PortadaEl Poble de l'AlcúdiaTurismeAllotjaments\nL'Alcúdia compta amb establiments per poder allotajar-se amb qualitat, tranquill·litat i sobre tot gaudint de l'amabilitat que caracteritza al tracte que oferiexen els/les ciutadants/nes de l'Alcúdia als/les nostres visitants.\nL'ONCLE PERE. Habitacions\nTel. 34 962 540 893, 34 962 997 637, 678 696 453\nC/ Bollene, 4-b\nLes vacances perfectes per als majors i menuts comencen a l’Oncle Pere Habitacions. No sols li oferim un allotjament agradable i confortable, sinó que a més a més ens te a la seua disposició per a satisfer les seues necessitats.\nNo importa si desitja descansar o realitzar emocionants excursions pels voltants: la nostra pensió es el punt de partida ideal.\nContem amb una gran experiència i un gran nombre de clients fixos.\nEl L’Oncle Pere Habitacions, que admet mascotes, es un establiment de L’Alcúdia.\nS’ofereix connexió WiFi gratuïta i hi ha pàrquing privat en el allotjament.\nAlgunes habitacions inclouen zona d’estar, ideal per a descansar. Altres habitacions conten amb balcó o pati.\nEl allotjament posa a la teua disposició servei d’informació turística.\nValència esta a 32 km del L’oncle Pere Habitacions, i Gandia esta a 38 km. El aeroport de València es troba a 33 km.\nHOSTAL-RESTAURANTE MIGUEL Y JUANI\nC/ Pizarro s/n\nC/ Pizarro s/n L'Alcúdia, 46250 Valencia\nDisposem d’un hostal ben comunicat per autovia entre Xàtiva i València, a 27 km entre cada una d’elles, en la població de L’Alcúdia (antiga Alcúdia de Carlet) i de platges mediterrànies. El hostal disposa de ascensor, wi-fi, maquina de begudes fredes – calentes i sala d’estar. La habitació disposa de TV, wi-fi gratuït i bany complet dins d’aquestes.\nDisposem de 21 habitacions, entre dobles e individuals amb possibilitat de supletòries, totes amb els mateixos serveis. També disposem de servei de restaurant amb un menú per als hostes. Disposem de altres serveis com bugaderia. Per a consultar preus poseu-vos en contacte amb nosaltres.\nC/ Joan Fuster, 19 bajo\nEl Hostal Casanova es una hostal cèntric amb unes habitacions molt econòmiques, situat a la població de L’Alcúdia.\nDisposa de uns serveis d’allotjament com internet wi-fi, aire condicionat, bany complet, calefacció, TV en la habitació, i a més a més conta amb la cafeteria i amb el restaurant.\nEl Hostal te 5 habitacions disponibles, i els preus son: 18,00€ per a l’habitació simple i 36,00€ l’habitació doble.\nC/ Calvo Acacio, 22\nEl Hostal Serrallo es troba ubicat en el poble valencià de L’Alcúdia.\nLes amples habitacions decorades senzillament disposen de connexió inalambrica a internet gratuïta, aire condicionat, TV, escriptori i bany privat amb dutxa.\nEl establiment ofereix mostrador d’informació turística i un còmode salo. Als voltants trobarà tendes, bars i restaurants. A 5 minuts caminant del centre de la localitat i a 30 minuts en cotxe de Cullera i València. També esta en una ubicació perfecta per a visitar llocs d’interès turístic propers com Xàtiva o Paterna.\nEl hotel conta amb 10 habitacions i totes elles ofereixen lo essencial per a una estada confortable.


El primer procés contra Catalunya - ISBN: 9788497666862 - (ebook) - von Pere Bosch i Cuenca, Verlag: Eumo Editorial - Details - Amahoff eBook Shop\nvon: Pere Bosch i Cuenca\nEl 6 d'octubre de 1934, en un gest extrem contra la involució conservadora del règim republicà, el president Lluís Companys proclama l'Estat Català de la República Federal Espanyola. La conseqüència és una repressió desproporcionada, que vol liquidar l'autogovern i els avenços socials conquerits a Catalunya. El país viu en un estat d'excepció que es perllonga fins poc després de les eleccions del 16 de febrer de 1936. El govern català i els ajuntaments són intervinguts, el Parlament és ocupat militarment, s'expulsen pagesos de les seves terres, se suspenen diaris, milers de ciutadans són empresonats.\nL'escenari polític i la peripècia vital d'aquells mesos se'ns dibuixen en trenta-dos capítols que poden llegir-se de manera independent i ens retornen el batec de la revolta. A partir de literatura històrica i memorialística, però sobretot basant-se en el que va publicar la premsa de l'època, Pere Bosch dona veu als protagonistes d'aquells fets, en un relat apassionant que ens evoca també episodis d'un octubre molt més recent.\nPere Bosch i Cuenca (Banyoles, 1966) és historiador i periodista. Llicenciat en Filosofia i Lletres per la UAB. Ha compaginat la tasca professional amb responsabilitats en l'àmbit polític, com l'alcaldia de Banyoles (1999-2007) i el càrrec de diputat al Parlament de Catalunya (2006-2015).Va ser redactor d'El Punt Avui i Presència i actualment és director adjunt de La República. Ha publicat les biografies Pere Dausà i Arxer (2008) i Jaume Rosich i Bassa (2012) i la monografia sobre Esponellà (2011). El 2012 va rebre Premi Josep Lladonosa d'història local per La guerra de l'arròs. Conflictivitat agrària i lluita política al Baix Empordà (1899-1909). El 2015 va publicar Cop de porta (1714-1975): Per què Catalunya no ha encaixat mai a Espanya i La lluita per la terra: solidaritats pageses i conflictivitat social a la regió de Girona (1931-1936).


REVIURE SOLANELL: de març 2012\nAquest video és una prova que vam fer amb l'Àlex Baró de combinar l'estat actual amb el virtual.\nArticle d'en Jordi Pasques al Diari D'Andorra\nLa meva més sincera enhorabona per aquestes paraules sentides i ben trobades que fan encara més bonic el que ja ho és. Sens dubte el millor article que he llegit sobre Solanell i que ens encoratja a seguir aquesta tasca amb més empenta que mai, gràcies Jordi!\nASSOCIACIÓ "ES PER TÚ"\nOriol Clavell Manu Canonge i l'Ismael del camping Roda de barà ens han convidat al programma protagonistes . Durant l'entrevista Reviure Solanell s'ha compromès publicament a organitzar un cap de setmana per aquets nens. Encara hem de concretar les dats però la idea és organitzar-ho amb la reconeguda etòloga Lucy Rees. Farem un campament amb cavalls i excursions perquè els nens gaudeixin d'un cap de setmana de muntanya a la vall de Castellbó. El pastisser Ferran Cusidó ens obsequiarà amb un bon pastís de xocolata .\nl?Associació " Es per tú " està buscant 20 famílies que acullin a aquets nens durant els dos mesos d''estiu perquè puguin refer el seu sistema imunològic . Si esteu interessats podeu trucar a Jose Luis Aznarex, vicepresident de la fundació. 620884918\nEl SOLANELL I ELS CÀTARS\nPetit concert familiar del Mestre Evelio Tieles\nVideo a Tele Pirineus\nFeu click a l'enllaç per veure el video de Tele Pirineus.\nL'esmorzar d'ahir. Gràcies per vindr amics!\nMoltes gràcies a tots per vindre a Solanell i per la vostra col·laboració. Esperem que aquesta sigui la primera de moltes activitats\nEl Projecte del pastisser Ferran Cusidó\nHola, em dirigeixo a vostè per explicar-li el projecte que tinc amb el Saül Garreta al poble de Solanell.\nEl projecte té com a finalitat donar un servei de forn de pa i pastisseria a la Vall de Castellbò i rodalies. S’ha rehabiltat un forn de pedra que feia uns 200 anys que no funcionava i aquest cap de setmana es courà pa i coca, per primera vegada després de tants anys. Les fórmules de les quals serán datades de l’època i realitzades de manera tradicional i natural (sense conservants ni additius). També hi haurà mostres de bomboneria, pastissos de formatge, trufes gelades, carquinyolis…entre d’altres delicateses, totes elles recen elaborades de manera artesana.\nTot plegat té un rerefons que va més enllà. L’objectiu és que aquest servei no només es doni aquest cap de setmana, sinó que, a llarg plaç, es rehabilitarà un espai que serà el Forn del poble, per la qual cosa ens instal·larem en allà per oferir el servei de manera permanent. Els productes, com ja he dit abans, seran fabricats artesanalment amb fórmules naturals 100%.\nMoltes gràcies per l’atenció, esperem la vostra visita,\nFerran Cusidó Martí i Sensat\nPrimer esdeveniment cultural a Solanell\nEls picapedrers Catalans i Mallorquins Sywal Pedra Natural S.L i Reviure Solanell S.L estarem presents amb stand propi a la fira de Biocultura durant el mes de Maig. Durant aquesta fira farem una conferència en la projectarem un documental... sobre la construcció d'un forn de pedra i la seva utilització.\nDurant l'esdeveniment hi hauran excursions, jocs per nens i defustació de pastisseria tradicional feta al fron amb llenya , visita guaida al poble i concert del mestre Evelio Tieles.\nPels que vulguin vindre tan sols cal confirmar a solanell@gmail.com o al 658123264 hem quedat dissabte 10 de març a les 8:15, a l'aparcament de Castellbó\nEn principi per la gent que no ho conegui hem quedat dissabte 10 a les 8:15 a l'aparcament de l'entrada de Castellbó. Qui vulgui café ràpid a cal Lluïs i la idea és sortir De Solanell sobres les 9.\nCalculem 2 hr i mitja anar i tornar ja que la passejada serà a ritme normal i a més anirà guiada. El dinar de dissabte serà lliure, es a dir farem foc amb graelles, posarem vi i oli bo, cafès , el Ferran uns bombons de postres i també hi haurà una nevereta perquè la gent pugui guardar el que porti. Dsprés del dinar, passejada pel poble per païr una mica i concert de violí, sobre les 17:30 /18:00 pujarem a sant Andreu i allí farem una xerrada sobre Solanell abans de sopar. A m'oblidava les activitats pels nens aniran a càrrec de Montse Tarifa, professora d d'educació primària i experta en jocs d'esplai.\nUn altrendada important, l'aforament màxim de cal Butxaca és de 45 persones i quan abans es reservi millor.\nConfirmar a solanell@gmail.com\nMoltes gràcies a tots per vindre a Solanell i per ...


El derbi empordanès acaba amb un repartiment de punts - Diari de Girona\nFigueres 1 1 Peralada\nEl derbi empordanès acaba amb un repartiment de punts\nFigueres i Peralada empaten (1-1) en un duel on el visitant Ferron va fallar un penal\nredaccio figueres 05.01.2020 | 15:03\nEl derbi empordanès acaba amb un repartiment de punts UE Figueres\nEl derbi empordanés entre el Figueres i el Peralada ha acabat amb repartiment de punts després de l'empat (1-1) registrat a Vilatenim. La Unió s'ha avançat molt d'hora gràcies a un gol de penal de Pepu Soler als sis minuts de joc. El Figueres, amb el marcador a favor, ha volgut dur la iniciativa, però poc a poc l'equip visitant ha anat entrant al partit. De fet, al límit del descans, el Peralada hauria pogut empatar però Ferron ha enviat per sobre del travesser un penal favorable.\nA la represa el Peralada ha seguit buscant la igualada i l'ha acabat trobant en una acció d'Arnau Ortiz, que acabava de sortir al camp. A un quart d'hora del final els visitants han perdonat l'1-2 després d'una passada de la mort que no ha sabut aprofitar Medina. El derbi empordanés ha reunit gairebé un miler d'espectadors a Vilatenim.\nVilatenim reparteix els punts.


