria, organitzada l’estiu de 2015, fins a l’AntiCOP21, la contra-cimera del clima organitzada per grups ecologistes internacionals a París a finals del mateix any. En aquests espais, les organitzacions antifracking de tot el món van poder conèixer-se, establir vincles i compartir experiències, més enllà de les pròpies militàncies locals o estatals. Aquest és el cas de l’organització Frack Free Lancashire i de la Plataforma Antifracking Comarques de Castelló (PAF), dues organitzacions locals que han establit llaços de suport mutu. Per aquesta raó, i seguint els passos d’altres activistes antifracking internacionals, membres de la plataforma castellonenca han viatjat a Lancashire aquest mes d'agost per sumar-se a la resistència. Les activistes valencianes expliquen que tot i que "al País Valencià sembla que li hem guanyat la batalla a la indústria, si volem que no es desenvolupe el fracking ni aquí ni enlloc, com diu el nostre lema, haurem d’actuar en l’epicentre de la indústria britànica. Si l’aturem ací, ho aconseguirem a tot l’estat".\nLa lluita britànica contra el fracking es lliura al comtat de Lancashire Flattr donate!


100 anys i la il·lusió de conèixer l'alcalde - Alcoi23\n100 anys i la il·lusió de conèixer l’alcalde\nRafael Jordà va nàixer en el Mas de la Font Dolça, i es va criar i és encara propietari del Mas del Barranc del Cint. Va lluitar a la Guerra Civil i tenia molta amistat amb Rafael Terol perquè va ser jardiner del Círculo Industrial, tal com va explicar al seu encontre.\nL’any 1957 va emigrar a Argentina (San Juan) on va obrir una xicoteta empresa junt amb la seua dona Maria Jordà (que va morir no sent massa major) i quan va tornar a Alcoi, 3 anys després, van obrir també una xicoteta empresa tèxtil.\nNo es va tornar a casar, es va dedicar a viatjar per tota Europa i anava molt a la UDP a jugar al billar i a xarrar. El problema segons explica «és que tots els amics han mort». «És un ‘amo de casa’ molt eficient i sempre diu que no trobarà mai a ningú com la seua Maria. Té sols un fill, Rafa, mon pare, jo sóc l’única néta i té un besnét. El meu xiquet Oliver», explica la seua néta, Esther.\nAnteriorEl PP presenta alegaciones al Documento estratégico UNEIX\nSiguienteContenidors temporals per al centre d’Alcoi\nSignat el conveni per a les Festes de Moros i Cristians 2018\nEl emisario de los Reyes Magos anuncia su llegada a Alcoy


B&B Oude Houtmarkt Ieper Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nOude Houtmarktstraat 24, Ieper, Ieper, Bèlgica, 8900 - Veure al mapa\nMés informació sobre B&B Oude Houtmarkt\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Ieper, B&B Oude Houtmarkt és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Parc Bellewaerde.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix B&B Oude Houtmarkt asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. B&B Oude Houtmarkt és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Ieper.


Acicomtesta | ACICOM\nDes d’ACICOM responem a les teues preguntes i dubtes legals\nComptem amb la nostra sòcia i advocada, Aida Casanova, per atendre les preguntes i dubtes de qualsevol persona, siga sòcia o no. Donem així un servei públic a la ciutadania en aquests temps de confinament i incertesa per la crisi sanitària i el començament de la desescalada. Atendrem preguntes i dubtes sobre ERTOS, paralització del comerç, quotes per pagar de diferents serveis, mobilitat… la ciutadania s’enfronta a una situació incerta en la qual els dubtes són els protagonistes. Us deixem el vídeo que hem realitzat per presentar-vos el projecte.\nEl programa de TV online, estarà presentant pels nostres socis periodistes: Lucas Calabria i Violeta Peraita i s’emetrà una vegada a la setmana mitjançant el canal de Youtube d’ACICOM


Durant aquesta setmana ens van realitzar un reportatge sobre les gallines felices al programa SECTOR PRIMARI.\nEl passat 22 de Febrer a TV3 les gallines Gallarets van sortir al programa Collita Pròpia on es divulguen els productes de qualitat. En Xuriguera&Faixedas van retrobar-se amb la Llina, la seva gallina apadrinada.\n- Reportatge a la revista de moda gallinàcia\n-Ens podeu conèixer al TV3 comarques al minut 5:40\nCom ja heu pogut veure aquests ous no son qualsevols, i és que a més a més de bons son reivindicatius. Els ous Gallarets col.laboren amb el Festival ITACA del Baix Empordà. Amb els ous es regalarà l'entrada i així l'IVA reduït afavorirà la cultura i no la tortura cultural.\nEl passat 27 de Juny al castell Gala-Dalí veniem ous per escoltar la Lídia Pujol\n-Reportatges a la revista somelquemenges.cat\n-Reportatge a la vanguardia\n-Apadrina aliments a la revista Re-planet a la pag.13\nAmb l'afany d'apropar la granja a la taula realitzem el projecte 1x1x1, uns ous únics, una foto, una cada dia. Així el cada dia de la granja directe a casa.....un petit tros d'Empordà cuinat a la paella i degustat a taula. Podeu trobar les fotos a instagram a l'etiqueta #jackmassachs


L’Avinent Manresa torna a l’elit dels vuit millors equips femenins de l’Estat - Regió7\nL’equip es va classificar ahir per segona vegada a la final de la Divisió d’Honor d’atletisme en una altra gran actuació global\nManresa | 16·05·21 | 06:26\nLes atletes de l’Avinent Manresa ahir a Valladolid, on van realitzar una altra actuació per a la història del club | CAM\nLes atletes de l’equip femení de l’Avinent Manresa disputaran la fase pel títol de la Divisió d’Honor de clubs per segon cop a la seva història, una fita que implica formar part de l’elit dels vuit millor conjunts de l’estat. Després de la magnífica actuació realitzada a finals d’abril a la renovada pista del Congost, en la primera jornada de la competició que aplega les setze millors formacions de l’atletisme espanyol, el grup va tornar a signar ahir a Valladolid un gran treball coral i es va classificar per la final del dissabte 12 de juny a La Nucia (Alacant).\n«Ho hem hagut de suar molt», va explicar ahir Joan Lleonart, director tècnic de l’entitat, a la conclusió d’una jornada durant la que «hem anat el vuitanta per cent de l’estona per darrera del Lleó, fins i tot amb diferències grans». El sistema de competició en dues jornades de quatre quadrangulars cadascun atorga 4 punts al vencedor, 3 al segon, 2 al tercer i 1 al cuer. El 24 d’abril, a Manresa, l’Avinent va ser segon i, ahir, repetint la mateixa posició, va totalitzar 6 punts que li donen el pas a la final pel títol. «Hem deixat enrere la lluita per la permanència, que serà molt dura», va afegir Lleonart.\nL’Avinent es va presentar a la pista Rio Esgueva de la ciutat castellana amb algunes baixes de pes, com les de Mar Juárez (que avui a les 8 del matí disputa els 35 km dels Europeus de marxa) i la fondista Meritxell Soler. A més, una de les puntals de l’equip, Mònica Clemente, que figura com una de les millors saltadores de perxa de l’estat, va fer tres nuls en la seva primera altura (3.60 m) i no va aportar cap punt a la classificació, tot i que posteriorment va sumar en la prova de javelina exhibint el compromís amb el col·lectiu.\nTres triomfs individuals\nEmília del Hoyo, Ainhoa Martínez i el quartet del 4x100 m van protagonitzar amb les seves victòries les millors actuacions manresanes de la jornada. Del Hoyo es va imposar en una competida prova de 100 m tanques per només 3 centèsimes davant d’una altra de les millors especialistes estatals: la blanc-i-vermella va fer 13.73 i Patricia Ortega, de l’At. San Sebastián, va creuar la meta en 13.76, en una cursa disputada amb massa vent a favor (4.8 m/s) per homologar les marques.\nLa llançadora Ainhoa Martínez va sumar 14 punts per l’equip amb el triomf assolit en el pes i el tercer lloc en el disc. També van destacar la saltadora Nora Taher, fent 2a en triple i 3a en llargada, les fondistes Marina Guerrero (2a en els obstacles i 3a en 800 m) i Mercè Guerra (3a als obstacles i 5a en els 1.500 m) i la velocista Patrícia Serrano (4a en 200 m i 6a en 100 m). Sofia de Sousa, 2a en 3.000 m, va ser així mateix una de les notes més rellevant de l’Avinent.\n«El més important és el comportament, la lluita fins a l’extenuació que han mostrat les atletes», va comentar Lleonart. De fet, les integrants de l’esquadra bagenca van haver de remuntar l’avantatge que -amb l’At. San Sebastián ja destacat en primer lloc des de l’inici- va agafar el Lleó de bon principi. Prova a prova, però, les catalanes es van anar apropant a l’anhelada segona plaça, fins a conquerir-la i rubricar-la amb la brillant victòria del relleu curt integrat per Jana Brusés, Laia Solà, Mar García i Éder Romeva.\nEn el capítol individual també va ser remarcable el 3r lloc d’Ona Bonet amb 1.72, només un centímetre de la seva millor marca personal, realitzada l’any passat en pista coberta. Laura Bou va fer uns interessants 56.12 en els 400 m. I Bethelhem Manzano, Nerea Pèrez i Jana Brusés van ser terceres en els 1.500 m, el salt de perxa i els 100 m tanques, respectivament.\nFinal a 1 atleta per prova\nL’any 2017, l’equip va disputar per primer cop la final dels 8 millors equips estatals a Castelló, assolint aleshores la darrera plaça de l’elit. La segona incursió de l’Avinent en aquest club selecte tindrà lloc el dia 12 de juny a La Nucia (Alacant) amb el FC Barcelona, Pamplona At., València CA, Scorpio 71 de Saragossa i At. San Sebastián com a rivals ja confirmats i, molt probablement, avui completaran la llista Cuevas de Nerja i Playas de Castelló. La final es disputarà a 1 atleta per prova, a diferència de les dues primeres jornades, i el conjunt manresà esperar recuperar algunes de les baixes d’ahir.\n1 Diversos seguidors lesionats pel paracaigudes d'un activista de Greenpeace al França-Alemanya\n2 Manfestació d'oposició a l'afectació al geriàtric de la Font dels Capellans\n3 Youtube prohibeix els anuncis d'apostes, contingut polític i alcohol a la seva pàgina d'inci\n4 El Congrés rebutja una moció del PP contra els indults als presos independentistes\n5 Una avaria a una antena deixa sense servei de Movistar l’Alt Berguedà


