El Badiu dels Micacos: 2009\n(Encetem un micaco tradicional...)\nEstem en dies de tradicions, de tradicions en regals, de tradicions en menjars, de tradicions en celebracions fins i tot de tradicions en guarniments casolans i aquest blog no és alie a tanta tradició. Des del primer any vaig publicar un apunt per aquestes dates en que mostrava fotografies dels guarniments nadalencs que es podien trobar als carrers d'algunes de les nostres poblacions i aquest any no serà pas diferent. En el cas que ens ocupa, i per falta de temps, només em centraré en dues d'elles, en els dos Cap i Cassals: Barcelona i València.\nLlums 2008 (1)\nLlums 2008 (2)\nNota Personal: Com aquest serà el darrer apunt de l'any, aprofito per a desitjar-vos que tots vosaltres comenceu el 2010 amb molt bon peu !!\nPublicat per Carquinyol a 17:21 Ubicació: València, Espanya\nNota Tiotera: Sumant-me a l'iniciativa del company Albert B. i R. publico una foto del meu tió, que és una mica fredolic i per això té estufeta...\n(Encetem un micaco especulatiu...)\nQuan van acusar al desaparegut Pepe Rubianes per allò que va dir a un programa de TV3 ho van fer mitjançant l'article 501 del Código Penal, que diu el següent :\nArtículo 510. 1. Los que provocaren a la discriminación, al odio o a la violencia contra grupos o asociaciones, por motivos racistas, antisemitas u otros referentes a la ideología, religión o creencias, situación familiar, la pertenencia de sus miembros a una etnia o raza, su origen nacional, su sexo, orientación sexual, enfermedad o minusvalía, serán castigados con la pena de prisión de uno a tres años y multa de seis a doce meses.\nSabent això, vaig a fer dos supòsits i les conseqüències que podrien tenir cadascú d'ells...\n· Supòsit 1 : els d'Esquerra Republicana de Catalunya insereixen la següent falca a diferents emissores de ràdio ...\n< veu de dona > : perdoni, em podria dir a on és la Plaça de Sant Jaume ?\n< veu d'home > : ehhh... gire a la derecha y todo recto.\n< veu de dona > : però... < cridant > què diu vostè?< /cridant >\n< veu d'home 2 > Segur que a tu tampoc et sembla normal. No a la imposició de l'espanyol. No a la llei del PSOE - PP.\n< veu de dona 2 > Amb independència, Esquerra.\n· Conseqüències : Gran rebombori mediàtic a tots els mitjans de l'Estat, presentació d'acusacions penals contra Esquerra, ordre jurídica de retirada de la campanya, maror informativa cada vegada més gran amb nombroses acusacions de xenofòbia i racisme, grans guanys obtinguts per El Mundo, La Razón i Libertad Digital, aplicació de la Ley de Partidos a Esquerra i il·legalització de la mateixa, Jimenez Losantos guardonat amb el Premio Ondas, anul·lació de l'estatut d'autonomia, trasllat a Madrid de la Sagrada Familia, la Plaça del Rei i el Park Güell, abolició de la Generalitat del Principat, canvi del nom de Catalunya pel de Comunidad del Aragón Oriental, prohibició i persecució de la llengua catalana i de qualsevol entitat sospitosa de catalanisme, Esperanza Aguirre presidenta del Gobierno i Francisco Camps ministre d'economia, investigació a José María Aznar per haver reconegut que "hablo catalán en la intimidad", "big one" a Califòrnia, José María Aznar declarat innocent de "catalanismo" per haver-se demostrat que el que parlava a la intimitat era una barreja de llengua valenciana i llengua aragonesa oriental, Yellowstone entra en erupció, José María Aznar guanya el títol de Mister Univers, segona vinguda de Crist, aquest apareix al plató de "Sálvame" i Jorge Javier Vázquez el primer que le pregunta és per les seves tendències sexuals i que hi ha de cert en els rumors que asseguren que sempre va envoltat de dotze homes a tot arreu, l'Antàrtida es desglaça, Camela treu un nou disc, la Corrent del Golf desapareix i Europa Occidental entra en un nou periode de glaciacions, Rita Barberá es posa un vestit que no és de color vermell, a EUA guanya les eleccions el Partit Comunista i Cuba es declara Estat associat al Vaticà,...\n· Supòsit 2 : els del Partido Popular d'Aragó insireixen la següent falca a diferents emisores de ràdio ...\n< veu de dona > : perdone, ¿ podría decirme donde está la plaza del Pilar ?\n< veu d'home > : ehhh... giri a la dreta i tot recte\n< veu de dona > : pero... < cridant > ¿cómo dice usted?< /cridant >\n< veu d'home 2 > Seguro que a ti tampoco te parece normal. No a la imposición del catalán. No a la ley del PSOE.\n< veu de dona 2 > Partido Popular\n· Conseqüències : < xiulet del vent mentre recórrer les grans praderes nord-americanes mentre fa rodar el típic matoll de forma esfèrica que apareix a les típiques pel·lícules de l'Oest >\nBé... he exagerat una mica, d'acord... però el fet és que el supòsit 1 és totalment fictici.... i el supòsit 2 és totalment real, i la conseqüencia... també. Sembla clar que hi ha gent que pot dir allò que els hi rota sense haver de preocupar-se de les conseqüències.\nEl curiós cas de...\nSi no m'ho dones, me'n vaig\n(img) Tiago Riberio\nNota OWNED : En aquest món d'internet s'ha d'anar molt en compte amb allò que es diu o pots quedar francament malament. A menéame l'altre dia feien referència a unes declaracions d'en Idelfonso Falcones, autor del llibre "l'església del mar" en que aquest deia "En el momento que se pueda leer mi libro gratis en internet, no escribiré más". I bé... al segon comentari de la notícia l'usuari Mordisquitos va i adjunta una cerca del Google que retorna més de 423.000 enllaços des d'on descarregar-se el seu llibre !! Com si amb això no hi hagués prou, a les mateixes declaracions en Falcones també va dir "Cuando vamos a la farmacia a comprar, nadie pide el descuento de la propiedad industrial para no pagarle al que creó la fórmula de la aspirina." obtenint la següent resposta de l'abans esmentat usuari Mordisquitos : "Claro. Porque la patente de la aspirina caducó en 1917.". A vegades és millor romandre calladet...\n(Encetem un micaco consultiu...)\nEl dia en que una estranya tardor càlida va decidir disfressar-se d'hivern una part de la meva nació va fer un fet significatiu, un fet senzill (com ho solen ser els fets significatius) però ple de simbologia, un fet que era un petit gest, el petit gest de ficar un paper a una urna, un petit gest d'enorme poder encara que ho oblidem massa sovint, un petit gest que va néixer com a conseqüència d'un altre petit gest que va ocórrer ara no fa gaire a un petit poble del Maresme. Però el més important de tot era que aquest petit gest es va tornar a realitzar.\nSegurament haureu llegit mil i una opinions i mil i una valoracions sobre les consultes de diumenge passat. Bé, jo només voldria remarcar dues coses: la primera és que una organització bassada en la societat civil, sense grans partits ni organitzacions al darrera i sense gran campanyes de publicitat hagi aconseguit un resultat similar al d'altres campanyes electorals pesadament publicitàries té molt de mèrit, diguin el que diguin els demés... i estaria per veure si hi hauria prou mobilitatzació per a organitzar un moviment similar de signe contrari. La independència és una idea fortament arrelada en part de la nostra població i això els partits polítics, aquests partits que sempre tenen a la boca que han de preocupar-se dels temes que interessa a la gent i no pas de futileses, ho haurien de tenir ben clar. Volen temes que interessin a la gent? Doncs la independència és un tema que interessa a força gent. Senyors polítics, prenguin nota.\nLa segona cosa a remarcar és la gran repercussió internacional que ha tingut la notícia, tanta que sembla que a alguns els ha molestat i tot. De totes elles caldria destacar l'editorial que el diari Le Monde va dedicar a aquesta qüestió a on reclamava que la Unió Europea ha de parar atenció al fenomen que està passant al Principat. Aquest comentari em va agradar particularment, sobretot quan sé que un dels principals comentaris que realitzen els nacionalistes espanyols més rabiosos és de l'estil "pues que se les de la independencia, pero del todo!! se construye una muralla en la frontera y que se olviden de la UE!!", com si la UE fos un patí de propietat exclusiva a on Espanya pot fer i desfer a voluntat. I per molt que m'hagi semblat del tot correcte aquest editorial, cal a dir que m'agradaria veure el que dirà aquest diari quan això passi a la Catalunya Nord (què passarà un dia o un altre...)\nEn canvi dins de l'àmbit estatal la resposta va ser la de sempre, una barreja d'indignació i malestar coberta amb una subtil capa d'indiferència i ganes de ridiculitzar als participants. Des de l'àmbit popular la resposta és la de sempre, el "españa se rompe" i la condemna furiosa acompanyada de les sempre presents demandes de repressió judicial corresponents, o sigui, res de que estranyar-se, ja que aquesta gent no reconeixeria la democràcia ni pintant-la de vermell i situant-la en mig d'un camp nevat amb grans rètols lluminosos identificatius. Per a ells tota expressió de voluntat popular que no es realitzi de la forma i amb el fons que ells decideixin ha de ser reprimida.\nEls socialistes opten més per la indiferència i la ridiculització: per a ells és un fet purament anecdòtic i només una campanya de publicitat política a la que no cal fer-hi gaire cas. O sigui, que uns quants milers de catalans facin saber de forma lliure i democràtica la seva opinió sobre un determinat tema és, des de l'òptica socialista, superficial i anecdòtic. En canvi, que dos-cents artistes facin saber la seva oposició a les actuals lleis estatals sobre drets d'autor és quasi un mandat diví que justifica el poder violar sense control judicial els drets més bàsics dels ciutadans. Curiosa forma de pensar... però clar, tenint en compte que això de les consultes independentistes agafa als socialistes a contrapeu és ben lògic que les vulguin desprestigiar. Per això no es cansen de repetir que tot això no és gens extrapolable, que aquestes consultes només s'han fet a llocs on el "nacionalisme" és fort (com si ells no ho fossin pas, de nacionalistes....) i que queda per veure què passaria a altres indrets (o sigui, als indrets a on ells manen). No els hi falta part de raó, però realment estaria bé saber que passa amb l'independentisme als seus feus,... tot i que, sense aquestes consultes a les que s'hi oposen, no ho podrem saber, oi? I després també podria ser interessant quin factor social fa que hi hagi més o menys independentistes en una determinada zona i relacionar-la amb el vot socialista a aquella zona...\nEl que és realment patètic és veure com, en un intent de treure importància als referèndums, un grapat d'alcaldes socialistes es concentren per a defensar aquell estatut fet a Madrid que ni així ens volen donar dient-nos que "Avui la nostra prioritat és l'Estatut". Perquè dic que és patètic? doncs perquè enfront de la possibilitat d'obtenir una Constitució Catalana, l'obtenció d'un estatutet que no ens garanteix res de res no arriba ni a premi de consolació. I és que això de vendre una cosa que ja està obsoleta des d'un bon inici és penós, talment com ho eren aquells venedors de DAT domèstics quan hom sabia que davant els CD-R no hi tenia res a fer.\nPer sort, cada vegada hi ha més gent que sap el que vol, i ho demostra amb petits gestos... petits, però contundents.\nNota anecdòtica: Llegir coses com ara "Una sesentena de manifestantes de Alianza Nacional marcharon por las calles de Barcelona -desde la plaza Uquinaona a Arc de Triomf-, bajo el lema «Referendo ilegal»" et permeten veure que la vida quotidiana té mostres de surrealisme ben patents. Que a una democràcia un grapat de feixistes es manifestin protestant de la il·legalitat de convocar una certa consulta popular és un fet indescriptible...\nPublicat per Carquinyol a 01:06 Ubicació: Badalona, Espanya\n(Encetem un micaco telemàtic...)