Alfadinamica - Viu els teus somnis - Nova VisióNova Visió\nVols guanyar fàcil? T'agradaria que tot s'et servís al plat? Ho sento, la vareta màgica només existeix en els contes de fades.\nPuc suggerirte una gran ajuda tècnica, però, necessita una mica de treball de part teva, uns 10 minuts al dia, a canvi de grans resultats: Alfadinamica.\nViure una vida feliç pot ser més fàcil si t'entrenes, com al gimnàs, però utilitzant les eines adequades.\nLa superació dels obstacles en el camí es torna real quan es comença a utilitzar les imatges mentals combinada amb les emocions, sobretot durant la fase de relaxació. Es en aquest punt on emergeixen els teus grans talents i estan a punt per ser utilitzats a fi de fer mes fàcil el teu camí a la vida.\nPer accelerar el temps que et separa de la satisfacció personal, recorda que la ment és poderosa quan funciona conjuntament amb el cor. es a dir seguint els objectius del cor. Aquesta és precisament la síntesi dell'Alfadinamica: la ment al servei del cor. En fer-ho, ment i cor, encara que no en siguis conscient, estan alineats amb els seus veritables objectius profunds i utilitzant els enormes recursos inherens a cada\nArrivats en aquest punt, poc importa si el que vols es una relació romàntica plena i feliç, o una feina gratificant amb un bon conte al banc, la casa dels teus somnis o arribar a ser molt atractiu, si et poses en joc, les eines que aprendrás ferán que tot estigui al teu abast! Franco Bianchi\nMés en detall: contingut, horaris, preus.\nContingut - El seminari consisteix en aprendre una tècnica de visualització creativa realitzada durant la relaxació, en la qual es destaquen les ones cerebrals més lentes que permeten l'ús de grans capacitat com ara la concentració, la memòria, la intuïció, capacitat de reequilibri a nivell físic, emocional, mental i espiritual. L'objectiu, per tant, és aprendre aquestes eines fàcils per aplicarles en diferents àrees de la teva vida: a nivell personal, de negocis, la salut, l'equilibri, mental / físic a través de l'ús de la imatge "Jo"" - Autoimatge.\nAlguns exemples : s' ensenyarà als participants la manera d'agafar el son amb facilitat, perdre pes, deixar de fumar, canviar els hàbits i creences limitants , també l'auto-sabotatge, obtenir una àmplia perspectiva de la solució correcta, millorar la memòria... ademés d'esbrinar que tant d'acord estem amb els nostres desitjos i aspiracions. En poques paraules, adornar-nos de que tant feliços som i com fer-ho per ser-ne cada día una mica més!\nAbans de finalitzar el curs, els participants experimentaran l'eficàcia del sistema proposat.\nHoraris: divendres a la tarda de 20.30 a 22.30; Dissabte i diumenge de 9.30 a 19 h.\nCost: el seminari costa 300€, impostos a part.\nCurs acreditat amb el codi CS-01314 del llistat nacional S.I.A.F. Dona Nº 40 Crèdits ECP, vàlid per a professionals certificats i registrats com a "Operador Holístic" S.I.A.F. Societat Italiana d'Harmonitzadors, www.siafitalia.it


Memòria i oblit | BonDia Diari digital d'Andorra.\nDc., 05/01/2022 - 02:20\nLlegia l’altre dia, concretament aquí, al BonDia del dimarts 7 de desembre de l’any passat, un article molt interessant, signat pel senyor Marià Cerqueda, titulat Diversió amb banderes. I que francament, no em voldria estar de comentar.\nEn aquell escrit, el senyor Cerqueda ens parlava sobre la nostra bandera i ho feia arran d’una proposta iniciada al Twitter pel senyor Pere Moles i en la qual s’apuntava la possibilitat de modificar els colors de la bandera andorrana per tal de diferenciar-la de les repúbliques del Txad, Romania i Moldàvia.\nPer començar, només els diré que no cal que anem sempre a remolc dels altres pobles. Intentaré explicar-me: la República del Txad va ser creada l’any 1960, la de Romania l’any 1877 i la de Moldàvia als voltants del segle XIV, però no va deixar de pertànyer a la confederació de repúbliques russes; és a dir, no va ser totalment independent fins a l’any 1991. Per tant, qui va copiar qui?\nLa bandera d’Andorra ha estat tradicionalment de dos colors –i que ningú s’esgarrifi–: el groc i el vermell. El groc, encara que potser no tothom ho sap, representa o honora Catalunya, i el vermell fa exactament el mateix envers el comtat de Foix. Més endavant –coses de la història– es va decidir d’afegir-hi el color blau en honor o representació de la República Francesa. I d’aquí és d’on ve el tema del qual volia parlar-los. El perquè del fet que la franja groga sigui una mica més ampla que les altres dos franges, és a dir, la vermella i la blava.\nTot va venir per part del senyor bisbe de l’època, qui, com és molt lògic, es va queixar. Al meu entendre, el seu raonament era tan senzill com indiscutible. El fet era que si en lloc de dos franges ara n’hi havia d’haver tres, esdevindria que n’hi hauria una de catalana contra dos de franceses. I resultava que, si totes les franges de la nova bandera eren de la mateixa mida, la part catalana, és a dir, la franja groga, quedaria en minoria, proporcionalment parlant, amb les dos que representen França, entengui’s la vermella i la blava.\nI quina solució final es va adoptar? Doncs que la franja groga –és a dir, la catalana– fos una mica més ampla que les altres dos per tal de compensar el de fet d’haver-n’hi dos de franceses. I així, fent-ho d’aquesta manera, tothom quedaria content. Els uns, els francesos, tindrien més franges; i els altres, els catalans, la seva, seria més gran. Coses de protocol que demostren, un cop més, que a l’Església no se li n’escapa ni una. I quina enveja que em fan.\nTot això que ara els he contat, em va ser explicat i salvat de l’oblit gràcies a la tasca del malaguanyat professor Pere Cavero. I ara, un servidor, els ho deixa per escrit per tal que resti en la memòria col·lectiva.\nI parlant de memòria, no voldria acabar aquest escrit sense recordar-los que avui fa dos anys que ens va deixar un altre dels grans personatges que ha donat aquest –a vegades no sabria com definir-lo– petit País. Escrit amb majúscula, tal com ell feia sempre. Em refereixo al senyor Antoni Morell i Mora qui, tal dia com avui de fa dos anys, se’ns va avançar –un cop més–. I a Déu gràcies de fer-ho així, perquè s’estalvià de veure tot això de la Covid, amb les seves manifestacions incloses, i que de ben segur que no hauria pogut resistir...\nImagino que, si les coses van com l’any passat, no hi haurà cap mena d’esquela ni de recordatori en cap dels nostres diaris. I, si vaig errat, cosa que no crec, els asseguro que no hi haurà un home més feliç i content que un servidor. Però, l’experiència em demostra que l’oblit té les cames molt llargues, que avança de pressa i que malmet la nostra memòria a la velocitat del 5G.\nI, parlant de memòria, el grandiós intel·lectual andalús, el senyor Emilio Lledó (1927), sempre diu que l’Alzheimer col·lectiu és molt pitjor que l’Alzheimer individual. Això, segons ell, es deu al fet que som memòria, i que, per tant, sense memòria no som res.\nMoltes gràcies per llegir-me, i que Déu ens conservi la memòria.\nUna anècdota intel·ligent


#EmRespons?.- Mikkel Castrillón Cardona. - Sara-Lidiaester\nInici EmRespons #EmRespons #EmRespons?.- Mikkel Castrillón Cardona.\n#EmRespons?.- Mikkel Castrillón Cardona.\nSoc el José Miguel Castrillón Cardona, però el meu nom artístic és Mikkel Castrillón. Vaig néixer a Girardota, Antioquia, Colòmbia el divendres 01 de setembre del 2000, el que em fa amant dels divendres i virgo per conseqüència. Crec profundament en el poder de Déu i de l’Univers. Em considero artista i realitzo moltes coses, entre elles soc actor en formació i estudi llengües modernes a la universitat. Soc poliglota, parlo castellà, anglès, francès, alemany, portuguès, italià, català i una mica d’holandes. La interpretació i les llengües són definitivament les meves dues grans passions a la vida fins ara.\nAmor sense límits, consciència ambiental i empatía.\nSense esperar-ho, he rebut missatges de persones joves i adultes que em diuen que soc una inspiració per a ells. Vull transmetre el meu coneixement i ser una veu per al món, ja que no hi ha cap impediment a la vida per aconseguir allò que desitgem. Moltes persones del meu entorn es queixen de què no tenim moltes oportunitats, perquè han nascut a un país tercermundista, però vull demostrar que jo vaig néixer en un poble de Colòmbia, i això no és cap obstacle per aconseguir tot el que un dia vaig somiar i que encara ho faig.\nL’amor ho és tot, crec que és el sentit principal de la vida, per això venim a la terra, per aprendre a estimar els altres, a tot el que ens envolta, a allò que fem, a trobar les nostres passions. Moltes persones que no em coneixen bé, pensen que no soc per a res romàntic, però tot el contrari, quan estimo algú, ja sigui família, amic, parella, mascota o qualsevol connexió sentimental, fins i tot amb mi mateix, tracto de demostrar-ho molt. Considero que és fonamental sentir-nos estimats, importants, vius, és a dir, que la nostra història de vida no passi en va i crec que l’amor aconsegueix tot això.\nAls meus avantpassats els hi diria, gràcies, perquè a causa de cadascuna de les seves decisions al llarg de la seva història, jo existeixo. Als meus descendents ara els hi tocarà un món més fàcil o més difícil, l’important és que tinguin persistència per complir tots els seus somnis, objectius i per fer d’aquest món un lloc millor per les seves generacions futures.\nSegons els grecs, un dia té 24 hores, i en cadascun poden passar molts esdeveniments, fins i tot l’ésser humà sent tantes emocions en qüestió de minuts que no podria estar únicament feliç, però si he de fer un balanç, sí, sóc feliç, perquè agraeixo que als meus gairebé vint-i-un anys, el meu cor segueix bategant, estic present en aquest paradís terrenal ple de meravelles podent ser el protagonista de totes elles. Realment el fet de viure abasta tants moments, il·lusions, emocions, persones i moltes coses més. Soc feliç, perquè puc manifestar la meva vitalitat i existència entre tot un univers infinit de possibilitats. No tinc res a retreure, crec que tinc tot per ser-hi feliç.\nQuè prefereixes, morir jove havent aconseguit tots els teus objectius o morir vell sense haver fet res?\nPD: Encara no tinc una resposta, però es pot debatre.\nCom actor: curtmetratge: “INSTRUCCIONS PER SER DONA.”https://www.instagram.com/p/CGTSgEInYjP/\nPolíglota fent interpretació en vuit llengües.\nArticle anteriorFacin joc, senyores i senyors, per Ramón Cotarelo.\nArticle següentLa tàctica dels fets consumats, per Ramón Cotarelo.


L'escalada de violència es cobra deu morts entre palestins i israelians\nL'exèrcit semita envaeix part del territori de Gaza en resposta als atemptats àrabs\nSis palestins varen morir ahir dematí per trets israelians durant una incursió de l'Exèrcit hebreu al nord de la franja de Gaza, segons varen indicar fonts mèdiques palestines, que varen precisar que les víctimes són quatre policies i dos civils. Els sis varen ser abatuts durant un atac israelià contra la localitat palestina de Beit Lahiya, segons aquestes mateixes fonts. Les noves morts eleven a 851 el nombre de víctimes des que va començar la Intifada fa un any, de les quals 657 són palestines i 171 israelianes. Els tancs israelians amb el suport per helicòpters de combat varen penetrar ahir matí en territori autònom palestí.\nAquesta operació va ser llançada després que dos palestins s'infiltrassin la matinada a la colònia israeliana d'Alei Sinaí al nord de la franja de Gaza, on abateren una dona soldat israeliana i el seu company, i va ferir 15 colons i soldats jueus abans de ser abatuts. El moviment extremista palestí Hamàs reivindicà ahir tant aquesta acció com l'atemptat registrat dimarts contra la colònia jueva d'Alei Sinaí, situada al nord de la franja de Gaza, en el qual varen morir dos militars israelians i catorze varen resultar ferits. Així i tot, Israel va acusar ahir l'Autoritat Palestina, que presideix Iasser Arafat, de ser la responsable de l'atac contra la colònia israelià d'Alei Sinaí.\n«Aquest atemptat és responsabilitat de l'Autoritat Palestina i l'Exèrcit israelià prendrà totes les mesures necessàries per garantir la seguretat dels seus civils i soldats», va afirmar a la ràdio militar el secretari del Govern, Gideon Saar, justificant la posterior ocupació de la Franja de Gaza per part de l'Exèrcit israelià que causà les sis morts abans esmentades. Paral·lelament, dos jueus foren ferits a Hebron, on pregaven davant les coves dels Patriarques.


