Gairebé una dècada de l’aberrant brindis de cap d’any amb cervesa\nPer molts recursos que hi dediquin no assoliran mai que les persones amb un mínim de bon gust brindin el cap d’any amb cervesa; no és només un atemptat a la tradició, sinó un autèntic exercici de mal gust\nAra fa nou anys, durant les retransmissions televisives de les campanades de cap d’any que acomiadaven el 2012 i donaven la benvinguda al 2013, l’equip de màrqueting d’Estrella de Galicia va aconseguir desplaçar el cava, per primera vegada a la història, com a protagonista del brindis de cap d’any.\nA La Sexta, la presentadora de televisió Sandra Sabatés i el cuiner Alberto Chicote, feien xocar les seves ampolles de cervesa després de menjar-se els raïms. A Antena 3, eren el presentador Carlos Sobera i l’actriu, model i presentadora de televisió Paula Vázquez qui també celebraven amb cervesa l’arribada del nou any.\nUn any després la situació encara va anar a pitjor, la periodista i presentadora de televisió Anna Simón, la vigent Reina del Cava coronada tres mesos enrere a la Plaça de l’Ajuntament de Sant Sadurní, protagonitzava el brindis de cap d’any d’Antena 3 amb la cervesa Estrella de Galicia. El seu contracte amb la marca de cervesa estava per sobre del seu jurament de defensa i enaltiment del cava que havia fet.\nLa indústria de la cervesa, econòmicament molt més potent que la indústria del cava, va fer una exhibició de muscle econòmic i va aconseguir arrabassar al cava el protagonisme, contra nature, del brindis de cap d’any a les televisions. Van vèncer però no van convèncer.\nTot i la íntima satisfacció dels que des del 2004 odiaven tot allò que tenia a veure amb Catalunya per poder observar com es menystenia una tradició atribuïda als catalans, la de brindar amb cava, el brindis amb cervesa es va quedar amb un pur muntatge televisiu que segurament no van seguir, ni segueixen, el propi comitè de direcció d’Estrella de Galicia en els brindis que han anat fet per celebrar el cap d’any. Bàsicament perquè sota el punt de vista de les harmonies gastronòmiques no s’aguanta per enlloc.\nEl temps ha anat passant i aquestes ferides a la vanitat del sector de les bombolles s’han normalitzat fins al punt que, a costa d’anar-ho fent any rere any, han deixat de ser notícia. Però els responsables de màrqueting d’Estrella de Galicia, sota l’objectiu de recerca de noves fórmules per augmentar el consum del seu producte, de donar-li una volta a les tradicions i perseverant en el camí que van iniciar ara fa, gairebé una dècada, han comprat per aquest cap d’any, el del 2021, el brindis amb la seva cervesa a Antena 3, La Sexta, Telecinco, Cuatro i Televisión de Galicia (TVG).\nAmb això guanyaran notorietat de marca i continuaran essent una de les marques més recordades del cap d’any, però per molts recursos que hi dediquin, no assoliran mai que les persones amb un mínim de bon gust i amants dels plaers gastronòmics brindin el cap d’any amb cervesa. Ni amb l’Estrella de Galicia, ni amb cap. No és només un atemptat a la tradició, sinó un autèntic exercici de mal gust. I sota el punt de vista de l’art del maridatge i l’harmonia entre menjar i beure, combinar raïms i cervesa és una autèntica aberració.\nUs desitjo un bon any a tots, fins i tot, als que brindin amb cervesa!!


En aquesta secció podeu veure un recull d'imatges dels nostres treballs.\nBriera Brinox Brimetall, S.L. és una empresa del sector del metall, especialitzada en el tractament i manipulació de l'acer inoxidable, així com també del ferro i de l'acer corten. Disposem d'unes instal·lacions ben equipades i de personal tècnic qualificat per tal de poder satisfer les necessitats del client, garantint la màxima qualitat en materials i acabats. Fer la feina ben feta i complir les expectatives dels nostres clients és la nostra filosofia de treball.\nEl nostre àmbit d'activitat és ampli. Elaborem productes per a empreses del sector alimentari i de la restauració, hotels i càmpings, llotges i d'altres espais de venda al públic, com mercats municipals. També forma part de la nostra ampla oferta de construcció metàl.lica la decoració d'interiors de vivendes particulars (fins i tot per a vaixells) i establiments comercials: portals, portes, baranes, reixes, suports per taules, rètols o façanes, entre d'altres productes.\nEn la cadena de valor de la construcció, donem el suport que sol.liciti el client, tant pel que fa a la fabricació i instal.lació de possibles elements estructurals, com en la fase de decoració de la construcció, un cop finalitzada. Així, per exemple, fabriquem canals de desaigües a mida, obertures fixes d'acer inoxidables, sòcols o baranes, entre d'altres. Finalment, també realitzem tasques de mantiment de maquinària industrial.