\nUna de les coses curioses de mantenir un blog durant uns quants anys es veure com hi ha coses que no canvien en el pas dels anys. Un d'aquests temes són les ganes que tenen les associacions estil SGAE per controlar tot allò que consideri contrari als seus interessos que estigui circulant per internet. Aquestes ganes són, sovint, secundades des dels governs que veuen aquest tema com un excel·lent "troià" per mirar de controlar (de forma legal) el mitja de comunicació més revolucionari dels darrers temps. Si voleu obtenir més informació sobre la SGAE, la còpia privada, el canon digital i altres temes relacionats us recomano rellegir aquest i aquest altra apunt que ja vaig publicar fa temps. Per centrar una mica les coses només voldria fer dos breus apunts : a l'Estat Espanyol no hi ha cap jutge que hagi sentenciat mai que descarregar-se material audiovisual amb drets d'autor de la xarxa mitjançant xarxes P2P sigui delicte, ni tampoc ha tancat cap pàgina web que facilités enllaços a aquest tipus de material (i cal remarcar enllaços i no el material pròpiament dit).\nDit això, anem a veure de forma molt breu tot l'enrenou que ha hagut darrerament al voltant d'aquest tema. Tot va començar fa uns mesos quan el Gobierno va nombrar ministra de Cultura a la cineasta Ángeles Gonzáles-Sinde, contraria declarada a l'intercanvi lliure d'arxius a internet (i signatària del Manifiesto por la lengua común, no ho oblidem...). La cosa va precipitar a començaments de desembre, quan emmarcada dins de l'anomenada "Ley de la Economia Sostenible" (això de posar "sostenible" a les coses es veu que queda d'allò més bé) es preveia modificar la LSSI per a poder tallar el servei d'internet amb l'objectiu de "salvaguardar los derechos de propiedad intelectual", posant així aquest dret a l'alçada dels altres casos en que és legal tallar aquest servei (mantenir ordre públic, la defensa "nacional", investigació penal, defensa "nacional", protecció de la salut pública, de la infància i de la dignitat de la persona). Com no podia ser d'una altra manera l'alarma es va encendre ràpidament entre el col·lectiu internauta.\nQui també va reaccionar ràpidament va ser la Ministra de Cultura, assegurant que «No se va a cortar internet a ningún usuario en ningún caso» (però no deia res de retirar la proposta de modificació de la LSSI que permetia fer-ho...) i es reafirmava en un altre dels aspectes polèmics de la llei : el bloqueig de pàgines web per part d'una Comisión de Propiedad Intelectual depenen del Ministerio de Cultura, sense cap tipus d'intervenció judicial i saltant-se així, en un únic moviment, la independència de poders a l'Estat i la quasi divina Constitución Española. I això, encara que no ho sembli, era força greu, ja que qualsevol pàgina que tingues un rendiment econòmic, per petit que fos, estaria al seu punt de mira. Així, per exemple, podrien, legalment, tancar qualsevol blog amb publicitat on s'hagués utilitzat una fotografia sense permís o bé una cita que no quedés perfectament validada pel Dret de Cita. Per a fer una símil, que us semblaria que una comissió pogués tancar qualsevol diari o cadena de televisió sense mandat judicial? És lògic que el Ministerio de Justicia per a tancar una web amb apologia del feixisme hagi de demanar una ordre judicial mentre el Ministerio de Cultura (bé, una comissió seva) pugui decidir tancar una web perquè, al seu parer, vulnera els drets d'autor ?\nAquestes declaracions van tenir també una molt ràpida resposta per part de nombrosos col·lectius i pàgines de la xarxa, que van publicar un manifest conjunt (redactat de forma conjunta utilitzant el Google Wave) on al seu primer punt remarcaven que "Los derechos de autor no pueden situarse por encima de los derechos fundamentales de los ciudadanos". I a partir d'aquí es va generar una immensa maror d'adhesions al comunicat, que va aparèixer publicat a moltíssimes webs i blogs. Tan rebonbori es va muntar que va haver de sortir el mateix presidente de gobierno español declarant que «No es tancarà res. Cap web, cap bloc» (encara que venint de l'autor de "aceptaré el estatuto que apruebe el parlamento de cataluña" la frase té menys credibilitat que una profecia d'Aramis Fuster).\nI tot i que semblava que la cosa s'ha calmat, no és així, és més aviat com un volcà adormit a punt d'esclatar. Cap a on ens dirigim? Doncs, segons es podia entreveure en alguns articles, cap a Europa, ja que com el Gobierno ha vist que adoptar aquestes mesures els hi podia suposar un elevat cost electoral, sembla que volen aprofitar que l'any vinent presidiran la Unió Europea per a aprovar-les com a normativa europea i implantar-les amb l'argument de que és una "directiva europea". Sembla que l'any vinent pot ser un any força mogut en aquest camp.\nEvidentment els autors han de ser recompensats per la seva feina (i per això existeix, en part, el famós "canon"), però aquest dret no pot sobreposar-se a altres drets que tenim la resta de mortals, com ara el de la privadesa de comunicacions o el de un judici just. Perquè els polítics acusats de corrupció són "presumptes corruptes" i en canvi les webs pirates no són "webs presumptament pirates" si no hi ha cap resolució judicial en ferm? Perquè en un cas s'és molt prudent fins que un jutge decideixi i en l'altre cas ja s'està decidint abans de saber la sentència? Del que estem parlant ja no és de si còpies o deixes de copiar una cançó, aquest punt ja fa temps que el vam deixar enrere, ara el tema és de qui i com controla (i censura) la informació que circula per la xarxa.\nNota Informativa : Us recomano que mireu aquest apunt del web Sinergia Sin Control on expliquen tot això de forma gràfica de forma clara i divertida.\nNota Googleística: Parlant de Google Wave, tinc algunes invitacions disponibles. Si algú està interessat que em faci arribar un correu i li envio una.\nPublicat per Carquinyol a 02:00 Ubicació: Badalona, Espanya\nPublicat per Carquinyol a 12:00 Ubicació: Badalona, Espanya\nEl curiós cas de Bernad Weiss\nDurant un any no precisat a un lloc desconegut d'Alemanya potser hauria nascut un nen anomenat Bernard Weiss. Segurament hagués passat la seva infantesa, adolescència i joventut fent coses d'alemanys (que no sé pas quines són) i convivint amb un fenomen realment curios: el de canviar-li el nom a les coses. Aquesta mania, com segur que compreneu, pot provocar més d'un aldarull domèstic, com seria el cas que la seva mare li demanés sal i el bon d'en Bernard li portés sosa càustica.\nI així, entre anècdotes, a l'inexistent Bernard li va agafar afició a això de jugar amb les paraules i va acabar com a filòleg al Departament de Llengües Romàniques de la Universitat de Munic. Potser un bon dia, avorrit per haver canviat de nom a tot allò que els alemanys li van deixar canviar, va mirar cap a on anaven els seus compatriotes de vacances cap, va veure la nostra terra i si li va obrir tot un món de noves possibilitats. Engrescat pel nou escenari que se li va obrir al davant, va començar a enviar ponències a reunions blaveres i articles per a la premsa valenciana en què validava el secessionisme tot donant-li una legitimació científica. Tot anava tan rodat que els blaverets el van convidar al "primer congrés de la llengua valenciana" fet l'any 1985 i allà va fer el major dels miracles: anar i no anar alhora!! Això ho poden comprovar en dues contradictòries notícies que van aparèixer al diari Las Provincias...\n... i a partir d'aquell dia més res es va saber d'en Bernard. Consultada la Universitat de Munic aquesta va dir que allà no tenien ningú amb aquell nom i, finalment, no es va aconseguir aclarir si l'assumpte va ser un un invent dels blavers per a legitimar les seues teories o bé un intent de ridiculitzar-los. Encara que, potser, l'assumpte té més ramificacions de les que veiem a primera vista... i si resulta que en Bernard no era alemany? I si resulta que era... soviètic ? Aleshores la història canviaria substancialment... així, hagués passat la seva infantesa, adolescència i joventut fent coses de soviètics (que tampoc sé pas quines són) i s'hauria encarregat de vetllar per la "llengua moldava" que, de fet, és el romanès que es parla a Moldàvia i que durant l'època soviètica es va pretendre que fos una llengua diferent i se li va imposar l'alfabet ciríl·lic. Caiguda la Unió Soviètica tot va anar tornant a la normalitat, i qui sap si en Bernardov va saltar a l'antiga RDA i des d'allà (amb el nom canviat a Bernard) va seguir fent de les seves ?\nI per si no fos prou gran la paranoia que acabo de crear basant-me en aquest personatge inventat... encara la puc fer més gran ! Així, després de ser descobert a mitjans d'anys 80 en Bernardov-Bernard es va amagar a l'Aragó, i allà es va dedicar a provar de fer plantacions d'enciams espigats a los Monegros sota el nom de Bernardo. Poc a poc es va fer a la seva nova terra amagatall fins que va ingressar al PAR, en concret a la seva divisió lingüística, des d'on va continuar fent de les seves ser el principal impulsor de la següent jugada...\nAixí que ja sabeu amics, no és que els blavers s'inventessin un filòleg alemany per a validar les seves teories, ni que els soviètics volguessin fer desapareixer els romanès a Moldàvia, ni tan sols que la catalanofòbia romanent al PP i al PAR vulguin atacar la llengua catalana fragmentant-la encara més... és que existeix un estrany ésser sobrenatural conegut com Bernard* i que volta pel món des de temps immemorials al qual li encanta fer aquesta mena de coses qui sap amb quin fosc propòsit...\nQüestionari per blavers\nLa llengua atacada i amagada\n(img) Elido Turco\nViquipèdia (Bernard Weiss)\nNota Personal : Millor cercar la part divertida de les rucades, no ?\nPublicat per Carquinyol a 03:00 Ubicació: Badalona, Espanya\n(Encetem un micaco enfadat...)\nAhir s'alçava el dia amb la publicació d'una editorial conjunta titulada "la dignitat de Catalunya" per part de dotze diaris catalans (en una maniobra sense precedents) defenent l'Estatut aprovat pel Parlament del Principat, el Congreso de los Diputados i pel poble del Principat en referèndum davant el molt més que probable pronunciament en contra per part del Tribunal Constitucional español. I seguint fidelment la Tercera llei o llei d'acció i reacció, "l'altre banda" no s'ha pogut estar de dir també la seva i el diari El Mundo, exercint una altra vegada d'avantguarda de l'espanyolisme més ranci, ha contestat ràpidament d'aquella forma prepotent que a mi particularment tan em toca els nassos i, de fet, me'ls ha tocat tan que avui he decidit que millor no practicar allò que faig de tant en tant de sintonitzar Intereconomia TV per a veure com escenifiquen els seus odis els representants mediàtics d'aquella España casposa intransigent i cavernícola que tan m'agradaria a mi tenir a un estat de distància. I dit això, i sabent que aquestes coses millor treure-les fora perquè a dins fan més mal que bé, voldria comentar allò que penso de tot plegat als següents punts.\n· L'Estatut és una merda, així de senzill, més clar i català impossible. Ni obtenim un nou tipus de finançament més interessant com el que gaudeixen el País Basc o Navarra, ni obtenim noves competències transferides totalment sense control estatal i, en canvi, veiem que aquest control es present fins i tot en aspectes interns i en la definició i ús dels nostres símbols. Sembla ben bé un Estatut fet per a tapar-nos la boca mentre tot continua igual i estic segur que, per dins, això ho sabem fins i tot els senyors populas i altres espanyolistes en general.