Sis senderistes d'Alzira resulten ferits després de ser envestits per una vaca a Orba\nL'animal es va escapar d'un corral i va perseguir els senderistes per la muntanya.\ndilluns, 11 de març 2019 - 11:48h\nEl passat mes de febrer un grup de senderistes patien l'atac d'una vaca mentre es trobaven en una zona de muntanya del terme municipal d'Orba, a la comarca de la Marina Alta. En el succés, a més dels senderistes, que formaven part de l'Associació de Muntanya Baladre Explorer d'Alzira, també va resultar ferit un esportista d'origen anglés que estava a la zona.\nEls fets van ocórrer a meitat del passat mes de febrer. Els senderistes es van trobar de font amb la vaca, que s'havia escapat d'un corral mentre es trobaven a una pista forestal. L'animal va envestir a l'home anglés, que estava fent footing a la zona, i després va començar a perseguir al grup de senderistes.\nAntonio Expósito, de l'Associació de Muntanya Baladre Explorer d'Alzira (la Ribera Alta), comentava posteriorment els fets incidint en l'angoixa que durant una estona van viure els senderistes. Així mateix, destacava que el desenllaç dels fets podria haver sigut pitjor.\nExpósito assenyalava la dificultat que suposava fer front a aquesta situació en un entorn com la muntanya, ja que al voltant només hi havia pins alts als quals no es podia pujar, i era molt difícil buscar un lloc segur. Alguns dels senderistes van aconseguir pujar a un arbre de poca altura, llançar-se a terra o córrer, amb l'objectiu d'esquivar la vaca, de més de 300 quilos, o fugir d'ella.\nFinalment, després d'una llarga estona, va acudir el ramader, propietari de la vaca, qui va controlar l'animal i es va disculpar pels fets. Així mateix, va assenyalar que la vaca s'havia escapat.\nUn dels membres del grup va resultar ferit de gravetat per les envestides de la vaca, i ha estat diverses setmanes recuperant-se, després de ser evacuat en ambulància a l'hospital de Dénia i operat posteriorment.\nAltres cinc persones de l'associació de muntanya també van patir ferides de caràcter lleu.


El somni i l’esperança [Dietari 2019]\nde Celdoni Fonoll.\nEl somni i l’esperança [Dietari 2019] és el cinquè volum dels dietaris de Celdoni Fonoll. Història personal i col·lectiva d’un temps revolt, amb el parc Güell i la natura per rerefons. El títol és tret d’un escrit de Salvador Cardús que suggereix a Fonoll aquests versos, citació inicial del llibre:\nEl somni i l’esperança\ntostemps a flor de pell,\nque si el camí no avança\nens llevaran la pell.\nPoemes intercalats, jocs amb les paraules, amics i records, denúncies, piulades, seny i rauxa, amor i humor... I una crònica extraordinària que relata aquest país, tan esperançat per desfer-se del jou.\nFlorenci Crivillé, conservador del Museu Etnogràfic de Ripoll\nFonoll no foll, escriptor de dietaris, cronista dels nostres dies.\nJoan Josep Isern, crític literari i escriptor\nMALEÏDA COVID [Versos en temps de virus]\nPròleg d'Isidor Marí. Epíleg de Lloll Bertran.\n74 poemes escrits en ple confinament, entre el dia de Sant Josep i el dia de la Mare de Déu de Montserrat del 2020.\nCeldoni Fonoll recita "Corrandes d'exili", de Pere Quart\nCeldoni Fonoll recita el poema en el 75è aniversari de l’èxode català, a VilaWeb Tv.\nPresentació del llibre "Ales i pètals"\nVídeo de la presentació de llibre "Ales i pètals" de Celdoni Fonoll, que es va portar a terme el dia 18 de novembre de 2013 a la Casa del Llibre (Rambla de Catalunya, 37) de Barcelona. Van presentar el llibre el sociòleg Salvador Cardús i el president de la Generalitat de Catalunya, Artur Mas. La presentació va finalitzar amb un recital de versos i cançons de Celdoni Fonoll, en el qual van participar el mateix autor, Lloll Bertran, Isaac Fonoll (teclat), Gemma Ferré (violoncel) i la petita Elna Fonoll.\nLa natura en vers. Presentació del llibre Albril Florit, de Celdoni Fonoll, a l'Espai VilaWeb.\nRecital fet el 12 de desembre de 2012.\nCliqueu a la imatge -o aquí- per veure el vídeo, i aquí per llegir la notícia, a VilaWeb.\nPresentació del llibre "Abril Florit" de Celdoni Fonoll que es va portar a terme el dimarts dia 5 de juny a la Casa del Llibre (Rambla Catalunya). La presentació va anar a càrrec de Jordi Pujol, expresident de la Generalitat de Catalunya.\nPresentació del "Mamífers peluts" a CASTELLOLÍ\nPresentació (amb recital de Celdoni Fonoll i Lloll Bertran) del llibre "Mamífers peluts [del llop a la musaranya]" a Castellolí.\nA la secció AUDIOVISUAL hi hem afegit 4 fotografies que corresponen a la presentació al Mercat de Vilafranca del Penedès, del passat 24 de març. L'autor és Fèlix Miró. Són aquestes:\n"Un trobador d'ara", de Joaquim Ferrer\nCeldoni Fonoll (celdoni@celdonifonoll.cat) li recomana que llegeixi la següent notícia de Diari de Girona: Un trobador d'ara.\nPresentació de l'"Herbes amigues" a VILAFRANCA del PENEDÈS\nEl proper dimarts 24 de març, a 2/4 de 8 del vespre, presentació del darrer llibre de Celdoni Fonoll, "Herbes amigues", al restaurant MerCat de Vilafranca del Penedès. S'acompanyarà d'un recital de Celdoni Fonoll i Lloll Bertran.\nEntrevista a VilaWeb, per la presentació del llibre Versos, versets i versots (Cossetània, 2014).\nCeldoni Fonoll canta, recita, compon i escriu des de fa una pila d'anys. Amb la seva veu ha divulgat l'obra dels principals poetes dels Països Catalans, i també ha fet anar la ploma poètica amb escreix. Després d'haver publicat l'any passat 'Ales i pètals', l'últim volum d'una extensa obra de poesia naturalística iniciada el 2000, ara presenta 'Versos, versets i versots' (Cossetània). En aquest nou llibre hi trobem el Fonoll reflexiu, el satíric i el patriota, el Fonoll que canta a la natura, a l'amor, i a la vida. Parlem amb ell d'aquesta obra...\n[llegeix l'entrevista clicant AQUÍ]\nEl programa de TV3 "El Medi Ambient" va dedicar un espai a l'itinerari ornitoliterari de l'Aiguamoll de la Bòbila de Santpedor (espai amb versos de Celdoni Fonoll).\nVersos inauguració recorregut Ornitoliterari Aiguamoll de la Bòbila.pdf (47,4 kB)\nÀNEC XIULADOR.pdf (40,1 kB)\nLLIRI GROC.pdf (46,3 kB)\nANTOLOGIES i CANÇONERS


Solucions digitals | Panoram\nVeiem la tecnologia com un generador d'experiències i una eina per crear entorns digitals. Busquem solucions i tendències innovadores per dissenyar serveis digitals que beneficiïn les organitzacions i la comunitat.\nDISSENY DE SERVEIS I EXPERIÈNCIES\nDe l'estratègia a la pràctica; t'ajudem a implementar i oferir la millor experiència i servei mitjançant les aplicacions digitals que més s'ajustin a les teves\nT'ajudem a crear estratègies de modernització digital interna, així com detectar oportunitats de negoci i millora de serveis vinculades a les noves\nCreem eines pròpies de fàcil personalització, que fomenten el treball en equip i milloren el flux de treball en les organitzacions.\nELS NOSTRES DESENVOLUPAMENTS\nGeedo ® és un gestor documental i una eina on line de treball col·laboratiu, que permet emmagatzemar arxius sense límit, crear entorns de projecte per equips de treball, interactuar amb altres usuaris, obtenir dades i anàlisi en temps real i geolocalitzar les dades d'interès.\nÉs una eina intuïtiva que democratitza la gestió de projectes en equips de treball múltiples, fomentant la transparència d'informació i dades en les organitzacions.\nEVENTTRADE ® és una plataforma web que permet inventariar, emmagatzemar, compartir i localitzar recursos materials, mitjançant la creació de xarxes col·laboratives.\nEl projecte, fomenta l'economia col·laborativa i anticipa un futur immediat on la sostenibilitat material i la reutilització dels recursos seran claus en diferents sectors; cultural, social, ambiental o sanitari, entre d'altres.


Foios i Marquesat animen la Copa Edicom de Galotxa - PilotaViu\nDilluns, 26 de setembre de 2016 a les 09:15h\nEls equips de Foios i Marquesat han adquirit major protagonisme en la Copa Edicom de galotxa, després de la quarta jornada. En el grup A, Foios ha aprofitat la jornada de descans del Xato-Quart per llevar-li de moment el lideratge. I en el grup B, Marquesat ha donat la sorpresa al guanyar a domicili en la seua visita el líder Montserrat, la qual cosa li dóna una injecció de moral.\nBeniparrell venç les Valls-Faura\nEn la canxa de Beniparrell la partida fou dominada sense problemes pels locals, Julián, Herrera i Toni, que guanyaven 70-35, a Les Valls-Faura, amb Llopis, Martín i Codina, que va ocupar la baixa de Sergio. Això suposava els tres primers punts per als de l'Horta Sud.\nJulián, jugador del CPV Beniparrell. Fotografia: FPV\nFoios s'imposa a Borbotó\nEn la canxa de Foios, l'equip del poble (Alberto, Samper, Erik i el feridor Juanma) va ser molt superior al de Borbotó (Adrià, Enric i Castelló). El resultat de 70-25 deixava clar que els "foieros" són molt forts a sa casa, on la potència d'Alberto en el bot fa molt de mal als rivals i facilita els quinzes als seus.\nSamper es mostrava molt content i deia que "a poc a poc anem a més i podem arribar lluny en la Copa".\nAlberto del CPV Foios. Fotografia: FPV\nMarquesat sorprèn Montserrat, que lamenta la lesió de Fede\nA la canxa de Montserrat es van vore les cares dos clàssics de la galotxa. I no fou bona la jornada per als locals, que van perdre la partida i al jugador Fede, que es notà fortes molèsties en un abductor i hagué de ser substituït pel juvenil Javier quan estaven iguals a 35 tantos. Això, i que a l'equip de Montserrat (Óscar, Carlos, Fede, Javier i el feridor Añó) ningú no tingué el millor dia; els de Marquesat (Pau, Sopetes II, Fernando i el feridor Benja) ho aprofitaren per endur-se els tres punts i així posar-se en el segon lloc de la taula. Primer anà davant Montserrat, 15-5, però després d'una fase prou anivellada fins igualar a 35 tantos, els de Marquesat s'imposaren clarament, 35-70.\nEquip de Marquesat. Fotografia: Paco Durà\nAlbuixec guanyà al cuer Meliana\nI en l'altre duel de l'Horta Nord, Albuixec (Samper, Samuel, Margaix i el feridor Carlos) guanyà davant Meliana, que s'enfonsa cada vegada més al darrer lloc de la classificació. Rubén, Ximo i Jesús formen un equip jove, que va bregar prou, però es quedà a un joc de puntuar.\nSamuel, jugador del CPV Albuixec. Fotografia: FPV\n- 1r: Foios, 8 punts.\n- 2n: Chiringuito Xato-Quart, 7 punts.\n- 3r: Beniparrell, 3 punts.\n- 4t: Les Valls-Faura, 3 punts.\n- 5è: Borbotó, 3 punts.\n- 1r: Montserrat, 9 punts.\n-2n: Marquesat, 6 punts.\n-3r: Albuixec, 5 punts.\n-4t: Massalfassar, 4 punts.\n- 5è: Meliana, 0 punts.