Xangai, dia 3 (30 d’abril de 2014): visita a l’Acadèmia d’Agricultura de Xangai (i II)\nAmb ella parlo bastant, mentre els altre estan immersos en converses paral·leles. A la taula, rodona i giratòria, porten un munt de menges. Aquí comencen amb fruita i tomàquets “cherries” i després tot de plats: peixos, un colom amb el cap inclòs (gairebé em vénen ganes de treure la primera papilla), granota, i un llarg etcètera. Sort que també hi ha verdures molt bones, com bambú, patata lilosa, iuca o ginkgo... El més deliciós, però, és el vi que ens porten. És com el nostre vi ranci, amb el mateix gust, però m’expliquen que és fet d’arròs. La veritat és que m’entusiasma un piló! Anem xerrant i cada dos per tres em toca brindar amb algun dels comensals. Els hi ensenyo el “Salut i peles” i l’aprenen de seguida entre rialles. Finalment, després del llarg àpat, és moment de tornar a la feina. Visitem el seu centre d’investigació, em fan una petita presentació del que fan (realment molt interessant i amb un gran nivell) i xerrem d’altres aspectes professionals. Sort de nou de la Dong, que no havia d’assisitir a la reunió, però que ho fa per fer d’intèrpret. Finalment, un cop tots els temes tractats em torna a venir a buscar la conductora; no parla ni borrall d’anglès, però amb els gestos es fa entendre: fa que un dels nois l’acompanyi per tal de tornar-me a l’hotel perquè deu tenir por d’avorrir-se amb algú amb qui no pots intercanviar paraules! Em tornen a l’hotel, m’acomiado d’ells i després de deixar les coses, em disposo a tornar a les profunditats de la ciutat. De l’anterior vegada recordava els Yu Garden (http://www.yugarden.com.cn/yugarden/; http://en.wikipedia.org/wiki/Yu_Garden) , un centre neuràlgic i amb molta presència autòctona, per bé que també és dels llocs a on es poden trobar també turistes. Agafo un taxi que m’hi porta en un tres i no res i durant una bona estona em perdo pels carrerons, pel laberint que conformen les parades farcides de menges, records, robes, etc. Hi ha olors que m’entusiasmen i d’altres que m’ofenen, però què hi farem! Passo una bona estona allí i quan ja és fosc, decideixo retornar a l’hotel. I és en aquest punt a on m’indigno. No hi ha taxi que em vulgui portar. Passa més de mitja hora abans no en trobo un. Els hi ensenyo l’adreça de l’hotel, escrita en xinès, i em diuen que no. I no sóc l’única a qui li fan; ho fan a molts turistes, tal i com corroboro amb un grup d’homes europeus a qui els hi fan el mateix. Em desespero per moments, però al final trobo un taxista que em porta. Emprenyada, compro quatre queviures i no faig gaire res més; el dia ha estat llarg i intens, amb un regust agredolç: veure que també hi ha moltes dones en el món de la recerca i que la directora de l’Institut és una dona per un costat m’alegra, però per l’altra m’emprenya molt que es comportin de la manera que ho fan alguns taxistes amb els turistes, així com que tot el punyeter dia estan tot el dia estan enganxats als mòbils, fins i tot mentre condueixen o els hi expliques quelcom. Què hi farem, així és la Xina...\n(La imatge correspon als Yu Garden)


Agència Tributària:Model 036 i 037 - Presentació en paper del model 037\nL'accés no requerix identificació amb Cl@ve PIN o certificat electrònic. El formulari es complimenta en línia i, prèvia validació pel servidor de la AEAT, s'obté el PDF de la declaració per a imprimir i presentar-lo a les oficines de la AEAT\nNota: Com indica en l'avís, el model 037 en PDF té caràcter d'esborrany i no té validesa fins que no haja sigut presentat a les oficines de la AEAT, per tant, la data efectiva de presentació serà la de la seua presentació impresa a l'oficina de la AEAT\nMitjançant el botó "Examinar..."pot importar un fitxer generat amb el formulari o amb un programa extern.\nSi no disposa d'un fitxer amb l'emplenament, haurà de consignar la causa o causes que motiven la presentació de la declaració i les pàgines corresponents a la causa o causes marcades prèviament.\nSi prem el botó "GUARDAR" es guardarà un fitxer de tipus NIF037.txt a la carpeta "Descàrregues" o en la ubicació que estiga predeterminada al navegador.\nUna vegada acabat l'emplenament, l'haurà de validar.Requerix tindre instal·lat un visor de documents PDF, per exemple, Adobe Reader.A la part inferior del formulari prema "Validar".\nEs generarà un document PDF (incorporant el número de justificant, nombre de referència, data i hora) amb els fulls del model censal en els quals s'ha consignat alguna dada.Podrà guardar-lo a l'ordinador personal i haurà d'imprimir-lo per a la seua presentació en l'Administració o Delegació corresponent al seu domicili fiscal, acompanyat de la documentació oportuna en cada cas, on es completarà l'enregistrament del model censal.\nSi té dubtes en l'emplenament consulte les instruccions del model.També pot trucar al telèfon 901 33 55 33 / 91 554 87 70 d'Informació Tributària o consultar personalment en la seua Delegació o Administració.\nAnteriorPresentació en paper del model 036SegüentEstat de tramitació de la sol·licitud d'alta censal