\n· Coincideixo plenament en l'argumentació que ha fet en Vicent Partal i penso que "la dignitat de Catalunya" ja es va perdre quan van acceptar oblidar l'Estatut aprovat pel Parlament de Catalunya i van tramitar aquell que els hi va arribar fortament retallat i modificat des de Madrid. No seré jo qui defensi aquest Estatut aprovat finalment (del que he deixat molt clar el que en penso al punt anterior), però el que toca ara no es tan defensar una dignitat empassada fa temps sinó evitar la humiliació que representaria que després d'haver abaixat el cap i d'haver-se resignat amb les molles que ens volia donar l'amo ara vingui l'amo i ens digui que pensa que aquelles molles són encara massa per a nosaltres.\n· El Parlament de Catalunya aprova un Estatut, aquest arriba a Madrid on es retallat de totes les formes possibles i retornat al Principat, on el fan seu, l'aproven i l'envien al Congreso de los Diputados, el qual al seu torn l'aprova permetent d'aquest forma que es convoqui un referèndum al Principat per a que la població en digui la seva i aquest finalment el torna per aprovar. I després d'haver fet tot això apareixen uns senyors que formen el Tribunal Constitucional español i que estan als seus càrrecs gràcies, sobretot, als dos principals partits espanyols i ens diuen que tot això no ha servit per a res perquè va més enllà de la Constitución. En resum, que seguin mitjans democràtics, pacífics, consensuats i a més segons les seves normes, i tot i així no aconseguim res de res. Aleshores, què hem de fer? Jo la resposta la tinc ben clara, i vosaltres?\n· El Tribunal Constitucional pot decidir moltes coses de l'Estatut, pot dir si segons el seu parer qualsevol dels seus punts s'ajusta a la Constitución o no. Però una cosa es decidir que una cosa s'ajusta a la Constitución Española i una altra molt diferent dir que "és" aquella cosa. O sigui, El Constitucional té competències per a dir si la definició (ambigua en l'actual Estatut) de Catalunya com a nació té cabuda o no en el marc de la Constitución, però no té cap tipus de competències per a decidir si Catalunya és o no una nació. I no les té perquè això només ho podem decidir els catalans, una decisió que, per molt que els hi pesi, fa ja molts segles que vam prendre. No caiguem en la trampa d'atorgar-los unes competències sobre nosaltres que no tenen, i que mai de la vida poden tenir.\n· N'estic fart. N'estic fart de fer pedagogia, que n'estic fart de que ataquin a la meva llengua, que n'estic fart que de qualsevol cosa que diem se'ns hi tirin al damunt, que n'estic fart de que no respectin els meus símbols ni la meva forma de pensar, que n'estic fart de que em diguin nacionalista per mostrar la meva bandera i ells no s'apliquin el mateix raonament quan ensenyen la seva sempre que poden, que n'estic fart que em demanin moderació quan el que volen realment és que calli, que n'estic fart que em diguin totalitari per defensar la meva llengua quan jo no obligo ningú a que la parli sinó a que m'entenguin a diferència del que fan molt d'ells, que n'estic fat d'haver d'escoltar cada Nadal allò del "boicot al cava catalán", que n'estic fart d'haver de llegir sempre els comentaris de l'estil "pues si quieren que se hagan independientes pero que no pidan nada, hacemos una muralla en la frontera y que se queden en su tierra, y que se olviden de la UE", que n'estic fart de tantes coses que necessitaria un blog sencer per a parlar-ne i és que ja n'estic realment fins al capdamunt.\n· I, sobretot, n'estic fart de que ens fiquin amb nosaltres només per reivindicar de forma pacífica i democràtica allò que volem i que se'ns vulgui manipular amb titulars com el que m'ha fet explotar avui ...\n... i més si recordo "perles" d'aquest diari com ara ...\n... "Es imposible decir más falsedades con peor intención en menos espacio". Doncs no, ni molt menys, els de El Mundo particularment ens demostren que, en aquesta matèria, són capaços de superar-se cada dia més.\nI per acabar només dir que si realment el que es vol es recuperar aquesta dignitat i no utilitzar de nou als catalans com a carn de canó en la guerra que mantenen en España socalistes i populars, queda força clar després de tot el que hem vist durant anys que la nostra única sortida és la independència. Encara hi ha algú que pensi que hi tenim lloc dins d'España sense renunciar a allò què som i que del no res des d'España es respectarà la nostra forma de pensar, la nostra llengua i la nostra forma de fer les coses ?\nNo us cansa\nNota Personal : Els de El Mundo anunciaven per avui "una respuesta" a l'editorial dels diaris principantins i molt em temo que seguirant tensant una corda que comença a estar massa tensada, avisats quedeu... Jo, per la meva part, aquest cap de setmana m'ho penso passar el millor que pugui i sense deixar que aquella colla de desgraciats em toquin el que no sona. Bon cap de setmana a tots !!\nBoira de tardor\nAmb el títol equivocat\nUn dels principals monuments del nostre país és el Reial Monestir de Santa Maria de Poblet, un monestir de l'ordre del Cister fundat a mitjans del segle XI i situat enmig en un indret deliciós als peus de les muntanyes de Prades. A més de significat artístic (fou declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO l'any 1991) que ha tingut per a la nostra terra, aquest monestir també té un important significat simbòlic, ja que des del segle XIV esdevingué el panteó reial dels sobirans de la Corona d'Aragó.\nI, com no podia ser d'altra manera en un lloc important en la història com és aquest, hi ha nombroses llegendes al voltant seu. Una d'elles diu que estava el sobirà Felip I d'Aragó (i II de Castella) de viatge i la seva ruta l'anava a fer passar per Poblet. Tal i com marcaven les costums de l'època va enviar un missatger per a comunicar-los a la gent del monestir que al dia següent hi faria nit allà. Dit i fet, el missatger reial es va posar de seguida en camí i al arribar al monestir va demanar per l'abat, que el rebré immediatament. Després de les pertinents i protocol·laries salutacions, el missatger va començar dient-li que venia de part del Rei d'Espanya, fet que provocà que l'abat li respongués immediatament amb un "No el conec!". Estupefacte el missatger, que no s'esperava aquella resposta, va comunicar-li, de nou, que el Rei d'Espanya arribaria el dia següent... i de nou obtingué la mateixa resposta per part de l'abat: "No el conec!".\nTotalment desconcertat, i atemorit d'haver de transmetre a Felip I la contestació rebuda per part de l'abat de Poblet, el missatger es presentà davant del monarca i, molt inquiet i temorós, explicà al sobirà el succeït. el rei Felip se'l mirà i li contestà "Demà de bon matí torna a Poblet i anuncia l'arribada del Comte de Barcelona". I així fou com el missatger tornar de bon matí al monestir i, de nou, parlar amb l'abat, al qual digué : "Us anuncio l'arribada d'aquí unes hores del Comte de Barcelona al monestir per a passar la nit", a la qual l'abat respongué "Les portes del monestir s'obriran de bat a bat per rebre'l amb tots els honors que li corresponen".\nValència per a principantins\nNota Aclaratoria : Diu la llegenda que, en aquella època, l'abat de Poblet era, alhora, el President de la Generalitat de Catalunya. I també cal dir que Poblet no era pas un monestir més del territori, ja que el Senyoriu de Poblet va arribar a ser un dels més extensos de Catalunya, només superat pel dels Comtes de Cardona, i aquest fet conferia a l'abat de Poblet un poder considerable. Aquest senyoriu incloïa sis baronies, una d'elles al País Valencià. Aquesta darrera ha mantingut fins avui dia en el nom de la població aquesta relació, ja que la vil·la s'anomena Quart de Poblet. I, per cert, just aquesta població dona nom a una de les portes de la muralla de la ciutat de València que encara romanen en peu: les Portes de Quart.\nPublicat per Carquinyol a 00:48 Ubicació: Badalona, Espanya\nEl verí del gos\n(Encetem un micaco investigador...)\nDiu un vell refrany d'origen jueu que "mort el gos morta la ràbia", tot i que la adaptació més nostrada ho varia una mica i ens diu que "morta la cuca mort el verí". Dons bé, avui és un dia d'aquells en que podem veure que aquests refranys no es poden aplicar en tots els cassos, ja que tot i que fa uns 34 anys que el gos (amb perdó pels gossos) es va morí, el seu verí encara continua entre nosaltres, enverinant gent plena de ràbia i d'aspecte molt variat.\nI tot i haver passat, segons uns, una etapa anomenada "Transición" que diuen que va eliminar gran part del verí, la realitat és que en menys d'un any hem pogut llegir aquestes noticies enverinades relacionades amb una alcaldessa i l'ajuntament d'una gran ciutat, un jutge (i recordant també l'advocat de l'Estat del cas 'Arenys de Munt'), els presidents de les diputacions de València i Castelló de la Plana i, com no, la Conferència Episcopal !!\n... i recordant que encara tenim símbols enverinats per les nostres ciutats ...\n... tot i que, sembla que (aeleuia!!) finalment alguns desapareixeran ...\n... però, realment, la pregunta és : fins quan el verí seguirà entre nosaltres ?\nSalvem al Papa!!\nLes gallines i les banderes\nUn ministre de bandera\nEls símbols i la tranquilitat\nGallines franquistes a València\nNota Personal: Una tardor estranyament càlida aquesta que vivim... en fi, bon cap de setmana a tothom !!


Número del document 215/2002\nNúmero de control 02204143\nDeroga disposició addicional , article 12 , 4 Apartats 2, 3 , 6 Apartats 2, 3 DECRET 74/1997, de 18 de marc, pel qual es dicten normes en desplegament de la disposicio addicional catorzena de la Llei 15/1990, de 9 de juliol, d'ordenacio sanitaria de Catalunya, segons la redaccio donada per la Llei 11/1995, de 29 de setembre, en relacio amb el Consorci Sanitari de Barcelona.\nConsorci Sanitari de Barcelona (51)\nEl Consorci Sanitari de Barcelona, constituït inicialment per la Generalitat de Catalunya i l’Ajuntament de Barcelona com a ens públic associatiu i de caràcter voluntari, fou creat per l’Acord del Govern de la Generalitat de 14 de novembre de 1988 i per l’Acord del Consell Plenari de l’Ajuntament de Barcelona de 25 d’octubre de 1988. Els Estatuts del Consorci es van publicar mitjançant l’Ordre del Departament de Sanitat i Seguretat Social de 31 de gener de 1989 (DOGC núm. 1108, de 17.2.1989), parcialment modificada per l’Ordre d’aquest Departament de 7 d’agost de 1992 (DOGC núm. 1634, de 19.8.1992).\nEn virtut de la disposició addicional catorzena de la Llei 15/1990, de 9 de juliol, d’ordenació sanitària de Catalunya, addicionada per la Llei 11/1995, de 29 de setembre, el Consorci Sanitari de Barcelona restà adscrit funcionalment al Servei Català de la Salut, i va assumir directament, pel que fa a la ciutat de Barcelona, les funcions previstes per a les regions sanitàries. En desplegament d’aquestes previsions legals, d’una banda, s’aprovà el Decret 74/1997, de 18 de març, pel qual es dicten normes en desplegament de la disposició addicional catorzena de la Llei 15/1990, de 9 de juliol, d’ordenació sanitària de Catalunya, segons la redacció que en fa la Llei 11/1995, de 29 de setembre, en relació amb el Consorci Sanitari de Barcelona (DOGC núm. 2357, de 24.3.1997) i, de l’altra, es va donar una nova redacció als Estatuts del Consorci, aprovats per la Junta de General del Consorci en data 7 de novembre de 1996 i ratificats per l’Acord del Govern de la Generalitat de 18 de març de 1997, el qual es va fer públic mitjançant l’Ordre del Departament de Sanitat i Seguretat Social de 14 d’abril de 1997 (DOGC núm. 2380, de 28 d’abril).\nAmb posterioritat, l’article 61.7, en relació amb l’article 104, ambdós de la Llei 22/1998, de 30 de desembre, de la Carta Municipal de Barcelona, configuren el Consorci Sanitari de Barcelona preexistent com a consorci legal, entre la Generalitat de Catalunya i l’Ajuntament de Barcelona, amb la finalitat de dirigir i coordinar la gestió dels centres, els serveis i els establiments d’atenció sanitària, sociosanitària i els de promoció i protecció de la salut de la regió sanitària del municipi de Barcelona. A més, la Carta Municipal de Barcelona confereix el mandat exprés al Consorci Sanitari de Barcelona de creació d’un ens personalitzat de salut pública, mandat que es concreta en l’article 105, que preveu que el Consorci Sanitari de Barcelona creï l’Agència de Salut Pública i de Medi Ambient de Barcelona.