Amics arbres · Arbres amics: Crisi agrícola i especulació financera\nL’extinció dels pagesos\nLa crisi alimentària mundial va lligada a una profunda crisi de l’agricultura. La desestabilització provocada per l’especulació financera i el foment irresponsable dels biocombustibles ha agreujat els problemes ja existents. A tall d’exemple podem dir que l’ametlerar, un dels principals cultius de l’illa de Mallorca, amb quasi 30.000 hectàrees, ha de fer front a uns preus inferiors als de fa vint anys.\nEl quilogram de bessó enguany es paga entre 2,40 i 2,70 € quan es considera que el mínim de preu per a poder pagar els treballs de recol·lecció és de 3 €. Enguany, per tant, l’ametla mallorquina es paga al pagès molt per davall del seu preu de cost. L’ametla de Califòrnia, àmpliament subvencionada, inunda tots els mercats. La conseqüència és l’abandonament dels ametlerars a l’espera d’una nova represa de la construcció. Un altre sector bàsic de la pagesia balear com és el de la ramaderia ovina es troba en una situació idèntica a la de l’ametlerar. Amb unes 300.000 ovelles a les Illes Balears, i una importància decisiva en la gestió dels espais de més valor paisatgístic, resulta que els mens s’han pagat a trenta euros i, en determinats moments, ni s’han pogut vendre. No hi ha demanda. Tota la carn es du de fora.\nEn aquestes condicions és comprensible que es pugui parlar en termes d’extinció de la pagesia i dels paisatges associats a aquesta activitat. El fenomen no sols és europeu o occidental, sinó que és d’abast mundial. La desfeta de les agricultures tradicionals, de base familiar, ha rebut molt d’impuls amb les mesures impulsades per l’Organització Mundial del Comerç, el Fons Monetari Internacional i el Banc Mundial. La direcció ultraliberal que ha pres la UE ampliada, amb les successives desregulacions de l’economia agrària, també està resultant fatal. Tant per als consumidors com per als productors.\nEls mercats alimentaris estan controlats per un grup d’operadors extremadament reduït, tant al nivell del comerç de cereals i altres grans, com de la comercialització d’agroquímics, fertilitzants i adobs. La distribució d’aliments a la menuda es va concentrant de cada vegada més. Decisions que afecten milions de persones s’adopten en funció d’interessos corporatius. Les famoses subvencions de la Política Agrària Comuna sols eviten un esfondrament més sobtat i dramàtic de les estructures agroalimentàries europees. En absolut estan pensades per crear un model agrari i alimentari que respongui a les demandes del conjunt de la població. Aquesta possibilitat ni tan sols es planteja: seria anar en contra del dogma de fe de la desregulació comercial.\nFa estona que es diu que els aliments i el territori no poden ser tractats com una mercaderia més. La defensa d’un camp viu i d’un sistema alimentari equilibrat hauria de ser un objectiu preferent de les polítiques públiques, no de bades el sector agroalimentari –productors, indústria i comerç– és un important element de diversificació en el si de qualsevol economia. A no ser que la pagesia es valori tan sols pel percentatge d’aportació al PIB, sense considerar la resta de la cadena alimentària ni els seus components mediambientals. En aquest cas tot estaria molt més clar: l’únic interessant seria fomentar la terciarització i acabar d’urbanitzar el país. El subministrament alimentari, així, restaria en mans de les grans empreses transnacionals que ens acabarien d’inundar amb productes transportats des de mils de quilòmetres de distància.


PiroVal mostra el seu malestar per les declaracions de Galiana sobre l’ús de petards en Falles - À Punt\nMascletà en À Punt / À Punt\n25 de febrer 2021 - 22:08\nL’Associació de Pirotècnics de la Comunitat Valenciana (PiroVal) ha mostrat el seu malestar per les declaracions del regidor de Cultura Festiva de l’Ajuntament de València, Carlos Galiana, i asseguren que “torna a deixar-los de costat”.\nGaliana va explicar en el programa Les notícies del matí d’À Punt que “aquestes no seran unes Falles normals” i que, per això, no es permetrà tirar petards més enllà de les bombetes i les piules, que no fan soroll.\nUnes declaracions que no han agradat gens al sector pirotècnic, que remarca que ha patit les conseqüències de l’anul·lació de les festes de 2020 a causa de la pandèmia.\nPiroVal assenyala que les declaracions de Galiana han confós la ciutadania sobre si poden usar o no pirotècnia i que els establiments autoritzats per a la venda no saben si els eixirà rendible obrir.\nAsseguren que “necessiten que rectifique aquestes declaracions i que es done suport al fet que es puga fer ús de pirotècnia infantil en agrupacions familiars sempre complint amb les restriccions imposades per sanitat a la via pública”.\nSegons l’associació, articles com les fonts, camèlies, gira-sols, candeles o bombetes són de categoria F1, F2 i F3 i no superen els 90 decibels que estableix l’ordenança de contaminació acústica de l’Ajuntament.\nA més a més donen a conéixer una proposta espectacle pirotècnic per al dia de Sant Josep que presentaren a l’Ajuntament i que, diuen, “no s’ha tingut en compte com tot el que proposa el sector”\nEs poden tirar petards que no contraviguen la normativa\nEn resposta a aquest comunicat, el regidor de Cultura Festiva, Carlos Galiana, ha reiterat la “comprensió davant la situació que pateix el sector pirotècnic” i ha recordat que les Falles estan suspeses i no hi haurà celebracions falleres durant el primer semestre\nPel que fa a l’exemple de les bombetes i les piules, ha reiterat que, com que no hi ha bàndol de Falles, són aplicables sense cap excepció les ordenances municipals que regeixen el dia a dia de la ciutat durant tot l'any, inclosa la de contaminació acústica. Però que als exemples que va exposar “es poden afegir tots els que qualsevol persona interessada tinga interés a ressaltar sempre que no contravinguen la normativa aplicable”.\nQuant al projecte pirotècnic per a la nit de Sant Josep, el regidor entén que “és un projecte que mereix almenys ser valorat” i que ha sigut remés a les autoritats sanitàries perquè es pronuncien sobre aquest tema, ja que el plantejament inicial implica la seua realització en horari posterior a l'inici habitual del toc de queda. “No és cert, per tant, que no s'haja tingut en compte”, assegura.\nPer últim recorda que “l’Ajuntament de València va satisfer el 100% dels compromisos adquirits amb el sector en 2020 i que ha reservat la totalitat del pressupost destinat a pirotècnia en 2021 per a poder utilitzar-ho quan ho permeten les autoritats sanitàries.”