CCOO proposa la modificació de condicions de cotització i d'atur de residents extracomunitaris que treballen en sanitat - CCOO Hospital Municipal Badalona\nCCOO proposa la modificació de condicions de cotització i d'atur de residents extracomunitaris que treballen en sanitat\n24 de jul. 2015, 0:17 publicada per Secció Sindical CCOO-HMB [ actualitzat el 24 de jul. 2015, 0:17 ]\nEl passat 15 de juliol va tenir lloc, a petició de CCOO, la constitució i primera reunió del Grup de Treball sobre el Sector Sanitari, de la Comissió Laboral Tripartida d'Immigració, participada per Immigració, Ocupació i Ministeri de Sanitat. En aquesta reunió es va tractar la situació del personal resident extracomunitari que cursa especialitats per la via MIR, EIR, PIR, etc.\nCCOO ha proposat que es modifiquin les condicions de cotització i prestació per atur d'aquest personal perquè puguin cobrar, ja que tot i que també és de caràcter formatiu, la relació és fonamentalment laboral. Així mateix plantegem que acabada l'especialitat es faciliti l'accés al permís de residència. Les intervencions van girar al voltant de la dispersió casuística derivada de les competències de les comunitats autònomes en l'àmbit sanitari i la necessitat de recopilar informació i dades per avaluar correctament la situació. Per concretar l'objecte dels treballs es van determinar tres línies: 1.- Determinació i anàlisi de la concreta relació jurídica del extracomunitari del règim MIR. 2.- Anàlisi de les quotes específiques per països concrets en el marc de convenis de cooperació amb valoració de les tres perspectives concurrents: la dels països d'origen que busquen talent per a la formació dels especialistes dels seus propis sistemes sanitaris i que compten amb el seu retorn; la dels mateixos interessats estudiants MIR que en molts casos voldran quedar-se a Espanya i la del propi Estat Espanyol que ha de valorar la seva situació nacional d'ocupació 3.- Drets - si és el cas - derivats de les cotitzacions per desocupació que s'hagin pogut produir. Es va acordar no només la recopilació de dades, sinó també per part de l'administració migratòria establir un codi diferenciat de gestió per a aquells MIR que vinguin en el marc de convenis de cooperació amb els països tercers per tal de recaptar dades concretes i poder distingir situacions. Finalment es va decidir analitzar detalladament la Directiva UE sobre estudiants - que fixa el seu Estatut- així com demanar un informe al Servei Públic d'Ocupació estatal sobre quina situació presenten les cotitzacions realitzades indegudament, a més de demanar dades de tot Espanya. Des Immigració s'ha valorat com possible la revisió de la norma. També s'han compromès a portar a la propera reunió, un estudi estadístic dels canvis de situació legal de permanència produïts en aquest col·lectiu.


ENERCA i l’Associació Espanyola d’Hemoglobinúria Paroxística Nocturna uneixen els seus esforços per conscienciar sobre la malaltia « Bloc del Clínic\nL’Hemoglobinúria Paroxística Nocturna (HPN) és una malaltia rara adquirida de la sang que afecta una taxa anual de 1-2 casos per milió. Es caracteritza per una anèmia deguda a la destrucció de les glòbuls vermells en el torrent sanguini, orina de color vermell per l’aparició d’hemoglobina a l’orina i trombosi. La malaltia pot donar-se a qualsevol edat, però afecta preferentment a adults joves. Només el trasplantament de medul·la òssia suprimeix del tot aquest defecte hematopoètic, tot i que recentment un estudi a llarg termini ha demostrat els beneficis clínics després de 8 anys del tractament continuat amb eculizumab.\nEl conveni de col·laboració el van signar el Dr. Joan Lluís Vives-Corrons, cap de la Unitat d’Eritropatologies de l’IDIBAPS – Hospital Clínic i coordinador d’ENERCA, i el Sr. Jordi Cruz Villalba, president de l’Associació Espanyola d’HPN. Aquest serà el marc de treball en el qual ambdues institucions promouran activitats orientades a pacients i professionals, amb l’objectiu de conscienciar sobre la malaltia i oferir eines als pacients per a un millor maneig de la seva condició.\nENERCA, HPN, Joan Lluís Vives Corrons, Jordi Cruz Villalba


Comença l'horari d'estiu de la Xarxa d'Oficines de l'Habitatge | Habitatge\nComença l'horari d'estiu de la Xarxa d'Oficines de l'Habitatge\n01/08/2017 - 17:46\nAtenció a la ciutadania. Els punts d’atenció de Ciutat Vella, Sants-Montjuïc, Nou Barris i Sant Martí romandran oberts durant tot l’agost\nLa Xarxa d’Oficines de l’Habitatge de Barcelona comença el seu horari d’estiu. Quatre d’aquests 10 punts d’atenció, dedicats a oferir atenció personalitzada a la ciutadania, romandran oberts durant tot l’agost: els de Ciutat Vella, Sants-Montjuïc, Nou Barris i Sant Martí. Al llarg d’aquest mes, l’horari d’atenció serà de 8.30 a 14.30 hores. La resta d’oficines romandran tancades de l’1 al 31 d’agost, ambdós inclosos.\nLes oficines de l’habitatge de Barcelona són espais d’atenció a les persones usuàries en matèria d’habitatge. Els seus equips tècnics especialitzats ofereixen diversos serveis, com ara informació sobre els ajuts disponibles o assessorament en matèria legal.\nCada districte de la ciutat disposa d’una oficina de l’habitatge. Les 10 oficines tornaran al seu horari habitual (els dilluns, dimarts, dimecres i divendres de 8.30 a 14.30 hores, i els dijous de 8.30 a 20.00 hores, ininterrompudament.) el dia 1 de setembre.\nEn l’àmbit dels ajuts per a la rehabilitació, a les oficines de l’habitatge es pot obtenir informació sobre els programes per rehabilitar edificis i/o habitatges, així com per instal·lar ascensors. També s’hi pot demanar assessorament tècnic per a obres de rehabilitació energètica i realitzar consultes sobre cèdules d’habitabilitat.\nPel que fa a l’accés a l’habitatge protegit i social, aquests punts d’atenció ofereixen informació sobre les promocions de compra, lloguer, habitatges en dret de superfície i habitatges per a contingents especials. A més, gestionen la inscripció al Registre de Sol·licitants d’Habitatge amb Protecció Oficial de Barcelona.\nAixí mateix, les oficines de l’habitatge proporcionen assessorament sobre els ajuts al lloguer: prestacions permanents per al pagament del lloguer, renda bàsica d’emancipació, així com prestacions d’especial urgència relacionades amb arrendaments, hipoteques i desnonaments. També s’hi poden dur a terme les gestions relacionades amb la borsa d’habitatge de lloguer de Barcelona.\nUna altra de les funcions de la Xarxa d’Oficines de l’Habitatge de Barcelona és oferir serveis relacionats amb l’ús digne de l’habitatge: gestions relacionades amb habitatges per a emergències socials, assessorament legal sobre deute hipotecari o mediació en el lloguer (relacions entre el propietari i el llogater, problemàtiques veïnals, assetjament immobiliari…) entre altres.\nA més, s’hi pot sol·licitar informació d’altres serveis i prestacions per a l’habitatge, com la Xarxa d’Habitatges d’Inclusió Social.\nConsulta els horaris d'estiu dels punts d'assessorament energètic


FC Barcelona – Màlaga CF: La Lliga torna al Camp Nou - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesFC Barcelona – Màlaga CF: La Lliga torna al Camp Nou\nFC Barcelona – Màlaga CF: La Lliga torna al Camp Nou\n20.30 hores (Canal+Liga): Els blaugranes es juguen els primers tres punts a l’Estadi després de la victòria a l’estrena a San Mamés\nMathieu torna a la convocatòria després d'haver complert la sanció / MIGUEL RUIZ-FCB\nEl campionat de Lliga torna al Camp Nou després de 98 dies. És el temps que ha passat des que el Barça celebrava sobre la gespa de l’Estadi la consecució del títol amb un empat contra el Deportivo de la Corunya. Ara, quasi cent dies després, el Barça de Luis Enrique vol començar amb bon peu una nova temporada al Camp Nou després del triomf de la primera jornada a San Mamés (0-1) contra l’Athletic Club.\nEl Màlaga serà el primer visitant del Camp Nou, un rival que la temporada passada ja va donar la sorpresa i es va endur els tres punts de l’Estadi. Aquest precedent és a la ment de la plantilla, que no vol que es repeteixi, tal com va dir Luis Enrique en roda de premsa aquest divendres. Tot i els canvis que ha patit el conjunt andalús, el tècnic blaugrana va advertir dels seus perills amb el partit de la temporada passada al cap.\nPer aquest duel de la segona jornada, Luis Enrique ha pogut recuperar alguns dels seus efectius. El partit de la primera jornada es va saldar amb dos jugadors tocats. El primer, Dani Alves, és baixa per una lesió a l’adductor de la cama dreta. En el cas de Sergio Busquets, en canvi, el tècnic podrà comptar amb ell. El migcampista de Badia s’ha recuperat del cop al turmell que va patir a San Mamés i estarà a disposició de l’asturià. Qui també ha entrat a la llista finalment és Neymar Jr, que ha rebut l’alta mèdica aquest mateix dissabte. El brasiler s’ha recuperat de les galteres que el van deixar fora de les Supercopes i de l’estrena de la Lliga, i torna a l’equip.\nAixí doncs, Luis Enrique té les baixes dels lesionats Douglas, Adriano i Alves, i del sancionat Piqué. Gerard Gumbau, del Barça B i que ja va viatjar a Bilbao, completa la llista per encetar una nova temporada de Lliga al Camp Nou.\nAcord pel traspàs de Denis Suárez al Vila-real CF\nQuan i on es pot veure el Barça - Màlaga\nSergio i Neymar reben l’alta i entren a la llista


EL DO DE LA PARAULA: Solidaritat\nRebem molt sovint crides a la solidaritat amb persones, pobles, regions o països que es troben en qualque situació dificil, bé perquè els afecta qualque desastre natural (ciclons, huracans, riuades, terratrèmols...) bé perquè el desastre, la calamitat, els ha vengut no de la naturalesa sinó de la imbecilitat humana (guerres, atemptats, accidents nuclears, repressió política, discriminació ètnica, homicidis, violència interpersonal...). Tothom ho troba bé, que responguem a aquestes crides amb els mitjans de què disposem, encara que només siguin –de vegades- simbòlics, és a dir inútils per a rescabalar el desastre, però demostradors de la nostra disconformitat amb allò que ha succeït. La solidaritat, així plantejada, seria sempre una manifestació d’extraordinari valor humà si no fos perquè massa voltes és en el fons un intent de manipulació del sentiment d’unes persones per unes altres persones, amb finalitats normalment polítiques, però també qualque pic vergonyosament lucratives. ¿No és, per exemple, amb finalitat política que se’ns demana, als mallorquins, la nostra solidaritat amb una persona agredida per una altra a qualsevol punt d’Espanya? Si no és així, ¿per què no se’ns demana la mateixa solidaritat quan l’agressió s’ha produït, posem per cas, a Portugal? Bé, deixem-ho; cadascú que hi faci les reflexions que cregui convenients... Tornant una mica al començament, però, la solidaritat en si mateixa no és res dolent; ben al contrari –i al marge de manipulacions-, és íntrínsicament bona, i en qualsevol cas és discutible quin ha de ser en cada ocasió l’objectiu preferent de la solidaritat, ja que no pot ser efectiva (per raons evidents) amb tothom que, en principi, n’és mereixedor. Però discutible només vol dir “que es pot discutir”, així que, amb discussió inclosa –si importa-, qui ha d’exercir la seva solidaritat és lliure d’exercir-la amb qui li sembli més convenient, vist que, com he dit, no la pot exercir amb tothom. I em direu, ¿i tot aquest discurs a què ve? Doncs ve a la circumstància que una decisió concreta de solidaritat del Govern de Catalunya és presentada als lectors del diari “El País” com una arbitrarietat i, sense dir-ho explícitament, com un malgastament innecessari. Si no, ¿com interpretau aquest titular (14-05-08): “Carod da 1.000 euros por alumno a colegios catalanes de Francia”? ¿Us sembla neutral? ¿De quins col·legis catalans de França es tracta? ¿De col·legis privats elitistes situats onsevulla del territori francès? No, és clar. Es tracta de col·legis de l’associació “La Bressola” de la Catalunya del Nord, l’associació que des de 1976 s’esforça per fer del català llengua d’immersió escolar dins el seu territori propi, dins Catalunya, fent així possible que almenys els seus alumnes, més sortats que els de l’escola pública, hagin pogut estudiar en català i hagin mantengut viva la llengua del país, aquell país que el rei Felip III d’Aragó i IV de Castella -actuant més com a rei de Castella que d’Aragó- va donar a la monarquia francesa el 1659. El redactor de la notícia (català de nom i llinatge), amb manifesta mala intenció, es refereix a aquestes escoles com a “escuelas francesas” y esmenta el “compromiso del Gobierno catalán con la enseñanza del catalán en el sur de Francia”. Ni una mínima menció de la catalanitat històrica i cultural d’aquest “sur de Francia”, ni un petit retret a l’estat francès que exclou la llengua catalana de l’ensenyament públic, ni el més insignificant elogi a la tenacitat de “La Bressola” que, contra tots els elements que l’envolten, duu ja més de 30 anys sostenint el seu missatge d’esperança per a la supervivència de la nostra llengua en aquelles contrades. Un gest de solidaritat de la Generalitat de Catalunya amb la comunitat catalana de l’altra banda de la frontera és denunciat com una tudadissa de diners per un diari pretesament progressista... de Madrid. ¿Sou capaços d’endevinar què diria aquest mateix diari si el Govern espanyol, o qualsevol govern regional, donàs doblers a escoles franceses per a afavorir l’ensenyança del castellà? Jo sé ben cert que el to de la notícia seria ben diferent.\nBé, i per a acabar, l’enhorabona al dBalears per aquesta nova etapa tan engrescadora