virus editorial | Insurrectes de res\nInsurrectes de res 96 pàgines\nJoanjo Garcia 12,50 €\nEstiu del 2017. Miquel contacta angoixat amb un antic company de l’institut. Per què Karim ha tornat al barri? Per què ho ha fet jus- tament ara? Potser vol venjar-se de l’assetjament que va patir quan era adolescent? En el confús context dels atemptats terroristes de Barcelona, els prejudicis, el racisme i la islamofòbia tornen a sacse- jar uns amics de barri impregnats per un vell sentiment de culpa. Un còctel explosiu que podria acabar amb una tragèdia.\nA Insurrectes de res, Joanjo Garcia fa un pas endavant en la seua fecunda i premiada trajectòria amb una novel·la curta però impac- tant que transcorre entre l’actualitat i la dècada dels anys noranta. Un relat com un colp de puny que ens parla d’amistat, identitats, incomprensió, esperança i rebel·lia. Però, sobretot, de la necessitat de combatre els discurs de l’odi que creix en la nostra societat.


Convent de les Arts - Programació Arts Visuals\nConvit, suggerència reflexiva, pregunta retòrica i -a falta d'una coma- apel·lació alhora, PARLEM CONTEMPORANI? és el primer cicle de programació estable d'Arts Visuals que organitza el Convent de les Arts d'Alcover.\nAmb vocació de cicle anual, el Convent, un projecte de llarg recorregut però incipient alhora, obre les portes amb la present convocatòria als artistes visuals de disciplines i indisciplines diverses, per fer-los copartíceps de la seva pròpia maduració.\nSi fins ara, les instal·lacions acabades del Convent han servit per allotjar residències i espectacles d'Arts escèniques i musicals, aquest 2017 arriba l'hora d'obrir alguns dels espais en procés per a mostrar i produir obres de l'àmbit de l'arquitectura efímera, les instal·lacions, el vídeoart o la performance.\nUs proposem doncs, una trobada mensual, durant un semestre, on anirem presentant, en sessions de crítica i debat, les peces sorgides d'aquesta convocatòria, de les col·laboracions amb les escoles d'Art i Arquitectura del Camp i d'artistes convidats.\nProperament anunciarem el programa per a la sessió inaugural del dia 2 de setembre i més endavant el programa complet.\nUn cop anunciades les bases, el calendari serà el següent:\n24 de setembre - data límit de recepció de propostes\nAnunci de seleccionats i publicació del programa posteriorment\nCalendari PARLEM CONTEMPORANI?\n2 de setembre - Sessió 00\n14 d'octubre - Sessió 01\n11 de novembre - Sessió 02\n16 de desembre - Sessió 03\n13 de gener - Sessió 04\n10 de febrer - Sessió 05\nReunits en qualitat de jurat el 28 de setembre l'Antoni Pinyol, la Lídia Porcar, la Sílvia Itúrria i l'Aleix Antillach han acordat per unanimitat les següents participacions:\nA la categoria 2a, instal·lacions/arquitectura efímera:\n- Fragments de Ludovica Rossi\n- Cartografia imaginària de Sònia Tomeu\nA la categoria 2b, instal·lacions:\n- Wild side, panorama de Cheaters' collective\n- Seguint els contrabrontus d'Albert Gironès\n- Prohibit el pas de Medir Cucurull\n- Desnuar de Vanessa Pey\nA la categoria 2c, vídeo i vídeoart:\n- Hem acceptat totes les propostes rebudes.\n(Essent les peces rebudes insuficients per a programar una sessió, probablement es reobri la convocatòria)\nA la categoria 2d, acció/performance:\n-Amb els ulls tapats d'Àlvar Calvet\n-Lumux Movitux de Gemma Peramiquel\nBases PARLEM CONTEMPORANI?\nPlànols Convent de les Arts\nDocumento Adobe Acrobat [143.4 KB]


Roses & Berries Trieste Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nRoses & BerriesLocalita' Trebiciano 38, Trebiciano, Trieste, Itàlia, 34149 - Veure al mapaExcepcional9,3Basada en41comentarisRoses & BerriesVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosMolt bona ubicació 8,7Veure al mapa8,7UbicacióParticularitats que li encantaranmini bar\nComparar amb allotjaments semblantsSelecció actualRoses & BerriesVictoria Hotel Letterario TriesteDuchi Vis à VisValoració dels clientsExcepcional 9,3 (41 comentaris)Excel·lent 8,5 (4 comentaris)Excepcional 9,1 (684 comentaris)BarriTrebicianoTrieste CentreTrieste CentreWi-Fi Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTADesdejuni Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòsSeleccionar datesVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjament\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Roses & Berries és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Trieste. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Trieste. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com magatzem d'equipatge, servei de cangur, servei de bugaderia, servei de llançadora. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, escriptori, mini bar, despertador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Roses & Berries la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Trieste.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsarticles de tocadorempolles d'aigua de cortesianeveraassecador de cabellescriptoriplat de dutxacalefaccióforn microonessala d'estardespertadormini bartelevisió de pantalla planaMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal informar l'establiment de l'hora d'arribada prevista amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'establiment. Comentaris recents de clients