“No podíem tirar a cistella”\nPablo Laso elogia el treball col·lectiu d’un Barça que envia un missatge ambiciós\n3 min. Barcelona 29/12/2019 23:05\n651x366 Pablo Laso, entrenador del Reial Madrid, amb les mans a les butxaques. / JAVIER BORREGO / EUROPA PRESS Pablo Laso, entrenador del Reial Madrid, amb les mans a les butxaques. / JAVIER BORREGO / EUROPA PRESS\nÁdám Hanga, Cory Higgins i Malcolm Delaney van ser destacats per Svetislav Pesic, que va posar en valor la defensa del Barça. “Hem guanyat perquè sabem com cal defensar el Madrid. La defensa de l’un contra un de Campazzo ha sigut clau”, va analitzar el tècnic de l’equip blaugrana, que va tornar a ser ovacionat per un públic del Palau que li té una devoció extrema. “Hem fet un dels millors partits de la temporada. Jugar contra el Reial Madrid és sempre difícil, però també és molt difícil perdre un partit amb aquesta atmosfera”, va presumir.\n“Mai guanyes en els primers deu minuts, però pots perdre en els primers minuts. Encara que mai es guanya un rival com aquest en el primer quart, penso que la nostra defensa d’inici ha sigut d’un alt nivell, tàcticament molt intel·ligent”, va precisar Pesic, a qui no li agrada que es parli d’un projecte nou. “De vegades no entenc què significa això d’un nou projecte. Portem tres anys amb continuïtat, però la gent només parla d’aquest any. El Madrid té més continuïtat, experiència i ganes que altres equips. Nosaltres encara necessitem més temps per automatitzar el nostre joc, però estem més frescos perquè encara no hem guanyat gaires títols, tot just hem guanyat dues Copes del Rei. A nosaltres no ens pregunten si guanyem partits, sinó si guanyem títols”.\nPablo Laso no va posar excuses a la victòria blaugrana. “Vull felicitar el Barça, que ha sigut superior en l’inici de el partit, quan ha marcat la diferència. No pots aspirar a guanyar un partit perdent 22 pilotes”, va analitzar el tècnic basc, que va elogiar la feina del rival blaugrana durant el clàssic. “Ells han sigut capaços de fer bones defenses. Hem d’aprendre d’això. No hem tingut consistència. El nostre partit ofensiu ha sigut dels pitjors de la temporada perquè teníem la sensació que no podíem tirar a cistella”.\nMirotic, feliç com un gínjol\nNikola Mirotic va tenir el partit que feia setmanes que imaginava i el seu amic Antoine Griezmann ho va disfrutar des de la primera línia d’aficionats. “Sembla que hem guanyat un campionat. Hem guanyat l’equip que està fent el millor bàsquet. Hem viscut un gran ambient al Palau Blaugrana. El triomf ens servirà per acabar bé l’any i per tenir més ganes de treballar i de seguir millorant”, va explicar l’aler pivot montenegrí. El triomf va evidenciar l’evolució que ha experimentat el joc del Barça. “L’equip ha progressat. Aquest equip té cinc jugadors nous i el procés necessita temps per entendre la filosofia de l’entrenador. Tot i les baixes, estem aconseguint ser on volem ser”, va analitzar.\nEl clàssic no era un partit qualsevol per a Mirotic, que va rebre molts insults en la seva última visita al WiZink Center. “Mentiria si digués que guanyar el Madrid no és especial. És un gran rival i nosaltres necessitàvem la victòria perquè ells ens havien guanyat en els dos partits anteriors”, va dir. El clàssic es va viure amb passió a les graderies però, com va passar amb el partit de futbol del Camp Nou entre el Barça i el Madrid, va tornar a desacreditar els mitjans de comunicació que havien alertat d’un ambient perillós per a la integritat dels jugadors de l’equip blanc.


El culturista més sec Helmut Streble: biografia i formació | Notícies digerir\nEl culturista més sec del món és l’home de l’Helmut. Pesa 95 quilograms amb una alçada de 190 cm. L’Helmut Strebl al seu cos només té un 4% de greix. La resta és múscul. En aquesta forma física, se li permet tenir un programa especial d’entrenament i una alimentació adequada. La visió del món de l’atleta també contribueix a això.\nEl Helmut era molt prim de nen. Com a escolar, va patir constantment l’assetjament dels companys. Això és el que el va fer començar a practicar esports. Al principi de la seva formació, utilitzava ampolles d’aigua.\nA Strebel li agradaven els exercicis de força. Gràcies a això, el noi va guanyar massa muscular molt ràpidament. Després de la formació, va poder defensar-se per ell mateix. Quan tenia 16 anys, el noi es va inscriure al gimnàs. Ara el culturista més sec assegura que va aconseguir fer un cos d’alleujament sense química ni esteroides.\nAra Helmut participa en diverses competicions i treballa com a entrenador en el seu temps lliure. Aquesta persona registra totes les seves activitats al gimnàs. Shtreble motiva gairebé tots els seus subordinats amb un resultat tan alt. Durant trenta anys, el culturista ha mantingut una excel·lent forma física.\nA Strebel li agrada el procés de cura del seu cos. Segueix la tècnica dels exercicis i durant els entrenaments es dedica tot el possible. Va ser aquesta filosofia la que li va permetre treure gairebé tot el greix del seu cos. Entrenament de culturista més sec:\nPrimer dia. Realitzeu deadlift, pull-ups. Fa aquests exercicis 12 vegades en 3 sèries. També té blocs de tracció amb una adherència estreta i ampla. L’atleta fa 4 jocs de 12 representacions.\nLa segona formació. Helmut realitza la cria de manuelles a la banqueta, premsa de banc en versió clàssica i inclinada. També fa empentes del terra. Realitza tots aquests exercicis 15 vegades amb cinc enfocaments.\nTercer dia. L’atleta realitza càrregues de cardio.\nEl quart entrenament. Culturista bomba els músculs de les cames. Per fer-ho, realitza premsa de bancs, extensió i flexió, així com dinars. Realitza tots els exercicis en 12 repeticions amb 4 enfocaments.\nL’atleta dedica totes les altres classes a bombar mans, espatlles i premsa. Per fer-ho, fa exercicis amb mancuernes i blocs. El nombre de repeticions no és superior a 15 amb 4-5 enfocaments.\nL’Helmut és el culturista més sec. Va aconseguir aquests resultats gràcies a la genètica i la responsabilitat, ja que l’atleta rarament troba a faltar l’entrenament. Li agrada treballar al gimnàs.


educació – Pàgina 2 – Sant Boi Ciutat Educadora Ajuntament de Sant Boi de Llobregat\nEl Consell Escolar Municipal aposta per una Ciutat Educadora que promogui el pensament crític\nEl passat dilluns 23 de novembre, el Consell Escolar Municipal va aprofitar la proximitat de la commemoració del Dia Internacional de les Ciutats Educadores per reiterar el seu suport als[…]\nLa iniciativa, impulsada des de la Fundació Bofill, s’ha presentat de forma telemàtica a la comunitat educativa. Sant Boi ha estat un dels 10 municipis seleccionats el passat mes de[…]\nCreació d’un ecosistema local de suport a les famílies i a la comunitat educativa amb mesures innovadores connectades amb els recursos del territori. Targetes moneder per adquirir material escolar i[…]\nLa pràctica creada per l’equip de Mediació i Restauració Comunitària de l’Ajuntament de Sant Boi “Irrupció restaurativa. Creació d’aules immunològiques davant el bullying” ha estat inclosa al Banc de Bones[…]\nEls perfils dels i les joves són molt diferents, amb diferents interessos i circumstàncies. Per aquest motiu l’oferta formativa també ha de ser diferent i amb un ventall prou ampli[…]\n#EnsQuedemACasa: recursos per a infants i famílies\nAquests dies a casa ens faran passar per tota classe de situacions que haurem d’aprendre a gestionar de la millor manera possible. Les àrees de Ciutat Educadora i d’Infància, Adolescència[…]\nMart XXI. Orientar, motivar i estimular a través de la ciència\nEl 5 de març es va celebrar la cloenda de la darrera edició del projecte Mart XXI: és possible una colònia humana a Mart? 31 alumnes dels instituts Casanova, Rubió[…]\nEn el darrer Consell Escolar Municipal (CEM) de Sant Boi, celebrat el passat 18 de febrer, es va fer un nou pas endavant cap a la seva transformació en un[…]


El Senat de Tarragona visita el Campus Sescelades — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › La ciutat › Notícies › Ciutadania-notícies › Notícies 2014 › El Senat de Tarragona visita el Campus Sescelades\nEl Senat de Tarragona visita el Campus Sescelades\nCom a òrgan consultiu per assessorar l'alcalde en tots els àmbits que beneficiïn la projecció i planificació del futur de la ciutat, és important que coneguin la vàlua d'aquestes instal·lacions\nDemà dissabte 15 de març, els senadors i senadores municipals de Tarragona visitaran diversos instituts universitaris com l’IPHES, (Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social) l’ICIQ, (Institut Català Industria Química) el CRAI (Centre de Recursos d’Aprenentatge i Investigació) etc. del Campus Sescelades de la URV.\n“Es tracta d’una sessió atípica perquè el Senat de Tarragona conegui diversos indrets molt especials de Tarragona, com per exemple l’IPHES dirigit per Eudald Carbonell, que visitarem a la primera part del matí” diu Francisco Zapater, conseller de Relacions Ciutadanes i Universitats, “allí hi contemplarem dos milions i mig d’any d’evolució” afegeix Zapater. Es dóna la circumstància que l’Ajuntament de Tarragona és patró de l’IPHES, amb la Generalitat i la URV.\nEl senat de Tarragona dedicarà la segona meitat del matí a recórrer el Capmus Sescelades, acompanyat pel rector de la URV, Xavier Grau i personal del seu equip. Aquests instituts universitaris tenen una considerable importància atès el seu reconeixement internacional. Tot i així resulten molt desconeguts pel gran públic. És interessant que els senadors i senadores, com a persones rellevants de la societat tarragonina coneguin aquests indrets i siguin conscients de la seva vàlua.\nEl Senat de Tarragona és un òrgan consultiu per assessorar l'alcalde en tots els àmbits que beneficiïn la projecció i planificació del futur de la ciutat.\nEn aquest enllaç trobareu més informació sobre el Senat de Tarragona


Escola Municipal Art i Disseny Terrassa – Interiors – Hotel Can Rovira\nInteriors – Hotel Can Rovira.\nLa idea d’Hotel la vaig tenir quan vam fer la visita; la distribució de la casa principal em recordava a un hotel perquè quan puges les escales i arribes a la primera planta, et trobaves en un punt mig (sala) on al voltant teu estan les estances. He agafat tota la casa principal el cobert-garatge, l’antic celler, la terrassa i la piscina exterior.\nLes habitacions són àmplies, perquè penso que tenir espai ja es un luxe. Per tant, la diferències entre habitacions/categoria seran els m2 i la distribució d’ella mateixa. El paviment seria gres per les zones publiques i en les habitacions parquet. Les paret serien totes blanques enguixades. Les instal·lacions inclourien un restaurant, piscina exterior, un spa amb bany turc i sauna, un bar, saló i serveis públics.\nGràfica publicitaria Escola d'Art de Terrassa Estudis oficials de Disseny Disseny Disseny industrial Disseny gràfic Cursos superiors de disseny color cursos d'art pintura Titulació oficial de Disseny tallers d'art curs d'accés dibuix Disseny d'interiors


100 g de fruita seca pelada, variada\n3 cullerades de cabell d’àngel\nPostres de músic Becky Lawton\nPer a la base: en un bol, treballeu la mantega amb una forquilla fins que quedi pomada. Afegiu-hi la farina i la sal, i barregeu-ho bé fins a obtenir una textura granulada. Bateu l’ou i afegiu-lo a la barreja. Treballeu la massa amb les mans, formeu una bola i deixeu-la reposar a la nevera 45 min, tapada amb un drap.\nRetireu la massa de la nevera i estireu-la amb el corró. Escalfeu el forn a 180 ºC.\nUnteu el motlle amb mantega i aboqueu-hi la massa. Retalleu les parts que sobresurtin i punxeu la base amb una forquilla, per evitar que s’infli. Poseu-hi una mica de pes a sobre (500 g de llegums en un drap, per exemple) i coeu-la 15-20 min.\nRetireu-la del foc i deixeu-la refredar.\nPoseu una capa de cabell d’àngel a sobre la massa i aneu-la cobrint amb la fruita seca. Torneu a escalfar el forn a 180 ºC i enforneu el pastís 5-8 min.\nCol·loqueu la làmina de gelatina en un plat amb aigua freda.\nPoseu les tres cullerades d’aigua en un cassó i feu-les bullir. Retireu el cassó del foc, afegiu-hi la làmina de gelatina i dissoleu-la bé. Amb un pinzell, unteu la superfície del pastís amb la gelatina i deixeu que se solidifiqui.