Els mitjans d’informació tenen la missió fonamental d’informar-nos d’allò que està passant. A vegades, però, si són hàbilment utilitzats, compleixen altres objectius més recargolats: per exemple, sondejar l’opinió pública amb alguna notícia que no ha passat encara però que podria passar (cas dels anomenats «globus sonda») o bé estovar l’ambient perquè allò que acabarà passant, per fort que sigui, sigui digerit sense gaire mullader.\nAquests dies, l’opinió pública espanyola ha viscut un exemple de manual del darrer cas: se’ns ha dit que la fiscalia espanyola «es prepara» per exonerar el rei emèrit, fugat encara a l’estranger, de les causes que se li imputaven. És a dir, la fiscalia encara no ho ha decidit amb fermesa, però s’està preparant per fer-ho i, de passada, ens prepara a tots nosaltres perquè ho encaixem com si fos una cosa natural.\nSe’ns han donat fins i tot unes quantes precisions més. Per a cada una de les modalitats de possible delicte, Joan Carles podrà defugir la justícia per raons diferents: en alguns casos és perquè els delictes ja han prescrit; en d’altres perquè, encara que els hagués comès, quedava sota l’empara de la seva inviolabilitat reial; i, finalment, en d’altres casos, perquè ha procedit a algunes regularitzacions que l’alliberen de culpa.\nD’aquesta manera es tanca, amb la complaença general del sistema (bàsicament PSOE i PP tots dos junts, més tota la maquinària judicial), un problema francament enutjós que estava desacreditant perillosament la monarquia, l’element central del règim. Així és que, molt probablement, el rei emèrit podrà passar les properes festes nadalenques en territori espanyol.\nVet aquí, en definitiva, com tota una generació d’espanyols haurà pogut veure, des de la seva condició de simples espectadors, com un rei que no tenia ni cinc de calaix en començar el seu mandat ha aconseguit arreplegar una fortuna incalculable i portar una vida certament poc exemplar sense que es mogui ni la més petita pestanya de la modèlica democràcia que ens protegeix a tots. Aquests ciutadans tenen, com és lògic, una opinió radicalment diferent del que està «preparant» la fiscalia i pensen més aviat que això és una vergonya i un escàndol, i que és inconcebible que passin aquestes coses sense que es bellugui absolutament res.\nResolt doncs el problema del rei, la fiscalia i la justícia podran continuar dedicant-se sense distraccions a allò que els ha tingut entretinguts la darrera temporada: la persecució d’independentistes, còmics i rapers, la restricció progressiva de l’exercici dels drets més elementals, la reducció al mínim de les competències autonòmiques i, per damunt de tot, el reforçament a ultrança d’una determinada concepció de la unitat de la pàtria.\nQueda alguna fissura per tapar? Potser sí. Sembla que a Suïssa hi ha una fiscalia que es mou per uns altres paràmetres i que continua empaitant les malifetes del rei emèrit amb una persistència una mica exasperant. Qui sap si per aquí poden haver-hi algunes sorpreses. No cal dir que les estem esperant amb candeletes...


Coneixem la complexitat del sector farmacèutic respecte als canvis de legislació sobre medicaments, per això Grup Maculart treballa a través d'un sistema de millora contínua. La nostra missió és satisfer els nostres clients i proposar solucions innovadores.\nTenim a disposició les certificacions que ens demanen els nostres clients +Info.\nGrup Maculart segueix una política de servei i una estratègia d'innovació i inversió que ens permet respondre a les exigències del sector i adaptar-nos als canvis, gràcies a això, els nostres clients confien en nosaltres.\n*Garantit pels nostres clients del sector farmacèutic\nEls nostres clients ens avaluen*\n*Enquesta interna realitzada dins el procés de la ISO 2014 sobre els criteris següents: qualitat, lliurament, atenció al client i preu\nSabem que la diferenciació d'una marca és possible quan el client final s'identifiqui a ella, per això la personalització és una eina clau. A Grup Maculart desenvolupem solucions personalitzades tant a nivell de packaging com a nivell de prospecte gràcies al nostre nou programa.


territoris.opennemas.com 14:51 27/01/14\nA la llista dels primers noms de Sónar 2014 es troba la crème de la crème de la cultura electrònica actual: Four Tet, James Holden, Jon Hopkins, Oneohtrix Point Never, entre molts altres.\ncomarca festival cartell sónar 2014 caps\nMassive Attack va ser fundat el 1988 per Robert "3D" Del Naja i Grant "Daddy G" Marshall.\nMassive Attack escull Sónar Barcelona per estrenar un xou completament nou que promet un pas més en la seva exploració audiovisual de la propaganda política i la tecnologia. La banda actuarà a Sónar deu anys després del seu anterior actuació, després de la recent i aclamada presentació de la sèrie d'innovadors i extraordinaris shows dissenyats per Robert Del Naja i el cineasta Adam Curtis a Manchester, Duisberg i Nova York. Per a aquest nou espectacle de Massive Attack, Del Naja tornarà a col · dissenyar la posada en escena, on confluiran art, música i política.\nEl seu àlbum de debut Blue Lines contenia el single Unfinished Sympathy, una de les 10 millors cançons de la història de la música segons una enquesta del diari britànic The Guardian.\nDurant dos dies, Sónar 2014 presentarà les dues cares de la personalitat musical de Richie Hawtin: des dels seus nous enregistraments i el seu nou show en directe, Plastikman I Objekt, a Sónar de Dia, al seu nou relat de performance multimèdia, Richie Hawtin I Close, a l'escenari principal de Sónar de Nit.\nRichie Hawtin, home clau de l'electrònica, actualitza el seu àlies més conegut, Plastikman, amb el qual va revolucionar el techno en els 90, amb discos com "Sheet One", "Musik" o "Consumed". Com Plastikman, el productor canadenc presentarà seus nous temes a l'escenari SonarVillage de Sónar de Dia, en la que serà la seva única actuació a Europa el 2014 desenvolupant el seu concepte de directe "Objekt"-una experiència audiovisual completament nova que acaba d'estrenar-se al museu Guggenheim de Nova York i es adaptarà especialment per al festival-. Plastikman tornarà a Sónar amb nova música, nous visuals i una variació de l'espectacular obelisc de llum que el seu equip va crear per tan històric esdeveniment artístic.\nEntre la primera tanda també figuren baluards de l'electrònica més purista com Four Tet, al cim de la seva carrera com a productor i remesclador de material propi i aliè; James Holden, responsable del segell Border Community, amb una posada en escena singular per presentar a viu el seu impactant àlbum The Inheritors; Jon Hopkins,traslladant al directe Immunity, l'àlbum de techno que es postula com a disc electrònic de l'any; Oneohtrix Point Never, àlies de Daniel Lopatin, un dels artistes més sorprenents i personals que ha donat l'escena experimental en els últims anys presentant el seu nou show audiovisual, i Matmos, creadors d'una IDM extremadament elaborada, que convertiran l'escenari de Sónar en la seva particular laboratori d'experiències sonores.