\nPer tal de fer efectives les previsions de la Carta Municipal de Barcelona i d’adequar l’organització del govern i la gestió del Consorci Sanitari de Barcelona a les finalitats que la Llei 22/1998, de 30 de desembre, li encomana, escau dur a terme les adaptacions estatutàries oportunes. A aquest efecte, la Junta General del Consorci ha aprovat la proposta de modificar els Estatuts i de redactar-ne de nou tots els articles, i ha acordat sotmetre-la a la ratificació de les institucions que integren el Consorci, alhora que, de manera simultània, el Consorci ha endegat el procés de creació de l’Agència de Salut Pública de Barcelona.\nEn consonància amb el procés a que s'ha fet esment, s'escau modificar el Decret 74/1997, de 18 de març, tot deixant sense efecte aquells preceptes de caràcter organitzatiu del Consorci i que són objecte de regulació mitjançant els estatuts del Consorci que s'aproven mitjançant el present Decret.\nAtès el que disposen els articles 9.11 i 17 de l’Estatut d’autonomia de Catalunya i l’article 55 de la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d’organització, procediment i règim jurídic de l’Administració de la Generalitat de Catalunya, d’acord amb el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora, a proposta de la persona titular del Departament de Sanitat i Seguretat Social, i amb la deliberació prèvia del Govern,\nEs fa una nova redacció dels Estatuts del Consorci Sanitari de Barcelona, el text actualitzat dels quals es transcriu a l’annex d’aquest Decret.\nEs deroguen els articles 4.2, 4.3, 6.2, 6.3 i 12, així com la disposició addicional única del Decret 74/1997, de 18 de març, pel qual es dicten normes en desplegament de la disposició addicional catorzena de la Llei 15/1990, de 9 de juliol, d’ordenació sanitària de Catalunya, segons la redacció que en fa la Llei 11/1995, de 29 de setembre, en relació amb el Consorci Sanitari de Barcelona.\nBarcelona, 1 d’agost de 2002\nEstatuts del Consorci Sanitari de Barcelona\n1.1 El Consorci Sanitari de Barcelona és un ens públic de caràcter associatiu, constituït per la Generalitat de Catalunya i l’Ajuntament de Barcelona.\n1.2 El Consorci resta adscrit funcionalment al Servei Català de la Salut, en virtut del que estableix la disposició addicional catorzena de la Llei 15/1990, de 9 de juliol, d’ordenació sanitària de Catalunya, segons la redacció donada per la Llei 11/1995, de 29 de setembre.\n2.1 El Consorci té per objectiu dirigir i coordinar la gestió dels centres, els serveis i els establiments d’atenció sanitària, sociosanitària i els de promoció i protecció de la salut de la regió sanitària del municipi de Barcelona.\n2.2 A més, el Consorci exerceix en l’àmbit de la ciutat de Barcelona les funcions que la Llei 15/1990, de 9 de juliol, atribueix a les regions sanitàries del Servei Català de la Salut. Aquestes funcions, les ha d’exercir d’acord amb els criteris generals establerts pel Consell de Direcció del Servei Català de la Salut.\nAixí mateix, el Consorci desenvolupa les funcions que li siguin delegades pels òrgans centrals del Servei Català de la Salut a l’empara del que estableixen l’article 22.3 i concordants de la Llei 15/1990, de 9 de juliol.\n2.3 En el desenvolupament de les funcions pròpies de la Regió Sanitària Barcelona Ciutat, el Consorci ha de tenir especial cura d’assolir els objectius que estableix l’article 23 de la Llei 15/1990, de 9 de juliol.\nEl domicili del Consorci queda establert a la ciutat de Barcelona.\n4.1 El Consorci, en tant que ens públic de caràcter associatiu i indefinit, es regeix per aquests Estatuts, pel seu Reglament general, pels reglaments que regulen la seva organització, el funcionament i l’ordenació de les diverses activitats i per les disposicions legals que li siguin aplicables.\n4.2 Pel que fa al desenvolupament de les funcions pròpies de la Regió Sanitària Barcelona Ciutat, el Consorci es regeix per les previsions de la Llei 15/1990, de 9 de juliol, i disposicions concordants.\n4.3 En tot cas i supletòriament és d’aplicació al Consorci el que disposa l’article 61 de la Llei 22 /1998, de 30 de desembre, de la Carta Municipal, relatiu als consorcis legals.\nEl Consorci té personalitat jurídica pròpia i independent de la dels seus membres, i plena capacitat d’obrar per al compliment dels seus fins, i pot, en conseqüència, realitzar actes d’administració i disposició de béns, celebrar contractes, assumir obligacions, interposar recursos i, en general, tots els actes necessaris per aconseguir, d’acord amb la legislació aplicable a cada cas, els objectius establerts en aquests Estatuts.\n6.1 A més de les funcions previstes a l’article 2, constitueixen finalitats específiques del Consorci:\na) L’atenció primària integral de la salut.\nb) L’assistència especialitzada, ambulatòria, domiciliària i hospitalària.\nc) L’atenció sociosanitària.\nd) L’atenció de rehabilitació.\ne) L’atenció psiquiàtrica i la promoció, la protecció i la millora de la salut mental.\ng) Les activitats de recerca, estudi i divulgació cultural relacionades amb la sanitat i les ciències de la salut.\nh) Les activitats de salut pública, incloent les de prevenció de la malaltia, promoció i protecció de la salut.\ni) Totes les que estiguin directament o indirectament relacionades amb les finalitats esmentades anteriorment.\n6.2 Les finalitats esmentades, les pot portar a terme el mateix Consorci o mitjançant els òrgans de gestió, dotats o no de personalitat jurídica pròpia, que ell creï o bé aquells que s’hi adscriguin. Als efectes del desenvolupament de les funcions de gestió i administració de centres, serveis i establiments, actuacions, programes institucionals i prestacions del sistema sanitari públic, el Consorci pot emprar qualsevol de les fórmules a què es refereix l’Article 7.2 de la Llei 15/1990, de 9 de juliol.\n6.3 Pel que fa a les tasques de docència, es formalitzaran els convenis o concerts corresponents amb la Universitat.\n6.4 El Consorci exercirà les competències que, en el seu cas, li deleguin les Administracions consorciades.\n7.1 El Consorci s’estructura en els òrgans centrals següents:\n7.1.1 De direcció i gestió:\nLa Corporació Sanitària de Barcelona.\n7.1.2 De participació:\nEl Consell de Salut.\n8.1 La Junta General és l’òrgan de govern superior del Consorci, i té les funcions i facultats següents:\n8.1.1 Aprovar anualment el pressupost del Consorci, que inclourà separadament el pressupost o els estats de previsió de despeses i ingressos, segons correspongui, dels òrgans de gestió i entitats que creï el Consorci o que hi restin adscrits amb caràcter tuïtiu.\n8.1.2 Aprovar anualment l’inventari balanç, la liquidació del pressupost, la memòria de les activitats realitzades i el resultat de la gestió assistencial i econòmica de l’exercici anterior global del Consorci, que inclourà separadament el dels òrgans de gestió i entitats que creï el Consorci o que hi restin adscrits amb caràcter tuïtiu.\n8.1.3 Aprovar el Reglament general del Consorci, i els que regulen l’organització, el funcionament i l’ordenació de les diverses activitats.\n8.1.4 Designar les persones membres de la Comissió Permanent, així com les persones que ocupin la presidència i la vicepresidència.\n8.1.5 Nomenar i separar el secretari o la secretària, i proposar a la persona titular del Departament de Sanitat i Seguretat Social el nomenament i cessament del gerent o de la gerent.\n8.1.6 Aprovar el règim i l’adscripció al Consorci de les entitats, centres, serveis i establiments, d’acord amb el que estableixen els articles 13.3, 26.2 i les disposicions finals d’aquests Estatuts.\n8.1.7 Aprovar les propostes de modificació d’aquests Estatuts, que hauran de sotmetre’s a la ratificació de les entitats que integren el Consorci.\n8.1.8 Crear altres òrgans del Consorci.\n8.1.9 Delegar les facultats que li siguin pròpies, i que no li hagin estat expressament reservades en aquests Estatuts, a favor d’altres òrgans del Consorci.\n8.1.10 Aquelles altres funcions que li atribueixen aquests Estatuts.\n8.2 La Junta General determinarà, si s’escau, els òrgans que han d’exercir les funcions que el Servei Català de la Salut i les administracions consorciades deleguin en el Consorci.\nLa Junta General del Consorci és formada per deu membres, nomenats i substituïts lliurement per les entitats que integren el Consorci, en la proporció següent:\na) Sis en representació de la Generalitat de Catalunya, designats per la persona titular del Departament de Sanitat i Seguretat Social.\nb) Quatre en representació de l’Ajuntament de Barcelona, designats per l’alcalde o l’alcaldessa de la ciutat.\nCorrespon al Departament de Sanitat i Seguretat Social designar la persona que ocupi la presidència i a l’Ajuntament de Barcelona la persona que ocupi la vicepresidència, ambdues d’entre les persones membres de la Junta General.\nLa Junta General s’ha de reunir en sessió ordinària, com a mínim un cop l’any. En sessió extraordinària s’ha de reunir sempre que la convoqui la presidència, per iniciativa pròpia o a petició de dos membres de la Junta General.\nLa convocatòria de les reunions s’ha de fer per escrit a cada membre, amb vuit dies d’anticipació a la data de la reunió, i ha de contenir l’ordre del dia, fora del qual no es poden prendre acords vàlids, llevat que a la reunió hi siguin presents tots els membres i hi consenteixin expressament.\nEn casos d’urgència, la convocatòria es farà almenys amb vint-i-quatre hores d’anticipació, bé telegràficament, bé mitjançant algun procediment del qual quedi constància.\nEn aquest darrer cas, i un cop considerat l’ordre del dia, la Junta General ha d’apreciar, per unanimitat dels presents, l’existència d’urgència. Si es considera que no hi ha urgència, es procedirà a convocar la reunió de la Junta General d’acord amb el que preveu el primer paràgraf d’aquest article.\n13.1 Les persones membres de la Junta que no puguin ser presents a la reunió poden delegar la representació i vot en un altre membre de la Junta General.\n13.2 Per prendre acords és preceptiva l’assistència d’un nombre de membres de la Junta General no inferior a la meitat més un dels membres en exercici del càrrec. Els acords s’han de prendre amb el vot de la majoria dels membres assistents o representats a la reunió. En cas d’empat, decideix el vot de qualitat del president o la presidenta.\n13.3 Serà necessari el vot favorable de dos terços del nombre legal de membres per a la validesa dels acords que prengui la Junta General relatius a la modificació d’aquests Estatuts, així com per a la formalització dels acords a què es refereix la disposició final 4 d’aquests Estatuts.\n13.4 L’acord de modificació dels Estatuts, així com d’altres que comportin aportacions extraordinàries de fons, requereixen, a més de la majoria qualificada prevista a l’epígraf anterior, la ratificació de les respectives entitats que integrin el Consorci.\nDel president/de la presidenta\nCorresponen al president o a la presidenta de la Junta General les atribucions següents:\n14.1 Exercir la representació institucional del Consorci.\n14.2 Convocar, presidir, suspendre i aixecar les sessions, i decidir els empats amb el seu vot de qualitat.\n14.3 Dictar les disposicions particulars que consideri adequades per al compliment dels acords de la Junta General.\n14.4 Representar judicialment i administrativa el Consorci. Pot conferir poders per a l’exercici de l’esmentada representació.\n14.5 Elevar a la Junta General la documentació i els informes que estimi oportuns.