Ca la Mitall : de juliol 2011\nEstranys mecanismes de la memòria\nAvui he recordat el cop que vaig posar-me dins d'una nevera d'aquestes per a festes i que per cada persona que demanava un refresc sortia jo ben fresca i li donava la llauna oberta. Evidentment durant uns minuts això va ser la sensació de la festa i jo l'endemà carregava un constipat de ca l'ample.\nEm passa sovint que oblido anècdotes genials que tothom recorda i que després em gravo a la memòria gràcies a la memòria dels altres. És així com algú em recorda per un tàper de formatge ratllat, per les paraules perdudes o per la lluna que hi havia quan jo creia que era pels pastissos o les mirades de reüll. Sóc ben bé allò de mi que els altres recorden. I així em reconstrueixo fins que em sorprenc a mi mateixa cantant cançons de la rockera californiana tenyida de ros.\nPublicat per lamitall a 23:27 3 comentaris:\nL'amant d'altres dies deixava cada dia amb despit la bossa de brossa orgànica al seu portal. Així, mig oberta, perquè ella hi veiés totes les espines, que ara només menjava peix.\nCada matí li entrava una ferum tal al pis, que ella va creure que li calia canviar les juntes de les finestres. Així, es va buscar un nou amant fuster, d'aquests de l'alumini.\nSempre havien tingut problemes de comunicació.\nPublicat per lamitall a 20:22 Cap comentari:\nno em queixaré més de la calor\nles estacions em marquen el bioritme. de fet, cada vegada més. de petita ni me n'adonava, d'adolescent preferia les fulles grogues de la tardor i ara l'estiu m'il·lumina. com una planta ressorgeixo i sense els canvis trimestrals m'avorriria i no tindria conversa a l'ascensor o amb la peixatera. és ara que no em costa llevar-me d'hora (va, només una mica), ni netejar malgrat la xafogor del pis, ni sortir cada vespre. i a l'hivern només cuinaria i llegiria. tant que he pensat de comprar-me un congelador industrial per preparar carmanyoles d'estiu, que ara sí que em costa encara-me als fogons. em passaria el dia al costat de l'aigua, si és dolça millor, i deixaria passar les hores mentre el sol m'acaricia o em torra insolent. tant li fa, a l'estiu sóc quasi invencible. només em falta el ritual que ho perpetuï i no hi haurà qui em guanyi.\nPublicat per lamitall a 19:13 1 comentari:\nPlena de seny, lleigs desigs de mi tall\nSi et pica més la curiositat...\nA qui llegeixo\ncartes a l'eternitat\nel racó de Sa Paupa\nels fa dos dies jo\nla Laia i el Toni\npinzellades de l'entorn


Tot va començar un matí que necessitava una cinta de casset verge. Les dues que gasto d'habitud gravant i regravant estaven plenes amb una entrevista que vull conservar de document sonor, i el company del diari que també va pel món amb cintes de casset no hi era. Per tant, no tenia alternativa: n'havia de comprar una de nova. Ho vaig provar al meu poble, en sis botigues diferents, i res, ja no en tenien. En alguna em van respondre que me'n podien demanar i al cap de 48 hores la tindria. Però vaig pensar que no havia de ser tan difícil de comprar-ne a mà el mateix dia que la necessitava. Un cop a Barcelona, vaig trucar a El Corte Inglés i a l'FNAC. Res. En aquest darrer em van dir que la podia comprar per internet, i al cap de dos o tres dies la rebria. Una cinta de casset. Aquí em vaig començar a preocupar, mentre els companys em comminaven a comprar una gravadora digital. Si tots aquests anys sempre he anat amb gravadora –la mateixa– i sempre m'ha anat bé, per què he de canviar? Si torna el vinil, per què no pot tornar el casset? No cauria en el vell parany del capitalisme: crear-te unes necessitats que no tens. Ara era una qüestió d'orgull, però també de revolta. Molt personal, si volen, però revolta, al capdavall.\nAlgunes trucades erràtiques em van portar al carrer Tallers. Allà un home molt amable em va respondre, amb tota naturalitat, que sí, és clar que tenia cassets. “Segur?”, vaig inquirir tremolosa. En comprar el carregament (“són molt bons, ja ho veuràs”, 3 euros per cinta) li vaig preguntar pel futur del casset: “No passarà com amb el vinil, perquè el casset necessita una maquinària més complicada per fer-lo i no té l'aura del vinil.”\nDel més popular dels formats, d'aquelles vacances amb el casset al cotxe, no en quedarà res de res. Vaig marxar acomiadant-me d'un món que se'n va, però sobretot, més que cap altra cosa, encreuant els dits perquè encara quedin botigues com les del carrer Tallers.\n(Article publicat el divendres 1 de novembre del 2013 al diari El Punt Avui)\nPublicat per Anna Ballbona a 9:33\nEtiquetes de comentaris: carrer Tallers, Casset, El Punt Avui, Naps i cops