Origen mediterrani - Costa Brava Mediterranean Foods\nOrigen mediterrani Medi Terraneum Dieta mediterrània\nEl nostre origen, el mediterrani\nCosta Brava Mediterranean Foods és el reflex de la nostra història explicada a través dels sentits. Una marca que recull l'essència heretada d'un territori caracteritzat per la qualitat de la seva alimentació. Un equilibri sa entre productes de qualitat: verdures, fruita, oli d'oliva... i, per descomptat, les carns, aquesta insubstituïble font d'energia, ferro i vitamines que posem al teu abast.\nLa Mediterrània és la nostra identitat\nEl Medi Terraneum, aquesta terra fèrtil torrada pel sol i banyada pel mar del mateix nom, és avui una referència universal per molts motius històrics i culturals i per un de molt especial: la seva gastronomia.\nLa cuina és la seva forma d'entendre la vida, slow food enfront de fast food, una combinació idònia de carns de qualitat, espècies, fruites i verdures saboroses que ens permet gaudir de el plaer del bon gust mentre ens cuidem amb la dieta més saludable. Un patró alimentari equilibrat que els experts consideren capaç de prevenir les malalties vasculars, l'oxidació, l'envelliment prematur o la depressió millor que cap altre.\nLa Mediterrània és la terra de les tapes, aquest concepte tan nostre que barreja el bon menjar amb una xerrada ben amena entre amics. La que conrea espècies i herbes aromàtiques per aconseguir el sabor més delicat, el més picant o el més intens per macerar les nostres carns o embotits.\nLa Mediterrània és la terra del foc que alimenta les millors barbacoes. La que venera la innovació i el respecte a la tradició a un temps. La que permet assaborir els instants de soledat i els bons moments en la millor companyia.\nD'aquí venim i tot això constitueix la nostra herència. La Mediterrània recull el millor del seu entorn, els vincles i les diversitats que caracteritzen tots els nostres pobles. I a Costa Brava Mediterranean Foods recollim el millor de la Mediterrània, que ens ha donat riquesa cultural i gastronòmica i molt més... un substrat comú per entendre la vida.\nLa dieta mediterrània: una herència sàvia que va ser proclamada per la UNESCO Patrimoni Immaterial Cultural de la Humanitat l'any 2013 i que recolzen veus autoritzades de totes les cultures del món.\n“La millor dieta en general“ per segon any consecutiu.\nL'estil mediterrani és la millor manera de menjar l'any 2019, segons les últimes classificacions de dietes.\nUna dieta d’estil mediterrani et pot ajudar a complir les recomanacions de l’American Heart Association, l'associació nord-americana del cor, per gaudir d'un patró dietètic saludable.\nLes modes ràpides per perdre pes i les tendències alimentàries van i venen, però l’anomenada dieta mediterrània es manté. El doctor Walter Willett, de l’Escola de Salut Pública T.H. Chan de Harvard explica en un correu que: “D'entre totes les dietes, la dieta mediterrània tradicional es la que més salut i benestar proporciona a llarg termini”.\nLa millor dieta per a una alimentació saludable, la millor dieta d'origen vegetal, la millor dieta per a les persones diabètiques i la dieta més fàcil de seguir.\nÉs més que una dieta, és un estil de vida; anima a menjar amb els amics i els familiars i a socialitzar durant els àpats.\nRahaf Al Bochi, dietista d'Atlanta\nS’ha demostrat que la dieta mediterrània redueix el risc de patir malalties del cor, síndrome metabòlica, diabetis, determinats càncers, depressió i, en les persones grans, implica un menor risc de fragilitat, juntament amb una millor funció mental i física.\nHarvard Health Publishing (Harvard Medical School, 2019)\nLes propietats de la carn\nNecessàries per als nostres músculs\nEssencials per al bon desenvolupament dels ossos\nParticipa en la formació correcta de glòbuls vermells\nImportant per al transport d'oxigen\nNecessari per al bon manteniment dels ossos\nContribueix a la síntesi normal de l'ADN\nNecessari per al desenvolupament dels ossos\nParticipa en el manteniment adequat de les dents\nTé una funció en els processos de divisió cel·lular\nParticipa en el bon funcionament del sistema immunitari\nParticipen en el bon funcionament del metabolisme


Els tests ràpids de coronavirus es podrien començar a usar aquest dijous a Catalunya\nLa consellera constata que no ha arribat ni una sola prova d'aquest tipus per part del govern espanyol tot i els anuncis\nper Redacció dimecres, 1 d’abril 2020 - 15:11h\nLa consellera de Salut, Alba Vergés, ha indicat que pot ser que dijous ja es puguin començar a utilitzar els testos ràpids que el Govern va comprar. En van arribar finalment 25.000, que s'estan avaluant. «Els adequarem i els posarem a disposició dels centres sanitaris molt properament, pot ser que demà ja comencem a utilitzar-los», ha dit Vergés, que ha constatat que no ha arribat ni una sola prova d'aquest tipus per part del govern espanyol, tot i els anuncis.\nEs recolliran les dades de les funeràries\nPel que fa a les dades de morts per coronavirus, ha avançat que signarà una ordre per poder recollir les dades provinents de les funeràries i poder-les donar a la ciutadania.\nD'altra banda, ha negat que s'hagi aturat la construcció de l'hospital de campanya de Sabadell, sinó que ha explicat que hi havia unes tendes previstes de l'exèrcit per posar al pavelló que, per criteris tècnics, s'ha considerat que no eren la mesura més adequada. En el seu lloc s'ha optat per un sistema més robust i més fàcil de netejar, com el que s'ha fet servir a Barcelona. «Continuaran ajudant per fer-ho d'aquesta manera», ha dit.\nVuit detencions per saltar-se el confinament en les últimes 24 hores\nPel que fa a l'activitat policial de les últimes 24 hores, el conseller d'Interior, Miquel Buch, ha explicat que s'han registrat vuit detencions. També s'han identificat 7.979 persones i 8.470 vehicles. Hi ha hagut dues actuacions a requeriment sanitari o judicial, s'ha tancat un establiment i se n'han denunciat cinc més.\nAixí mateix, ha recordat que hi haurà un patrullatge especial dels Mossos d'Esquadra als equipaments més bàsics. Sobre el trànsit, es confirma un descens d'entre el 30 i el 35% a l'àrea metropolitana en comparació amb dimecres de la setmana passada. Són dades fins les 12 hores.


Hotel Mayflower París França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n3 rue Chateaubriand, 8è - Champs Elysées, París, França, 75008 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Hotel Mayflower?\nSituat a 8th - Champs Elysees, Hotel Mayflower és el lloc perfecte per gaudir de París i els seus voltants. L'hotel és a 1 km del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. També són a fàcil accés Le Balzac, Ambaixada de Pakistan, Carrer Champs-Elysees.\nTot esforç és poc perquè els hostes es trobin còmodes, motiu pel qual l'allotjament compta amb el millor en serveis i comoditats. L'allotjament ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, seguretat 24 hores, servei de taxi, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge per garantir el màxim confort possible.\nL'ambient de Hotel Mayflower es reflexa en cada habitació. televisió de pantalla plana, catifes, sala d'estar separada, connexió sense fils a internet (cortesia), aire condicionat són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a París, faci de Hotel Mayflower la vostra llar.\nComentaris d'Agoda (81)Comentaris de Booking.com (329)\nTots els tipus de viatgers (81)Viatger de Negocis (5)Parelles (38)Viatgers en solitari (19)Famílies amb infants petits (3)Famílies amb infants grans (10)Grups (6)


Les cèl·lules i els organismes | Wikiteka, apuntes, resúmenes, trabajos y exámenes de Secundaria, Bachiller, Universidad y Selectividad\nLes cèl·lules i els organismes\nEscrito el 5 de Marzo de 2017 en catalán con un tamaño de 2,23 KB\n***DISPLASIA: Anormalitat de la cèl·lula a causa D’alteracions en el procés de maduració d’aquesta. S’utilitzen els marcadors Tumorals de membrana (Ag CD), tècniques d’immunhistoquímica o Immunofluorescència per determinar displàsies (precàncer).\n***ANAPLÀSIA: Les cèl·lules es formen com les cèl·lules Immadures del teixit afectat, es a dir, es perd la diferenciació estructural i Funcional de les cèl·lules normals.\n***CITOMETRIA: es la ciència que estudia les característiques Qualitatives i quantitatives de les cèl·lules, mitjançant el microscopi o Citòmetre.\n***CITOMETRIA DE FLUXE: Anàlisi multiparamétric en el qual van passant les cèl·lules d'una en una, alineades, per davant d'un feix lluminós. Això genera senyals òptiques que son recollides en detectors i transformades en senyals electròniques, que s'amplifiquen, es digitalizten i son processades.\n****Situacions ens las que s’ha de fer un Diagnòstic prenatal:\n1.Quan hi ha antecedents familiars amb Anomalies genètiques detectades.\n3.Avortaments espontanis naturals.\n4.Quan a tingut algun fill amb anomalia Detectada.\n5.<38 anys i dona positiva la triple Screening (>1/270).\n****Es pot avortar si:\n1.Avortament eugenèsic (fins 22 set.).\n2.A partir de la setmana 22 si hi ha perill Per l’embarassada (no hi ha límit).\n3.Violació amb denúncia policial (fins 12 Set.).\nCom es formen les cel·lules totipotens Que son cèl·lules totipotens Què són cel·lules totipotens? Es necessita microscopi per observar totes les cèl·lules Tipus cèl·lules no especialitzades Cel·lules totipotens