L’opi dels mitjans | Arnau Nadeu\nPàgina d'inici > Uncategorized\t> L’opi dels mitjans\n24/04/2011 Deixa un comentari Go to comments\nAmb el permís de Sant Jordi, la lliga de futbol és el tema estrella de les portades d’aquest diumenge. Més enllà de la premsa esportiva –que ocupa el lloc de la premsa sensacionalista que mai ha tingut aquest país–, la sobrealimentació futbolística d’aquesta setmana està passant factura a la resta de diaris.\nExceptuant El País, les principals capçaleres d’informació general recullen el pols entre Barça i Madrid. “El ‘Madrid B’ goleja al València i posa por a un Barça que no falla”, titula El Mundo. “El Madrid segueix de festa i es regala un 3-6 a València”, celebra l’ABC. Fins i tot La Vanguardia no pot contenir la passió –en aquest cas blau-grana– i afirma que “el Barça guanya i manté el Madrid a ralla”. No obstant, El Periódico ja s’encarrega de ressaltar la por culé: “el Barça pateix i el Madrid s’embala”.\nSi se’m permet fer un paral·lelisme, el futbol és, en termes d’actualitat, el que David Villa seria per a Pep Guardiola. Barça i Madrid sempre surten a l’onze inicial de les portades, tot i que només de tant en tant n’acaparen els titulars. I és que si alguns el consideren l’opi del poble, l’esport rei és si fa no fa el mateix per als mitjans de comunicació.\nUn format que reneix Sí al dret a decidir


John, United Kingdom, Regne Unit (20 abr. 2014)\nTerraza , 90 habitacions\nEl Terraza, envoltat de jardins, està situat a 20 m de la platja de Roses i ofereix internet Wi-Fi gratuïta, un spa, habitacions amb balcó, una piscina exterior i un restaurant amb vista sobre la badia de Roses.\nLes habitacions del Terraza presenten una decoració senzilla i disposen d'aire condicionat, TV per satèl·lit i un bany totalment equipat.\nUs podreu relaxar a la terrassa del Terraza, que ofereix una vista impressionant sobre el mar. La piscina coberta forma part de l'spa del Terraza, que també inclou un gimnàs, una banyera d'hidromassatge i un servei de massatges.\nEl restaurant Cuina d'en Norat serveix una cuina tradicional catalana elaborada amb productes locals. El bar cafeteria ofereix un ambient més informal i té una terrassa a l'aire lliure.\nEl centre de Roses és a 300 m del Terraza. Podreu practicar molts esports aquàtics a la badia de Roses. A més, l'hotel us podrà recomanar excursions a peu pels voltants.\nTerraza es troba a Roses