\n14.6 Exercir les altres funcions que determinen aquests Estatuts, i aquelles que li siguin delegades per la Junta General, entre les de naturalesa delegable.\nDel vicepresident/de la vicepresidenta\nEl vicepresident o la vicepresidenta supleix el president o la presidenta i n’assumeix les atribucions en els casos de vacant, d’absència o de malaltia. Exercirà, a més, les funcions que li delegui el president o la presidenta per escrit, de la qual cosa n’ha de donar compte a la Junta General.\n16.1 La Comissió Permanent estarà formada per dos representants de la Generalitat i un de l’Ajuntament de Barcelona, nomenats per la Junta General, d’entre els membres d’aquesta.\n16.2 Formaran part també de la Comissió Permanent, en qualitat de membres de la mateixa, el president o la presidenta i el vicepresident o la vicepresidenta de la Corporació Sanitària de Barcelona.\n16.3 Exercirà la presidència una persona membre en representació de la Generalitat de Catalunya i la vicepresidència una persona membre en representació de l’Ajuntament de Barcelona, ambdues designades per la Junta General del Consorci.\n16.4 A les sessions que celebri la Comissió Permanent hi assistiran, amb veu però sense vot, el gerent o la gerent, l’adjunt o l’adjunta a la gerència i el secretari o la secretària del Consorci, exercint aquesta darrera persona les funcions de secretaria de la Comissió Permanent. A les sessions de la Comissió Permanent hi podran assistir també les persones que, en qualitat d’assessores, designi la mateixa Comissió.\n17.1 Corresponen a la Comissió Permanent les funcions següents:\n17.1.1 Fixar l’orientació general de les funcions del Consorci dins dels objectius estatutaris i aprovar els plans generals d’actuació.\n17.1.2 Aprovar els plans d’inversió del Consorci.\n17.1.3 Aprovar la participació del Consorci en altres entitats o empreses, utilitzant qualsevol de les formes admeses en dret.\n17.1.4 Aprovar les condicions generals d’accés als llocs de treball i als càrrecs directius del Consorci, el règim de prestació de serveis, la plantilla, les remuneracions i els convenis col·lectius de treball del Consorci.\n17.1.5 Aprovar les habilitacions i suplements de crèdit i les variacions pressupostàries.\n17.1.6 Aprovar la contractació d’obres, serveis i subministraments, i resoldre les qüestions incidentals d’aquests contractes.\n17.1.7 Actuar com a òrgan de contractació.\n17.1.8 Acordar les operacions de crèdit i l’emissió d’obligacions.\n17.1.9 Fixar els criteris d’ordenació de pagaments i assignar en aquesta matèria les atribucions del president o de la presidenta, del gerent o la gerent i d’altres càrrecs directius del Consorci, salvant allò que disposa l’article 44, i autoritzar l’execució d’auditories externes.\n17.1.10 Adoptar els acords d’adquisició, d’alienació i de gravamen dels béns immobles i dels béns mobles consistents en aparells i instal·lacions que integren el patrimoni.\n17.1.11 Nomenar i fer cessar els càrrecs de l’estructura de gestió del Consorci, a proposta del gerent o la gerent.\n17.1.12 Determinar i aprovar les formes de gestió de les quals es vulgui dotar el Consorci per a la realització de les seves activitats.\n17.1.13 Exercir tota mena d’accions, d’excepcions, de recursos i de reclamacions judicials i administratives en defensa dels drets i dels interessos del Consorci.\n17.1.14 Ampliar les activitats del Consorci, d’acord amb el que estableix l’article 6.1.i) d’aquests estatuts.\n17.1.15 Constituir comissions o comitès amb les funcions que els siguin encomanades específicament en l’àmbit de les seves competències.\n17.1.16 Adoptar les disposicions i prendre les mesures adequades per a la millor organització i funcionament del Consorci.\n17.1.17 Totes aquelles no atribuïdes expressament a altres òrgans del Consorci.\n17.2 A més, la Comissió Permanent exerceix les funcions que la Llei 15/1990, de 9 de juliol, i disposicions concordants atribueixen al Consell de Direcció de les regions sanitàries del Servei Català de la Salut, en l’àmbit de la ciutat de Barcelona.\n17.3 Pel que fa a les entitats que creï el Consorci o bé que se li adscriguin, corresponen a la Comissió Permanent:\n17.3.1 L’aprovació de:\n17.3.1.1 Els estatuts, així com les seves modificacions.\n17.3.1.2 Els plans generals d’actuació i els plans d’inversions.\n17.3.1.3 Els pressupostos, balanços, la liquidació anual de comptes, la memòria de les activitats realitzades i els resultats de la gestió assistencial i econòmica de l’exercici anterior.\n17.3.1.4 La política de convenis i contractes per a la prestació de serveis amb el Servei Català de la Salut o amb d’altres entitats públiques o privades.\n17.3.1.5 L’exigència de responsabilitat dels titulars i membres de llurs òrgans de govern i administració.\n17.3.2 La ratificació dels acords adoptats pels òrgans de govern relatius a:\n17.3.2.1 L’adquisició, alienació i gravamen dels béns immobles que integren llur patrimoni.\n17.3.2.2 La participació en altres entitats o empreses, utilitzant qualsevol de les formes admeses en dret.\n17.3.2.3 La petició de crèdits o préstecs a mitjà i llarg termini, l’emissió d’obligacions i l’atorgament d’avals.\n17.3.2.4 Les habilitacions i suplements de crèdit.\n17.3.3 El coneixement de:\n17.3.3.1 La creació de nous centres i serveis, i el remodelatge, transformació, ampliació i supressió dels existents, sempre que figurin inclosos en els plans d’actuació.\n17.3.3.2 El nomenament i cessament de les persones membres dels seus òrgans de govern.\n17.3.4 La impugnació dels acords adoptats pels òrgans de govern i administració dels ens creats o adscrits en règim tuïtiu quan es considerin contraris als interessos del Consorci o bé puguin ser constitutius d’infracció manifesta de les lleis.\n17.4 La Comissió Permanent podrà delegar l’exercici de les seves funcions en la presidència, en la gerència o en d’altres òrgans del Consorci.\n18.1 La Comissió Permanent s’ha de reunir en sessió ordinària, com a mínim, cada dos mesos. En sessió extraordinària s’ha de reunir sempre que la convoqui el president o la presidenta, per iniciativa pròpia o a petició de dos membres de la Comissió Permanent.\n18.2 Els requisits, forma i contingut de les convocatòries de les sessions que celebri la Comissió Permanent són els establerts a l’article 12 d’aquests Estatuts.\n18.3 Les persones membres de la Comissió que no puguin ser presents a la reunió poden delegar la representació i vot en una altra persona membre de la Comissió Permanent.\n18.4 Per prendre acords és preceptiva l’assistència de tres membres de la Comissió Permanent en exercici del càrrec. Els acords s’han de prendre amb el vot de la majoria de les persones membres assistents o representades a la reunió. En cas d’empat dirimeix el vot de qualitat del president o de la presidenta.\n18.5 Serà necessari el vot favorable dels dos terços del nombre legal de membres per a la validesa de l’acord de formulació de l’avantprojecte del Pla de Salut de la Regió Sanitària Barcelona Ciutat. Serà suficient la majoria absoluta si, transcorregut un mes des de la sessió en què no s’assoleix la majoria de dos terços, no s’arribés a un acord per majoria qualificada.\nDel secretari/de la secretària\n19.1 La Junta General ha de designar un secretari o una secretària amb les atribucions pròpies del càrrec, que pot o no tenir la condició de membre de la Junta General.\n19.2 La persona que ocupi la secretaria assisteix a les sessions de la Junta General i a les de la Comissió Permanent amb veu però sense vot, si no n’és membre. Si té la qualitat de membre hi assistirà amb veu i vot.\n19.3 L’exercici del càrrec de secretari o secretària té una durada de quatre anys, reelegible indefinidament per períodes d’igual durada.\nNo obstant això, la Junta General pot acordar el cessament de la persona designada a aquest efecte en qualsevol moment, amb la majoria ordinària prevista a l’article 13.2 d’aquests Estatuts.\n20.1 El secretari o la secretària, o la persona que es designi en absència de la persona titular del càrrec, ha d’aixecar acta dels acords presos a les reunions de la Junta General i de la Comissió Permanent, signada pel secretari o la secretària amb el vistiplau de la presidència. El secretari o la secretària ha d’expedir certificacions dels acords quan ho demani una persona amb dret a fer-ho.\n21.1 La gerència és l’òrgan executiu del Consorci. Als efectes del desenvolupament de les funcions pròpies de la Regió Sanitària Barcelona Ciutat, aquest càrrec té la naturalesa que estableix l’article 28 de la Llei 15/1990, de 9 de juliol.\n21.2 La persona que ocupi la gerència és nomenada per la persona titular del Departament de Sanitat i Seguretat Social, a proposta de la Junta General del Consorci, escoltat el Consell de Direcció del Servei Català de la Salut.\n21.3 El càrrec de gerent es desenvolupa en règim de dedicació exclusiva, i al seu titular li són aplicables les causes d’incompatibilitat que preveu l’article 13.3 de la Llei 15/1990, de 9 de juliol.\n21.4 El gerent o la gerent assisteix a les reunions de la Junta General i de la Comissió Permanent, amb veu i sense vot.\nEl consorci formalitzarà un contracte amb el gerent o la gerent en el qual s’han d’especificar les condicions del nomenament, les seves obligacions d’acord amb l’article 23, la seva remuneració, el termini de durada i les altres causes d’extinció.\nEn tot cas, la durada no excedirà els cinc anys, si bé podrà prorrogar-se per voluntat d’ambdues parts d’acord amb les disposicions legals vigents.\n23.1 Corresponen al gerent o la gerent les funcions següents:\n23.1.1 Representar administrativament el Consorci i relacionar-se com a gerent amb les administració públiques, les institucions, les entitats i els particulars.\n23.1.2 Assolir els objectius que estableixi la Junta General i la Comissió Permanent.\n23.1.3 Proposar a la Junta General el pressupost anual, i a la Comissió Permanent els plans generals d’actuació i els plans d’inversió del Consorci.\n23.1.4 Executar i fer complir els acords de la Junta General, de la Comissió Permanent i les disposicions de la presidència.\n23.1.5 Administrar el patrimoni i els béns del Consorci, d’acord amb les atribucions que li hagin estat encomanades per la Comissió Permanent.\n23.1.6 Executar el pla d’inversions anual i formalitzar, si escau, els contractes d’obres, instal·lacions, serveis i subministraments.\n23.1.7 Proposar el nomenament i el cessament dels càrrecs de l’estructura de gestió del Consorci, sempre que no li correspongui fer-ho a un altre òrgan.\n23.1.8 Contractar, sancionar, separar o rescindir les relacions de treball amb el personal fix, temporal, eventual, interí o de suplències, de caràcter laboral; aprovar els ascensos de categoria del persona fix de caràcter laboral i fixar les remuneracions, les funcions i els trasllats del personal d’acord amb els criteris o les instruccions que estableix la Comissió Permanent.\n23.1.9 Autoritzar les despeses i ordenar els pagaments del Consorci, de conformitat amb les atribucions que li hagin estat assignades per la Comissió Permanent.\n23.1.10 Vetllar per la millora dels mètodes de treball i per la introducció de les innovacions tecnològiques, així com per la conservació i el manteniment dels serveis, les instal·lacions i els equipaments del Consorci.\n23.1.11 Assistir a les reunions de la Junta General i de la Comissió Permanent, amb veu però sense vot.\n23.1.12 Preparar la documentació que, per mitjà de la presidència, s’ha de sotmetre a la consideració de la Junta General i de la Comissió Permanent i informar de tot el que sigui necessari per a l’adequat exercici de les seves competències, particularment pel que fa a la confecció i el compliment del pressupost anual, i als plans generals d’actuació.