Raons per elegir programari lliure en l'educació – GNULinux||||CAT\nAljullu on 18 de maig de 2009 at 20:37\nÉs igual, després a les eleccions troben un bon eslògan (Si tu no hi vas ells tornen) i aconsegueixen majoria.\nEl que hem de fer és fotre fora tots aquests polítics del seu lloc. O aconseguim una altra política o m’acabaré fent anarquista.\ntxeik on 18 de maig de 2009 at 21:11\nN’hi afegiria un altra:\nT’estalvies l’antivirus (peles i CPU)\nTenim tendència a comparar W$ amb Linux perquè ambdós son S.O. però a la pràctica no tenen res a veure.\nW$ serien els solaments de una casa, sense cap paret. Crec recordar que la única aplicació es un solitari o alguna cosa així. Hauries de comprar les habitacions amb mobles, cuina, bany, llums, dormitori… i als sis mesos adonar-te’n que les portes no tanquen be, que la llum no te prou potència, que les clavegueres estan embossades.\nLinux es un edifici complert, ferm, sòlid, testat, acabat. Tens les habitacions i els mobles amb un sol clic, tots els detalls que et puguis imaginar, (sobre 30.000 paquets)\nGerard on 18 de maig de 2009 at 21:51\nSegurament estarem d’acord amb tots els missatges que s’afegeixin a aquest fil perquè tots els que llegim aquest bloc, estem a favor del programari lliure. El problema és que a la gent que hauríem de convèncer, és tota aquella que no llegeix aquest bloc i no crec que hi tingui cap interès.\nI l’altre gran problema que hi veig és que la gent que decideix aquestes coses són ignorants de GNU/Linux i que de manera indirecta rep suborns. Sinó, no m’explico què costa tenir un parell de collons per apostar pel programari lliure d’una vegada. És útil, funcional, fàcil de fer anar en la majoria d’entorns supleix el windows al 100%. I allò que agrada més a tothom, gratuït!\nL’arrancada dual mai atraurà part del gruix d’usuaris comuns. Per què arrencar el PC nou amb un SO que et penses que no saps com va?! L’arrenquem amb el de sempre, i corrents al MSN a explicar que tenim pc nou. I a demanar a algun dels milions d’altruistes tècnics de Microsoft -coneguts com a amics o de veïns- que ens esborrin el GNU/Linux que així tindrem més espai per les còpies de seguretat dels apunts que ens baixarem per l’emule.\nPD: Aquest text s’ha escrit amb ironia, emprenyat i indignat.\nToni on 19 de maig de 2009 at 13:51\nPotser es tracta d’un joc de paraules fet expressament, però al titular i al text on dieu “elegir”, no hauria de ser “escollir” ?\n“elegir” normalment fa referència escollir per votació algú…\nXispa on 19 de maig de 2009 at 17:40\nJo crec que un problema addicional es que M$ te una infraestructura comercial que els permet estar pendents de qualsevol oportunitat per convencer de les grandeses dels seus productes… i el govern es un client molt llaminer: es a dir, cotorres que inflen el cap fins que la víctima, cansat de sentir-los, cau en el seu cedàs:\n1) La cotorra (M$) aconsegueix vendre una necessitat al client (govern)\n2) El client creu que el que li ofereix la cotorra és el millor (doncs no para de parlar-ne i, escolta, sembla que hi entén molt!)\n3) Com que no hi ha cap altra cotorra que el pregoni, el client arriba a la conclusió que no hi ha alternativa.\nI es clar, amb aquest panorama, doncs, què acaba fent el govern?\nDes del meu punt de vista, de la mateixa manera que a ningú li passaria pel cap que un llicenciat en biologia sense experiència en economia pugués ocupar el càrrec de Ministre d’economia… doncs coi!, jo també esperaria que Educació estigués assessorada per una comissió d’experts de TI (i no de M$)!\nroquet on 20 de maig de 2009 at 11:22\nJo crec que quan windows es posarà les piles en fer un SO que no se pugue piratejar. La gent li parles de la gratuïtat de linux, i diu a mi també lo window o l’office me surt gratis perquè el piratejo.\nLo que és una vergonya és que l’administració pública utiltize programari privatiu i són estos els que paguen les llicències.


Vols fer una passejada pel bosc sense perdre´t?\nSi el que desitges és passejar o "perdre't" en els nostres densos boscos de pi blanc, i poder així practicar la aromaterapia dels arbres, recollir bolets en temporada o plantes medicinals, com el romaní o la farigola; no tens mes que reservar la teva estada entre nosaltres.\nTenim mapes de la zona a la teva disposició i un total de 2 excursions de 12 kms, 2 de 6 kms i 2 de 3 kms. L'excursió a la Fou de Tous (6 kms) dura només 2 hores entre anada i tornada. I l'excursió a l'ermita de La Tossa (12 kms) té una durada de 5 hores en total. Ambdues transcorren entre camps de conreu i camins de bosc.\nGaudiràs d'una pau i tranquil·litat absolutes i et podem preparar un pícnic per a la teva exploració. Aquesta activitat és gratuïta i no requereix de guia acompanyant.\nVols volar en Globus per la comarca i tornar d´una sola peça?\nTenim el plaer d'oferir-te la possibilitat d'efectuar un viatge amb globus per la bella comarca de l'Anoia, organitzat per la prestigiosa empresa d´aeroestática Kon-Tiki amb + de 20 anys d'experiència en el sector.\nSi el vent ho permet, es munta i infla el globus a primera hora, amb la participació activa dels clients i us enlaireu ben d'hora.\nLa durada del viatge és d'aproximadament 1´30 h i s'inclou un complet desdejuni en aterrar, en una masia, amb brindis de cava per finalitzar l'activitat.\nPreus i reservas, directament a: www.kontiki.com\nVols descubrir la interessant "Història de Catalunya" i la seva Gastronomia?\nDescobrint els monuments històrics i culturals de la nostra comarca podràs remuntar-te a temps passats. Disposem d'informació per aconsellar-te diversos itineraris utilitzant el teu propi transport, combinant museus de vi (Vilafranca), paper o tèxtils (Igualada), amb castells, ermites i coves prehistòriques. Des de casa es pot visitar en un dia: Montserrat, la ruta del Cister, la Barcelona de Gaudí o la bonica vila de Sitges.\nA més coneixem els millors restaurants de la zona, on podràs fer una parada gastronòmica al migdia, per degustar els plats típics de Catalunya, com les famoses "Calçotades":\nEl Racó de Carme (www.elracodecarme.com), L´Eucaria ( www.eucaria.com ), El Sol ( www.restaurantelsol.cat ), La Tossa ( www.restaurantlatossa.cat ).\nConsulta el calendari de festes majors de la nostra comarca i molt més a: www.anoiaturisme.cat\nVols fer una cosa realment divertida i original, com un descens en patinet de muntanya?\nEt proposem un al·lucinant descens en patinets de muntanya per a totes les edats, des de La Tossa de Montbui, a tan sol 10 minuts del Mas Amigó. Hi han diferents nivells de descens i es pot començar o acabar amb un esmorzar o un dinar en el restaurant i una visita a la seva ermita de més de mil anys d´antigüitat.\nSi desitges saber més: Salva Tel. 646 728 984\nVols gaudir d´altres possibilitats, com fer una aproximació al mon del cavall o descubrir rutes en BTT?\nEn la hípica "La Tossa", a tan sol 5 minuts amb cotxe del Mas Amigó, podràs gaudir d´una aproximació al mon del cavall i perdre la por al contacte amb aquests maravellosos animals. Aquestes besties amb les seves característiques són molt adients per el contacte humà.\nSi desitges saber més: www.hipicalatossa.com\nItineraris increibles a la nostra comarca per als amants de la BTT. Pots portar la teva pròpia bicicleta i aprofitar tots els recorreguts que passen per casa nostre i que s´han anat penjant a la web de wikiloc, fent clic en el següent enllaç.\nVols observar els estels?...doncs treu el teléscopi de l´armari ja que coneixem algú que t´ho ensenyarà a utilitzar!\nEls cels nocturns de L´Anoia són d'allò més net per la falta de contaminació lumínica. Si et van regalar un telescopi i no saps com utilitzar-ho, t'oferim la possibilitat d'aprendre aquí en la nostra masia amb l'ajuda d'un expert astrònom, amb més de 25 anys d´experiéncia: en Toni Bernaus. Encara que no és necessari que portis el teu perquè en Toni té un de calibre estel·lar...Pots contactar amb ell directamente.\nSi desitges saber mes: Tel. 616 107 316 / 938 080 325


Kit Finish Glass 120 mL A + 60 mL B La Pajarita.\n11,12 € Estalvia un 20%\nKit Finish Glass La Pajarita talla ***\nKit Finish Glass La Pajarita color ***\nVernís incolor en base resina epoxi de dos components, A i B, que barrejats en la proporció adequada, produeixen acabats cristalins d'elevada duresa i brillantor. Per la seva cuidada formulació és un producte amb el que es poden aconseguir capes gruixudes de superfícies perfectament anivellades i sense bombolles. Es pot aplicar sobre fusta, cartró, metall, guix, ceràmica, pedra i com a acabat de quadres aportant un acabat cristalí que no grogueja. També es poden anar afegint capes seques segons s'asseca per a obtenir efectes 3D. Aquest vernís es pot tintar amb colors al dissolvent.\nTècnica 1, per aconseguir un acabat cristal: el vernís finish glass és un producte per finalitzar una obra realitzada amb qualsevol tècnica. En el cas d'utilitzar la tècnica del collage, convé vernissar el paper primer. Llavors, protegir el treball amb cinta carrosser per a que el finish glass no es desbordi pels costats i així aconseguir la capa del gruix desitjat. Després de realitzar la barreja dels 2 components en la proporció adequada, volcar cuidadosament sobre l'obra i deixar assecar sense moure en posició horitzontal.\nTècnica 2, acabat marmolitzat: Després de realitzar la barreja dels 2 components en la proporció adequada, volcar cuidadosament sobre el llenç i repartir per tota la superfícies. Tirar unes gotes de color laca crystal sobre el finish glass recentment aplicat. Inmediatament, amb una espàtula, fer dibuixos barrejant el color amb el finish glass i deixar assecar sense moure-ho.\nTècnica 3, acabat 3D: Volcar una primera capa de finish glass sobre l'obra i deixar secar totalment. Després, pintar amb qualsevol tècnca sobre la capa de finish glass i deixar assecar la pintura. Una vegada estigui sec, volcar-ho una segona capa de finish glass i deixar assecar sense moure en posició horitzontal.\nTècnica 4, acabat acolorit: Realitzar la barreja de finish glass en la proporció adequada amb unes gotes de laca crystal de qualsevol color. Llavors, distribuïr la barreja de manera homogènia i deixar assecar completament. Una vegada estigui ben sec, retirar la cinta i polir cuidadosament la vora de finish glass per a un acabat perfecte.\nKit Finish Glass La Pajarita talla\nKit Finish Glass La Pajarita color\n*** *** check 13,90 € 11,12 €\nFleur Spray Vernís Transparent\nDes de Preu regular 9,80 € -5% Preu 9,31 €\nVernís Ultra Mat La Pajarita\nDes de Preu regular 32,83 € -20% Preu 26,26 €\nLaca Zapón Mongay\nDes de Preu regular 3,27 € -10% Preu 2,94 €\nBetum De Judea Mongay\nDes de Preu regular 12,39 € -20% Preu 9,91 €\nDes de Preu regular 6,46 € -10% Preu 5,82 €\nVernís Mat La Pajarita\nDes de Preu regular 3,28 € -20% Preu 2,62 €