Agencia Sírius: 11 d’octubre 2010\nCadena perpètua pel policia que va matar un jove grec\nUn tribunal grec ha condemnat avui a cadena perpètua a un agent de la policia per la mort a trets d'un menor d'edat fa dos anys a Atenes. D'aquesta manera, segons ha determinat la cort de la ciutat grega de Anfisa, després de set mesos de judici, Epaminondas Korkoneas, de 39 anys, va disparar intencionadament contra Alexis Grigoropulos, de 15 anys al barri atenès de Exarchia.\nDavant l'acusació, l'agent condemnat assegurava que el que va fer va ser realitzar trets d'alerta durant la protesta abans de ser atacat per un grup de joves.\nLa mort d'Alexis Grigoropulos va desencadenar el desembre de 2008 una onada de disturbis que van paralitzar la vida pública de Grècia durant diverses setmanes.\nKorkoneas ha estat declarat per majoria, amb el vot a favor de quatre jutges contra tres, "culpable d'assassinat intencionat i amb propòsit", i a més de la presó de per vida, ha estat condemnat també a uns altres 15 mesos de presó per "mal ús l'arma".\nSegons ha informat ha informat el canal estatal NET, el tribunal va determinar que el 6 de desembre de 2008, l'agent "va ser al lloc on va caure mort el jove amb la intenció de matar".\nD'altra banda, el seu col.lega, Vasilis Saraliotis, ha estat també declarat culpable de "col.laboració" en el crim, i condemnat a 10 anys de presó.\nPer la seva banda, Saraliotis ha assegurat que té intenció d'apel·lar contra la decisió del tribunal.\nSegons els mitjans locals, familiars de les víctimes van expressar satisfacció perquè consideren justa la condemna.\nEtiquetes de comentaris: Grècia, Policia, Repressió\nLa rapinya franquista queda al descobert després de 70 anys\nUn grup de 32 investigadors de vuit universitats ha rescatat dels comitès de confiscació i els tribunals de responsabilitats polítiques d'Andalusia més de 53.000 expedients personals, acreditatius de la justícia militar totalitària que el franquisme va arbitrar fins a la fi de la primera postguerra amb capellans, falangistes, guàrdies civils i alcaldes com a delators. La iniciativa, finançada per la Junta, suposa la primera investigació que posa negre sobre blanc la dimensió en una regió espanyola de l'espoli econòmic, encara avui el més desconegut dels pilars sobre els quals es va assentar la repressió franquista.\n"És el gran tema tabú. Només s'ha parlat en veu baixa", explica Cecilio Gordillo, activista destacat del memorialisme andalús. Tampoc ho va tocar la Llei de Memòria Històrica. Arribada la democràcia, els principals partits i sindicats si van pactar la devolució dels seus béns. Però els particulars van pagar un altre dels peatges d'oblit de la Transició.\nLes xifres de la humiliació\nAl marge de les dificultats per a la reparació de les víctimes, els queda el consol parcial que el mantell de silenci està començant a destapar-se amb algunes dades. A l'octubre de 1941, els tribunals havien incoat gairebé 125.000 expedients de confiscació i quedaven unes 100.000 denúncies pendents, segons les dades recopilades per Manuel Álvaro en el llibre col.lectiu La gran repressió (2009), coordinat per Mirta Núñez, professora de la Complutense.\nMés de 200.000 famílies van patir a Espanya la recerca, retenció o espoliació dels seus béns, segons els càlculs més fiables. I això en un país que el 1940 rondava els 26 milions d'habitants. Fernando Martínez, coordinador del projecte andalús, xifra en "prop de 60.000" les persones famílies, en realitat afectades entre 1936 i 1945.\nLa historiadora Àngela Cenarro, que coordina a Aragó un projecte similar a l'andalús, xifra en uns 13.000 els expedients oberts a la regió. A Galícia l'ambiciós projecte Nomes e Voces també ha abastat la investigació de la repressió econòmica entre 1936 i 1939. A falta de dades globals, el seu coordinador, Lourenzo Fernández, destaca la "clara voluntat" del règim d'encebar-se amb els derrotats, així com altres formes d'espoliació, com l'expropiació de boscos comunals.\nLa rapinya dels revoltats comença de forma espontània el mateix 18 de juliol del 36 i amb el temps es va emparant en bàndols, decrets i, finalment, en la Llei de Responsabilitats Polítiques de 1939. La maquinària va funcionar a aquest ritme que el 1941 el Tribunal Nacional de Responsabilitats Polítiques va advertir de la incapacitat de l'Estat per comptar o gestionar els béns.\nPer això el 1942 es va suavitzar la llei, multiplicant els sobreseïments. El 1945, amb el franquisme intentant endolcir la seva imatge, van cessar els expedients, encara que va haver famílies que van pagar terminis fins a finals dels 60. A part de l'espoli, el règim s'havia fet amb un detallat fitxer de vermells i havia estès per tot Espanya una cultura indeleble de por i delació.\nEl volum de béns confiscats i diners recaptats per multes és difícil de precisar, més quan fins al règim es confessava incapaç de fer-ho. Però diverses dades donen una idea. A Toledo va ser confiscada més de la meitat de la propietat rústica. El total de multes imposades a Andalusia va rondar els cent milions de pessetes de l'època, quan un bancal de terra per alimentar una família podia costar cent pessetes i una casa obrera en un poble andalús, entre 300 i 500.\nNo totes les multes es pagaven. A Madrid, Álvaro xifra les imposades en 660 milions, tot i que la majoria van ser sancions absurdament altes, més exemplars que pràctiques, a prohoms de la República. "Les que sí que es pagaven, i eren demolidores per a les classes mitjanes i baixes, eren les de centenars o milers de pessetes. I tot el procés en si, que suposava la immobilització dels béns, era un càstig", explica Martínez. La seva intenció, quan acabi l'estudi, és penjar a la xarxa Que es vegi tot: víctimes, delators, sentències. Serà una petita part comparada amb el molt que segueix ocult 70 anys després.\nEtiquetes de comentaris: Espanya, Franquisme, Frau fiscal, Memòria històrica\nMor l'històric sindicalista Simon Rosado\nLamentem comunicar-vos la trista notícia de la mort del company Simón Rosado, secretari d'Acció Sindical i Política sectorial de CCOO de Catalunya i membre històric d'aquesta organització.\nNascut l'11 de març de 1957 a Hervas (Càceres), va treballar a Derbi entre el 1974 i el 1984, i va ser-ne president del Comitè d'Empresa des del 1979. El 1974 va ingressar a CCOO dins de la Coordinadora de CCOO del Vallès Oriental. Aquell mateix any va ingressar a les Joventuts Comunistes del PSUC. El seu compromís el va portar a ser detingut el 1976 arran de la vaga organitzada per la COS contra la reforma política i per la Llibertat política i sindical i l'any 1977 arran de la vaga pel Conveni provincial siderometal·lúrgic.\nEtiquetes de comentaris: CCOO, Efemèrides, Memòria històrica, Sindicats\nKirguizistan: 5 partits entren al Parlament\nCinc partits polítics del Kirguizistan han rebut el nombre necessari de vots per formar part del Parlament, segons dades preliminars del Comitè Electoral Central kirguís, ha informat avui el seu portaveu Muradil Zhanzhalbekov. Els partits "Ata Jurto", SPDK (partit socialdemòcrata del Kirguizistan), "Respublika", "Ar Namys" i "Lliga Meken" van obtenir més del 5% de vots a nivell nacional i més del 0,5% a escala regional, suport necessari per entrar al Parlament. Curiosament no s'han donat les xifres de participació, el que apunta a la tupinada electoral que s'esperava d'un govern colpista i corrupte.\nLes eleccions, celebrades ahir, diumenge, canviaran la forma del govern del Kirguizistan en convertir el país de república presidencialista i parlamentària a república parlamentària, on el president exerceix només funcions representatives.\nAixí mateix, les eleccions són una etapa important en el procés d'intent de la legitimació d'unes autoritats marcades pel cop d'estat i la corrupció flagrant.\nEl Govern Provisional de Kirguizistan, integrat per la colpista Roza Otunbayeva, ex ambaixadora a EUA, va arribar al poder el passat 7 d'abril després que el llavors president, Kurmanbek Bakíev, fos enderrocat per una revolta instigada per Rússia i EUA, en defensa de les seves bases militars a la zona, i abandonés el país.\nEl passat mes de juny el país va celebrar un referèndum que va aprovar una nova Constitució, que delega poders executius en el primer ministre nomenat per la majoria parlamentària.\nUM: A més de corrupció, compra de vots\nLa policia i la fiscalia estan ultimant l'investigació per la compra de vots d’Unió Mallorquina (UM) a les passades eleccions municipals de 2007. La policia està interrogant a immigrants que, previ pagament en metàl·lic o ve a canvi d’obtenir un treball si UM governava, varen votar i fer campanya per aquest partit. La trama de compra de vots es va centralitzar a Palma i va ser orquestrada pel president d’UM a la capital i exregidor de l’Ajuntament, Miquel Nadal [foto]. Amb els diners obtinguts del contracte que tenia l’empresa Video U, que gestionava la televisió de Mallorca, es compraven els vots.\nEs dóna la circumstància que el 50% de les accions de Vídeo U, segons la confessió de varis imputats en el cas Maquillatge, es trobaven en mans de Maria Antònia Munar, l’expresidenta del Parlament que va dimitir per aquest cas, i de l’expresident insular, Miquel Nadal, qui la va involucrar en aquests fets a través de persones de palla. Aquesta productora va rebre subvencions de més de quatre milions d’euros públics durant la passada legislatura, en principi amb l’objectiu d’endegar la televisió insular, mentre Nadal i Munar ocupaven els seus respectius càrrecs en el Consell de Mallorca.\nLa idea dels dirigents d’UM a Palma era aconseguir uns milers de vots garantits a través de les associacions d’immigrants sudamericans. Els esforços es van centrar, inicialment, en el col·lectiu argentí. Es va crear, per exemple, una associació que es deia Nuevos Mallorquines.\nEtiquetes de comentaris: Corrupció, Espanya, Illes Balears, Miquel Nadal, U.M.\nItziar González serà acusació particular a Ciutat Vella\nL'exregidora Itziar González es persona, junt amb l'Ajumtament de BCN i la Generalitat, com a acusació particular en la trama d'irregularitats a Ciutat Vella, en la concessió de llicències, especialment de pisos turístics, que investiga el Jutjat d'Instrucció número 33 de la ciutat. Durant la seva etapa com a regidora, González va intentar aclarir la concessió de les esmentades llicències, en el marc de l'actuació per evitar pisos turístics molestos per als veïns, i va revisar alguns dels contractes, motiu pel qual va rebre diverses amenaces. González va abandonar el càrrec a l'abril.\nA principis de juliol, després d'aixecar-se el secret de sumari, l'Ajuntament de BCN també es va personar com a acusació. En el cas estan imputats l'enginyer Joaquim Quilez Mata, el funcionari Heliodoro Lozano Fernández -que havia estat cap de serveis tècnics del districte i va ser imputat de diversos delictes de suborn- i la funcionària Elena Ariza, que havia ocupat diversos càrrecs tècnics a Ciutat Vella, l'últim, com a secretària tècnico-jurídica.\nTambé 25 empresaris de l'oci i propietaris d'apartaments turístics a Ciutat Vella són acusats de suborn i han declarat en el judici per corrupció en la concessió de llicències municipals.\nVa ser el propi Ajuntament qui va comunicar al jutjat l'existència d'irregularitats en l'administració local, després de rebre una denúncia d'un ciutadà, a partir de la qual el mateix consistori va començar una investigació a l'abril de 2009. El jutjat va decretar presó al desembre per a l'enginyer Quilez Mata per un delicte de suborn i amenaces dintre de la mateixa investigació. L'enginyer també va ser imputat en la trama dels prostíbuls Riviera i Saratoga.\nLa trama de Ciutat Vella va amenaçar alts càrrecs amb tècniques mafioses\nAmb les tècniques del més pur estil mafiós. Així és com actuava la xarxa de corrupció de Ciutat Vella que presumptament cobrava entre 2.000 i 4.000 euros a propietaris d'apartaments turístics per agilitzar els seus expedients administratius. Segons consta a les diligències judicials, un dels imputats, l'enginyer Joaquin Quílez, hauria amenaçat, pressionat i coaccionat dos alts càrrecs del districte i una arquitecta tècnica.\nLes víctimes van rebre cartes "de greu contingut amenaçador", fotos anònimes de la porta de les seves vivendes particulars i, fins i tot al'arquitecte se li va arribar a manipular la moto perquè tingués un accident. Entre les víctimes amenaçades, hi havia també Itziar González, qui el juliol de 2009 va rebre un sobre precintat al seu domicili particular.\nA dins hi havia una nota en què se l'amenaçava de mort si no deixaven el càrrec ella i la gerent. Tot just obrir la carta, va llegir una frase en què se li deia "zorra" i se la invitava a abandonar el càrrec. Pocs mesos abans de deixar el càrrec, la llavors regidora va patir un robatori a casa seva de material informàtic a casa seva, fet que va provocar que se li proporcionés protecció policial. També va ser pressionada per la trama la gerent de Ciutat Vella i una altra funcionària, que s'ha vist obligada a abandonar el seu lloc de treball.\nLa jutge de Barcelona Elisabet Castelló està instruint unes diligències judicials per sospites de suborns contra l'enginyer Joaquin Quílez Mata, l'exfuncionari de l'Ajuntament de Barcelona Heliodoro Lozano Fernández, i la cap de l'assessoria legal de Ciutat Vella, Elena Ariza, entre altres. Estan sota sospita 128 expedients d'obres, d'inspecció i d'activitats relatius a un total de 29 immobles.\nImputats 25 empresaris per la trama de corrupció de Ciutat Vella\n25 empresaris de l'oci i propietaris d'apartaments turístics a Ciutat Vella, acusats de subornar els membres d'una trama, han declarat en el judici per presumpta corrupció en la concessió de llicències municipals. En la trama hi ha implicat un alt funcionari, Heliodoro Lozano, que durant vuit anys (entre el 2001 i el 2008) va ser cap de serveis tècnics del districte i que després va ser nomenat director de llicències i espai públic a Nou Barris. Lozano, suspès de funcions, va ser detingut el desembre del 2009 i ha estat a la presó fins al 13 de juny per la concessió de llicències irregulars a apartaments turístics, a restaurants i a un hotel de Ciutat Vella.\nPrimeres pistes al Riviera i al Saratoga\nLes primeres pistes sobre aquests presumptes suborns es van trobar en la investigació que es va portar a terme l'estiu del 2007 sobre una xarxa de prostitució il·legal als clubs de cites Saratoga i Riviera, de Castelldefels, i que va derivar en un cas de suposada corrupció policial i municipal. En el transcurs d'aquestes indagacions es va practicar una entrada i registre al despatx de l'enginyer Quílez, que va ser empresonat. Els Mossos d'Esquadra, que es van encarregar de l'operació, hi van trobar un paper amb anotacions sobre cobraments de diners. En el mateix document, segons fonts coneixedores del procés, figurava el nom «Helio» i el repartiment de les quantitats percebudes.\nAl descobrir-se aquest document, la jutge, en coordinació amb la fiscalia anticorrupció, va obrir una investigació separada de la del Saratoga. El consistori va remetre també la denúncia d'un particular al districte de Ciutat Vella. Una conversa de Quílez i altres indagacions van permetre els investigadors corroborar que aquest tal «Helio» era Heliodoro Lozano. A partir d'aquí, es va fer un exhaustiu examen d'expedients municipals i es van acumular proves sobre la seva relació amb l'enginyer industrial i les irregularitats en la tramitació de llicències d'activitat, sobretot d'apartaments turístics.\nA Lozano i Quílez se'ls imputen diversos delictes de suborn (a funcionaris), tot i que al segon també se li atribueixen amenaces. La víctima d'aquestes coaccions va ser la que era regidora de Ciutat Vella, Itziar González, que va dimitir el mes d'abril passat i ha declarat durant el procés judicial. Va ser precisament amb l'arribada al districte de González quan Lozano va caure en desgràcia. Al final, va ser traslladat el juny de l'any 2008, primer a la direcció general d'Infraestructures i Urbanisme, on va ser fins al març del 2009, i després a Nou Barris.\nEtiquetes de comentaris: Ajuntament BCN, Cas Ciutat Vella, Catalunya, Corrupció, Itziar González\nEl dietari secret de Millet: Les dades d'un espoli\nUn dietari que es troba als jutjats de Barcelona podria aportar més llum a l’anomenat cas Millet, el de la corrupció al Palau de la Música. El dietari és una detallada anotació de les entrades i sortides de diners en efectiu de la caixa forta que l’expresident del Palau, Fèlix Millet, tenia a la tercera planta de la seu. La seva existència va ser revelada per la secretària de Millet, Elisabet Barberà. El conserge del Palau, Xavier Barberà, va ser qui declarà que aquests diners eren de la institució, ja que era ell a qui enviaven, de vegades, a cobrar els talons al banc.\nElisabet Barberà, en la seva declaració davant del jutge al mes de maig passat, va insistir que els diners que manegava el seu cap servien tan sols per pagar hipoteques privades de la família, el servei domèstic de les seves mansions i una aportació de 3.000 euros mensuals que donava a la seva esposa, Marta Vallès, per a les despeses pròpies, tret d’alguna vegada que havia pagat a altres persones. També va dir que els diners que entraven a la caixa forta provenien de comptes particulars de Millet i no es corresponien amb cap detracció del Palau.\nEn aquesta caixa forta va ser on els Mossos d’Esquadra van trobar, al juliol de l’any passat, quan van fer l’escorcoll de les dependències, 200.000 euros en efectiu, que van deixar. Quan una setmana després van repetir la visita per requisar els diners, havien desaparegut. Hi ha sospites fundades, però, que aquestes sumes monetàries, que oscil·laven entre 40.000 i 50.000 euros mensuals, provenien dels comptes corrents del mateix Palau, que Millet s’encarregava de buidar en benefici propi.\nAlbiol alerta de l'inseguritat del TRAM al Grau\nLa diputada autonòmica d'EUPV, Marina Albiol, adverteix del perill del TRAM al seu pas per l'institut del Grau de Castelló, per la desaparició d'una tanca de seguretat que impedeix que es travesse l'Avinguda del Mar i es cometan imprudències amb greu perill per a la integritat física dels joves: “El problema és que, amb la construcció de la plataforma del TRAM per l'Avinguda del Mar, al seu pas per l'institut del Grau, aparentment aquesta mesura de protecció desapareix ja que no es recollida en el projecte del TRAM, amb el conseqüent perill que comporta”.\nLa diputada considera oportú que l'ajuntament i la direcció de l'institut amb els pares i mares dels alumnes, tinguen reunions, amb l'objectiu de consensuar una solució satisfactòria per a tots. “No considerem adient que es prenguen mesures unilaterals per part de l'equip de govern popular, és necessari escoltar a les parts implicades perquè aporten el seu punt de vista”, apunta.\nLa corrupció a la Girona de CiU s'estén per arreu\nUna dotzena d'ajuntaments gironins estan en el punt de mira de la justícia per corrupció urbanística. La fiscalia ha ordenat obrir investigacions per esclarir si aquests ajuntaments han comès delictes i, si és així, hauran de respondre penalment davant d'un jutge. Segons ha explicat el fiscal especialitzat en Medi Ambient i Urbanisme a Girona, Enrique Barata, els casos més habituals són per tràfic d'influències a l'hora de concedir llicències urbanístiques, afavorir determinades empreses de construcció o de subministrament o requalificar terrenys propis o de familiars de l'equip de govern. Barata alerta que amb la reforma de la llei penal més ajuntaments poden acabar a la banqueta dels acusats.\nTambé hi ha el cas de Castellfollit de la Roca (Garrotxa). L'alcalde, Moisès Coromina i Soler (CiU), i la secretària municipal ja han prestat declaració davant del jutge per, suposadament, haver falsificat documents urbanístics per aconseguir una subvenció.\nEl pazo de Meirás dels Franco serà obert al públic\nRevés judicial a la filla putativa del dictador. El Tribunal Suprem acaba de confirmar que el pazo de Meirás, espoliat per la família Franco i situat al terme municipal de Sada (A Coruña), és un bé d'interès cultural. Els seus magistrats han rebutjat ara un recurs de cassació que va presentar Carmen Franco Polo -filla del germà del dictador, el republicà ramón Franco segons desvelà Villalonga-, perquè s'anul.lés aquesta declaració i s'evités que persones alienes al clan el puguin visitar.\nAquesta sentència avala la decisió presa pel Tribunal Suprem de Justícia de Galícia el juny d'aquest any, quan va rebutjar la suspensió cautelar del decret 299/2008, de 30 de desembre, de la Xunta de Galícia -pel qual es va establir el pazo de Meirás com un bé d'interès cultural- sol.licitada per la família Franco. La disposició obliga a obrir la propietat al públic durant quatre dies al mes, de conformitat amb el que estableix la Llei 8 / 1995, del Patrimoni Cultural.\nPer evitar aquestes visites, la filla de Franco al.legava les "despeses de vigilància i d'assegurança per accidents, que li ocasionaria haver d'obrir el pazo al públic durant quatre dies al mes". També "l'alt cost que suposaria haver de rebre els visitants procedents de tota Galícia, sense descartar que hi pugui haver problemes d'ordre públic davant una eventual manifestació de caràcter polític o per l'entrada de qualsevol persona que aprofités l'ocasió per cometre algun acte vandàlic o un atemptat, i per al control la recurrent no té competències".\nEl Suprem ha qualificat tots aquests arguments de "perjudicis hipotètics". A més, Carmen Franco Polo ha estat condemnada a pagar 3.000 euros per les costes del judici.\nEl Pazo de Meirás és una propietat que va rebre el cabdill del "poble" de la Corunya el 1938, és a dir, que es va autoregalar. El seu cost (9.000 pessetes de l'època) es va sufragar amb una subscripció popular que va incloure descomptes forçosos en els salaris de funcionaris i empleats. Un cop mort el dictador, va passar a mans de la família Franco en lloc de a la Prefectura de l'Estat. El seu valor cadastral supera en l'actualitat els 500.000 euros.\nPer als descendents del feixista, el cognom Franco ha estat molt rendible en "democràcia". Segons Mariano Sánchez Soler, autor de Los Franco, SA (OBERON), la família ha creat una "estructura de poder" al seu voltant i "ha fet diners del cognom". La fortuna del clan rondava els 45 milions d'euros el 2007, abans de la crisi econòmica.\nUn dels primers negocis fructífers de Carmen Polo, vídua de Franco, va ser la compra i venda d'aparcaments a Madrid. La immobiliària és la principal activitat amb la qual s'han enriquit els Franco. Per exemple, una finca que va generar grans beneficis per a ells va ser la del Cant del Bec, a San Lorenzo de l'Escorial. El dictador la va heretar del comte de les Almenas, José María Palau i Abarsusa, en 1937. La família va obtenir 320 milions de les antigues pessetes nets per la seva venda mig segle després. No obstant això, l'opacitat inunda tot el referent al llegat de l'ex cap de l'Estat.\nEtiquetes de comentaris: Espanya, Feixisme, Franco, Pazo de Meiras\nMinistre anglès demana que els aturats no tinguin fills\nEl ministre de Cultura britànic, Jeremy Hunt, és al centre de les polèmiques per haver declarat que els desocupats no poden permetre's tenir fills, o haurien de deixar de tenir-los. Durant un debat sobre els xecs de suport a les famílies, que ara seran limitats als que guanyen menys de 44.000 lliures l'any (70.000 dòlars; 50.000 €), Hunt va dir que no és deure de l'Estat finançar un creixent nombre de nens en famílies on ningú treballa.\nEl líder de l'oposició, Ed Miliband, no va trigar a reaccionar i va dir en una entrevista de televisió: "Crec que s'ha d'ajudar a totes les famílies d'aquest país i certament no donar-los una lliçó de la manera que ho va fer Jeremy Hunt".\nUna associació de beneficència per a nens pobres va definir els comentaris com "desagradables", mentre la parlamentària laborista Kate Green va dir a la BBC: "És profundament equivocat que els nens hagin de patir per les condicions en què es troben els pares. És errat dir que només els rics i els que estan bé poden convertir-se en pares".\nNo obstant això molts conservadors li van donar la raó a Hunt. "Moltes persones que treballen durament estalvien abans de tenir fills i qui en canvi es queda a casa sense fer res no hauria d'esperar que els contribuents paguin el preu d'aquesta manera de viure", va dir el parlamentari Philip Davies.\nEtiquetes de comentaris: Europa, R.U., Treball\nCadena perpètua pel policia que va matar un jove g...\nLa rapinya franquista queda al descobert després d...\nItziar González serà acusació particular a Ciutat ...\nEl dietari secret de Millet: Les dades d'un espoli...\nEl pazo de Meirás dels Franco serà obert al públic...\nMinistre anglès demana que els aturats no tinguin ...