"Els independentistes, per voluntat popular, disposen del poder i a més repressió, seguiran augmentant. En democràcia el fuet sempre acaba perdent"\n"Vostè s’hauria de manifestar com el rei de tots, equidistant, i recomanar la tolerància a ambdues parts, perquè hem de començar a dialogar des de zero, sense condicions"\nEl nou president, entre el 31 de gener i el 2 de febrer.\nEls temes de territori que també importen el 21-D.\nEl 21 de desembre, eleccions amb moltes coses en joc.\nEl gran fracàs de Rajoy i d’Espanya com a democràcia.\nPrimers passos per a una AMAC catalana\nL’AJUNTAMENT de la Torre de l’Espanyol és l’últim que ha decidit abandonar l’Associació de Municipis en Àrees de Centrals Nuclears (AMAC), una entitat que és de caràcter estatal. Abans ja ho han fet altres poblacions ebrenques com Garcia, Flix, Riba-roja d’Ebre, la Fatarella o Corbera d’Ebre. De fet, de la zona nuclear d’Ascó només pertanyen a l’AMAC els ajuntaments d’Ascó, Vinebre, la Palma d’Ebre, Móra d’Ebre i Móra la Nova, així com dos municipis del Priorat: el Molar i la Figuera. D’altra banda, Tivissa també pertany a l’AMAC, però ho és a través de la zona nuclear de Vandellòs. Ara la Torre de l’Espanyol ha dit que ja n’hi ha prou.\nL’ALCALDE, Joan Juncà ha detallat que, més enllà de la inoperància d’una entitat que costava a l’Ajuntament 15.000 euros anuals, i on hi havia alcaldes que es negaven a renunciar a certes dietes, la situació política actual també havia afectat l’AMAC. I és que tots els canvis de funcioament que es proposaven des dels municipis catalans, es tombaven automàticament gràcies a la majoria absoluta que tenien els alcaldes dels pobles nuclears de la resta de l’Estat.\nObres sí, però sense renunciar al nou hospital.\nEl relleu anunciat a l'alcaldia de Tortosa.\nErcros consuma el tancament a Flix.\nLes crítiques al nou pressupost de Tortosa.


Dos alumnes solsonins, al Consell Nacional d'Infants i Adolescents de Catalunya - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nDos alumnes solsonins, al Consell Nacional d'Infants i Adolescents de Catalunya\nredacciósolsona 04.04.2015 | 00:00\nEl Consell d'Infants i Adolescents de Solsona (CIAS) es va incorporar formalment al Consell Nacional dels Infants i Adolescents de Catalunya el 21 de març passat, en el decurs de la primera reunió de l'assemblea d'aquest òrgan col·legiat adscrit al departament de Benestar Social i Família, que té per objectiu potenciar el dret dels nens i adolescents a ser escoltats i tinguts en compte.\nAda Santos, alumna del l'Escola El Vinyet, i Marc Vilà, de l'Escola Arrels Primària, són els dos integrants del CIAS que van ser escollits per la resta de membres del grup per representar-los en l'àmbit català. L'objectiu principal de l'assemblea a la qual van assistir era l'aprovació del pla de treball per a l'any en curs, perquè cadascun dels vocals pogués donar la seva opinió abans de votar-lo.\nPer a Ada Santos, que valora molt positivament l'experiència de participar en aquest òrgan, "és important tenir representació al Consell Nacional dels Infants i Adolescents perquè hi portem la veu de molts nens de Solsona i tenim l'oportunitat de millorar Catalunya amb l'opinió dels nens, ja que sempre decideixen els grans". Per la seva banda, Marc Vilà és del parer que aquesta implicació és necessària "per manifestar als adults allò que sentim, ja que tenim punts de vista diferents sobre els afers públics".\nAquest any el Consell Nacional dels Infants i Adolescents s'ha fixat quatre objectius principals: difondre per tot Catalunya què és aquest òrgan; aconseguir més vocals i crear nous consells municipals als pobles i ciutats on no n'hi ha; redactar un bon règim intern, i participar en els òrgans on el Consell Nacional està inclòs, la comissió de seguiment del Pacte per a la Infància i el Consell General de Serveis Socials.