La jornada eWoman posa de manifest a Manresa que l'emprenedoria femenina no té límits - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa jornada eWoman posa de manifest a Manresa que l'emprenedoria femenina no té límits\nProp de 180 persones dels mons acadèmic i professional participen a la primera edició organitzada per Regió7 i Prensa Ibérica\npau brunet oriol trasserra albert vilanova manresa 26.09.2018 | 08:45\nUn moment de la jornada, amb Meritxell Bautista a l'escenari. M.V.\nUn moment de la jornada, amb Meritxell Bautista a l'escenari.\nHi ha molta feina a fer encara per assolir la paritat; tenir en compte que els camins no solen ser mai rectes, no deixar mai de formar-se -també en camps que tradicionalment s'han considerat masculins com per exemple l'enginyeria- i no posar-se límits en un món on els homes parteixen amb avantatge. Aquestes són algunes de les idees que ha posat de manifest la primera jornada eWoman Manresa, que organitzada per Regió7 i Prensa Ibérica, ha reunit unes 180 assistents a la Sala Petita del Kursaal aquest dimecres al migdia i que ha donat veu a casos d'èxit femenins que puguin servir de motivació i inspiració a altres dones.\nPresentada per Susana Paz, cap de Cultures de Regió7, eWoman ha aterrat a la capital del Bages amb voluntat de continuïtat i ha permès escoltar l'experiència i els consells de Carlota Riera i Claret, degana de la Facultat de Ciències de la Salut de Manresa de la Universitat de Vic-Universitat Central de Catalunya; Beatriu Dorado, directora d'Àrea de Negoci de CaixaBank a Manresa; Cristina Arespa, directora d'Operacions d'ICL Iberia Súria & Sallent; Montserrat Jodar, Marketing Manager a Idilia Foods (ColaCao, Nocilla, Paladín i Mesura); i Meritxell Bautista, CMO – Chief Marketing Officer a Fibracat.\nLa jornada també ha tingut unes paraules de Valentí Junyent, alcalde de Manresa, que ha reconegut que si bé a la plantilla de l'Ajuntament hi ha paritat, encara hi ha camp per córrer en l'àmbit polític; de Cristina Cruz Mas, regidora delegada d'Ocupació i Emprenedoria, i Dona i Igualtat; i de Roser Soler, presidenta de DEIM (Dones Emprenedores Innovadores de Manresa).\nA més de discursos, eWoman Manresa ha dedicat un moment a l'enriquiment personal de les participants, amb una sessió de coaching a càrrec de Cambyo i s'han entregat tres guardons, que han distingit Alba Rojas i Mireia Cirera amb el premi eWoman al negoci; Ester Comenge, de l'empresa igualadina Creative Studio Burzón Comenge, amb l'eWoman 2018 d'Art Digital i Xarxes SocialsMaria; i Maria Àngels Rial, de Semen Cardona, amb l'eWoman a la trajectòria professional.\nAixí ha estat el desenvolupament de la jornada eWoman Manresa 2018:\nCristina Cruz crida a convertir les "dones eWoman" en un referent\nClou la jornada Cristina Cruz Mas, regidora delegada d'Ocupació i Emprenedoria, i Dona i Igualtat, que ha felicitat les primeres "dones eWoman de Manresa" destacant que tant de bo es converteixin en exemple per a altres dones. Quant a l'Ajuntament de Manresa, Cruz ha explicat que el consistori treballa en el Pla d'Igualtat, una eina que sorgeix per "les desigualtats existents" i que volen eliminat, tant de gènere com sexuals o generacionals. També ha recordat que al CEDEM es pot trobar ajut per impulsar empreses i projectes emprenedors.\nEl reconeixement a la trajectòria professional és per a Maria Àngels Rial\nEl premi eWoman 2018 a la trajectòria professional de CaixaBank és per a Maria Àngels Rial, gerent, fundadora i propietària de Semen Cardona, una empresa dedicada a la inseminació artificial multigenètica de porcs. Del no res ha convertit el seu negoci en una empresa líder a l'Estat espanyol i un centre multigenètic de referència mundial. Recull el guardó de mans del director territorial de CaixaBank a Catalunya, Jaume Massana.\nEster Comenge recull el premi d'Art Digital i Xarxes Socials\nEster Comenge, de l'empresa igualadina Creative Studio Burzón Comenge, recull el premi eWoman 2018 d'Art Digital i Xarxes Socials de mans de Marc Marcè, director de Regió7. La seva empresa, fundada el 2011 amb Albert Burzón, és un estudi de disseny amb la intenció d'investigar noves dimensions del disseny, de l'art i de la tecnologia digital. Creadors, per exemple, de la innovadora presentació de les pintures romàniques de l'església de Sant Climent de Taüll, a través d'un videomapatge que recrea els frescos originals dins l'absis major i el presbiteri de la nau central, el treball va ser guardonat amb prestigiosos premis com el Best Museum of the Webs i un LAUS d'or a la categoria de Visuals.\nAlba Rojas i Mireia Cirera, premi eWoman al negoci\nHora de reconèixer el talent local amb l'entrega dels premis eWoman. Les primeres guardonades del dia, amb el premi eWoman al negoci, són Alba Rojas i Mireia Cirera, de la cooperativa Mengembages, pel compromís amb Manresa i el territori, pel seu foment d'hàbits sostenibles i saludables i pel seu treball al costat dels productors locals. Entrega el guardó Cristina Cruz, regidora delegada d'Ocupació i Emprenedoria, i Dona i Igualtat a Manresa.\nUna sessió de coaching col·lectiva\nDesprés de la pausa, eWoman Manresa es reprèn amb un joc de motivació. Usoa Arregui, que, juntament amb els seus socis, Alfredo Julián i Ignacio Alonso, són els responsables de la consultora barcelonina Cambyo, proposen una activitat de coaching per a totes les presents basant-se en una metodologia pròpia.\nUn cop completades les cinc ponències, és torn d'una pausa. A la represa, eWoman entregarà els seus premis.\nMeritxell Bautista: "Fibracat és com una dona, forta i que creu en si mateixa"\nMeritxell Bautista va fundar el 2014, amb Josep Olivet, Fibracat, un operador de telecomunicacions amb capital 100% català i amb seu a Manresa. Bautista és Chief Marketing Officer de la seva empresa i ha aportat la seva experiència i ha donat les claus que l'han dut a l'èxit. S'ha definit com una ewoman a "full time", una mare i una directiva agressiva que ho va deixar tot a Madrid on tenia un lloc executiu important a la coreana LG, per emprendre una nova aventura, la de Fibracat, a la capital del Bages. 10.000 llars de Manresa ja són clients seus i l'any vinent esperen ser a les quatre províncies catalanes. "Fibracat és com una dona, forta i que creu en si mateixa; amb un 60% de dones en el seu equip directiu; que sent la por però la manté viva", ha definit.\nMontse Jodar: "El camí no és recte i vas fent parades"\nMontse Jodar és llicenciada en Economia i ADE a la Pompeu Fabra, màster en Direcció de Màrqueting a ESADE i màster en Internet Business a ISDI. Actualment treballa com a Marketing Manager per a l'empresa Idilia Foods, responsable de marques com Nocilla i Paladin. A eWoman ha portat alguns dels ingredients que considera importants per avançar professionalment, un camí, diu, "que no és recte" i en el qual "vas fent parades". Jodar ha repassat els seus estudis i ha apuntat que no s'ha de parar mai d'aprendre. "Hi ha moltes maneres informals de seguir formant-te", ha dit, i ha afegit que també cal aprendre a compartir: "Quan tens alguna cosa que pot interessar a les persones del teu voltant, comparteix-la".\nCristina Arespa: "Les dones no hem de tenir por a estudiar enginyeria"\nCristina Arespa, directora d'operacions d'ICL Súria i Sallent, ha crescut professionalment en empreses de sectors molt masculins, com Pirelli, i des de fa nou anys, ICL. La seva ponència ha girat entorn de la seva experiència en un món, el de l'enginyeria, on la presència de dones és inferior a la d'homes. "Avui ja hi ha una mancança d'enginyers. Les dones no hem de tenir por a estudiar enginyeria, perquè tenim la mateixa capacitat per fer-ho", ha dit, i ha repassat la seva trajectòria des que va entrar a Pirelli, on va ser de les primeres dones enginyeres. Actualment, Arespa treballa a ICL Súria i Sallent, única empresa productora de sal potàssica a la península. El 25% dels tècnics de l'empresa són dones.\nBeatriu Dorado: "La diversitat en els equips dona valor i fa millor les empreses"\nLa directora d'Àrea de Negoci de CaixaBank a Manresa, Beatriu Dorado, ha aportat l'experiència de l'empresa bancària que representa en el camp de la igualtat. " CaixaBank té un compromís amb la "diversitat", ha afirmat, i ha apuntat que "el 57% de la plantilla són dones; el 53% de les direccions són coordinades per dones; i el 52% dels especialistes de l'empresa també ho són". I és que, segons ha explicat, les empreses on hi ha dones en els equips directius tenen un 21% més probabilitats de tenir beneficis i ser rendibles". La diversitat en els equips "dona valor i fan millor les empreses", ha conclòs.\nCarlota Riera: "No tots tenim les mateixes cartes; els homes surten amb un trumfo a la mà"\nCarlota Riera és des de fa 4 anys degana de la Facultat de Ciències de la Salut de Manresa de la Universitat de Vic-Universitat Central de Catalunya. És doctora en Psicologia i màster en Educació o TIC e-learning. Riera ha parlat sobre "Desigualtats en salut". Convençuda que la tecnologia és molt important, incentiva els estudiants a ser innovadors i encara els projectes que entoma amb una paraula: optimisme. En la seva ponència ha emfatitzat que "en aquest món no tots tenim les mateixes cartes. Els homes, en general, surten amb un trumfo a la mà". I com a exemple ha apuntat que, tot i que "el món de la ciència està sent conquerit per les dones", la indústria "ha treballat sempre en problemes de salut patits pels homes".\nArrenquen les ponències\nUn cop feta la benvinguda, és hora de deixar pas a les ponències. La intenció d'eWoman és aprendre i intercanviar idees per a nous projectes, per millorar les pròpies expectatives, per ser crítiques i per guanyar confiança en les pròpies possibilitats. Es du a terme gràcies als patrocinadors, com CaixaBank, Fibracat i l'Ajuntament de Manresa. I amb la col·laboració de AICL Iberia Súria&Sallent, Universiat de Vic- Universitat Central de Catalunya , Grup Llobet, Arpellot, Kursaal, Sensus, Espai Bellesa, DEIM i UEA Inquieta.\nRoser Soler: "No volem ocupar el lloc dels homes a les empreses; volem compartir"\nRoser Soler Esmet és la presidenta de Dones Emprenedores Innovadores de Manresa (DEIM), una organització empresarial nascuda el 2005 amb la idea de promoure la participació activa de les dones empresàries i directives de la comarca del Bages. En les seves paraules adreçades a les participants ha destacat que "des de fa un segle la igualtat entre homes i dones ha anat avançant, però no al ritme desitjat. Avui tenim casos que no entendríem sense la visió empresarial d'una dona. No volem ocupar el lloc dels homes a les empreses. Volem compartir."\nValentí Junyent: "Tenim molt marge de millora"\nSusana Paz, cap de Cultures de Reió7 és l'encarregada de conduir l'acte, que ha aixecat el teló amb unes paraules de Valentí Junyent. El batlle de Manresa s'ha congratulat que la ciutat tingui unes jornades com eWoman i ha apuntat que "a l'Ajuntament la paritat pel que fa al personal i en càrrecs tècnics està acreditada. Però no així en les llistes i en els càrrecs de regidors que conformen el consistori". Per tant, ha dit, "tenim molt marge de millora".\nSeguir eWoman a les xarxes socials\nDurant tot aquest matí, les ponències i entrega de guardons d'eWoman Manresa es pot seguir a través de Twitter i Instagram, utilitzant el hastag #eWomanManresa. A més, la jornada compta amb uns perfils propis a Twitter (@ewomanspain), a Instagram (@ewoman_es) i a Facebook (@ewomanspain). Quan a les xarxes socials de Regió7 són @diariregio7 (a Twitter i a Facebook).\nA la Sala Petita del Kursaal tot és a punt i comencen a arribar les participants d'eWoman Manresa. La benvinguda serà de 9.30 fins a 10.15, quan arrencarà la jornada amb unes paraules de l'alcalde de Manresa, Valentí Junyent, i Rosa Soler, presidenta de DEIM.\nEl programa d'eWoman Manresa\n09.30 - 10.00 Recepció de convidats.\n10.05 - 10.15 Introducció a l'acte a càrrec de Valentí Junyent i Torras, alcalde de Manresa.\n10.15 - 10.25 Benvinguda a càrrec de Roser Soler Esmet, presidenta de DEIM (Dones Emprenedores Innovadores de Manresa).\n10.25 - 10.45 «Desigualtats en salut». Carlota Riera i Claret, degana de la Facultat de Ciències de la Salut de Manresa de la Universitat de Vic-Universitat Central de Catalunya.\n10.45 - 11.05 «Lideratge femení en l'empresa: Programes de diversitat en l'empresa» Beatriu Dorado, directora d'Àrea de Negoci de CaixaBank a Manresa.\n11.05 - 11.25 «Trencant clixés». Cristina Arespa, directora d'Operacions d'ICL Iberia Súria & Sallent.\n11.25 - 11.45 «Somnis». Montserrat Jodar, Marketing Manager a Idilia Foods (ColaCao, Nocilla, Paladín i Mesura).\n11.45 - 12.05 «Sense por de Goliat». Meritxell Bautista, CMO – Chief Marketing Officer a Fibracat .\n12.05 - 12.30 Coffee Break.\n12.30 - 13.15 'Roleplay eWoman' a càrrec d'Usoa Arregui, coaching i cofundadora de Cambyo junt amb Ignacio Alonso i Alfredo Julià.\n13.15 - 13.30 Lliurament de Premis Ewoman Manresa 2018.\n13.30 - 13.35 Comiat de l'acte a càrrec de Cristina Cruz Mas, regidora delegada d'Ocupació i Emprenedoria, i Dona i Igualtat.\nLa jornada eWoman esperona les dones a forjar-se un futur d'èxit. Economia