L'impost de la renda sobre les persones físiques és un tribut estatal de caràcter personal i directe basat en els principis de capacitat econòmica de les persones, justícia, generalitat, igualtat, equitat i progressivitat. Això vol dir que l'import d'aquest impost equival a un percentatge de la renda, que varia segons els ingressos de les persones, i que unes certes circumstàncies personals, familiars i laborals de cadascú donen dret a aplicar-hi deduccions.\nLa declaració de la renda és el document que informa a Hisenda:\nDels ingressos o rendiments del treball o de les activitats professionals i empresarials fetes l'any anterior; del rendiment del capital mobiliari i immobiliari, i dels guanys i pèrdues patrimonials, principalment.\nDe les deduccions -reduccions-; a les quals tenim dret segons la situació personal i familiar.\nDe la quantitat en concepte de l'impost sobre la renda de les persones físiques (IRPF) que tenim pendent d'abonar si no hem arribat a cobrir l'import d'aquest impost amb les retencions periòdiques al llarg de l'any (declaració positiva); o bé dels diners que tenim dret a recuperar si l'import retingut per endavant supera la quantitat total de l'impost que ens toca pagar (declaració negativa).\nQuan es fa la declaració de la renda i com?\nLa declaració de la renda es tramita cada any, entre els mesos de març i juny. Es concreta en un formulari llarg i de llenguatge tècnic que cal omplir i que pot resultar complex quan no s'hi està avesat.\nEn el moment d'omplir el formulari, has de tenir a mà tota la documentació relativa als ingressos de l'any abans. Si no te l'han facilitada prèviament, la pots demanar als agents econòmics amb qui t'has relacionat (pagadors, entitats financeres...).\nInstruments per fer la declaració de la renda\nL'Agència Tributària t'enviarà les dades fiscals i un esborrany de la declaració, que pots rectificar o confirmar. Si no en reps l'esborrany automàticament, el pots demanar per internet, per telèfon o personalment a les oficines corresponents. Si per algun motiu l'Agència Tributària no et pot fer l'esborrany de la declaració, et farà arribar únicament les dades fiscals de què disposa, que podràs contrastar amb les teves dades reals.\nPer fer la declaració o rectificar l'esborrany que has rebut de l'Agència Tributària, pots demanar cita telefònica o per internet perquè un funcionari t'ajudi personalment a omplir els papers en una delegació o oficina de l'Agència Tributària.\nLa Direcció General de Tributs, que depèn de la Generalitat de Catalunya, també ofereix un servei d'atenció al contribuent, amb cita prèvia, per ajudar-te a emplenar la declaració tributària. Aquest servei funciona de l'1 de maig fins al 30 de juny.\nEl programa d'ajuda PADRE el pots obtenir gratuïtament a la web de l'Agència Tributaria o bé en CD-Rom a les delegacions d'Hisenda, als estancs o descarregant-lo per Internet. Serveix per omplir amb l'ordinador tot el formulari de la declaració de la renda, pas a pas, i calcula automàticament els imports de les quantitats a pagar i les deduccions. Si t'hi poses amb prou temps, podràs entrenar-te i familiaritzar-te amb el llenguatge dels formularis.\nDes de fa uns quants anys pots confeccionar la declaració de renda per internet i enviar-la a Hisenda sense moure't de casa. Per a això, hauràs d'haver sol·licitat prèviament un certificat d'usuari (o signatura electrònica) que garanteixi la confidencialitat de les transaccions.\nSi no t'animes a fer la declaració pel teu compte, sempre pots recórrer als serveis privats d'un gestor o assessor fiscal que, en canvi d'uns honoraris, farà aquest tràmit per tu.\nHi ha diverses circumstàncies familiars, personals i laborals que donen dret a reduccions de l'Impost de la Renda de les Persones Físiques. Tenir fills menors de tres anys, pagar habitatge o estalviar per comprar-ne un, viure en un pis de lloguer amb determinades condicions, etc. són alguns dels factors que desgraven.\nTambé s'hi apliquen deduccions per diversos tipus d'aportacions, com ara contribucions a sistemes de previsió social o bé donacions a fundacions i entitats no lucratives d'utilitat pública. Quan facis la declaració de la renda, informa't bé de les deduccions que són aplicables en el teu cas concret. Si no ho veus clar amb el formulari de l'IRPF, demana assessorament a professionals especialitzats, entitats financeres i organitzacions de consumidors.\nQuina documentació necessitem per fer la declaració de la renda? \nServei d'Atenció als Contribuents \nDescarrega el programa PADRE, una eina que t'ajuda a fer la declaració de la renda \nCom aprofitar les deduccions a l'hora de fer la declaració de la renta \n10 consells a l'hora de fer la declaració de la renda \nSource URL: https://www.barcelonesjove.net/area/la-teva-economia/els-meus-impostos/la-declaraci%C3%B3-de-la-renda


Maria Nadeu Puig-Pey: Bones intencions, participació i desigualtat - Social.cat\nDimecres, 16 de desembre de 2020 | 09:15 h\nCada vegada més, s'impulsen processos participatius que tenen per objectiu incorporar la veu de les persones en la presa de decisions. Això, per mi, és molt bona notícia. Perquè aquests processos realment serveixin per incloure a les persones implicades, és important que es dissenyin de manera que no acabi passant el contrari: que una part de la població quedi (encara) més allunyada de la resta. Perquè, en aquest cas, sol coincidir que són aquelles persones que parteixen ja d'una situació més exclosa o tenen menys accés als recursos.\nM'agradaria poder-me estendre i escriure un article detallat sobre alguns dels processos participatius que jo he viscut en primera persona, i desgranar quines desigualtats han generat en la població amb qui treballo al barri de la Salut Alta, a Badalona i per què. Per ser breu, em limitaré a enumerar algunes coses a tenir en compte.\nQuins són els passos d'un procés participatiu?\nFase d'informació sobre la matèria sobre la qual es demana la participació.\nFase de debat, diàleg, aportacions de la ciutadania i contrast de les propostes.\nFase de retorn on es traslladen els resultats del procés als participants.\nFase de seguiment i implementació dels resultats del procés.\nSeguint aquests passos, de vegades ens oblidem d'aspectes essencials que poden deixar persones fora del procés, sense voler-ho. Aquí deixo algunes qüestions:\nPrevi a la informació, cal tenir present que la premissa bàsica perquè la gent participi és que vulgui participar. I una persona vol participar en un procés quan sent que allò sobre el que es decidirà val la pena, perquè s'ho sent seu, s'hi identifica; sent que la volen escoltar i que hi té alguna cosa a dir (autoestima, confiança); sent que té sentit dedicar-hi temps i esforços, perquè creu que allò és un bé per a ella i creu en el bé comú. Diria, resumint, que una persona participa quan se sent part d'allò sobre el que es vol decidir i amb coratge i il·lusió per obrir-se a dir a la seva.\nEn la fase d'informació, cal fer-la arribar en un llenguatge que les persones entenguin. Llenguatge inclou la llengua, però també els canals de comunicació: hi ha persones analfabetes? Hi ha gent amb discapacitat? L'accés a aquests canals: si són digitals, tothom té accés a internet? Si són a través d'entitats, hi ha algun territori amb una xarxa associativa pobra o inexistent?.\nArriba la fase de debat, i cal que la gent es desplaci, s'expressi, s'enfronti a l'autoritat, faci preguntes. Tenim en compte, aquí, la cultura i els diferents patrons culturals sobre participació: ho viuen diferent els homes i les dones? La participació va lligada a la pressió social? Les experiències prèvies que poden haver marcat la predisposició d'aquelles persones a participar? Les emocions, les pors? Els conflictes històrics o latents? Repeteixo: sovint es genera una gran desigualtat no buscada quan la participació s'articula a través de les associacions de veïns o de les entitats: si un barri no té associació o no té entitats, queda ocult, amagat: ni fa propostes, ni les vota, ni en rep els resultats.\nSobre la fase de retorn i de seguiment, la mirada seria semblant: el retorn és imprescindible per reforçar el sentit del procés, i cal que la població participant vegi els resultats que ha generat. Que s'explicitin, que es reconegui la participació, que s'agraeixi. Que les persones puguin dir, amb satisfacció: “jo hi vaig participar i mira què vam aconseguir”.\nA Badalona, alguns dels processos on això s'ha donat són els pressupostos participatius d'inversions de l'any 2016, el procés participatiu sobre la millora dels parcs infantils per part del Consell dels Infants de la ciutat el 2017, o la proposta de crear camins escolars a prop dels centres educatius de 2018. Però també la programació d'activitats en centres i casals cívics, la participació de les famílies a les AMPA...\nPenso que seria bo revisar com dissenyem els espais i processos participatius amb mirada oberta, i deixar de responsabilitzar només les persones per “no participar”. Perquè, sense voler-ho i sense adonar-nos-en, fem la desigualtat entre barris més profunda.


Pirineu | BonDia Diari digital d'Andorra.\nInici / Pirineu\nImatge de la passada edició, inaugurada pel president de la Generalitat, Quim Torra\nDj., 24/09/2020 - 19:26\nLa 31a edició de la Trobada Empresarial al Pirineu, se celebrarà per primera vegada només en format virtual i en una sola tarda, el dijous 29 d’octubre, de 16 a 19.30 hores La jornada porta per títol Reiniciem l’economia i serà gratuïta i oberta a tota persona interessada i que s’hagi registrat prèviament.\nLlegir més sobre La Trobada Empresarial al Pirineu, el 29 d'octubre i virtual\nL'artesania és la protagonista del Mercat de Nadal de la Seu\nDj., 12/12/2019 - 00:15\nUna trentena de parades al Mercat de Nadal de la Seu\nUna trentena d’artesans i comerciants de la Seu i comarca ompliran la plaça Patalín de la Seu d’Urgell pels Mercats de Nadal del 14 i 21 de desembre.\nLlegir més sobre Una trentena de parades al Mercat de Nadal de la Seu\nEl Pallars Sobirà ha estat la primera comarca on s’ha creat una Taula de Treball Permanent dels Jocs Olímpics. A partir d’aquest moment, s’aniran constituint taules sectorials a la resta de territoris del Pirineu.\nLlegir més sobre La primera taula de treball pels Jocs d’hivern, al Pallars Sobirà\nEl 2021 és la data límit que ha posat la UE per eliminar els plàstics d’un sol ús.\nSón a les caixes de galetes, protegint la fruita o entre els talls de pernil. Ara, un grup d’investigadors ha descobert que el plàstic també ha arribat als racons més amagats del Pirineu. Publicat a la revista Nature, l’estudi analitza l’impacte d’aquest tipus de material en el medi ambient i en zones on l’impacte dels éssers humans és mínim.\nLlegir més sobre Els microplàstics ja arriben als racons menys habitats del Pirineu


🎨 'Ordre i caos', nova exposició de pintura en Sagunt\nL'Ajuntament de Sagunt inaugura una exposició de pintura inspirada en el Mediterrani\nEs tracta d'un recull del pintor valencià José Abril\ndimecres, 3 de març 2021 - 16:40h\nL'entrada és lliure | Ajuntament de Sagunt\nEl Centre Cultural Mario Monreal de Sagunt, en la comarca del Camp de Morvedre (València), acull l'exposició de quadres 'Ordre i caos', del pintor valencià José Abril, en els que la mar és una constant inspiració per a este artista nascut en València i que viu en Puçol, en l'Horta Nord (València).\nDel 4 al 27 de març, l'espectador podrà comprovar com els colors del Mediterrani acudixen a la seua trobada per a activar-se en una paleta cromàtica de blaus infinits, dinàmica i vitalista, que fa que cada obra siga única. Esta exposició recull una sèrie de pintures expansives de caràcter tridimensional que l'artista modula amb les seues pròpies mans com faria un escultor en recrear una figura imperfecta. D'esta manera, les seues superfícies es plantegen com a recorreguts volcànics, com a territoris devastats per un sisme que deixa a la vista les seues plaques tectòniques.\nL'exposició estarà oberta de dilluns a dissabte, en horari de 09.00 a 21.00 hores. L'entrada és lliure, però l'aforament està limitat al 50% i complint totes les mesures de seguretat sanitària.\n"La Conselleria de Justícia posa data a les seues oposicions" "Última hora: Mor el conegut cantant Àlex Casademunt amb 39 anys"


BOMBONS DE GORGONZOLA SOBRE GALETA DE PA DE MOTLLE I MELMELADA DE MÓRES - La Cuina de la Nnnina\nPosarem una fulla de gelatina amb aigua freda perquè s’hidrati durant uns 10 minuts.\nPosem a escalfar en una cassola 100 ml de nata amb una mica de sal i el formatge a trossos. Anirem remenant fins que el formatge s’hagi dissolt totalment. Incorporem la gelatina ben escorreguda i ho batrem.\nQuan estigui congelat, repetirem l’operació amb la melmelada de mores però sense la sal i acabarem d’omplir els motllos.\nBombons, Gorgonzola, Mores\n← CAVA, GINEBRA, LLIMA I PEBRE ROSA\nBROWNIE AMB FESTUCS →


Projecte de 4 sessions a 4t d´ESO. Per què llegir? No és igual que veure una pel·lícula? Com aprendre a elegir llibres? Les lectures obligatòries ajuden? A què em puc comprometre aquest estiu? 18 al·lots i al·lotes ens han donat una lliçó. La professora, Esperança Petrus, i jo hem comprovat que la diferència entre tenir els…\nBy Guida Al·lès on 21 de juny de 2009\nLa Highlander Folk School era una red de escuelas de adultos creada el año 1931 en los estados del sur de EEUU (Tennessee, Georgia, Alabama) con el objetivo de alfabetizar trabajadores parados de las minas, fábricas agrícolas y forestales, a partir del análisis de los problemas comunitarios. Las clases se impartían a través de talleres…\nBy Guida Al·lès on 18 d'abril de 2009 2 d'octubre de 2021\nVídeo sobre l’escola catalana de la 2ª República de Lurdes Cortès i Cesc Tomàs: Ens agradava anar a escola. Ens agradava!!!!!. Mai oblidaré els meus mestres. Ens estimaven, i jo els estimava. Exemples de metodologies competencials. La ràbia pels 40 anys perduts!!!! L’esperança de retrobar el fil. Vídeo enviat per Jordi Jubany Si volem democràcia…\nBy Guida Al·lès on 15 de gener de 2009\nVàries universitats americanes (Harvard, Maryland, Colorado…. i el MIT, a la foto) han decidit subtituir les lliçons magistrals per classes més petites on s’enfatitza l’aprenentatge interactiu i col·laboratiu. La decisió s´ha pres aquesta tardor derprés d´anys d’experimentació i debat (i resistència) per part de l’alumnat. Com a resultat al MIT ha augmentat l’assistència i el…\nQuè és un scrapbook?\nBy Guida Al·lès on 23 de desembre de 2008\nUn scrapbook (llibre digital de retalls) és un recurs emprat a la fase incial del procés didàctic amb l´objectiu de motivar l´alumnat i connectar els nous continguts no només amb els coneixements previs sinó també amb les experiències. S´aporta un recull de links als alumnes (vídeos, fotos, gràfics, mapes) del tema que es vol estudiar….\nC9_Bases Mapes mentals CSC CAA CTID CFGS Economia Anglès Música Crèdits variables Matemàtiques Mat1rC CCLAV_Lectura Orientació Organitzadors gràfics Filosofia ESPA2 C4_Oci_lleure Educ_física Tecnologia Opinió personal NEE CFGM FOL EdINFANTIL C4_Atenció_psicosocial Interdisciplinari Tutoria Plàstica Biologia Planificar CLAV Superestructura textual C7_Recolz_pacient Finlàndia CCLAV_ExpOral_Gloses CMonCont C10_RET Castellà Física_química CCIMF C2 At_Unitats_Convivència Mapes conceptuals CMM CIAP EPA Directori CCLAV_Àrees Geologia Màrketing Informàtica Català