Villa 54 Ouddorp Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nWesteinde 54, Visschershoek, Ouddorp, Països Baixos, 3253 LW - Veure al mapa\nConvenientment situat a Ouddorp, Villa 54 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Ouddorp. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix instal.lacions de barbacoa, lloguer de bicicletes.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, cuina americana per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com buceig, pesca, equitació, jardí, esports d'aigua (no motoritzats). Villa 54 és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Ouddorp.


COLLA SABADELL: d’octubre 2019\nBanyoles ja és història. Girona ens espera.\nConcentrats fins i tot a l'escalfament\nMalgrat tot, la Taca Verda segueix al capdavant del Campionat de Catalunya Veterans. El penúltim concurs ha estat a Banyoles, la terra dels nostres principals competidors. Les adversitats eren moltes. Molts dansaires tenien altres coses al cap que no pas ballar. Tanmateix, els organitzadors dels concursos van decidir mantenir-los i deixar que les colles expressessin els seus compromisos. A més, s’ha llegit el manifest unitari de totes les colles en favor de la llibertat.\nVist aquest preàmbul, cal dir que l’arribada a Banyoles va trastocar els primers plans. No es ballaria a la medieval plaça doncs la pluja ja l’havia mullat i, a més, es preveia més aigua durant la ballada. Així que canvi de plans i cap al pavelló esportiu. Les portes no s’obrien i l’hora de començar el concurs s’acostava. Els nervis dels components de la Taca Verda cada cop eren més visibles.\nLa revessa també és un treball en equip.\nCanviats i posats de 21 botons, vam fer el preceptiu escalfament contra lesions musculars. L’inici del concurs va ser sui generis sense galop d’entrada. Nova modalitat: les colles al bell mig disposades a resoldre la revessa. El nostre revessaire titular indiscutible, l’Aracil, no va dubtar en cap moment i la va resoldre. Havíem d’esperar el nostre torn. Les dues sardanes les havíem assajat prou i estàvem a disposició de deixar-nos-hi la pell. Totes dues eren molt tècniques i molt físiques alhora.\nEns veiem a Girona\nLa primera d’elles, Retorn a un vell indret, amb una bonica melodia, té 52 compassos de salt, la qual cosa ens representava un esforç suplementari. Vam sortir satisfets. La segona, més tècnica encara, va ser Breda, tutús i olles. Encara la vam ballar millor.\nFaltaven els resultats del jurat, designat, com sempre, pels responsables de campionat que, com no podia ser d’altra manera segur que havien fiscalitzat de la forma més objectiva. Doncs bé: a la primera sardana Claror de Goges va fer el primer i la Sabadell el segon. Calia esperar a la decisió de la segona sardana.\nUn primer per la Sabadell i un segon per la Claror. Tot segueix igual. Girona traurà de dubtes. Per part dels dansaires us assegurem als amics, animadors i seguidors de la Taca Verda que farem tot el que estigui a les nostres mans per fer la millor ballada de la temporada. Volem el sisè campionat. Girona ens espera. Ho tenim a tocar. Persistirem. Ho tornarem a fer.\nPublicat per COLLA SABADELL a 17:43 0 comentaris\nClassificació del Concurs de Banyoles, Campionat de Catalunya Veterà\nLa Pilar i l'Emilià recollint el segon premi\nRepetint aquest resultat a Girona, els de la Taca Verda tornarien a conquerir el Campionat de Catalunya.\nPublicat per COLLA SABADELL a 19:35 0 comentaris\nColla Sardanista Sabadell\nPublicat per COLLA SABADELL a 18:15 0 comentaris


Actualització del Cercaterm (02/06/2020) | TERMCAT\nActualització del Cercaterm (02/06/2020)\n—Actualització anual del Glossari de jardineria i paisatgisme, elaborat per la Fundació de la Jardineria i el Paisatge i el TERMCAT l’any 2016. En aquesta actualització s’hi han incorporat 174 termes nous procedents dels glossaris de les cinc normes tecnològiques de jardineria i paisatgisme publicades per la Fundació el 2019. Actualment conté 2.079 termes, amb definició i sovint amb equivalents en castellà. (Per exemple, coixí vegetalitzat i embornal de carboni.)\n—2 fitxes noves que resumeixen i adapten al format de fitxa del Cercaterm respostes terminològiques donades prèviament pel TERMCAT a consultes diverses. (Són les fitxes CRITERI Forma prefixada pedo- o paido-? i CRITERI esquat, gatzoneta o assegudeta?) Aquestes fitxes de criteris també es poden consultar a l’apartat "Noves incorporacions" del Diccionari de criteris terminològics.\n—112 termes de diferents àmbits i procedències, repartits de la manera següent:\n54 de nous elaborats pel Servei de Consultes arran de qüestions i suggeriments fets pels usuaris. (Per exemple, addicció al bronzejat, en Imatge personal i Psicologia, i bàlan o gla de mar, en Zoologia.)\n45 de nous elaborats per altres àrees terminològiques del TERMCAT amb motiu del treball fet en l’àrea Economia. (Per exemple, bé de Giffen i duopsoni.)\n13 d’actualitzats a partir de termes ja publicats que alertaven sobre la necessitat d’actualització, també en l’àrea d’Economia. (Per exemple, teoria del degoteig.)\n—Correcció i compleció de dades puntuals de diverses fitxes, sovint arran de suggeriments dels nostres usuaris. (Per exemple, s’ha considerat que Ag (antigen) i Ab i Ac (anticòs) han de ser símbols i no abreviatures, s’han regularitzat els equivalents castellans de deixalleria perquè hi constin només desechería i punto limpio (no *punto azul, *punto verde o *centro de recogida) i s’ha suprimit de la definició de ukulele la indicació que es toca amb plectre.


ACTUALITAT DEL CICLE – Prevenció de Riscos Professionals\nAvui matí hem participat activament en el simulacre d’emergència d’aviació que ha tingut lloc a l’aeroport de Menorca on hem representat papers com: Comandant, tripulació i premsa. El simulacre ha consistit en un accident d’avió pocs segons desprès d’enlairar-se. La jornada ha resultat molt profitosa per al mòdul Emergències on es tracten temes referents als …\nContinua llegint «Simulacre d’emergència a l’aeroport»\nEl cicle de grau superior de prevenció de riscos va estar present a la fira d’ensenyaments superiors els dies 19 i 20 d’octubre (2018). A la fira van assistir altres entitats educatives i universitats: tots els instituts de Menorca que ofereixen FP de grau superior, la UIB, altres universitats i també residències d’estudiants.\nEl passat dimarts 5 de juny els alumnes i professorat del mòdul de Seguretat del Cicle de Prevenció vam realitzar una visita a la Fundació Laboral de la Construcció per tal de conèixer els equips de protecció individual i col·lectiva i les mesures preventives que s’han d’aplicar en el sector de la construcció, quan es treballa en …\nEls dies 17 i 18 de maig s’han celebrat els IES SKILLS per part dels IES Pasqual Calbó i Caldés i Cap de Llevant. S’ha mostrat tota l’oferta d’estudis oficials públics de Formació Professional amb activitats interactives i participatives. En el cas del nostre Departament, hem participat mostrant el material i recursos de què disposem …\nContinua llegint «IES SKILLS»\nEls alumnes de 1r del cicle han fet pràctiques d’extinció de foc amb una BIE dotació del centre per tal d’aproximar les sessions teòriques del mòdul de seguretat a la realitat. A banda, els alumnes han conegut el procediment d’actuació que cal seguir necessàriament desprès d’emprar una BIE del centre pel que fa a les …\nContinua llegint «Pràctiques de protecció contra incendis»\nDilluns 7 de maig del 2018 hem rebut al nostre centre en Ricard Cots del Consell Insular de Menorca per tal d’impartir el taller de Cartografia, Infraestructures de Dades Espacial de Menorca. La sessió ha resultat molt profitosa ja que els alumnes han pogut conèixer les possibilitats i eines que ens brinda aquest gran projecte menorquí.\nAquest divendres 27 d’abril, el Departament de Prevenció de Riscos Professionals (MSP) ha organitzat una exposició en motiu del Dia Internacional de la Seguretat i la Salut en el Treball que es celebra el 28 d’abril. S’han projectat alguns vídeos i fotografies del Concurs de Prevenció de Riscos Professionals que anualment organitza el mateix departament. …\nContinua llegint «28 D’ABRIL: DIA INTERNACIONAL DE LA SEGURETAT I LA SALUT EN EL TREBALL»


Vols conèixer quins altres productes té a la venda la marca Aku ara mateix? A trekkinn pots comprar tots els articles que necessites per complementar la compra de Botes. Equipa’t amb el millor material i troba-ho en un sol lloc i sense complicacions. Aku Montera II Goretex té el millor preu online i està en estoc! Fes la compra en un entorn totalment segur i el pagament amb total confiança.