Inici > Més de quaranta experiències de tecnologia educativa en una jornada\n(Escola Cristiana) Possibilitar la presentació i l’intercanvi d’experiències TIC entre els educadors/es, oferir panoràmiques que orientin sobre l’ús didàctic de les tecnologies a les aules i donar a conèixer la producció de continguts, maquinària, programari i serveis TIC a l’abast de les escoles. Aquests són només tres dels objectius que persegueix la 12a Jornada de Telemàtica Educativa i Fira TIC , organitzada per la Fundació Escola Cristiana de Catalunya, que tindrà lloc aquest dijous al Seminari Conciliar de Barcelona.\nLa Jornada, que oferirà més de 40 experiències  d’escoles i d’empreses especialitzades en l’àmbit de les TIC, comptarà amb la ponència 'Mobilitat i noves tendències en Tecnologia Educativa', a càrrec del creador del portal Appsencatalà.cat, Pau Font. També hi tindrà lloc el fòrum 'Tablets i Tecnologia a l’Educació Infantil', que, moderat per la mestra de l’Escola Tècnico-Professional Xavier i formadora TIC/TAC, Azucena Vázquez, comptarà amb la participació de la cap de Projectes de BubbleBooks i col·laboradora del Departament de Pedagogia Aplicada de la Facultat d’Educació de la UAB, Fer del Real; l’assesora tècnica docent i de l’Àrea de Tecnologies per a l’Aprenetatge i el Coneixement del Departament d’Ensenyament, Tona Castell; el mestre de l’escola Mare de Déu de la Mercè de Sant Feliu de Llobregat, Jordi Bigas, i la mestra de l’escola Sant Josep de Sant Sadurní d’Anoia, Gemma Martín.\nCom cada any, la jornada també acollirà la Fira TIC , que enguany aplegarà 27 empreses especialitzades en tecnologia educativa.\nPer a participar de la jornada cal inscripció prèvia .\nURL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/node/152525