Guerra entre el pare de Messi i el President del PSG - XCatalunya.cat\nGuerra entre el pare de Messi i el President del PSG\nNo es descarta que Messi forci la sortida del PSG el proper estiu\nMessi té un problema. Però ell mateix se l’ha buscat. Després de tota una carrera d’èxits amb el Barça i de fer molts diners, finalitzava contracte l’any 2022. L’argentí era, de llarg, el jugador que més cobrava del món. Unes xifres exagerades fins i tot per ell i que anaven en la línia de la política de Josep Maria Bartomeu de fer renovacions a l’alça per retenir jugadors. En el cas de Leo Messi cobrava 50 milions d’euros.\nBartomeu va deixar la caixa buida i el límit salarial obligava a una rebaixa de les fitxes de gairebé tota la plantilla. En el cas de Messi, la nova directiva va pactar una reducció del 50 % del salari però tot i així calia un 30 % extra per poder inscriure tots els jugadors. El sou de Messi hagués estat de 16 milions d’euros, una xifra considerable, especialment per algú que ja té 34 anys i que durant la seva carrera ja ha guanyat molts milions.\nA molts els va sorprendre que Messi prioritzés els diners a un projecte esportiu que continuava dissenyat a la seva mida. El fitxatge del Kun Agüero, petició expressa de l’argentí, era un exemple clar. Però finalment Messi va triar el PSG per 30 milions d’euros anuals i una bona prima de fitxatge. Els problemes hi van ser des del primer dia. El trident format per Mbappé-Neymar-Messi no s’entén, especialment perquè el primer s’ha vist marginat.\nNeymar i Messi són amics i cobren més que el francès. Davant d’aquesta situació és lògic que vulgui marxar al Real Madrid on seria la principal estrella. Malgrat que el PSG lidera a la League 1, no acaba de convèncer. En el darrer partit, els francesos només van remontar contra el Lille quan van entrar Icardi i Di María, tèòrics suplents. I un dels canviats va ser Messi. I a la mitja part. Una situació que el va emprenyar ja que no hi està acostumat.\nMessi i la família no s’acaben d’adaptar i culpen al PSG de la situació. No ho fa el jugador directament però sí el seu pare i això ha encetat una guerra que ningú sap com pot acabar. En aquest sentit Jorge Messi exigeix solucions a la directiva i a l’entrenador però al club francès no estan disposats a acceptar que l’argentí doni ordres i passi per sobre d’altres estrelles de l’equip.\nI el problema per a Messi és que ha deixat de ser imprescindible i l’afició del PSG no li té l’estima que li transmetien els seguidors culers. El PSG té mala peça al teler però ja s’ho podia imaginar quan va fitxar tantes estrelles, algunes d’elles ja en retirada.\nAnterior Això diu Guardiola sobre la possible arribada de Xavi Hernàndez al Barça\nNePròximxt BOMBA: Messi parla sobre el seu retorn al Barça\n1 pensa en “Guerra entre el pare de Messi i el President del PSG”\n02/11/2021 a les 02:11\nNo entenc en què es basen les vostres notícies relacionades amb Messi; crec que no teniu informació suficient com per demostrar tot allò que diu. Messi ha dit mil i una vegades que no li van demanar que se’l rebaixés més (en part perquè d’un any a un altre era impossible rebaixar-se més d’un 50% per temes legals de la lliga).


Plat de porcellana trencat\nEscriptorDurant unes hores, divendres vespre, l’edició en línia d’aquest diari recollia un escrit d’un servidor, titulat Pablo Iglesias, ves-te’n. Podemos havia votat en contra de la creació al Congrés d’una comissió d’investigació sobre Felipe González i el GAL. Abans de les darreres eleccions, Iglesias recordava a Pedro Sánchez que Felipe González estava tacat de calç viva: al·ludia a un dels episodis més truculents protagonitzats pel GAL, el 1983.\nGonzález sempre ha negat la seva relació amb aquesta organització criminal, per més que dos alts càrrecs del seu govern fossin condemnats per terrorisme, Rafael Vera, secretari d’Estat per a la Seguretat, i José Barrionuevo, ministre d’Interior. Ingressaren a presó aclamats per la cúpula del partit, des de Felipe González fins a Josep Borrell –sí, el que veia terrorisme i panegíric del terrorisme on posava l’ull.\nAra la CIA ha tret uns papers que més o menys diuen el que tothom creia –allò de la certesa moral–: que Felipe González estava implicat en la creació i funcionament del GAL. Bé, potser era la darrera oportunitat per evitar que González passàs a la galeria d’honor de la història d’Espanya, encara que en aquesta galeria hi figuren personatges abjectes. Divendres, Podemos es va negar a la creació d’aquesta comissió d’investigació, de manera que enviava en orris la seva figura de partit generador d’esperança i esdevenia un partit contaminador del futur. El drama de la política espanyola, trufada de traïdors, mala gente que camina y va apestando la tierra, diria Antonio Machado. Que la radical deslleialtat fos ara la marca d’aquell partit gestat a les places majors d’Espanya, embastardia encara més el paper d’Iglesias, per més que Pablo Echenique fos qui donava la cara. El mateix Pablo Echenique rectificava divendres vespre quan l’escrit d’un servidor ja rodava, ignor a quina velocitat, per sigui on sigui que roden les coses en sortir d’un ordinador.\nRectificació, tanmateix, no és exactament el contrari de la primera decisió. Aquesta va ser el plat de porcellana trencat (Scott Fitzgerald), que es pot confegir amb pega però que serà relegat per sempre més a la cuina. El plat havia brillat al saló i en festes de la major elegància: refegit, ja no hi pot tornar, al saló, tothom repararia l’empremta del reparador.\nOpinió Correntia podemos Pablo Iglesias GAL


La mort del Carlos impacta a la Plaza de los Frutos, que busca una explicació a la seva inesperada sobredosi. A més, els Asturianos encara esperen el resultat de la biòpsia de la Manolita. El Manolín, per part seva, intenta consolar l'Emma, que prefereix centrar-se en el seu oncle Beltrán. Mentrestant, la María, la mare del Carlos, arriba a Madrid. Paral·lelament, l'Abel descobreix que el Juan i el Beltrán són més propers del que el seu cunyat deia. Finalment, el Juan no està disposat a renunciar a la Maica, mentre que el Gorka decideix destapar el diplomàtic.\nEl programa rep la visita de l'artista C. Tangana, que ve per presentar el seu nou disc: El madrileño. L'àlbum, que acaba de sortir a la venda, compta amb destacades col·laboracions com la de Kiko Veneno, Andrés Calamaro, Jorge Drexler i José Feliciano, entre altres artistes.\nEl Sarp està un pas de veure la mort cara a cara, ja que ha arribat el moment d'enfrontar-se al Nezir i lliurar-se al seu destí. Paral·lelament, l'Arif finalment va a la presó després de no dir la veritat a la policia per protegir la Bahar. Mentrestant, la Bahar, que desconeix l'arrest del qual era el seu promès, viu amb preocupació l'arribada del Sarp i el Münir a casa del Nezir. La Sirin, per part seva, ja té un nou objectiu, l'Emre, però des del punt de vista romàntic més que venjatiu. Aquest moviment té víctimes pel camí, principalment, una confosa Ceyda. (A continuació, reposició de diversos capítols.)


La màquina de fer pobres (Miquel Àngel Maria)\nLa màquina de fer pobres\nMIQUEL ÀNGEL MARIA 04/04/2014 12:32\nAl ministre Cristóbal Montoro, artífex de l’España va bien versió postcrisi, li ha caigut fatal que una oenagé, per molt dels bisbes que sigui, s’hagi atrevit a tirar aigua al vi del seu entusiasme en denunciar que, a Espanya, una de cada quatre persones és pobra, i que les actuals reformes econòmiques estan empitjorant les seves condicions de vida. En la seva resposta a Càritas, el ministre va utilitzar un to avinagrat i displicent, adequat per a una rèplica a l’oposició parlamentària, però absolutament impropi per comentar la feina de l’entitat social de referència en la lluita contra la pobresa. A més de desqualificar la validesa de les dades de Càritas, es veu que la regla de tres que posava en relació les autopistes amb la pobresa li va semblar, al ministre, una comparació massa odiosa: diu Càritas que el rescat de les set-centes mil famílies que avui no tenen cap ingrés a Espanya té un cost de 2,6 milions d’euros, tan sols la meitat del que li costarà a l’estat el rescat de les autopistes fallides.\nNo sé per què s’enfada tant, don Montoro. De què s’estranya? Aquestes comparacions són un clàssic en les reivindicacions dels moviment socials. Ho hem vist moltes vegades, allò del nombre d’hospitals que es podrien fer amb el que val un portaavions, o la quantitat d’escoles que es podrien construir amb el cost d’un sol míssil. Aquest tipus de comparances, a més de molt pedagògiques, serveixen per posar en evidència de manera directa que de doblers n’hi ha, però segons per a què. És cert, resulta escandalós que quan milions de ciutadans no poden arribar amb dignitat a final de mes, i quan l’objectiu del dèficit és el mantra que justifica totes les retallades socials, ara resulti prioritari el rescat de les empreses concessionàries de les autopistes amb pèrdues.\nLa relació directa entre els doblers negats per salvar vides i els doblers tirats per salvar dividends és, certament, d’una obscenitat que fa venir basques; però no ens hauríem de quedar en aquesta observació primària. Anem més enllà: la contradicció al·ludida té un aspecte més profund, més estructural, que no convé obviar. El ministre pretén que la crítica de Càritas és injusta perquè sense inversió econòmica no es generaran els recursos per lluitar contra la pobresa. Si açò fos així, encara podríem ponderar les coses d’una altra manera. Però no: és rotundament fals. El més greu és que aquests doblers precisament no aniran a l’economia productiva, a generar activitats sostenibles, a crear ocupació diversificada i de qualitat, a preparar les noves fornades de treballadors per competir en un mercat cada vegada més difícil. Els doblers que es neguen a la lluita contra la pobresa es destinaran a tapar, inútilment, els forats d’uns pous sense fons: els de les grans empreses que viuen de les concessions de l’estat, aquestes corporacions que fan els tractes a la llotja del Santiago Bernabéu i els veuen publicats al BOE. Unes empreses i unes activitats que, en qualsevol economia de mercat lliure, justament representen l’antítesi de la competitivitat, l’eficiència i la generació de progrés.\nMolts economistes, entre ells Germà Bel d’una manera tan brillant que fins i tot jo ho entenc, mostren com la política econòmica espanyola dels últims segles, i l’actual no és diferent, és una concatenació d’errors fatals que, en lloc d’obrir oportunitats al desenvolupament, el tallen per la base de les seves possibilitats. La política d’infraestructures és l’arquetipus d’aquest despropòsit. Des de la sempiterna obsessió radial, i sobre la base d’una mal entesa -i pitjor aplicada- igualtat d’oportunitats entre tots els espanyols, s’han dilapidat els millors recursos en la construcció de vies de tren, aeroports i autopistes allà on no hi havia usuaris, i en canvi es continuen castigant els corredors de transport per on viatgen més passatgers i mercaderies, i per tant mouen més l’economia real. El perjudici econòmic d’aquesta irracionalitat és immediat, perquè es deprimeixen les regions que haurien de ser el motor de la reactivació econòmica, i açò genera més pobresa. L’exemple clàssic és el corredor mediterrani, però en tenim un altre de més proper: la pèssima connectivitat aèria de Menorca. No és tan sols un greuge sobre la tan reclamada igualtat, sinó un perjudici econòmic de primera magnitud. Algun dia s’haurà de quantificar tota la pobresa que ha provocat a Menorca la falta d’oportunitats pel gravíssim problema del transport exterior.\nEl problema, en realitat, no és Montoro: ell no és més que l’actual cara visible d’una malaltia crònica. La política econòmica espanyola és una màquina de fer pobres, però no sembla que a Madrid estiguin disposats a donar crèdit a cap crítica que pugui qüestionar la seva cosmovisió.