La massana vol unir pal i arinsal amb un nou giny\nLa Massana busca l'ampliació de Pal Arinsal a través d'inversors privats\nEl comú preveu un cost de 30 milions d’euros en la construcció de dos telecadires i una nova pista\nTelefèric de Pal- Arinsal.\nActualitzada 18/08/2020 a les 06:25\nEl comú de la Massana vol reobrir el projecte de la connexió esquiable entre Pal i Arinsal amb la construcció de dos telecadires i una, o fins i tot dues, pistes esquiables a la zona. Aquest pla d'acció suposa un cost aproximat de 30 milions d’euros per superar les dificultats que planteja fer esquiable la zona i vol recórrer a la privatització del capital per poder tirar endavant amb el projecte.\nLa cònsol major, Olga Molné, va explicar ahir al matí després de la sessió de comú que la situació econòmica ara fa vuit anys era deficient i que en els darrers temps s’ha aconseguit capgirar-la i generar petits beneficis. Aquests oscil·len entre els 300.000 i els 500.000 euros. Un suport econòmic del qual Molné va assegurar que permeten que “l’estació es pot sostenir per si sola” però que aquests ingressos no són suficients per sufragar els nou projecte d’ampliació o possibles treballs de millora a les pistes. “Aquests petits beneficis no són suficients per fer les inversions que considerem que serien necessàries per tirar-la endavant i que continuï expandint-se i creixent”, va defensar la cònsol, i va afegir que “per això la solució que nosaltres proposem és que sigui capital privat”.\nLa proposta comunal, de la qual cal recordar que és la corporació massanenca qui controla el 100% de les accions d'EMAP, passa per la substitució del telefèric que hi ha actualment, i passar a fer la connexió a través de dos telecadires. “L'inconvenient que té el telefèric és que arribes, t'has de descalçar i t'has d'esperar que arribi perquè no és constant”, va explicar Molné. “Has d’esperar que torni a baixar la plataforma i que hi hagi prou gent per anar i tornar. La gent prefereix no agafar-lo per no perdre el temps”, va afegir. De fet, va incidir que amb aquesta única connexió s’ha detectat que hi ha un percentatge molt elevat que es queda a Pal, mentre que una petita porció passa a Arinsal, degut a la complicació de l’enllaç”, va explicar la cònsol. Així, consideren que amb el telecadira, “que és continu i no has d’esperar”, hi hauria una millora entre les pistes.\nEl projecte, a més, contempla que hi hagi una pista dotada de canons de neu i innivació artificial perquè sempre tingui les degudes condicions per ser esquiable. A la zona, la cònsol menor, Eva Sansa, va explicar que s’hauria de fer-hi una petita excavació per poder superar les dificultats del vessant que baixa del capdamunt d'Arinsal fins a les bordes de Setúria.\nLa iniciativa, però, en aquests moments no té un calendari fixat, ja que Molné va assegurar que “queden molts passos a fer”.\nEn la sessió de comú, la corporació va aprovar la divuitena modificació del Pla d’Ordenació i Urbanisme (POUP) quant a uns terrenys que es troben a la Travessia de Sant Antoni, davant l’Hotel Marco Polo. L’aprovació té a veure a facilitar que un propietari pugui ampliar una parcel·la per poder-hi edificar un aparcament de caràcter públic però amb titularitat privada. L’actual pla urbanístic contemplava unes limitacions entre els terrenys que només permetien que es pogués construir aquesta infraestructura amb unes mides més reduïdes. De fet, en aquests moments hi ha un aparcament, tot i que aquest és privat.\nLa cònsol, que es va abstenir en la votació d’aquesta modificació per la vinculació familiar que té amb el propietari, va explicar que el projecte encara és embrionari i que es desconeix si finalment la persona responsable dels terrenys estarà interessada a fer-hi un aparcament, ajornar-ho per a més endavant “o fins i tot no fer-lo”. Molné va informar que després que la Comissió Tècnica d’Urbanisme hagués fet un informe favorable i, posteriorment, que l’equip de govern hagués votat a favor d’aquest canvi terrenal, ara és el responsable qui ha de dissenyar el projecte, presentar-lo, buscar un arquitecte i finalment construir-lo.\nAmb tot això, la cònsol va celebrar la iniciativa del privat davant la dificultat i la necessitat que té la parròquia en aquests moments per tenir aparcament. El que està clar, però, és que fins que no hi hagi definit el projecte, no se sabrà de quantes places disponibles es podrà parlar.\nMILLORA DE L'ABASTAMENT D'AIGUA A SISPONY\nLa corporació va aprovar ahir un suplement de crèdit de 6.200 euros per a la inversió que preveu millorar la captació d’aigua potable dels Hortons, que abasteix el poble de Sispony. Les obres es preveuen que comencin a finals d’aquest mes d’agost i que s’allarguin fins al mes d’octubre. Els serveis, com va explicar la cònsol menor, Eva Sansa, han quedat obsolets i s’han d’anar fent actuacions de millora arreu. Així, la inversió total d’aquest projecte quedarà en 192.243,13 euros. De fet, la cònsol va recordar que fa poc es va acceptar una actuació del mateix estil a la Caubella.\nEn la sessió també es va aprovar un altre suplement de crèdit de 3.151 euros per la necessitat d’adquirir una plataforma per transportar l’escombradora i la pala carregadora.\nKoira va dir..El que s'ha de fer és fomentar el BON turisme de muntanya d'estiu\nEl bo deu ser el que no te un clau i es passeja per la montanya sense gastar res.\nAh i torna a casa amb bicicleta !\nMassanenc va dir..Amb La Massana a peu de pistes hi van guanyar els hotels, apartaments i restaurants, per contra tenim ciclistes civics i tambe molts incivics. Com que molts massanencs treballem fora de la parroquia sols ens ha aportat destruccio de camins i boscos, mes cues i menys qualitat de vida\nSi treballes fora...! ...?\nDe que et queixes...!...?\nVesten pues ,tambe a viure fora ...!\nAntoni va dir..Per vostè! Convertir la Massana amb peu de pista!\nI unir les dos estacions..!\nVa ser una ruïna..!\nSort hem tenim que no sou gaires que penseu aixins ..!\nl'expressió És lliura...! Però jo m'abstendria de fer aquets comentaris...!\nEl poble de la Massana també seria avui igual....!...? No et fot...\nAmb La Massana a peu de pistes hi van guanyar els hotels, apartaments i restaurants, per contra tenim ciclistes civics i tambe molts incivics. Com que molts massanencs treballem fora de la parroquia sols ens ha aportat destruccio de camins i boscos, mes cues i menys qualitat de vida\nc iutadana va dir..El telecabina de la massana i el teleferic pal-arinsal van provocar gairebé la ruina econ´òmica a la parròquia. I ara llençarem (venerem a algú altre) el telèfericcom si res i farem dos telecadires nous. I per això, per sort ja no arruinarem per segona vegada la parròquia...li venerem l'estació a unañtre i ja no serà nostra. I aixó...quin canvi o quina diferència notable portarà? La gent que comença a esqui9ar a Pal, tot i que trigui menys en arribar sense "descalzar-se" al telefèric, tornarà a Pal. Que us fa pensar que li portarà algo diferent a les estacions? Pal-Arinsal esta bé com està. No li calen més desastres a la muntany per res. Ah! Clar, la gent no va a d'Arinsal a Pal i al revés perque ha d'esperar io treure's els esquis al telefèric.... I el famós "peu de pistes" a Andorra la Vella a través de Carroi et farà aixecar a les 6:00 de la matinada per arribar a pistes a les 9:00 i a le gent li encantrà, oi? Quan ens adonem que no és útil...el canviarem per telecadires?\nPer vostè! Convertir la Massana amb peu de pista!\n1)No se com pretenen les estacions d'esqui gestionar el distanciament social en els telecabines i telecadires. L'equacio de menys gent vol dir mes cues si el nombre d'esquiadors es mante, cosa que entre la crisi economica i la sanitaria no crec que passi. Si tenim menys esquiadors, tenim menys ingressos..... No es el moment de grans inversions.\n2) Ja esta be de malmetre la muntanya. Deixem Seturia en pau.\n3) Que volem fer amb el Telecabina? Reaprofitarlo per Carroi? Una altra inversio que no toca.\n#9 c iutadana\nEl telecabina de la massana i el teleferic pal-arinsal van provocar gairebé la ruina econ´òmica a la parròquia. I ara llençarem (venerem a algú altre) el telèfericcom si res i farem dos telecadires nous. I per això, per sort ja no arruinarem per segona vegada la parròquia...li venerem l'estació a unañtre i ja no serà nostra. I aixó...quin canvi o quina diferència notable portarà? La gent que comença a esqui9ar a Pal, tot i que trigui menys en arribar sense "descalzar-se" al telefèric, tornarà a Pal. Que us fa pensar que li portarà algo diferent a les estacions? Pal-Arinsal esta bé com està. No li calen més desastres a la muntany per res. Ah! Clar, la gent no va a d'Arinsal a Pal i al revés perque ha d'esperar io treure's els esquis al telefèric.... I el famós "peu de pistes" a Andorra la Vella a través de Carroi et farà aixecar a les 6:00 de la matinada per arribar a pistes a les 9:00 i a le gent li encantrà, oi? Quan ens adonem que no és útil...el canviarem per telecadires?\nEl que s'ha de fer és fomentar el BON turisme de muntanya d'estiu\nEl problema no és el telefèric, simplement que cal treballar en els atractius d'Arinsal perque ho tenen abandonat i ningu vol creuar. Pero com no en tenen ni idea es pensen que posant morterades de diners ho solucionaran.\nJosep B va dir..És a dir, la primera milionaria inversió que es va fer amb aquest propòsit no serveix i ara cal arreglar-ho posant més diners i fent un altre nyap. Molt bona gestió, es nota que no són els seus diners...\nQue es el que ha cambiat?\nFa uns anys...la única solució i que s'aconsellaba per unir pal i Arinsal era un telefèric ...!\nAra resulta que el telefèric no es lo ideal..!\nPerò el tenim...!\nA veure sabem el que volem..?\n#5 Prou destrossa\ndestrossar muntanyes és la visió dels polítics , quan ja estigui tot trinxat, què fareu? qui vindrà a admirar el formigó?\nI el telecabina ara resulta que és lent...i a fer 2 telecadires, més trinxadissa.\nTeniu una visió a molt curt termini, reflexioneu una mica sup.


Spiderman Challenge. Qui pot posar-se la samarreta estant de peu a les\nSpiderman Challenge. Qui pot posar-se la samarreta estant de peu a les mans?\nNo és cap secret que les celebritats haguessin de canviar la seva forma de vida habitual per l'aïllament personal. Ara les celebritats es diverteixen a les xarxes socials i inventen cada vegada més activitats noves per elles mateixes. Per exemple, recentment l’actor britànic, que va interpretar el paper de Spider-Man, Tom Holland va llançar un veritable repte home-aranya. Immediatament el va recollir l’americà Jake Gyllenhaal i sembla que aviat altres personalitats famoses s’uniran a la batalla.\nQuina és l’essència del desafiament Spider-Man?\nÉs senzill, però només amb paraules. ... Tasca: posar-se de mans enfront de la paret, recolzar-hi els peus i posar-se una samarreta. De fet, la missió resulta gairebé impossible, però als dos actors els costa molt, però ho fan bé.\nPer cert, Gyllenhaal sembla que ha trobat el desafiament una mica més fàcil. Potser això es deu al fet que Jake va desactivar prudentment el so i no escoltem els seus gemecs i exclamacions, com en el cas de Tom.\nQui més participarà?\nHolland va lliurar la batuta no només a Gyllenhaal, sinó també a Ryan Reynolds, que, al seu torn, , es va negar a participar.\nPerò Jake va enviar la tasca encara més i va desafiar a Hugh Jackman, de 50 Cent i a la germana-actriu Meggie Gyllenhaal. I com s’ho imagina?\nTot i que, el desafiament va ser ràpidament recollit pels internautes ordinaris. Les noies participants van fer el possible.\nPublicació anterior L’entrenador respon: com mantenir l’activitat diària en aïllament propi en un apartament\nPropera publicació Com bombar tot el cos a casa? Entrenament efectiu per a homes\nAtleta suec Armand Duplantis: se l’anomena titular\nArmand Duplantis , atleta suec de salt de perxa, va fer història l'any passat quan va superar sensacionalment una alçada de 6,05 m en el seu prim...\nAquesta setmana, el règim del cap de setmana ha finalitzat oficialment al nostre país. El president rus Vladimir Putin va anunciar l'eliminació ...\nSabates Champions. Adidas llança sabatilles exclusives amb el Manchester United\nAdidas ha presentat un parell limitat de sabatilles esportives. El nou model Ultraboost s’ha desenvolupat en col·laboració amb el club de futbol a...\nSalut del pilot: 5 secrets dels pilots de cursa aèria\nPer a la temporada actual del Campionat Mundial de Red Bull Air Race , queden cinc parades familiars al calendari: Abu Dhabi, Chiba, Budapest, Lu...\nPremi Glamour. Per la qual cosa Zagitova va rebre el títol d’atleta de l’anyTendències\n7 pel·lícules esportives que merescudament van guanyar un OscarTendències\nLes normes nutricionals d'Indra Devi que li van permetre viure fins als 103 anysNutrició