Arriba "La serva padrona" després d’un gran èxit a Ciutad...\nArriba "La serva padrona" després d’un gran èxit a Ciutadella\nL’òpera de Pergolesi, amb direcció d’Andrés Salado i Ana Cuéllar, es representarà els dies 23 i 24 amb Simón Orfila, Irene Mas i Joan Servera\nL’òpera de Pergolesi La serva padrona s’estrenarà aquest divendres 23 al Teatre Principal de Palma, procedent del Teatre des Born de Ciutadella on va obtenir l’aplaudiment unànime del públic i el reconeixement de la crítica especialitzada. Podeu veure la roda de premsa de presentació aquí.\nLa serva padrona compta amb la direcció escènica d’Ana Cuéllar i la direcció musical d'Andrés Salado i serà interpretada pels solistes Irene Mas, Simón Orfila i Joan Servera i per l’Orquestra de Cambra Illa de Menorca.\nAquest muntatge operístic és una coproducció entre el Teatre Principal de Palma, el Teatre des Born de Ciutadella, l’Orquestra de Cambra Illa de Menorca i l’Orquestra de Cambra de Mallorca, una circumstància que, en paraules de Josep R. Cerdà, director del Teatre Principal, "és un fet històric donat que fa 20 anys que no es feia una coproducció d’òpera entre Mallorca i Menorca".\nCerdà ha destacat també la vocació de mobilitat que té aquesta coproducció tot i que "no és una òpera de petit format ni una òpera de butxaca, la intenció és que pugui fer gira per Mallorca i per altres llocs". Després de l’estrena de Ciutadella i Palma, les futures funcions de La serva padrona comptaran amb l’Orquestra de Cambra de Mallorca, dirigida per Bernat Quetglas, que serà l’encarregat de fer la gira per diferents teatres illencs.\nPer part seva, Ana Cuéllar, la directora d’escena ha explicat que "hem volgut fer una lectura més actual i hem volgut posar l’èmfasi en aquells treballs que són invisibilitzats pel fet de ser fets per dones".\nLa feina de Cuéllar ha estat elogiada per Josep R. Cerdà que assegura que "és difícil fer combinar una òpera barroca amb una comèdia", una dificultat que Ana Cuéllar ha sabut superar.\nLa serva padrona és una de les òperes curtes més famoses i representades de la Història. Escrita en un primer moment com a intermezzo de l’òpera seriosa Il prigioner superbo del mateix compositor, l’òpera aviat s’independitzà i feu la volta a Europa.\nLa petita òpera còmica de Pergolesi creà un gran rebombori i detonà tota una revolució musical al segle XVIII, coneguda com la Querelle des Bouffons, que canvià el curs de la història de l’òpera occidental. Gairebé tres-cents anys després, La serva padrona continua divertint i captivant a tota classe de públic.\nMantenint aquest esperit revolucionari i transgressor de l’obra, l’espectacle proposa una lectura actual i feminista de l’òpera, que, jugant amb l’ambigüitat històrica, parla sobre el treball invisibilitzat de la dona, en concret del treball a la llar.


Carta oberta al Secretari General d'Interior Joan Boada (ICV)\nEl dijous 20 de novembre de 2008 milers d’estudiants universitaris van sortir al carrer per mostrar el seu rebuig a l’Espai Europeu d’Ensenyament Superior (EEES), conegut com a Procés de Bolonya. La manifestació havia de baixar per Les Rambles de Barcelona després del carrer Pelai. En aquest punt un desplegament completament desproporcionat d’agents de la Brigada Mòbil, els antiavalots dels Mossos d’Esquadra, armats amb porres, escuts i escopetes de pilotes de goma, van impedir el pas de la manifestació de manera extremadament violenta. Aquesta situació es repeteix una vegada i una altra en aquest punt des de fa dos anys, quan una manifestació en què es denunciava la repressió contra els moviments socials que dies abans havia arribat a una gravetat extrema quan els Mossos d’Esquadra van fer un de manera indiscriminada i violenta del famós kubotan\n23/11/2008 23:45 Opinió\nEls organitzadors de la manifestació, el Sindicat d’Estudiants dels Països Catalans (SEPC) i la Coordinadora d’Assemblees d’Estudiants (CAE), van avançar cap al cordó policial per poder baixar per Les Rambles, on els antiavalots van arrancar la pancarta i van agredir a la capçalera de la manifestació. En aquest moment, l’organització va aturar la marxa i, convençuda de que manifestar-se i expresssar-se lliurement és un dret civil bàsic que la policia no pot limitar amb coaccions i agressions, va decidir avançar lentament i sense ús de la violència, com prova que els manifestants de la capçalera anaven amb els braços agafats entre ells renunciant fins i tot a defensar-se dels possibles cops dels antiavalots. Davant de l’actitud pacífica però decidida dels manifestants, els Mossos d’Esquadra van córrer contra la capçalera de la manifestació que, indefensa, va aguantar com va poder els cops de porra, empentes, puntades de peu i cops de puny dels antiavalots. Es pot veure clarament a les imatges com són els Mossos d’Esquadra es llencen brutalment contra els manifestants sense que aquests féssin res més que caminar lentament per baixar per Les Rambles; per comprovar-ho es pot veure el vídeo que l’Agència Catalana de Notícies té penjat a internet, al minut 1:34 (el podeu veure al bloc de Saül Gordillo, director de l’ACN, a la següent adreça blocs.mesvilaweb.cat/node/view/id/113999).\nEl dia següent a la manifestació, el Secretari General de la Conselleria d’Interior i dirigent d’Iniciativa per Catalunya - Verds, Joan Boada, va assegurar a Vic que l’actuació dels Mossos d’Esquadra a la manifestació del dia 20 de novembre havia estat “modèlica” i “excel·lent”. El Sr.Boada entén per modèlic carregar indiscriminadament contra una manifestació pacífica i que fins a l’actuació de la policia de la Generalitat havia transcorregut amb normalitat i sense incidents. Per excel·lent, els d’Iniciativa per Catalunya entenen partir el llavi al fotoperiodista d’El Público José Colón i agredir a cops de porra al periodista de l’Agència Catalana de Notícies Albert Salamé. Excel·lent i modèlic és que ja s’hagin comptat 25 manifestants ferits, entre els quals hi ha dos canells trencats que van requerir atenció hospitalària immediata i desenes de contusionats. Jo mateix porto un canell immobilitzat a causa de la limitació en els tres plans de moviment, un hematoma lineal d’uns 6 centímetres amb eritema al gluti esquerre i un altre l’escàpula dreta a nivell supracromial (espatlla dreta).\nPer si la dosi de cinisme de Joan Boada no hagués estat suficient, va assegurar que la policia va “temperar” l'actitud “molt violenta” d'una “minoria” d'estudiants. Quina minoria i quina violència Sr.Boada? Allà la violència va ser unidireccional, dels Mossos contra els manifestants, que, malgrat l’actuació policial injustificada i desproporcionada, van decidir continuar la manifestació amb un altre recorregut per no donar la satisfacció a la Conselleria d’Interior d’aconseguir dissoldre els manifestant per evitar que les reivindicacions fóssin silenciades a cops de porra. La violència és que els Mossos d’Esquadra detinguéssin injustificadament un estudiant de Ciències Polítiques de la Universitat de Barcelona per mirar d’atemorir tot el moviment estudiantil, quelcom ja ja es poden treure del cap, perquè la seva violència mai podrà vèncer la convicció de que estem lluitant per una universitat pública i de qualitat.\n* Xavier Monge és estudiant de Dret de la Universitat de Barcelona i membre de la Junta de Facultat de Dret