Accu is prezzus tipo D2 Villasimius Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 240 allotjaments a Villasimius.\nMés informació sobre Accu is prezzus tipo D2\nAl visitar Villasimius, vosté es sentirà com a casa a Accu is prezzus tipo D2, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Accu is prezzus tipo D2 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent piscina exterior. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Villasimius, faci de Accu is prezzus tipo D2 la vostra llar.\nL’allotjament no disposa de recepció. Podeu recollir les claus a: Via del Mare 36, 09049 Villasimius. En arribar, cal abonar un dipòsit de 250 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


Investigadors, acadèmics, organitzacions i centres de recerca demanen que les empreses militars i de seguretat israelianes no puguin accedir a fons europeus\nEscrit per Centre Delàs on 29 Mai 2019 . Posted in Notícies\nEl Centre Delàs d'Estudis per la Pau i els seus membres s'han adherit a la petició del European Coordination Of Committees And Associations For Palestine per a demanar que empreses militars i de seguretat israelianes que desenvolupen armament i tecnologies que utilitzen a Gaza com a "camp de proves", no siguin receptores de fons dels Programes de Recerca Europeus. Investigadors i organitzacions signen aquesta carta que han fet arribar a l'Alta Representant d'Afers Exteriors i Seguretat de la Unió Europea, Federica Mogherini, i al Comissari Europeu de Recerca, Ciència i Innovació, Carlos Moedas.\n"Ara la frontera entre Gaza i Israel està calmada, mentre l’exèrcit israelià restringeix les ordres de foc obert per disparar els manifestants durant el festival de música d’Eurovision a Tel Aviv. La Gran Marxa del Retorn és probablement ja oblidada, encara que va continuar cada divendres i l'exèrcit israelià va continuar disparant fins fa unes setmanes. Informes de l'ONU i de diverses organitzacions de drets humans clarament mostren que l'ús desproporcionat de força escapa qualsevol argument que l'exèrcit israelià està actuant en defensa pròpia.\nLa nostra indignació moral és encara major perquè ens adonem que mantenint Gaza com a “camp de proves” és altament profitós per la indústria armamentista i de seguretat israeliana. Alguns d'aquestes empreses d’alta tecnologia i els seus col·laboradors acadèmics estan rebent beques dels Programes de Marc europeus per Recerca i Desenvolupament Tecnològic, per tant fent Europa i els contribuents europeus potencialment còmplices del negoci lucratiu basat en el patiment humà. Ens sentim obligats a apuntar a la Unió Europea i la Comissió Europea que aquestes pràctiques comprometen els valors que arropa Europa.\nPer aquest motiu, ens unim a sindicats de comerç europeu, Amnistia Internacional, el Youth of Gaza i molts ciutadans d'Europa per demanar que no es permeti l’accés a Programes de Recerca Europeus, per part de projectes militars i de doble ús israelians".\nLlegeix aquí la carta completa en castellà i en anglès.\nSi ets investigador o membre d'una organització o centre de recerca, signa la petició aquí.


Enxampen barrejats tots els residus generats per la cimera del canvi climàtic a Madrid La República\nImatge del COP Madrid | Europa Press\nPer més que la Greta Thunberg acudís a la COP25 amb vaixell de vela per a no contaminar i es desplacés des de Lisboa a Madrid en tren, tota la cimera que aquests passats dies s’ha celebrat a Madrid per a buscar postures comuns internacionals per afrontar el canvi climàtic, tal com ja es va intuir, va esdevenir un postureig en tota regla, sense assolir cap gran acord i amb paraules majestuoses tan sols de cara a la galeria.\nPerò per si no fos poc, la Marca Espanya torna a embrutar-se i, en aquest cas, quasi literalment. La presa de pèl de la cimera va més enllà. Tal com publica eldiario.es els residus generats per la COP25 i prèviament reciclats pels usuaris que van acudir als tallers i conferències han acabat barrejats.\nEl mitjà citat aporta imatges que deixen ben clar com, a l’hora de recollir, els empleats no van tenir miraments i van abocar tot el que anaven trobant als mateixos contenidors del centre de convencions. Contenidors de vidre plens de plantes, els de fusta amb plàstics, teles i altres objectes o cables apuntant dels espais per a paper i cartró són alguns dels exemples que mostren.\nA més, han pogut parlar amb una encarregada de la neteja, la Maria, que explica que “als pavellons les escombraries si es divideix en bosses de colors segons el residu. El problema ve després: tot el que has separat va el mateix contenidor”. Les empreses encarregades de gestionar els residus, Ifema, FCC i Clece, les encarregades de gestionar els residus, neguen tenir coneixement d’aquestes pràctiques, defensen la seva gestió i asseguren que si no es fa bé és per raons alienes a elles.


El país és un problema? | Des de la Mediterrània: Ciència, tecnologia i més\nPàgina d'inici › Altres › El país és un problema?\nEl país és un problema?\nPosted on 22/07/2012 by Josep Romeu\nEls mitjans de comunicació s’han fet ressò, alguns de forma esbiaixada, del posicionament de l’entitat Barcelona Global que aplega algunes de les principals empreses catalans. Curiosament, els empresaris pressionen constantment els governs perquè posin el país al seu servei, al servei dels seus interessos particulars. I com que numèricament són una minoria, es valen sempre del xantatge i de l’extorsió: si tanquen les seves empreses, si les deslocalitzen, si… poden provocar greus perjudicis, i bé els val als governants atendre els seus suggeriments.\nPerò ells, està clar, no es fiquen en política. I ara, valorant l’actual situació econòmica, no tenen massa res a dir sobre les polítiques suïcides dels nostres governs que ens estan portant irremeiablement a la fallida total, que estan generant misèria i portant desesperança entre la població. Ells no hi tenen res a dir (tot i que aplaudeixen les mesures) ni res a veure; de fet, és un tema que no els ateny, perquè el món dels articles de luxe, el de la classe d’alt standing, és l’únic que se salva del desastre i es mostra vigorós i puixant. El problema no són els milers de milions dels ciutadans malversats en salvar bancs gestionats per inútils i incompetents, ni els milers de milions dels ciutadans malbaratats en megalòmanes infraestructures que no serveixen per a res, ni els milers de milions dels ciutadans llençats en el pagament d’interessos abusius que ells mateixos (la crème de la crème d’aquesta elit econòmica) imposen a les administracions endeutades. No, el problema és, segons Barcelona Global, la llengua catalana, una llengua que no entenen les multinacionals que voldrien instal•lar-se a Catalunya, que no volen aprendre ni que sigui la llengua d’aprenentatge dels seus fills… Els seus executius, quan arriben a Barcelona, diuen, es troben amb teatres en català, no pas tots ni molts menys però en qualsevol cas massa pel seu gust. La normalització lingüística, diuen, els molesta i els perjudica. Tenen sort, això sí, que quan van de prostíbuls hi troben més fàcilment la llengua de la seva preferència.\nL’argument és absolutament pervers i mesquí, quan confonen el que, segons ells, és un perjudici per als seus interessos particulars i ho volen vendre com un perjudici per al país. És absolutament fals que la llengua catalana sigui un inconvenient o un problema per al desenvolupament econòmic del país: el suec és un inconvenient per a Suècia, o l’eslovè per a Eslovènia? Totes les empreses s’adapten amb normalitat arreu del món, a cada estat, amb la seva llengua i les seves particularitats; aquí, és cert, ens falten al respecte perquè no tenim un Govern que es faci respectar, perquè no tenim Estat. Però, fins i tot en el supòsit que fos cert, que no ho és, que la manera de ser dels catalans, la nostra llengua, la nostra cultura, la nostra identitat, fos un inconvenient per a determinades empreses, en cap cas es podria dir, honestament, que el país és un problema per al país. Per al país, el problema és tenir aquesta mena de dirigents empresarials.\n‹ Presència dels centres de recerca de Catalunya a les xarxes socials (baròmetre estiu 2012)\n6 comments on “El país és un problema?”\n22/07/2012 a les 23:10\nUn 10 Josep. Gràcies!\n22/07/2012 a les 23:17\nMentre no tinguem un estat propi, passaran coses com aquestes…\n23/07/2012 a les 6:50\nExcel·lent apunt. No ens volen respectar com a país, ni tenen cap tipus d’interès en fer-ho, perquè els “nostres” governants són els primers en abaixar-se els pantalons pel que fa als nostres trets identitaris. Els principals culpables, els enemics més perillosos, els tenim, doncs, dins de casa, jugant amb els queviures de la nevera, potinejant els aliments del rebost i enverinant-nos l’aigua del dipòsit.\n23/07/2012 a les 8:59\nSón el virrei i la seus col·laboradors.\nVolen tenir al rei content i satisfet.\nAltrament, no s’expliquen les seves accions.\n23/07/2012 a les 10:45\nExcel·lent article que reflexe la nostra crua realitat catalana. He de coincidir plenament amb “elbitxo”, quan manifesta que el principal enemic el tenim a casa. Jo hi afageixo que el principal enemic, apart d’aquells que es mencionen a l’article són, sempre ho he dit i mantingut, els polítics governants de Catalunya i la seva maldrestra, lucrosa i mercenària col·laboració amb aquells que volen i desitgen el nostre anorreament, només per poder seguir remenant les cireres i mirar de tapar les seves corrupcions, les quals li bullen a l’olla de tal manera que ja sobreïxen per la tapa.\n24/07/2012 a les 0:55\nExcel·lent article. La llengua catalana és la desena llengua de la Unió Europea, superior en parlants a moltes llengûes oficials en Estats, el problema és que la llengua catalana no té un Estat que li doni suport si no un Estat al que aquesta llengua li molesta. El nostre problema és que quan una empressa arriba a Catalunya ens veu com a part de l’Estat espanyol i creu que Barcelona és Madrid però hi ha una cosa que trenca aquesta idea preconcebuda, la llengua. Com que no encaixem en el que ells volem que siguem volen que canviem nosaltres, enlloc de canviar els la seva idea preconcebuda sobre nosaltres.