Hostel City Bed am Kurfürstendamm Berlín Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLietzenburger Strasse 56, Charlottenburg, Berlín, Alemanya, 10719 - Veure al mapa\nLlit en Dormitori Compartit Mixt de 6 Llits amb Bany Extern (Bed in 6-Bed Mixed Dormitory Room with External Bathroom)\nBarri Charlottenburg Charlottenburg Kreuzberg Kreuzberg Tiergarten Tiergarten Charlottenburg Wilmersdorf Lichtenberg Charlottenburg\nAquest alberg té una ubicació cèntrica a l'animat barri de Charlottenburg de Berlín a 3 minuts a peu del carrer comercial de Ku’damm. El Hostel City Bed disposa de Wi-Fi gratuïta i proporciona llençols. Les habitacions del Hostel City Bed am Kurfürstendamm són lluminoses i inclouen uns interiors elegants amb parquet, armariets, zona d'estar i endolls. Disposa de banys separats per a homes i dones. Els clients són a 5 minuts a peu de l'estació de metro d'Uhlandstraße i a 10 minuts a peu de l'estació de tren de Zoologischer Garten. El zoo de Berlín i el famós centre comercial KaDeWe es troben a 15 minuts a peu.\nSi teniu previst arribar abans de les 7:30 o més tard de les 18:00, cal que ho comuniqueu a l'alberg amb antelació. L'establiment us proporcionarà un codi per a la caixa de les claus, ubicada a la dreta de l'entrada principal. La recepció obre cada dia de les 8:00 a les 13:00. Segons les condicions de pagament, l'import total de l'estada es carregarà el dia de la reserva. Tanmateix, l'alberg podrà carregar l'import en qualsevol moment des d'aquell dia fins que es faci el registre d'entrada. Hi ha 4 places d'aparcament que es poden reservar per un suplement i segons disponibilitat. Si voleu utilitzar aquest servei, poseu-vos en contacte amb l'establiment mitjançant l'apartat de peticions especials del formulari de reserva.\nTots els tipus de viatgers (544) Parelles (70) Viatgers en solitari (90) Famílies amb infants petits (68) Famílies amb infants grans (32) Grups (283)


Quins països d'Europa no poden ser designats individualment en la fase nacional d'una PCT?\nArxivat com: Patent Patent PCT Emprenedors PCT\nLa patent PCT (de vegades coneguda com a Patent Internacional) és un registre molt utilitzat quan no es té clar en quins països es desitja tenir protecció.\nLa PCT ,en concret, ofereix una reserva de temps (període de prioritat) durant 30 mesos en la gran majoria de països del món a comptar des de la data de prioritat.perquè el seu titular decideixi en quins països desitja tenir protecció per a la seva patent.\nGeneralment, els països on s'inicia la fase nacional/regional són els següents:\nEuropa (Patent Europea)\nLògicament per a cada sector hi ha països que també són molt interessants com pot ser Canadà, Brasil, Índia.\nPer a aquells que decideixin tenir protecció en alguns països d'Europa (i no sol·licitar la patent europea) és important saber que certs països signataris de la patent europea han tancat la via nacional. És a dir si es desitja obtenir protecció en aquests països s'haurà de sol·licitar necessàriament una patent europea.\nEls països que han tancat la via nacional són: Belgium (BE), Cyprus (CY), France (FR), Greece (GR), Ireland (IE), Italy (IT), Latvia (LV), Lithuania (LT), Monaco (MC), Malta (MT), Netherlands (NL) and Slovenia (SI).


Panamarenko - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nArtesis Hogeschool Antwerpen (en)\nPintor, escultor, fotògraf, artista, dissenyador gràfic, dibuixant, conceptual artist (en) , artista gràfic i poeta\nEveline Hoorens (en)\nPanamarenko, pseudònim de Henri Van Herwegen,(Anvers, Bèlgica, 1940 - 14 de desembre de 2019) va ser un artista belga d'art contemporani. Conegut per utilitzar el poder del vol humà i la velocitat com a tema principal, Panamarenko va un artista multidisciplinari: enginyer, poeta, artista, inventor. El 1955 començà els seus estudis a la Reial Acadèmia de Belles Arts d'Anvers, al mateix temps que començà, de manera totalment autodidacta, a estudiar ciències naturals a la biblioteca de la seva ciutat natal. El 2005, després d'anys oferint una producció artística singular, Panamarenko decideix abandonar el món de l'art, dedicant-se a promocionar la seva marca de cafè PanamaJumbo.\nEl 1965, Panamarenko organitzà el primer Happening a Anvers, al qual va assistir un reduït nombre d'artistes que, com ell, s'inspiraren en el moviment de l'art pop sorgit en aquella època. Aquell mateix any va publicar Happening News. Dos anys després del seu llançament com a artista, el 1967, Panamarenko fa la seva primera exposició a Anvers a la Galerie Wide White Space i comença a construir el seu primer aeroplà. Cap als anys setanta, l'artista desenvolupa el seu estil, que es decanta per grans vehicles imaginaris voladors, estil que es veu reflectit al seu àpode, acrònim de Pan American Airlines and Company. Són aquests tipus de produccions metàl·liques a gran escala las que li donen renom. El 1990, una vegada consolidat com a escultor, presentà el seu primer Archaeopterix (gallina intel·ligent) fet a partir d'un model d'ocell prehistòric.\nJa era un artista consagrat quan va ser convidat a participar en la programació de l'Espai 10 de la Fundació Joan Miró el 1984: havia estat present a la Documenta de Kassel del 1972. El 1973 i el 1978 havia muntat una gran exposició individual al Musée d'Art Moderne de la Ville de Paris i a la Neue Nationalgalerie de Berlín, respectivament. En aquesta primera exposició a Espanya va mostrar el seu model d'aeroplà, una referència poètica a l'art i la ciència que havien constituït l'horitzó estètic de Leonardo da Vinci. No deixa de ser interessant que la crítica del moment relacionés l'art flamenc amb el català: Panamarenko amb Josep Ponsatí, i Marcel Broodthaers amb Joan Brossa.\nEl 2005, Panamarenko va rebre pel seu 65è aniversari una invitació de l'alcalde d'Anvers al Saló de l'Ajuntament on el van guardonar pel seu comportament inconformista. El 2006 el diari oficial belga va publicar un article sobre el Col·lectiu Panamarenko, una associació sense ànim de lucre que promou els treballs de l'artista. Seguint aquesta línia, l'artista va donar al Museu Contemporani d'Anvers (MuHKA) la casa on ell es va criar. Al mateix temps, el MuHKA es compromet a col·laborar juntament amb el Col·lectiu Panamarenko per tal de refrescar la cultura flaminga.\nA Catalunya ha exposat a l'Espai 13 de la Fundació Joan Miró i té obra al Museu d'Art Contemporani de Barcelona.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Panamarenko\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Panamarenko&oldid=24560926»


escena de la memòria: Los cuerpos\nRamiro Cortez i Federico Fortán\nPoliesportiu Municial, Fira Tàrrega\nCrítica publicada al portal Recomana.cat\nMínim tres nivells d'anàlisi permet aquesta peça dels argentins Ramiro Cortez i Federico Fortán, convertida en una de les sorpreses de Fira Tàrrega 2015: la del gest i el moviment, situada molt proper a l'excel·lència; la de l'estructura de l'obra, on algunes puntualitzacions es poden fer; i la sempre controvertida del sentit i significat d'aquest duo masculí ple de bellesa i força expressiva. Anem poc a poc:\nS'està posant cada dia més difícil la classificació en els espectacles de dansa. Prèviament a la funció i només amb el material de difusió semblava que Los cuerpos formés part d'aquesta àmplia experiència que sota el nom de "dansa física" aplega tot un conjunt de tècniques i recursos del moviment, sovint erròniament relacionats amb una certa fortalesa física i tensió corporal. Seria més encertat parlar de 'dansa potencial' per englobar altes propostes, com aquesta, que es desplega molt freqüentment amb aquell instrumental. Però que no renuncia, i aquí rau la sorpresa, a establir un contacte entre els dos protagonistes que beu més de la improvisació i les estratègies expressives conegudes per "contact danse". La veritat és que tampoc resulta imprescindible aturar-se massa en aquestes consideracions, però una contextualització en aquest sentit permet afinar millor el judici. Doncs bé: sigui perquè hi ha aquella intencionada barreja d'estils, sigui precisament perquè això fa impossible el domini absolut d'ambdós llenguatges, una de les primeres consideracions sobre l'obra ens porta a la conclusió que la brillantor amb què defensen en l'hora de durada aquest espectacle és quasi excel·lent. Això per sí sol no defensa uns obra de dansa, perquè de magnífics intèrprets és ple, però sí que garanteix un primer punt de partida del tot necessari.\nEn el segon nivell d'anàlisi és on algunes objeccions es pot fer a Los cuerpos. No pas per disminuir la seva vàlua, sinó com a mesura d'estímul cap a aquests joves i talentosos ballarins. Saber acabar és tan important com allò que s'explica. I hi ha un moment en què tothom coincideix que l'obra ha finalitzat. Fins i tot s'explicava pels cercles de Fira Tàrrega que en la primera representació el públic va arrencar a aplaudir. Podria tractar-se, naturalment, d'un malentès o una petita precipitació sense més importància. El cas és que els últims minuts (estem parlant d'un màxim d'un quart d'hora) i després d'aquella pausa, la història resulta reiterativa, innecessàriament repetitiva. I això, en una peça d'un durada aproximada d'una hora, resulta un greu inconvenient perquè queda impugnada en pràcticament una quarta part.\nFinalment, des de la perspectiva de l'anàlisi del sentit i el significat, justificar el títol d'aquesta crítica: 'Anatomia espartana". Dos homes, amb els seus cossos com a instrument silenciós de comunicació, el llenguatge viril i una bellesa clàssica en les formes i el gest, remeten fàcilment a aquella ciutat dels antics grecs: un fortí militar exclusiu per a soldats i on les pràctiques sexuals (alerta no confondre amb l'homosexualitat, concepte aquest molt posterior) fluctuen entre pulsió d'encontre i llunyania; aproximació i rebuig; desig, poder, passió... aspectes tots ells que ens han arribat a través d'alguns textos clàssics. No és descartable que alguna persona del públic pugui sentir-se identificat encara ara amb aquesta descripció, però sembla més un conte, una història o un record d'altres temps, que una realitat observable els nostres dies. L'elecció d'aquesta temàtica és una opció artística d'aquests brillants ballarins (res a objectar), però pot resultar estranya a la mirada de molts i fins i tot més pròpia d'unes circumstàncies arcaiques i poc atractives als nostres ulls. Només la utilització de les màscares de cavalls amb què comença i es clou l'obra dóna pistes per a situar-se en un context com aquell. Però no estic segur si això és suficient. De manera que si en la dramatúrgia no es clarifica millor aquest extrem, correm el perill de perdre el punt de vista des del qual gaudir de la peça. Per això tants comentaris es demanaven: és homoeròtica aquesta peça? Alguna cosa així com intentar escatir la relació dels cossos amb la història en un curset d'una hora de durada, sense clarificar de quin segle parlem.\nPublicat per Jordi Sora i Domenjó a 10:21\nEtiquetes de comentaris: Federico Fortán, Ramiro Cortez