\n23.1.13 Presentar anualment a la Junta General l’inventari balanç, la liquidació del pressupost, la memòria de l’entitat i el resultat de la gestió assistencial i econòmica de l’exercici anterior.\n23.1.14 Informar periòdicament els òrgans de direcció del Consorci sobre el funcionament i l’estat de situació del Consorci.\n23.1.15 Les altres que li atribueixen aquests Estatuts i aquelles que la Junta General, la Comissió Permanent i la presidència li deleguin, dins de les seves atribucions respectives.\n23.1.16 A més el gerent o la gerent del Consorci exerceix les funcions que l’article 29 i concordants de la Llei 15/1990, de 9 de juliol, atribueixen als gerents de les regions sanitàries, pel que fa referència a la Regió Sanitària Barcelona Ciutat.\nLes funcions previstes en aquest apartat s’entenen sens perjudici de les que són atribuïdes als restants òrgans del Consorci d’acord amb aquests Estatuts.\nDe l’adjunt o l’adjunta a la gerència\n24.1 L’adjunt o l’adjunta a la gerència és nomenada per la Comissió Permanent.\n24.2 Corresponen a l’adjunt o l’adjunta a la gerència les funcions següents:\n24.2.1 Coordinar el funcionament del Comitè de Direcció del Consorci.\n24.2.2 Dirigir i coordinar les actuacions de les direccions operatives de sector, d’acord amb els criteris de la gerència i del Comitè de Direcció del Consorci.\n24.2.3 Dirigir i coordinar les actuacions del Consorci en els temes de planificació i avaluació, i en especial en matèria de salut pública i atenció a les drogopedèndències.\n24.2.4 Substituir el gerent o la gerent en cas d’absència o malaltia.\n24.2.5 I, en general, qualsevol altra que li encarregui a la gerència.\nDe la Corporació Sanitària de Barcelona\n25.1 Les funcions relatives a la coordinació de la gestió i la tutela sanitària de les entitats adscrites al Consorci i les que aquest ens creï o en les quals hi participi, s’exerceixen mitjançant la Corporació Sanitària de Barcelona.\n25.2 La Corporació Sanitària de Barcelona, òrgan instrumental del Consorci sense personalitat jurídica, compta amb l’organització següent:\nb) El Comitè Coordinador.\n26.1 El Consell Rector exerceix, en relació a les entitats adscrites al Consorci i les que aquest ens creï o en les quals participi les funcions següents:\n26.1.1 Informar la política de convenis i contractes per a la prestació de serveis amb el Servei Català de la Salut o amb d’altres entitats públiques o privades.\n26.1.2 Adoptar les mesures adients per tal de millorar la coordinació de llurs centres, serveis i establiments i optimitzar-ne els recursos.\n26.1.3 Conèixer anyalment la memòria d’activitats i l’estat de comptes.\n26.1.4 Proposar a la Comissió Permanent la creació de comitès i/o comissions específiques, així com de les funcions a desenvolupar.\n26.2 En relació a les entitats a què es refereix la disposició final 4, els respectius convenis i protocols han d’especificar les funcions a realitzar pel Consorci a través del Consell Rector de la Corporació Sanitària de Barcelona.\n26.3 A més, el Consell Rector ha d’exercir les funcions a què fa referència l’article 7.1, epígraf f), de la Llei 15/1990, de 9 de juliol, pel que fa a la ciutat de Barcelona, en el supòsit que el Consell de Direcció del Servei Català de la Salut les delegui en la Corporació Sanitària de Barcelona, així com aquelles altres tasques que li encomani la Junta General i la Comissió Permanent del Consorci.\n27.1 El Consell Rector de la Corporació Sanitària de Barcelona té la composició següent:\na) Cinc persones en representació de la Generalitat de Catalunya, designades per la persona titular del Departament de Sanitat i Seguretat Social.\nb) Tres persones en representació de l’Ajuntament de Barcelona, designades per l’alcalde o l’alcaldessa de la ciutat.\nc) Una persona en representació de la Molt Il·lustre Administració de l’Hospital de la Santa Creu i Sant Pau, designada pel seu Patronat.\n27.2 Quan el Consorci passi a desenvolupar funcions de coordinació i tutela en relació a d’altres entitats sanitàries compreses en l’àmbit de la ciutat de Barcelona, com a conseqüència de la seva adscripció a l’ens esmentat, en el corresponent Acord de la Junta General s’ha d’especificar, si s’escau, el nombre de representants que s’assigna a cadascuna d’elles en el Consell Rector de la Corporació Sanitària de Barcelona, així com la possible variació dels atribuïts a les restants administracions i entitats que ja en formem part, tenint en compte que la representació ponderada de la Generalitat de Catalunya i de l’Ajuntament de Barcelona en aquest òrgan, a efectes del còmput de vot, mai no pot ser inferior al 51% i al 30%, respectivament.\n28.1 Correspon a la persona titular del Departament de Sanitat i Seguretat Social designar la persona titular de la presidència de la Corporació Sanitària de Barcelona, d’entre les persones membres del Consell Rector que actuen en representació de la Generalitat de Catalunya, i a l’alcalde o alcaldessa de l’Ajuntament de Barcelona la persona titular de la vicepresidència, d’entre les persones membres del Consell Rector que actuen en representació de l’Ajuntament d’aquesta ciutat.\n28.2 El president o la presidenta i el vicepresident o la vicepresidenta de la Corporació Sanitària de Barcelona desenvolupen aquests càrrecs, respectivament, tant en el Consell Rector com en el Comitè Coordinador. A més són membres nats de la Comissió Permanent del Consorci.\n28.3 El president o la presidenta i el vicepresident o la vicepresidenta de la Corporació assisteixen a les reunions de la Junta General, amb veu i sense vot.\nCorresponen al president o la presidenta de la Corporació Sanitària de Barcelona les atribucions següents:\n29.1 Exercir la representació de la Corporació, sens perjudici de les funcions de representació institucional del Consorci que corresponen al president o la presidenta de la Junta General.\n29.2 Convocar, presidir, suspendre i aixecar les sessions del Consell Rector i de la Comitè Coordinador, i decidir els empats amb el seu vot de qualitat.\n29.3 Proposar al Consell Rector l’adopció de qualsevol acord sotmès a la competència d’aquest òrgan que estimi oportú, sens perjudici de les facultats atribuïdes als òrgans de govern de les entitats a què es refereixen els apartats 1 i 2 de l’article 26.\n29.4 Dictar les disposicions particulars que consideri adequades per al compliment dels acords del Consell Rector i del Comitè Coordinador, si s’escau.\n29.5 Exercir les altres funcions que li atribueixen aquests Estatuts i aquelles que li siguin delegades.\nEl vicepresident o la vicepresidenta de la Corporació Sanitària de Barcelona supleix la persona que ocupa la presidència en els casos de vacant, d’absència o de malaltia. Exercirà, a més, les funcions que aquesta li delegui per escrit, de la qual cosa n’ha de donar compte al Consell Rector.\n31.1 El Consell Rector ha de designar un secretari o una secretària amb les funcions pròpies del càrrec, que pot o no tenir la condició de membre del Consell.\n31.2 El secretari o la secretaria del Consell Rector ho és també del Comitè Coordinador.\n31.3 El secretari o la secretària assisteix a les sessions del Consell Rector i del Comitè Coordinador amb veu però sense vot, si no n’és membre. Si té la qualitat de membre d’aquests òrgans hi assistirà amb veu i vot.\n31.4 El secretari o la secretària de la Corporació Sanitària de Barcelona, o la persona que sigui designada per substituir-lo en cas d’absència, desenvolupa les seves tasques en els termes que estableix l’article 20 d’aquests Estatuts.\n31.5 L’exercici del càrrec de secretari o secretària de la Corporació té una durada de quatre anys, reelegible indefinidament per períodes d’igual durada. No obstant això, el Consell Rector pot acordar el cessament de la persona designada a aquest efecte en qualsevol moment, amb la majoria que li cal per adoptar acords ordinàriament.\n32.1 El Comitè Coordinador, òrgan depenent de la Corporació, exerceix les funcions següents:\n32.1.1 Proposar al Consell Rector les mesures adients per millorar la coordinació dels centres, serveis i establiments dels òrgans de gestió i entitats a què es refereix l’article 26 i optimitzar-ne els recursos.\n32.1.2 Assessorar el Consell Rector en les restants matèries sotmeses al seu àmbit de competència.\n32.1.3 Aquelles altres que se li encomanin per la Junta General, la Comissió Permanent o que li delegui el Consell Rector, en l’àmbit de les seves competències.\n32.2 El Comitè Coordinador és format pels representants que per a cadascun dels òrgans de gestió i entitats que creï el Consorci o en les quals hi participi i aquelles que li siguin adscrites , amb caràcter tuïtiu o no, determini la Junta General, llevat que les referides entitats ja estiguin representades en el Consell Rector en virtut del que disposa l’article 27.\nEn el supòsit que el Consell de Direcció del Servei Català de la Salut delegui en la Corporació Sanitària de Barcelona l’exercici de les funcions a què fa referència l’article 7.1, epígraf f), de la Llei 15/1990, de 9 de juliol, pel que fa a la ciutat de Barcelona, el Comitè Coordinador s’ampliarà amb la incorporació dels representants que determini la Junta General per a cadascuna de les restants entitats adscrites funcionalment al Servei Català de la Salut que es vegin afectades.\n33.1 El Consell Rector s’ha de reunir en sessió ordinària, com a mínim un cop l’any. En sessió extraordinària s’ha de reunir sempre que la convoqui el president o la presidenta, per iniciativa pròpia o a petició de tres membres del Consell Rector.\n33.2 El Comitè Coordinador s’ha de reunir en sessió ordinària, com a mínim, una vegada cada tres mesos, i en sessió extraordinària sempre que la convoqui el president o la presidenta, per iniciativa pròpia o a petició de tres membres del Comitè Coordinador.\n33.3 Les convocatòries i el règim d’adopció d’acords del Consell Rector i del Comitè Coordinador es regeixen per les previsions dels articles 12 i 13 d’aquests Estatuts.\nDel Consell de Salut\nEl Consell de Salut del Consorci Sanitari de Barcelona té la composició, funcions i règim de funcionament que estableixen els articles 30, 31 i 32 de la Llei 15/1990, de 9 de juliol, i les disposicions dictades en el seu desplegament, sens perjudici del que preveu la disposició addicional 4 d’aquests Estatuts.\nOrdenació territorial de la ciutat de Barcelona\n35.1 Els sectors sanitaris compresos en l’àmbit territorial de la ciutat de Barcelona resten adscrits al Consorci Sanitari de Barcelona.\n35.2 La naturalesa i funcions dels sectors sanitaris i dels òrgans en què aquests s’estructuren són els previstos a la secció 1 del capítol 3 del títol 4 de la Llei 15/1990, de 9 de juliol. La Junta General pot desenvolupar l’organització i règim de funcionament dels sectors sanitaris i de llurs òrgans, tenint en compte les previsions d’aquesta Llei.\nEl patrimoni del Consorci quedarà reflectit en l’inventari corresponent, que revisarà i aprovarà anualment la Comissió Permanent.\n37.1 Per a la realització dels seus objectius, el Consorci disposarà dels recursos següents:\n37.1.1 Les aportacions realitzades per les entitats consorciades.\n37.1.2 Les subvencions, auxilis, ajuts i donatius.\n37.1.3 Els rendiments dels serveis que presti, que estaran adscrits directament al pressupost de cada centre.\n37.1.4. Els crèdits que s’obtinguin.\n37.1.5 Les cessions d’ús dels béns que facin les entitats consorciades.\n37.1.6 Els productes del seu patrimoni.\n37.1.7 Qualsevol altres que puguin correspondre.\n37.2 El patrimoni que les entitats consorciades aportin al Consorci s’adscriurà funcionalment a aquest ens. Aquestes entitats podran mantenir la titularitat del patrimoni esmentat.\n38.1 La Junta General ha d’aprovar un pressupost anual equilibrat d’ingressos i despeses del Consorci abans del 31 de desembre de cada any, per poder aplicar-lo a l’exercici econòmic següent. El pressupost esmentat recollirà els drets que es preveuen liquidar i les obligacions que, com a màxim, podrà reconèixer el Consorci, durant el corresponent exercici.