Sotrac – La Dinamo\nAny constitució: 2020\nLocalització: Carrer constitució, 49\nNombre d’habitatges: 38\nAccés sòl: Dret de superfície cedit per l’Ajuntament de Barcelona per setanta-cinc anys, a través de concurs\nQualificació: Sòl qualificat HPO\nEstat de la promoció: En promoció\nEntitats col·laboradores: Lacol (àrea arquitectura i obra), La Ciutat Invisible (àrea econòmica i jurídica)\nEl projecte Sotrac té per objecte la construcció de 38 habitatges cooperatius a un solar públic ubicat al recinte de Can Batlló, districte de Sants-Montjuïc, adjudicat via concurs per l’Ajuntament de Barcelona el 2020.\nSotrac es va constituir el 2017 a partir de la llista de les sòcies expectants de La Borda. El col·lectiu destaca per la diversitat intergeneracional, intercultural i d’unitats de convivència, i també per la vinculació al teixit comunitari dels barris de Sants i, especialment, amb l’Espai Veïnal i Autogestionat de Can Batlló.\nL’edifici s’ha dissenyat atenent a criteris d’accessibilitat universal i perspectiva de gènere. Inclou 38 habitatges alliberant la planta baixa per desenvolupar usos comunitaris i oberts al barri. Es plantegen tres tipus d’espais comunitaris dins l’edifici segons el seu grau de porositat o obertura:\nEspais d’ús exclusiu intern, utilitzats únicament per les persones habitants de l’edifici, com les habitacions de convidats o la bugaderia.\nEspais d’ús intern i ús compartit, que generalment utilitzaran les habitants però que puntualment es poden obrir a persones o entitats externes a la cooperativa, com la cuina-menjador.\nEspais d’ús intern i oberts al barri, que combinen l’ús intern amb l’ús més públic obert al barri, com és la sala polivalent o el local per a un projecte de l’economia social.\nEl projecte incorpora diversos graus de flexibilitat habitacional, a través de 3 tipologies d’habitatge que es complementen amb 10 habitacions satèl·lit, agregables temporalment als habitatges. El projecte també incorpora una planta clúster, una tipologia innovadora de disseny i distribució d’habitatges implementada en projectes comunitaris en els últims deu anys sobretot a Suïssa, Alemanya i Àustria, en què diversos habitatges comparteixen espais comunitaris propis. Funciona com una petita comunitat dins el projecte i té autonomia a l’hora d’organitzar el seu funcionament quotidià.\nActualment el projecte està en fase de promoció, comptant amb l’acompanyament integral de La Dinamo.


SUBI & ANNA Il.lustració i Literatura: FENT EL MOTLLE DE GUIX DEL DRAC I LABORATORI D'EXPERIMENTS\nFENT EL MOTLLE DE GUIX DEL DRAC I LABORATORI D'EXPERIMENTS\nEstem cobrint la nostra fera de guix. El guix sec serà el motlle per fer-la amb cartró pedra. Hem aprofitat el material per crear una mena de laboratori d'experiments. Guix, pigments de color, elements naturals, globus, petxines... Ai que el guix s'ha assecat massa de pressa, ai que ara és massa líquid i s'escola... I us podeu imaginar com s'ha acabat el matí? Doncs amb una guerra d'aigua per treure'ns la calor i el guix del cos. Ens hem divertit moltíssim!


Millésime bio 2012 tanca les seves portes amb bones xifres d'afluència i participació - Indústria vitivinícola\nAquest article ha estat escrit originalment en castellà. L'hem traduït automàticament per a la vostra comoditat. Tot i que hem fet esforços raonables per a aconseguir una traducció precisa, cap traducció automática és perfecta ni tampoc pretén substituir-ne una d'humana. El text original de l'article en castellà podeu veure'l a Millésime bio 2012 cierra sus puertas con buenas cifras de afluencia y participación\nMillésime bio 2012 tanca les seves portes amb bones xifres d'afluència i participació\nA la fi de gener, el Parc d'Exposicions de Montpeller (França) va acollir la 19ª edició del saló Millésime bio 2012, trobada ineludible per als professionals del sector de la viticultura biològica. De nou, el certamen va ratificar la seva condició de plataforma internacional de referència per a l'intercanvi de coneixements entre expositors i visitants.\nExclusivament reservat per als vins ecològics certificats, Millésime bio va comptar amb la participació de 588 expositors, procedents de 13 països, i de 3.360 visitants de 38 nacionalitats. A més, la celebració de dos congressos de negocis sobre 'Els vins i productes agroalimentaris biològics', organitzats en el mateix recinte per l'agència regional Sud France Développement de Llenguadoc-Rosselló, va afavorir l'afluència de compradors d'unes 75 empreses provinents de l'exportació a gran escala i de mercats europeus.\nEncara que França, Espanya i Itàlia conformaven el trio de cap entre els expositors, en aquesta edició Àustria i Alemanya van reforçar la seva presència. Els productors i distribuïdors de Sud-àfrica, Egipte, Argentina i Estats Units van tornar, per tercer o quart any consecutiu, a mostrar la seva fidelitat a Millésime bio.\nMillésime bio es va clausurar amb la participació de 588 expositors, procedents de 13 països, i de 3.360 visitants de 38 nacionalitats.\nQuant a l'afluència, l'augment del nombre d'assistents a la fira (3.360 enfront dels 3.200 de l'edició de 2011) va confirmar l'interès dels professionals pels vins ecològics, així com el dinamisme d'aquest mercat malgrat l'actual crisi econòmica. Cada vegada més nombrosa, la participació estrangera va representar aquest any el 22% del total dels visitants: Benelux (16,7 %), Alemanya (13%), Estats Units (12,5%) i Països Nòrdics (11,5%). Quant al seu perfil professional, els cellerers (19%), importadors (13%), distribuïdors (10,5%) i hosteleros i restauradores (7,5%) van ser els més quantiosos.\nEls visitants van degustar les collites de cada expositor i els vins dels cellers guardonats gràcies als espais de degustació, a l'enoteca, i a 'Challenge Millésime bio'. Durant la 19ª edició, Millésime bio va posar en relleu el mestratge i excel·lència de l'oferta regional dels vins ecològics. En el stand de degustació dels vins del sud de França, un sumiller va presentar una selecció de brous ecològics de la regió de Llenguadoc-Rosselló premiats en diversos concursos de notorietat internacional. Millésime bio va afavorir així mateix l'intercanvi d'experiències entre els professionals congregats entorn de diferents taules rodones i conferències temàtiques. Un exemple d'això van ser les 'Trobades professionals sobre la viticultura biològica', que aquest any versaven sobre 'La viticultura biològica a França en el context europeu: situació i perspectiva'.\nAvui dia, el creixement del mercat dels vins ecològics és una tendència latent, que concerneix a la majoria dels països consumidors de vi i a tots els circuits de distribució (cellerers, hostaleria i restauració, gran distribució, xarxes especialitzades…).\nAmb més de 50.000 hectàrees en manera de producció biològica a França en 2010 (en comparació de 39.000 en 2009), la vinya ecològica ha crescut en un 28%. El nombre d'explotacions vitícoles ha passat de 3.024 en 2009 a 3.945 en 2010, la qual cosa suposa un augment del 30%. Entre les regions franceses, tres destaquen de la resta: Llenguadoc-Rosselló (16.462 hectàrees, +30% en un any), Provença-Costa Blava (11.209 hectàrees, +25% en un any) i Aquitània (7.715 hectàrees, +41% en un any). A nivell mundial, França ocupa la tercera posició després d'Espanya i Itàlia.\nLa producció de vi ecològic guanya pes a França que ocupa la tercera posició, per sota d'Espanya i Itàlia.\nLa Asamblea General de CECRV pone a la DO como centro de gravedad