Com cuidar les teves avarques menorquines de pell\nSi coneixes les avarques menorquines sabràs que són el calçat típic de Menorca, una sandàlia fàcil de portar, molt combinable i perfecta per gaudir de l’estiu. L’avarca tradicional es fabrica de forma artesanal amb pells naturals de gran qualitat, el que la converteix en un calçat molt durador i això ens arada, perquè quan compram sabates que ens encanten desitjaríem que duressin per sempre, veritat?\nNo guardarles correctament o no netejar-les de la forma adequada pot fer que les teves avarques no llueixin com caldria esperar. Per aquest motiu, t’ensenyo a continuació alguns tips i consells molt útils per que puguis cuidar les teves avarques menorquines i que puguin durar-te encara més.\nCOM NETEJAR LES AVARQUES MENORQUINES SEGONS LA PELL\nDe quin material són les teves avarques? No totes les pells són iguals i per això cada una necessita una cura i un tractament especials perquè les teves menorquines es mantinguin noves durant molt més temps.\nPer exemple, no pots netejar una avarca d’ant o nobuck de la mateixa manera que ho fas amb una de cuir, ja sigui vecchio, box o seta. Aquests metarials són totalment diferents i cada un s’ha de netejar i cuidar d’una forma específica. Si per casualitat apliquessis una tècnica de neteja o utilitzessis un producte sobre la pell que no havies, podries arribar a espatllar el material i amb això les teves estimades avarques menorquines.\nPer aquest motiu, et deixo aquí alguns trucs i tècniques perquè les teves avarques de Menorca llueixin com noves durant molt temps.\nCom netejar les teves avarques de cuir (Box, Seta, Napa)\nLes avarques menorquines de cuir són les de manteniment més senzill. Això no significa que no necessitin atenció per part nostra. Totes les nostres avarques la necessiten!\nPer netejar-les diàriament n’hi ha prou amb un drap humit amb un poc d’aigua per tota la superfície. Et recomano posar la teva mà amb un altre dret dins de la part davantera mentres realitzes el procés. Així, a més de resultar-te més còmode, evitaràs mullar la zona de la palmilla o plantilla, que està composada per un material diferent que podria absorbir l’aigua i canviar de to.\nSi vols evitar que les teves avarques de cuir s’espanyin amb el pas del temps necessitaràs un raspall de cerres suaus especial per a calçat, un drap i crema de betum incolora.\nEn primer lloc hem de netejar les restes de pols i brutícia amb el raspall o amb el drap humit per després aplicar el betum incolor. Una vegada s’hagi secat la crema de betum, la retirarem amb el raspall per donar-li brillantor i els netejarem amb un drap sec suau. Veuràs què bé que queden!\nEl meu consell extra és que abans de guardar-les per l’hivern i quan tornis a treure-les a la primavera nodreixis les teves avarques de cuir amb una crema hidratant especial per a calçat. Allargaràs moltíssim la seva vida i semblaran noves.\nCom netejar les teves avarques d’ant o nobuck\nÉs possible que hagis evitat comprar avarques d’ant o de nobuck perquè creus que són materials més delicats o que necessiten una neteja especial. Però els seus colors i textura t’encanten, oi? Igual que a mi! Doncs ja no tens excusa, perquè aquí et deixo els millors trucs per netejar-los i que les teves avarques es vegin noves per molt temps.\nPer netejar-les diàriament tan sols necessitem un raspall o esponja especial per a nobuck i ant. Hem de raspallar sempre la pell amb cura, seguint la direcció del pèl en el cas de les avarques d’ant.\nSi el que vols es netejar una taca, utilitza una goma d’esborrar i aplica-la sobre la taca. Després elimines les restes amb l’esponja i ¡voilà! Com noves altra vegada.\nEvita sempre que puguis mullar les teves avarques d’ant i nobuck, doncs pel fet de ser pells naturals absorbiran el líquid i poden quedar-te algunes zones amb un to més obscur. Però en el cas de que passi i no puguis evitar-ho, pots emprar tovalloletes de bebè per humitejar la sabata de forma uniforme, per evitar que semblin tacades.\nCom netejar les teves avarques de cuir engrassat o envellit (Vecchio)\nLes pells engrassades o envellides necessiten també un tractament especial en quan a neteja i cura.\nPots netejar-les a diari amb un raspall o drap suau i sec, llevant-los la pols i la brutícia. A més, per mantenir la seva elasticitat i evitar que es faixin malbé i s'esquerdin, et recomano aplicar-lis ceres naturals o grassa especial per aquest tipus de pells.\nCom netejar les teves avarques de pell metal·litzada (Metal Kid)\nSi tens avarques en pells metal·litzades, pots cuidar-les amb productes específics per aquests colors que pots trobar en el mercat, evitant així els fregaments que apareixen amb l'ús.\nRipunts sempre perfectes\nTotes les avarques menorquines tenen un repunt que\nTotes les avarques menorquines clàssiques tenen un repunt que envolta la seva forma i li dóna aquest toc característic. Perquè puguem mantenir sempre blanc aquest detall tan sols necessitarem un raspall de dents nou. Amb ell rasparem amb cura tot el repunt, sempre en la direcció mateixa de el fil per evitar que s'esfilagarsi.\nLes avarques menorquines i les embarcacions\nPassejar en barca, en llaüt o en veler per la costa de Menorca pot ser un dels millors records que et pots emportar de l’illa. Et recomano que evitis que les teves avarques entrin en contacte amb el gasoil o la gasolina, doncs els seus components poden fer malbé la sola i tacar la pell de les teves avarques.\nSi vols mantenir les avarques durant anys, has de cuidar que mantinguin la seva bonica forma original. Per això, et recomano que segueixis aquestes senzilles instruccions a l’hora de guardar-les i allargaràs la vida de les teves sandàlies d’estiu preferides.\nLa manera més fàcil de guardar les teves avarques menorquines és col·locant-les en un sabater vertical, de forma que quedin recolzades sobre la punta sense danyar la tira darrere ni la part davantera.\nNo obstant, no totes tenim un moble com aquest, així que t’ensenyo una altra manera per guardar-les amb aquest senzill truc: col·loca la part davantera d’una avarca just on està la part del darrere de l’altra. Veuràs que encaixen perfectament. Vés amb compte que les tires del darrere quedin ben dretes i no agafin una forma estranya. Llavors, recolza-les de costat sobre la goma i així podràs guardar un munt de parells sense danyar-los en molt poc espai!\nSi vols, a més pots col·locar una bolla de paper de seda a la punta per mantenir-la arrodonida. No és necessari que sigui massa gran ni que es premi contra la pell, tan sols cerquem un petit suport perquè continui en la posició original. Si no tens paper de seda, no et preocupis, amb paper blanc també ho pots fer, però ¡compte! No facis servir mai paper de diari ni altres papers amb tinta, ja que podries tacar el folre de pell interior.\nSempre lluny de la llum\nPer a que el color de les teves avarques es mantingui el més bonic possible, has d’evitar guardar-les en llocs on els doni la llum, especialment la solar, i encara que no tan ràpidament, la llum elèctrica també fa estragos a la pell. Igual que passa amb les persones, la pell natural absorbeix els rajos solars i pot fer que les teves avarques perdin el seu color origina.\nQuè t’han semblat aquests trucs? Segur que a partir d’ara les teves avarques menorquines es mantindran com noves durant molt més temps i podràs netejar-les sense por a fer-les malbé, i en un mínim espai. Ja no tens excusa per ampliar la teva col·lecció d’avarques menorquines. Jo tenc parells per totes les ocasions! Quantes en tens ja?


Laïcitat: ciutadania i política de Javier Otaola | Blog Espai de Llibertat\nEntenc que la gran utilitat del concepte de laïcitat, que per a mi és essencial i consubstancial a la idea de democràcia n’és el seu mateix cor és fonamentalment relacional. Per això discrepo fraternalment del meu amic Joan-Francesc Pont i defenso que no es pot viure laicament… Es pot conviure laicament. La laïcitat és una idea per conviure. Si la convertim, en un discurs una mica ambigu que de vegades es defineix en termes de paradigma relacional, de norma jurídico-política, i d’altres en forma de posició filosòfica personal; si la definim, doncs, com una posició filosòfica, com una opció, com una resposta metafísica, encara que sigui negativa, com un humanisme independent de la forma jurídica que es propugna a nivell polític, no estem afavorint gaire la idea de la laïcitat com a punt de trobada, com a espai polític comú en què puguin participar creients, increients, ateus, agnòstics, taoistes, cristians…\nJo crec que, efectivament, la laïcitat té valor en la mesura en què no es defineix com una resposta completa, sinó que es defineix estrictament com una resposta parcial de caire convivencial. Si això ho traslladem a l’àmbit de la vida personal, a una relació vivencial, ja no parlem de laïcitat, sinó d’ateisme, humanisme ateu, immanentisme filosòfic… d’una altra cosa, que penso que hauríem de separar, per tal de no arruïnar el valor de la laïcitat com a espai comú. Per això jo crec que la laïcitat és l’únic marc coherent possible per a una organització social i política democràtica, però tal com diu la paraula, és un marc. I això vol dir que el quadre no és pintat, només són establerts els límits en els quals és convivible, allò que John Rawls anomena les diferències raonables que, malgrat les nostres cosmovisions contraposades, ens poden permetre participar en un interès comú que és l’espai de la Ciutat, sigui quina sigui la nostra opció personal, la nostra cosmovisió o la nostra opinió sobre la transcendència en sentit positiu o negatiu.\nPerquè, com deia Pessoa, la vida és molt llarga, hi ha molts dies i un té dies molt estranys… Aleshores, pot tenir opinions per a tots els gustos, i em reservo el dret a tenir-ne.\nJo faig aquesta comparació: per a mi, la laïcitat és com el codi de la circulació, és el conjunt de normes que regulen com hem de comportar-nos per les vies públiques, però no ens diu on hem d’anar. On hem d’anar és una resposta que cadascú haurà de trobar en la seva pròpia opció filosòfica, religiosa o metafísica, atea o no atea. El que sí que és clar és que, anem on anem, ho hem de fer respectant aquest codi de la circulació, aquest codi jurídico-polític, de la democràcia, dels drets humans, que ens permet conviure malgrat les nostres diferències. Per això, jo entenc que hi ha una gran filiació comuna entre la laïcitat i el parlamentarisme, que és una fórmula anàloga per resoldre els conflictes, que no es defineix com una opció política concreta, sinó que és una metodologia de l’exercici del poder comuna a tots els qui accepten les regles del joc d’un poder legislatiu, escollit per sufragi universal i plural, tant si són de dreta com d’esquerra. Aquesta fórmula parlamentària és un metasistema que permet, en el seu si, diferents sistemes que es combinen i que van jugant i transformant-se amb el pas del temps. La laïcitat, en l’àmbit del que és espiritual o filosòfic, té un joc semblant. El mètode maçònic, en l’àmbit de l’activitat o el treball a l’interior de la lògia, funciona amb un esquema anàleg al del principi laic, per això el joc de símbols amb què es treballa en lògia és un metasistema, una espècie de xifra algebraica buida de contingut, perquè no està solucionada en totes les seves incògnites, que cadascú interpreta amb la seva pròpia aportació personal. La maçoneria és, per això, un laboratori en què es pot viure perfectament una convivència fraterna en un univers simbòlic comú que, tanmateix, és descodificat de manera diferenciada per cadascun dels seus participants, des d’un humanisme ateu fins a un espiritualisme d’una o altra mena, però, en tot cas, amb un element comú que és el reconeixement fratern de l'”altre” malgrat la seva diferència, o fins i tot potser per la seva diferència. Penso que la nostra feina és arribar a definir un concepte de laïcitat que es pugui universalitzar, que es pugui realment generalitzar i que s’identifiqui, en darrera instància, amb la idea mateixa de ciutadania política.\nJordi Miralles Jordi Serrano Hungria Panadero Antoni Castells Duran Quique Toledo Oriol Illa Josep Sellarès Xavier Domènech Joffre Villanueva Javier Otaola Xavier Bretones Ferran Escoda Txus Sanz Tono Albareda Eddy Bonte David Prujà Francesc Trillas David Sempere Espai de Llibertat Vicenç Molina Joan-Francesc Pont Gemma Martín Santiago Castellà