\n38.2 El pressupost del Consorci ha d’incloure separadament el pressupost o els estats de previsió d’ingressos i despeses, segons correspongui, dels òrgans de gestió o entitats que creï el consorci o que hi restin adscrits amb caràcter tuïtiu.\n38.3 El Consorci s’ha de sotmetre a les disposicions establertes en la Llei 15/1990, de 9 de juliol, i disposicions concordants, quant a l’aprovació del pressupost corresponent a la Regió Sanitària Barcelona Ciutat.\n39.1 El règim comptable i de control econòmic s’adaptarà a les disposicions vigents en la matèria que dicti la Generalitat, tot mantenint els principis i criteris del Pla de Comptabilitat Pública de la Generalitat de Catalunya.\n39.2 Els actes del Consorci que determinin el reconeixement i liquidació de drets i obligacions o despeses de contingut econòmic, així com els ingressos i pagaments que en derivin, i la recaptació, inversió i aplicació, en general, dels cabals públics administrats seran objecte de control financer permanent per l’interventor o la interventora de la Generalitat que designi l’interventor o la interventora general de la Generalitat de Catalunya, en els termes i amb l’abast previst en la resolució que a tal efecte dicti la persona titular del Departament d’Economia i Finances.\n39.3 Els fons del Consorci seran custodiats en comptes bancaris oberts directament a nom del Consorci.\n39.4 L’interventor o la interventora podrà assistir a les sessions de la Junta General del Consorci, amb veu però sense vot.\n40.1 Dins el primer trimestre de cada any, la gerència elevarà a la Junta General, a través del president, la liquidació del pressupost del Consorci, així com la proposta de compte d’explotació de l’exercici anterior i l’inventari balanç a 31 de desembre.\nS’exceptuen els corresponents als òrgans de gestió i entitats adscrites amb caràcter tuïtiu que han de ser elevats a la Junta General pel president o la presidenta de la Comissió Permanent.\nLa Junta General ha d’aprovar els comptes i balanços dins el segon trimestre de l’exercici següent al de referència, i en donarà compte immediatament a les entitats consorciades.\n40.2 La Junta General decidirà la destinació dels romanents de l’exercici, que s’aplicaran en primer lloc a l’amortització de deutes del Consorci mateix, si s’escau.\n41.1 La contractació de personal per part del Consorci és de naturalesa laboral.\n41.2 Pel que fa al personal laboral i funcionari adscrit al Consorci procedent de les entitats que el configuren, depèn funcionalment del Consorci, però es manté la seva dependència orgànica de les entitats d’origen, i es garantiran els seus drets actius i passius.\n41.3 El personal que presti serveis en els organismes gestors que creï el Consorci o s’hi adscriguin seguirà el règim de dependència funcional i orgànica establert en l’apartat precedent, llevat que els protocols d’adhesió o els Estatuts dels organismes esmentats estableixin una altra cosa.\n41.4 No obstant el que s’estableix als apartats anteriors, el Consorci resta subrogat en la posició jurídica que ostenta el Servei Català de la Salut en relació amb el personal contractat laboralment per aquest ens amb destinació a la Regió Sanitària Barcelona Ciutat.\n41.5 El personal funcionari de l’Administració de la Generalitat de Catalunya, com també el personal estatutari de la Seguretat Social que presta els seus serveis a la Regió Sanitària Barcelona Ciutat, manté tots els seus drets i obligacions d’acord amb el règim jurídic que els és d’aplicació, amb adscripció funcional al Consorci Sanitari de Barcelona. Aquest personal podrà exercir el dret d’opció a que fa referència la disposició addicional 21 de la Llei 32/1991, de 24 de desembre, de pressupostos de la Generalitat per al 1992, per tal d’integrar-se en la plantilla de personal laboral del Consorci en els mateixos termes que preveu l’esmentada disposició, el Decret 85/1994, de 19 d’abril, pel qual es dicten normes per a la integració a la plantilla del personal laboral del Servei Català de la Salut (DOGC núm. 1890, de 29.4.1994), i llurs disposicions concordants.\n41.6 En tot cas, el personal a què es refereix l’apartat 4, com també el personal que s’integri a la plantilla de personal laboral del Consorci d’acord amb el que preveu l’apartat 5, podrà participar en peu d’igualtat amb el personal laboral del Servei Català de la Salut en els concursos de promoció interna i provisió de llocs de treball que aquest ens convoqui.\n42.1 La contractació del Consorci s’ha d’ajustar a les previsions de la legislació sobre contractes de les administracions públiques.\n42.2 Les competències que la legislació vigent en matèria de contractes atribueix a l’òrgan de contractació corresponen a la Comissió Permanent del Consorci.\n42.3 La mesa de contractació és designada per l’òrgan de contractació que pot delegar en el gerent o la gerent del Consorci.\n43.1 D’acord amb el que disposa l’article 4 d’aquests Estatuts, el Consorci és sotmès al dret públic i els seus actes poden ser impugnats en via administrativa davant la Junta General, d’acord amb les previsions de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú, modificada per la Llei 4/1999, de 13 de gener, i de la Llei 13/1989, de 14 de desembre, d’organització, procediment i règim jurídic de l’Administració de la Generalitat de Catalunya.\n43.2 Les reclamacions de responsabilitat patrimonial i l’exercici d’accions, quant a les reclamacions prèvies a la via civil i laboral, es regeixen per les previsions de dites lleis.\nEn tot cas, el règim de contractació, com també el règim patrimonial, financer, pressupostari, comptable, d’impugnació dels actes i de representació i defensa en judici del Consorci, en l’exercici de les funcions pròpies de la Regió Sanitària de Barcelona Ciutat, s’han d’ajustar a les previsions contingudes a la Llei 15/1990, de 9 de juliol, d’ordenació sanitària de Catalunya, i disposicions concordants.\nSuspensió de l’exercici de competències.\nLes administracions consorciades poden suspendre l’exercici de llurs competències per mitjà del Consorci en els supòsits que preveu l’article 61.3 de la Carta Municipal de Barcelona.\nLa modificació d’aquests Estatuts, amb l’acord previ de la Junta General amb el quòrum establert a l’article 13.3 haurà de ser ratificada per les administracions consorciades i aprovada amb les mateixes formalitats emprades per a l’aprovació dels presents Estatuts.\n47.1 La dissolució del Consorci s’ha de dur a terme per llei, tal i com preveu l’article 61.4 de la Carta Municipal de Barcelona.\n47.2 La llei determinarà la forma en què s’hagi de procedir per a la liquidació dels béns, drets i obligacions del Consorci i la reversió de les obres i instal·lacions existents a favor de les administracions consorciades.\n47.3 En cap cas el procés de dissolució i liquidació del Consorci no pot suposar la paralització, la suspensió o la no-prestació dels serveis assistencials, sanitaris i docents així com de les funcions pròpies de la Regió Sanitària Barcelona Ciutat que porti a terme el Consorci. La Generalitat podrà adoptar les mesures que cregui adients per garantir la continuïtat d’aquests serveis i funcions, sens perjudici de mantenir el caràcter autònom del Consorci fins al moment de la seva liquidació efectiva.\n—1 De conformitat amb el que estableixen els articles 61.7 i 105 de la Llei 22/1998, de 30 de desembre, de la Carta Municipal de Barcelona, el Consorci crearà l’Agència de Salut Pública de Barcelona, amb naturalesa d’organisme autònom, per a l’exercici de les competències a què es refereix l’article 103 de l’esmentada Carta.\nL’assumpció integral per l’ens personalitzat de les funcions previstes en els apartats 1 i 2 de l’article 103 de la Carta Municipal, en matèria de medi ambient i consum, requerirà, prèviament, la determinació dels serveis a adscriure per part de les administracions consorciades, així com la formalització dels convenis i l’aprovació dels acords entre ambdues administracions.\n—2 Es mantenen en favor de la Comissió Permanent i de la Corporació Sanitària de Barcelona les funcions delegades al Consorci pel Departament de Sanitat i Seguretat Social i pel Consell de Direcció del Servei Català de la Salut, en els termes de les resolucions del conseller de Sanitat i Seguretat Social de 22 de juny de 2000 (DOGC núm. 3174, de 4.7.2000) i de 30 de juny de 2000 (DOGC núm. 3177, de 7.7.2000).\n—3 Es deixen sense efecte les delegacions de funcions acordades per la Junta General del Consorci el 12 de gener de 2000, en favor de la Comissió Permanent (DOGC núm. 3137, d’11.5.2000), així com les acordades pel Consell Rector de la Corporació Sanitària de Barcelona, el 15 de gener de 2002, en favor de la Comissió Permanent (DOGC núm. 3566, d’1.2.2002).\n—4 L’assignació de representants al Consell de Salut a què es refereixen l’article 30.1.b) i la disposició transitòria novena de la Llei 15/1990, de 9 de juliol, s’entén produïda a l’Ajuntament de Barcelona, de conformitat amb allò que disposa l’article 104.3 de la Llei 22/1998, de 30 de desembre, de la Carta Municipal de Barcelona.\n—1 L’efectivitat de l’adscripció al Consorci Sanitari de Barcelona dels centres, serveis i establiments que conformen la Corporació Sanitària Clínic en els termes del protocol aprovat per la Junta General del Consorci Sanitari de Barcelona el 2 de juliol de 2001, romandrà supeditada a la signatura de l’esmentat protocol entre ambdues entitats.\n—2 Mentre no es procedeixi a la creació de l’Agència de Salut Pública de Barcelona, l’Institut de Salut Pública de Barcelona romandrà adscrit al Consorci als efectes de la coordinació i tutela sanitària, de conformitat amb el que estableix l’Acord primer del Conveni subscrit el 31 de maig de 2001 entre la Generalitat de Catalunya, el Consorci Sanitari de Barcelona i l’Ajuntament de Barcelona.\n—1 Als efectes del que disposen els apartats 1 i 2 de l’article 8.1 i l’article 17.3 d’aquests estatuts, són entitats creades pel Consorci: el Servei Coordinador d’Urgències de Barcelona, Societat Anònima-061 (SCUBSA-061), i quan es doni compliment a el que estableix la disposició addicional primera d’aquests Estatuts, l’Agència de Salut Pública de Barcelona.\nSón entitats adscrites al Consorci en relació amb les quals aquest ens exerceix les funcions tuïtives previstes en l’article 17.3 d’aquests Estatuts: l’Institut Municipal d’Assistència Sanitària (IMAS), l’Institut de Prestacions d’Assistència Mèdica al Personal Municipal (PAMEM).\n—2 Són entitats adscrites al Consorci respecte de les quals s’exerceixen funcions de coordinació i tutela sanitària a què es refereix l’article 26.1 d’aquests Estatuts, la Fundació de Gestió Sanitària de l’Hospital de la Santa Creu i Sant Pau.\n—3 Resten adscrits al Consorci la Ciutat Sanitària i Universitària Vall d’Hebron i els centres, serveis i establiments sanitaris d’atenció primària de la ciutat de Barcelona gestionats per l’Institut Català de la Salut, en els termes dels acords o protocols d’adscripció a l’efecte establerts i, en qualsevol cas, als efectes del que disposa l’article 26.1 d’aquests Estatuts.\n—4 Els restants centres, serveis i establiments de protecció de la salut i d’atenció sanitària i sociosanitària públics i de cobertura pública compresos en l’àmbit de la ciutat de Barcelona podran subscriure amb el Consorci convenis i protocols mitjançant els quals s’establiran els mecanismes de coordinació amb la resta del dispositiu sanitari públic de la ciutat de Barcelona. En tot cas, per a l’adopció dels acords relatius a l’aprovació d’aquests convenis i protocols, la Junta General requerirà la majoria prevista a l’article 13.3 d’aquests Estatuts.