Conceptes- Kant, la filosofia de la història i de la religió de\nKant, la filosofia de la història i de la religió de HIST.\nLa filosofia de la història i de la religió és la resposta de Kant a la pregunta Què puc esperar?, que es planteja després d’haver-se preguntat per 1) Què puc saber? (pregunta a la qual respon amb la Crítica de la Raó Pura, on formula la seva teoria del coneixement), 2) Què he de fer? (a la que respon amb la crítica de la Raó pràctica, que formula la seva concepció moral), i aquestes filosofies de la història i de la religió, en principi, es dedueix dels postulats de la moral.\nA les qüestions sobre el deure moral segueix la pregunta pel destí del home, o el seu futur, i pel que pot l'home esperar en el seu futur o el sentit que pugui veure-li al seu futur. En principi, a l'home li està permesa l'esperança de poder ser realment allò que d'algun mode «ha de ser». I el que l'home ha de ser pot contemplar-se en una doble perspectiva, segons considerem el domini intern o extern de la llibertat. Per això, allò que cal esperar es desplega també segons aquests dos àmbits de la llibertat: el que puc esperar en el temps, on la llibertat es desenvolupa externament sobretot en forma de dret, o de societat regulada pel dret, i el que puc esperar fora del temps, on la llibertat interna progressa indefinidament com a moralitat o com a virtut (veure cita). Fora del temps, l'esperança s'obre -segons Kant- a la possibilitat d'un bé suprem aconseguit únicament en l'eternitat; a això respon la filosofia de la religió. En el temps, l'esperança es concreta en el desenvolupament de la llibertat humana que dóna sentit a la història; a això respon la filosofia de la història.\nLes idees que Kant elabora sobre la història, la societat i la cultura representen el seu punt de vista sobre el conjunt d'aquests temes des d'una consideració a ‘priori'. Les principals obres de Kant sobre aquest tema són: Idea d'una història universal des del punt de vista cosmopolita (1784), Començament versemblant de la història humana (1786) i El conflicte de les facultats (1798).\nLa moralitat suposa la immortalitat, però també la història, perquè ambdues es fonamenten en la capacitat o possibilitat que el subjecte racional té de desplegar les potencialitats de la seva llibertat. Els plans en què una i una altra es desenvolupen, no obstant això, són diferents, ja que la reflexió sobre la immortalitat es fa des de la consideració de l'home com ser intel·ligible, mentre que la reflexió sobre la història té en compte la temporalitat humana, la pertinença de l'home al món fenomènic. En aquest aspecte, racionalitat i llibertat humanes no són quelcom ja donat a l'home, pel mer fet de ser-ho i que ell posseeixi plenament des d'un començament; són més aviat idees reguladores de la conducta, o ideals de l'home, com ho és també la mateixa idea d'humanitat. A elles tendeix l'home, per elles s'esforça, no sempre com a individu, però sí com espècie humana al llarg del temps; el desenvolupament i l'èxit d'aquests ideals constitueix la història humana o el que dóna sentit de la història. I aquesta és la raó que hi hagi progrés en l'història (veure text).\nAl llarg de la història, l'home -l'espècie humana- desenvolupa les seves disposicions naturals. Kant distingeix tres classes d'elles:\nla disposició a l'animalitat, per la que l'home procura per la seva pròpia supervivència biològica;\nla disposició a la humanitat, amb la que desenvolupa la seva vida social, i\nla disposició a la personalitat, en la que l'home, a més de social, és moral.\nA aquestes disposicions corresponen tres capacitats: ç\nla capacitat tècnica, amb la que l'home domina la natura i es relaciona amb les coses;\nla capacitat pragmàtica, amb la que l'home aprèn a conviure amb els altres, relacionant-se amb els altres homes a manera de mitjans, i\nla capacitat moral, amb la que l'home és persona lliure que es relaciona amb els altres homes considerats com a fins en si mateixos.\nL'home disposa del temps per desenvolupar totes aquestes capacitats; no l'individu, sinó a l'espècie, ja que amb la vida individual no n'hi ha prou per al desplegament ple d'aquestes disposicions. El que no està a l'abast de l'individu sembla que pot aconseguir-ho la natura, l'espècie, al llarg del temps. Per a això és necessari que existeixi en la natura una intenció o finalitat o un pla ocult, cap al qual tendeixi l'espècie malgrat l'egoisme dels homes individuals.\nCom pot haver-hi finalitat en una natura que no està sotmesa més que a causes merament mecàniques? Veiem la natura com un tot que busca la finalitat del conjunt, per raó que veiem finalitat en algunes de les seves parts; però Kant la justifica en la seva Crítica del judici, perquè la veu com una funció mitjancera entre la natura i la llibertat humana. Pensar una natura realment sotmesa a causes mecàniques «com si» en ella hi hagués finalitat fa possible explicar els avatars de la història humana des d'una racionalitat que no sempre s'observa en els individus humans; si els homes particulars no poden desenvolupar tota la seva racionalitat -«no sap un quin concepte formar-se de la nostra espècie», diu Kant-, algunes de les formes del qual són la convivència en societat i el desenvolupament com persones morals, la moralitat que domina l'home ens permet abrigar l'esperança, no ja d'un desenvolupament total en una altra vida, sinó també d'un desenvolupament «adequat» almenys per a l'home com a espècie, al llarg del temps. La finalitat, aquest «fi suprem de la natura», la veu Kant en una constitució estatal interiorment i exteriorment perfecta, en un estat de ciutadania mundial, on sigui possible el ple desenvolupament de totes les capacitats humanes (veure text); els mitjans amb què la natura aconsegueix aquest fi ocult és l'antagonisme entre els homes, la discòrdia i oposició constant, degudes a la seva insociable sociabilitat: l'afany d'instituir societats i romandre, no obstant això, aïllats (veure text). A l'home no li queda més remei que construir llaços socials o formes noves de societat amb què pugui superar la tendència a la discòrdia, harmonitzant llibertat i coerció. De l'esforç constant per superar la tensió que genera la insociable sociabilitat neix la «llibertat sota lleis», única forma possible de llibertat social, i també la cultura, el art i el «més bell ordre social», on la societat es converteixi en un «tot moral» i el món en un Estat en el que puguin desenvolupar-se totes les disposicions de l'home.\nAquest «Estat de dret públic universal» no és només una esperança de l'home, sinó també un deure, i la mateixa idea de «pau perpètua» no ha de ser una mera fantasia vana, sinó un problema que ha de resoldre's amb l'esforç de «instaurar-la» cada dia i el de mantenir-la constantment com a pressupost fonamental del progrés de la història humana, acaba dient Kant en El pau perpètua.\nEn sentit estricte, a la filosofia de la religió correspon la pregunta Què m'està permès esperar?, tal com expressa Kant en una carta a un professor de teologia de Gotinga, C.F. Stäudlin (4 de maig de 1793), afirmant que a ella intenta respondre amb la seva obra La religió dins els límits de la mera raó (1792).\nA Kant se el considera l'iniciador de la filosofia de la religió, i les seves principals afirmacions respecte d'això poden resumir-se en tres punts fonamentals:\n1) No és possible demostrar racionalment l'existència de Déu. En la Crítica de la raó pura (veure cita) critica els diversos intents d'argumentar teòricament les suposades proves de l'existència de Déu. En el Pròleg de la segona edició, diu que només si s'elimina l'excessiva pretensió de la raó teòrica de conèixer l'existència d'un ésser suprem, té sentit la «exigència» que d'ella fa la raó pràctica: «Vaig haver de suprimir el saber per deixar lloc a la fe» (veure cita); a «Déu» no se'l pot provar.\n2) Només és possible «creure» en l'existència de Déu com un postulat de la moral. A aquesta exigència com a postulat l'anomena Kant «prova moral» i la idea fonamental és que la moralitat condueix inevitablement a la religió; a «Déu» se'l pot postular.\n3) La relació que existeix entre moral i religió la precisa en la Crítica de la raó pràctica (veure text 1 , text 2 i text 3 ), en la Crítica del judici (veure text), i sobretot en La religió dins els límits de la mera raó com el punt d'unió entre felicitat i moralitat: «L'esperança de la felicitat només s'inicia amb la religió».\nLa religió de què parla Kant és la «religió de la mera raó», una «religió racional», aquella que fa coincidir amb «el compliment de tots els deures humans com a manaments divins» (veure deisme). En aquesta religió no hi caben miracles, misteris o mitjans sobrenaturals (veure text); l'Església que correspon a aquesta religió natural no és sinó una «comunitat ètica» de «homes benintencionats». Qualsevol altra religió no és sinó il·lusòria (veure text). És la religió dels homes de la Il·lustració.