L'associacióQui somQuè femServeis per a associatsAssocia't\nInici | L'associació | Qui som\nL'Associació AS-CAN ha desenvolupat una intensa activitat de conscienciació i captació de comerços i ha participat activament en les diferents campanyes de promoció del comerç que s'han fet a la ciutat.\nL'Associació de Comerciants del carrer Cantàbria - Pont del Treball i Rodalies (AS-CAN), és la impulsora de l'Eix Comercial Sant Martí. El seu territori ocupa la zona compresa entre la Rambla Prim i Bac de Roda per una banda i la Gran Via i la ronda de Sant Martí per l'altra, es a dir els barris de Sant Martí de Provençals i laa Verneda-LaPau. L'Associació, constituïda el 1999, ha desenvolupat una intensa activitat de conscienciació i captació de comerços, i ha participat activament en les diferents campanyes de promoció del comerç que s'han fet a la ciutat, i degut a la seva activitat, han estat capaços de portar a terme el projecte de conversió en eix comercial reconegut.\nPer què un eix comercial?\nAquest concepte (l’Eix comercial) s’entén com a una entitat que reuneix als comerciants d’un territori, amb un objectiu concret però múltiple:\nDelimitar una zona de concentració comercial.\nAdequar-la urbanísticament per que cobreixi les necessitats que el comprador necessita.\nDonar-li un nom genèric.\nPotenciar la millora de les pròpies instal·lacions comercials i l’arribada de noves empreses.\nGenerar la promoció interna i externa necessàries que generi al seu temps el fluix imprescindible de clients.\nImplicar en el projecte a tot aquell que es beneficia de la dinàmica econòmica i social generada.\nConsolidar l’actuació per mitjà d’una estructura organitzativa professionalitzada que s’haurà d’anar desenvolupant al ritme adequat.\nEl pla de dinamització\nTots aquests plantejaments serien molt difícils de realitzar si, a l’inici del projecte no hi hagués un suport decidit de les Institucions:\nSuport de l’Ajuntament de Barcelona, tant per part del Districte (planejament urbanístic, accions al carrer, col·laboració en temes de seguretat, mobilitat i tants d’altres) com de la Regidoria de Comerç (participació a la Comissió dels Eixos comercials del Consell Ciutat i Comerç, ajudes per a accions concretes, etc.)\nSuport per part de la Direcció General de Comerç de la Generalitat de Catalunya amb ajuts per a elements tan fonamentals com poden ser l’estructura o les promocions, tan les externes com les internes.\nPerò el més important es el suport efectiu, entusiasta i unànime de tots els comerciants per tirar endavant el projecte. Només depèn de nosaltres, si nosaltres volem, podem.\nPlànol de Situació de l'Eix Comercial\nMossos d'Esquadra - Consells de Seguretat