El Museu de Lleida acabarà d'entregar els béns a l'Aragó el 5 i el 10 de març\nterritoris.cat / ACN 09:52 25/02/21\nFina ara el museu ja ha lliurat 28 obres en dos trasllats al Museu de Barbastre fruit de la sentència sobre les obres\nlleida marc els museu el entregar\nTreballador de l'empresa de transports carregant al Museu de Lleida una de les peces d'art @ACN\nEl Museu de Lleida lliurarà a l'Aragó els 83 béns de la Franja que són objecte de l'execució provisional de la sentència sobre el litigi de l'art sacre en dos trasllats que es faran el 5 i el 10 de març. L'enviament es farà de forma coordinada amb els responsables del Museu diocesà de Barbastre – Monzó. Així s'ha comunicat aquest dimecres al Jutjat de Barbastre a través d'un escrit que ha enviat el Consorci del Museu de Lleida, segons fonts de l'ACN.\nAixò no obstant, el Consorci adverteix al jutjat que abans del trasllat és imprescindible resoldre els recursos presentats contra l'execució provisional per no vulnerar drets fonamentals, ja que seria impossible restaurar la situació anterior si aquesta no s'acaba confirmant.\nEntre el dilluns passat i el 15 de febrer, el Museu de Lleida ja ha lliurat 28 obres en dos trasllats al Museu de Barbastre. Eren peces d'orfebreria i d'altres que estaven en dipòsit a l'equipament lleidatà, no exposades. Ara, però, es lliuraran la resta de béns en litigi, inclosos la quinzena que formen part de l'exposició permanent del Museu com el Frontal de Sant Vicenç, l'Arqueta i el Frontal de Sant Hilari, el Frontal o els retaules de Sant Antoni Abat i Sant Hermità, entre molts altres.\nEl Consorci del Museu ha informat al Jutjat que el passat dia 17 de febrer va adjudicar el contracte pel trasllat a una empresa especialitzada en el transport d'obres d'art.\nEl Consorci també assenyala a l'escrit presentat al jutjat que sense perjudici de la voluntat de complir amb l'ordre d'entrega dels béns, cal advertir de la necessitat de resoldre els recursos presentats a l'auto de l'11 de febrer i les oposicions a l'execució provisional. S'apunta que això s'hauria d'haver resolt abans del termini de dos mesos que s'havia donat per lliurar els béns el 15 de febrer i s'adverteix que si es compleix la sentencia seria impossible o d'extrema dificultat restaurar la situació anterior a l'execució provisional.\nPer tot plegat, el Consorci demana al jutjat que resolgui els recursos abans d'acabar de lliurar les 83 peces ja que si després no es confirma la sentència es vulnerarien drets fonamentals perquè s'haurien traslladat unes obres sense necessitat. En aquest sentit, el Consorci recorda que els béns són patrimoni cultural protegit i catalogat per la Generalitat i que això obliga a extremar la prudència en el seu manteniment i custòdia ja que són de gran valor artístic i econòmic.\nDetenen un motorista per envestir un agent en un control a Alcarràs\nCorbins cedeix espais publicitaris gratuïtament en equipaments i publicacions\nBudó demana a l'Estat que eviti l'arribada a Lleida de temporers en situació irregular\n800 ovelles contribuiran a recuperar i mantenir els Aiguamolls de Rufea\nNova mobilització per exigir a l'Ajuntament d'Alcarràs que compri Cal Macià\nRedacció Territoris 11/04/21


Eva Querol, Jordina Casademunt i Maria Ruiz del Río, les tres candidates per formar part del Consell Escolar – AFA de CEIP Dolors Monserdà-Santapau\n25 Novembre, 2014 Consell Escolarcandidats consell escolar, eleccionsby Redacció1 Comment\nDemà dia 26 de novembre tindran lloc les eleccions al Consell Escolar. Les votacions seran en horari de 8 a 9 h del matí i de 16 a 19 h de la tarda. Les tres mares que s’han presentat com a candidates són l’Eva Querol, la JordinaCasademunt i la Maria Ruiz del Río. A totes tres els hem donat l’oportunitat a través d’aquest blog de donar-se a conèixer a les famílies de l’escola, presentar les seves propostes i deixar constància del seu compromís amb aquest càrrec.\nSóc l’Eva Querol i tinc tres fills a l’escola -la Nina, l’Isaac i la Gal·la-. La Nina fa segon, i la Gal·la i l’Isaac són bessons i fan P5. Vaig estudiar dret i actualment estic treballant des de fa sis anys com a assessora a l’àrea d’Infància del Síndic de Greuges de Catalunya.\nDurant aquest curs i l’anterior he estat delegada de classe de segon conjuntament amb una altra mare, però enguany em presento com a representant dels pares i mares al Consell Escolar perquè penso que és una molt bona oportunitat d’involucrar-me més en el funcionament de l’escola dels meus fills i, per tant, també en una part fonamental de la seva educació. També perquè, per la funció que interpreto que allà hauria de dur a terme, penso que podria fer-ho bé, potser millor que altres coses en què no em veig tant i que també són molt importants per a l’escola.\nDes de la meva opinió com a mare de l’escola, entenc que la funció del pare o mare que representa els pares i les mares al Consell és precisament representar el col·lectiu de pares i mares, i no a ell mateix o ella, i així és la meva voluntat fer-ho, en la mesura del possible, en cas que sigui escollida.\nQuè implica representar els pares i mares per mi?\n-En primer lloc, informar els pares i mares (a través dels delegats i delegades de classe, del blog de l’AFA i també, per suposat, de la Junta de l’AFA i de les assemblees) dels temes que es tracten en el Consell Escolar.\n-En segon lloc, demanar opinió als pares i mares de les qüestions que es tractin en el Consell Escolar que poden ser més transcendents o amb més rellevància per al funcionament de l’escola per poder intentar copsar-ne l’opinió majoritària i, així, representar-la millor i expressar-la consegüentment en les votacions que s’hi produeixin.\nPer copsar l’opinió dels pares i les mares sobre temes importants (com el canvi d’empresa de menjador o dels horaris de l’escola, per exemple) penso que es podrien convocar assemblees extraordinàries, habilitar-se un sistema a través del blog que permetés votar als pares i les mares sobre aquestes qüestions o vehicular-les a través dels delegats i delegades de les classes.\nD’altra banda, penso que aquestes ‘consultes’ haurien de reservar-se -com he comentat- per a les qüestions més rellevants i articular altres canals de comunicació per treballar les qüestions d’ordre menor que surtin del dia a dia perquè si no, no seria àgil ni operatiu per a ningú. Per a altres qüestions més de gestió que puguin sortir a debat i votació al Consell Escolar -que entenc que n’hi ha moltes i segurament són les majoritàries-, penso que és fonamental que ens puguem coordinar transversalment tots els pares i mares amb vinculació al Consell i, alhora, aquests mateixos pares i mares amb la Junta de l’AFA, que ens representa tots i totes.\nPer últim, penso que seria bo que tots els pares i les mares plantegéssim i proposéssim també temes que ens preocupin o pensem que puguin ser positius per a l’escola al Consell.\nEm fa il·lusió, ara que puc i que els meus fills encara tenen recorregut a l’escola, poder assumir aquesta responsabilitat i compromís amb la resta de pares i mares.\nAquí teniu el meu correu per si em voleu comentar-me qualsevol cosa:\nMARIA RUIZ del RÍO\nSóc la Maria, mare de la Marta (1er) i la Júlia (P4), i professora de biologia d’un institut públic de Terrassa.\nEm pregunteu quina feina m’agradaria fer aquest 4 anys si surto escollida…. És una pregunta ben difícil!!!\nEl Consell Escolar és un òrgan de participació de la comunitat escolar en el govern del centre. És un òrgan important, pels temes que es tracten, pels documents que s’aproven, temes que incideixen directament en la educació dels nostres fills i filles. Com a pares i mares de l’escola, és molt important que participem, que escoltem i que proposem el que creiem convenient. Tal com ha explicat la direcció del centre, una de les coses que la Lomce ha fet, o ha intentat, és reduir la participació de les famílies en les decisions de l’escola, i ha reduït la nostra participació a consultiva, sense vot, sense poder de decisió. Afortunadament el tarannà de la nostra escolar no és aquest, i es valora molt la participació de les famílies. El fet que es valori aquesta participació l’hem de reconèixer i aprofitar.\nQuina feina m’agradaria fer aquests 4 anys? Doncs no ho sé. De fet el que m’agradaria escoltar és que volen les famílies. Per mi aquest és el punt més important. És cert que les eleccions del Consell Escolar són personals, representatives, però per mi, és una responsabilitat, exercir la representació de totes les famílies. Així doncs, el més important que voldria fer és això, establir un canal entre els representants del Consell Escolar i les famílies perquè sigui més fàcil escoltar-nos, per rebre inquietuds, propostes, suggeriments… Un canal que ens permeti ser transmissors de les famílies i que la nostra veu (la dels pares i les mares del Consell) sigui un altaveu de les famílies.\nCom a mare de l’escola, com a família de l’escola, una cosa que m’agradaria, i que valoro, és potenciar la coeducació a l’escola, potenciar que els nens i les nens creixin en igualtat, per eliminar etiquetes, per minimitzar allò de… els nens juguen a pilota i porten la bata blava i les nenes juguen a princeses i sempre volen el rosa. L’escola ha de ser, i ho és, un aparador per mostrar que les coses no són així. Pot ser, aquest, seria un tema a treballar, a parlar…. un tema per començar a escoltar.\nTinc previst coordinar-me amb la resta de pares del Consell i famílies de l’escola principalment via correu electrònic. És l’eina més efectiva i ràpida que tenim actualment. Crec que és molt important, que en temes rellevants, tots els pares i les mares acordin la posició que volen mantenir. De la mateixa manera, també és molt important la comunicació amb el nostre representant de l’AFA, què és qui ens representa tots i totes com a membre de la junta de l’AFA.\nLa meva relació amb la Junta de l’AFA serà d’implicació, coordinació i comunicació. En aquesta escola tenim molta sort, totes les famílies de l’escola són sòcies de l’AFA, és una força social que hem d’aprofitar, per tant, és necessari, positiu i molt important que els pares i les mares del Consell Escolar es comuniquin amb l’AFA. És essencial escoltar la seva posició, la seva opinió i coordinar-nos en conseqüència.\nFa més de 15 anys que em dedico a la comunicació escrita en temes relacionats amb la salut i la nutrició. D’aquesta experiència i de les entrevistes que he fet als metges, a altres professionals i a les persones que he anat entrevistant i coneixent, n’he après moltíssim, sobretot a escoltar i a posar-me a la pell dels altres.\nI això és precisament el que he procurat fer aquest darrer any i el que vull continuar fent com a membre del Consell Escolar: escoltar la veu dels pares i les mares i traslladar les seves inquietuds al Consell. “Deixar a casa la Jordina” per mostrar-me al Consell com una de les veus que representa el pensament de les famílies d’aquesta escola.\nEl meu objectiu principal és fer arribar les opinions, les demandes i els interessos de les famílies de l’escola en els temes que més ens puguin preocupar i fer de punt d’unió entre famílies i escola, des del diàleg. Al mateix temps també vull dedicar part del meu temps lliure per millorar els canals de comunicació entre escola i pares. Com? Doncs, per exemple treballant en l’elaboració d’algun article al blog de l’AFA per resumir el que s’està fent a l’escola com ara projectes, novetats, fer resums pràctics de les reunions que anem tenint…\nI perquè el canal escola-família no es perdi pel camí, cal assentar una bona comunicació entre pares i mares del Consell Escolar i l’AFA. És per això que una de les meves prioritats serà col·laborar amb l’’AFA i promoure reunions entre pares/mares del Consell Escolar i l’AFA.\nFormo part de la Comissió d’alimentació i sóc impulsora del blog “La bonaTeca al DMS” http://latecadms.wordpress.com/\n[…] entre l’AFA i el Consell Escolar. Les noves representants de les famílies al Consell, Eva Querol i Jordina Casademunt, estan treballant amb l’AFA per millorar la comunicació i la col·laboració entre totes dues […]


Nivell: 3r ESO Matèria: Català\n17-11-17 1. La narració Literatura: La narració, el conte i la novel·la\nPer començar, podríeu fer una visita cultural, si no hi heu estat recentment. Es tracta de la Vil·la Joana, de Vallvidrera, recentment restaurada. S’hi pot anar en tren i caminant un trosset muntanya amunt.\nEra la torre d’estiueig del batlle de Sarrià a començaments del segle XIX i Jacint Verdaguer hi va passar els seus darrers dies. Es conserven les habitacions que ocupava a la primera planta. A la planta baixa, entrant hi ha una exposició sobre una altra activitat que s’hi va fer més entrat el segle XX: era una escola d’educació especial molt moderna per a l’època. També hi ha un museu de la literatura força interessant.\nEstà obert dijous i diumenge i és gratuït.\nEsperem que us interessi i que ens en feu cinc cèntims. Millora l’escriptura\nEt proposem de fer una redacció, pot ser sobre qualsevol tema que t’interessi. És important que facis un esborrany primer i que l’estructura sigui: Introducció, Part central i Conclusió. Cada part ha d’estar separada en un paràgraf diferent. Procura que les frases estiguin ben construïdes. Repassa l’ortografia.\nFinalment passa-la a net.\nPot ser sobre qualsevol tema, però si no se te n’acut cap pots fer-la sobre un d’aquests dos:\n– El meu amic\n-La meva amiga\n14-1-18 2. L’ entrevista. Els elements formals dels gèneres periodístics. Dialoguem de Joc Brut:\nCreeu un diàleg entre els dos protagonistes principals de Joc brut, la novel·la negra de Manuel de Pedrolo. O bé feu un diàleg entre l’assassí i el policia d’aquest mateix llibre. A punt per entrevistar?\nPrepareu i escriviu una petita entrevista a un familiar o persona del vostre entorn, de 5 o 6 línies i en format de diàleg.\n2-3-18 3. La fitxa de lectura Hem llegit l’obra Joc brut, de Manuel de Pedrolo. Us plantejo ara de fer una fitxa literària d’un llibre que hagis llegit recentment i així veureu com es fa una reflexió sobre els llibres que llegim. Engresqueu-vos! Hem llegit l’obra Joc brut, de Manuel de Pedrolo. Us plantejo ara de fer una fitxa literària breu d’un llibre que hagis llegit recentment. Endavant!