Insuficiència cardíaca | ICS Catalunya Central\n← Recomanacions per evitar les intoxicacions\nBolets a la Catalunya Central. Informació i receptes →\nEls símptomes principals de la insuficiència cardíaca són la dificultat per respirar, el cansament i la debilitat, l’augment ràpid del pes i la disminució de la producció d’orina.\nPer poder determinar si patiu aquesta malaltia és necessari que el vostre metge o la vostra metgessa, a més de tenir en compte les molèsties que li pugueu explicar, us demani una sèrie de proves: anàlisi de sang, radiografia de tòrax, electrocardiograma i ecocardiograma.\nQuant heu d’avisar el vostre professional de medicina o d’infermeria?\nSi noteu dolor al pit.\nSi guanyeu pes de manera ràpida (1 kg en un dia o 2 kg en dos o més dies). És recomanable controlar-vos el pes diàriament o, com a mínim, tres vegades per setmana.\nSi se us inflen els peus.\nSi observeu que orineu menys del normal en el vostre cas.\nSi teniu més dificultat per respirar quan feu les activitats que dueu a terme normalment.\nSi necessiteu dormir amb més coixins.\nSi teniu tos persistent.\nSi noteu molt cansament.\nPreneu correctament la medicació\nÉs molt important que no deixeu mai la medicació indicada, i que no preneu cap medicació nova sense consultar el vostre metge o la vostra metgessa. Si teniu algun problema podeu consultar-l’hi sempre.\nTingueu hàbits de vida saludables\nFeu una dieta saludable; us ajudarà a controlar el pes i els nivells de colesterol. Cal que cuineu els aliments preferentment a la planxa, al forn, al vapor o al microones. Eviteu el consum de greixos. És recomanable que mengeu poca quantitat i que ho feu sovint (cinc àpats al dia), sense atipar-vos.\nReduïu el consum de sal. Eviteu el menjar preparat, els congelats, els embotits i els dauets de brou. Podeu fer servir altres condiments per millorar el gust dels aliments.\nControleu la quantitat de líquid que beveu. El vostre metge o la vostra metgessa us pot indicar quina quantitat de líquid és recomanable beure per dia.\nEviteu el consum d’alcohol i d’altres begudes excitants com ara el cafè, el te o les coles.\nFeu una activitat física de forma regular (per exemple, caminar) en funció de la vostra tolerància. Podeu consultar el vostre o la vostra professional de medicina o d’infermeria, si voleu fer un altre tipus d’exercici.\nDisminuïu les situacions que us alterin els nervis.\nPreneu altres mesures importants\nControleu que la vostra pressió arterial estigui dins de la normalitat.\nVacuneu-vos. És important que us vacuneu de la grip i la pneumònia.\nEviteu els canvis bruscos de temperatura per no refredar-vos.\nAquesta entrada s'ha publicat dins de Malalties i etiquetada amb consells de salut, cor. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Rifugio Campolongo Rotzo Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Rotzo.\nLocalitA Campolongo, Rotzo, Rotzo, Itàlia, 36010 - Veure al mapa\nMés informació sobre Rifugio Campolongo\nConvenientment situat a Valle, Rifugio Campolongo és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Valle. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, restaurant, bar, lloguer de bicicletes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, telèfon, articles de tocador, plat de dutxa, assecador de cabell per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Valle, faci de Rifugio Campolongo la vostra llar.\nAllotjaments a Rotzo


L'Hospital Can Misses amplia la capacitat del Laboratori de Microbiologia i podria processar fins 300 PCR diàries\nCreat el 17 Juny 2020\n\_ Multiplica per sis la seva capacitat màxima diària per a processar proves PCR\n\_ Comptarà amb dos nous termocicladors i un extractor automatitzat de RNA més\nEl Laboratori de Microbiologia de l'Hospital Can Misses podrà processar diàriament fins a 300 proves PCR (sigla en anglès de Reacció en Cadena de la Polimerasa) per al diagnòstic de la COVID-19. Fins ara es podien processar fins a 48 PCR a el dia, de manera que la capacitat màxima de processament es multiplica per sis.\nActualment s'estan adequant els espais per instal·lar nova tecnologia, que consistirà en un nou extractor automatitzat de RNA i dos termocicladors. Les actuacions donaran una autonomia major al Laboratori de l'Hospital, el que permetrà reduir significativament el nombre de proves que es derivaven a l'Hospital Universitari Son Espases per ser processades. Els pacients, així, es beneficiaran d'un servei més eficient i àgil.\nLa presidenta de Govern de les Illes Balears, Francina Armengol, acompanyada de la consellera de Salut, Patricia Gómez; del director general de el Servei de Salut, Juli Fuster; de la responsable del Servei de Microbiologia; Adoración Hurtado, i de la directora gerent, Carmen Santos, amb l'equip directiu de l'Àrea de Salut d'Eivissa i Formentera, ha visitat les actuacions de condicionament.\nEl Laboratori passarà a comptar amb set llocs de treball, cinc d'ells protegits amb SAI (sistema d'alimentació ininterrompuda). A més s'instal·larà un ull de bou per a la correcta visualització de la zona d'amplificació, s'obrirà una nova comunicació interior, s'habilitaran bancades a la zona de preparació de mostres i a la zona d'amplificació, es modificarà el flux d'aire per crear pressió positiva a la zona de preparació de mostres i es redistribuiran les estufes i neveres.\nGestió de 12.000 proves de la COVID-19\nLa presidenta ha aprofitat la seva visita a Eivissa per conèixer de primera mà l'estat de les actuacions d'un dels serveis on més s'ha incrementat l'activitat durant la crisi de la COVID-19. El Laboratori ha gestionat al voltant de 12.000 proves: fins al 15 de juny s'havien gestionat 11.928 proves, de les quals 9.548 han estat PCR; d'aquestes últimes 9.186 es han enviat a Son Espases i 362 s'han processat a Can Misses. D'altra banda, també s'han practicat a Can Misses 2.160 test d'anticossos i 275 test ràpids amb la tècnica ELISA.\nEl Laboratori ha arribat a tramitar al voltant de 300 proves diàries, en els moments de més activitat, que han estat els dels processos de cribratge en les residències sociosanitàries -a tot el personal i als pacients- i a tot el personal de l'Àrea de Salut d'Eivissa i Formentera. D'aquestes 300 proves diàries gestionades, a Can Misses s'han analitzat unes 15 diàries, aquelles que no admetien demora, com ara els ingressos en UCI, els trasllats a altres centres i les intervencions quirúrgiques urgents, entre d'altres.\nL'equip de Microbiología está format per quatre microbiòlegs, els doctors Adoración Hurtado, cap de Servei, Susana Ramon, Javier Segura i Gemma Jiménez, cinc tècnics de laboratori i els dos supervisors de laboratori, Dolors López i Carlos Gustavo Martínez Cervera.\nL'Àrea de Salut d'Eivissa i Formentera ha reforçat l'equip de tècnics de laboratori amb la contractació de tres tècnics més. Així, s'incorpora un més per torn per a la gestió de la COVID-19, de manera que actualment el servei compta amb sis tècnics de laboratori.\nMicrobiologia s'ha anat equipant progressivament per poder oferir una resposta adequada a l'increment de nombre de proves. Així, fins ara, s'havien adquirit dos aparells per al diagnòstic molecular ràpid: un amb un panell respiratori multidiana que permet la determinació d'altres virus respiratoris i un temps de resposta de setanta minuts, model QIAstat, i un altre que permet l'obtenció dels resultats en cinquanta minuts, model GeneXpert.


El Barça d'hoquei patins es conjura per tornar a tenyir la Copa del Rei de blaugrana\nDesprés de dos anys sense aixecar el títol, l'equip arriba al torneig de Blanes amb l'objectiu de recuperar el trofeu\nEls jugadors del Barça, preparats / FC BARCELONA\nBarcelonaDesprés de dos anys sense aixecar el títol de la Copa del Rei, el Barça d'hoquei patins arriba al torneig de Blanes amb l'objectiu de recuperar el trofeu. Aitor Egurrola, Raül Marín i Xavi Barroso analitzen a l'ARA amb quines sensacions arriba l'equip blaugrana.\n"Tenim ganes de treure's l'espina de l'any passat. El Barça fa dos anys que no guanya la Copa del rei i aquest és un club en què gairebé estàs obligat a guanyar-ho tot", reconeix Xavi Barroso. "Tenim ganes de tenir un premi, que és la recompensa que busca qualsevol esportista", afegeix Raül Marín. "Els títols no es reconquereixen, es conquereixen. Nosaltres tenim una il·lusió màxima per guanyar la Copa del Rei", discrepa Aitor Egurrola.\n"Arribem a la Copa del Rei amb bones sensacions, tot i que és veritat que amb els últims resultats s'havien generat alguns dubtes fora de l'equip. No hem tingut l'encert necessari en alguns partits, però hem recuperat les bones sensacions. Si fem les coses bé, tenim moltes possibilitats de guanyar el títol", explica el porter.\n"L'equip arriba bé, tant físicament com d'ànims. El nostre objectiu és tornar amb premi", diu Raül Marín. "Arribem a la Copa del Rei amb molt bones sensacions. Hem recuperat l'encert que ens havia faltat en alguns partits i volem portar el títol al Palau Blaugrana. Si guanyem, donarem un cop d'efecte de cara a altres competicions. Podem fer coses molt grans", explica Xavi Barroso.\nL'Alcoi, un rival descarat\nEl Barça disputarà els quarts de final contra l'Enrile PAS Alcoi. "És un equip molt ofensiu que practica un hoquei molt descarat i valent. Si estan encertats, tenen jugadors de qualitat", resumeix el porter. "És un rival jove i complicat, que té una gran efectivitat al davant i disputarà el torneig amb molta il·lusió", afegeix Raül Marín, que haurà de competir contra el seu exequip. "El partit contra l'Alcoi és una primera final. És un equip que està fent un joc molt maco", adverteix Xavi Barroso.\nAitor Egurrola Raül Marín


Els Majoristes Mercabarna esperen comercialitzar prop de 400 tones de castanya aquesta setmana\nLa tradició gastronòmica de La Castanyada es manté tot i les temperatures suaus\nTot i les temperatures suaus previstes per aquesta setmana, els Majoristes del Mercat Central de Fruites i Hortalisses de Mercabarna esperen distribuir prop de 400 tones de castanya i mantenir la tendència de les darreres castanyades. Pel que fa al moniato, també per aquesta setmana, es preveu que les vendes se situïn entorn de les 160 tones. Aquest volum és inferior a fa un any, en què la distribució va pujar gràcies a la baixada de les temperatures, però és similar a anys anteriors de tardors caloroses. En ambdós casos, hi ha bon producte i dels orígens més valorats per detallistes i consumidors finals. Els preus, molt estables amb relació a fa un any.\n“La tradició de menjar castanyes rostides i calentes suporta les temperatures suaus de les darreres tardors” expliquen els Majoristes del Mercat Central de Fruites i Hortalisses especialitzats en aquest producte. “En els darrers cinc anys s’ha mantingut una tendència bastant estable, amb variacions lleugeres”, expliquen. Els majoristes estimen que durant aquesta setmana i amb motiu de la tradicional festa de la Castanyada, es distribuiran des de Mercabarna prop de 400 tones de castanya. Els preus seran molt estables amb relació a fa un any. Tanmateix recorden que “les castanyes presenten diferents qualitats i diferents valoracions”.\nDes de fa algunes setmanes que la castanya gallega, la més apreciada i l’extremenya ja es veuen al mercat majorista i parades dels mercats municipals. La castanya gallega és la més valorada i esperada per bona part dels detallistes. Es caracteritza pel seu sabor dolç i textura més suau. “Tenim bon producte de Galícia, sobretot de La Coruña”, asseguren els majoristes. També hi ha castanya extremenya, de molt bona presència i valorada també pel consumidor. Altres orígens són Portugal i Màlaga. Aquest any la castanya catalana de la província de Barcelona arriba amb retard.\nMoniato, canvi de tendència\nPer la seva banda, el moniato, tubercle saludable que procedeix sobretot de Málaga i Cadis, primers grans orígens, seguit del producte de la província de Barcelona, serà un altre dels protagonistes aquesta setmana. Es preveuen unes vendes molt similars a la Castanyada de 2017 amb unes 160 tones de producte distribuït.\nEls majoristes especialitzats en aquest tubercle expliquen que “el consum de moniato a la tardor es veu molt afectat per les altes temperatures. De mica en mica va decreixent el seu consum per la Castanyada. En canvi, es consolida com un producte habitual en l’oferta de tot l’any”. Pel que fa al preu del moniato es presenta molt estable i sense oscil·lacions remarcables en comparació als darrers anys.\nMoniato, extraordinàries propietats saludables\nEl moniato té moltes propietats saludables interessants. Per això, els experts en nutrició recomanen introduir de manera regular aquest tubercle a la dieta, i no reduir el seu consum a la Castanyada. Entre altres atributs, és una font de provitamina A que va bé per mantenir la salut del cabell, la vista, les mucoses, i els ossos i ajuda a prevenir determinats tipus de càncer.\nCastanya, nutritiva i tradicional\nCom explica la dietista Montse Reus “les castanyes són unafruita seca molt nutritivaque ens aportenescalforienergia duradorai ens permetenmantenir unbon rendimentdurantels matins freds d’hivernsense necessitat de picar entre hores”. A més, és una fruita tradicional a casa nostra que es fa servir a la cuina des del segle XVIII.