Un nou començament – Marta Bretó Photography\n7 de Gener de 2017\tIn\tGeneral Natura\nComencem junts un nou any. Un nou principi, ple de somnis, il·lusions i bons propòsits. Recordem l’any recentment passat a través de les fotografies que han perdurat en les nostres càmeres i en el nostre interior. Vells projectes es tornen nous i encara que a més d’un que un altre mandrós (entre els quals m’incloc sense amagar-me) li costi arrencar, espero en breu poder donar-vos-els a conèixer … Alguns ja sabeu de què va 😉\nÚltima foto de l’any. Circumpolar al Circ de Gurrundué\nComencem junts el 2017. Començar una cosa nova sempre és emocionant i aterrador alhora. Recórrer aquest nou i insegur camí que no sabem on ni per on ens portarà. No us sembla emocionant i divertit? Al mi si, serà tota una aventura!\nPrimera foto de l’any. Exemplar jove de trencalòs\nEn aquesta entrada seré breu, només volia compartir amb vosaltres, a manera de curiositat, la meva última foto del 2016 i la primera del 2017 (Encara que realment la primera va ser d’una parella de trencalòs a primera hora del matí em quedo amb aquesta d’un exemplar jove que va aparèixer una mica més tard). Seria una activitat divertida si també poguéssiu compartir les vostres amb mi. Us deixo també, per als que no em seguiu per mailing o Facebook, el vídeo resum del 2016. Que el gaudiu!\nViatge fotogràfic a Islàndia: crònica i fotos\nViatge Fotogràfic a Escòcia: Crònica i fotos


La Covid tindrà un efecte contrari al 'baby boom' que s'havia pronosticat - Empordà\nEl confinament per la Covid tindrà un efecte contrari al 'baby boom' que s'havia pronosticat\nACN 01.05.2021 | 17:33\nUna parella amb un cotxet i un nadó. ACN\nUna parella amb un cotxet i un nadó.\nAixò, combinat amb el fet d'una tendència a la baixa en el nombre de fills per dona i que en els últims anys "no hi ha hagut un gran flux migratori", explica que l'any passat pugui ser de rècord negatiu de naixements. Les dades de nounats de l'any passat es publicaran al juliol, però el padró municipal d'habitants provisional a 1 de gener del 2021 publicat recentment ja donava pistes: en aquesta data, els individus d'entre 0 i 4 anys eren 321.888, un 5,5% menys que els 340.669 de dotze mesos abans. La caiguda, insisteix López-Gay, s'explica no només amb la baixa natalitat, sinó també a una caiguda en el saldo migratori. A més, deixa clar que les dades que s'han fet públiques fins ara només permet una comparació directa entre els nascuts el 2020 amb els del 2015, que ja passen a la franja dels nens de 5 a 9 anys.\nA l'espera de les dades oficials del juliol, el demògraf creu que "és molt probable" que la diferència entre nounats i defuncions el 2020 sigui "d'una pèrdua similar a la Guerra Civil". Les víctimes de la pandèmia han contribuït a accentuar una tendència que ja va començar el 2018 i el 2019 de més òbits que naixements, cosa que no tenia precedents recents fins llavors. L'expert també explica que després del 2020 i el 2021 es tornarà al "lleuger" saldo natural negatiu d'abans de la covid-19. Amb tot, aventura que progressivament s'anirà eixamplant per "l'estructura envellida" de Catalunya i "la taxa de fecunditat baixa".\nEl membre del Centre d'Estudis Demogràfics de la UAB ha dit que són múltiples les possibles causes, com ara el fet que "la província de Barcelona estava acostumada a rebre fluxos migratoris més alts que els del 2020". Amb tot, moltes estarien relacionades amb l'emergència sanitària, com ara la possibilitat de teletreballar més, que viuen a cavall entre la primera i la segona residència, o bé els "empadronaments atípics", és a dir, aquells que es fan per aprofitar-se de beneficis d'estar empadronat a un lloc on no s'hi resideix habitualment. Per exemple, poder anar a la segona residència durant el confinament local o comarcal.\nSegons ell, a falta de més dades, es constata que el moviment de gent de la ciutat a zones rurals no canviarà la "configuració socioespacial de l'Àrea Metropolitana", però sí la "tendència demogràfica" d'alguns municipis rurals, que poden veure la seva població disparar-se percentualment. Amb tot, adverteix que les persones amb menys recursos tindran menys capacitat de canviar de domicili a zones menys massificades, cosa que posa de manifest la "bretxa socioeconòmica". El padró a 1 de gener del 2021 per municipis es coneixerà el desembre i, les variacions residencials del 2020, el setembre.


Apunts en calent: ¿Voleu dir que el PSG necessita Messi per dominar Europa?\nMbappé es corona en un Camp Nou buit de vida\nMessi, capcot, al partit contra el PSG. David Ramos / Getty\nBarcelonaCompetir a curt termini. El Barça de Koeman és un equip petit quan s’enfronta als millors. El PSG va aprofundir en la sensació de fa una setmana a Sevilla. Els culers poden gastar bones maneres amb el 4-3-3 i treure partit a punts de llum com Pedri o De Jong, però només contra rivals inferiors. Per això la Lliga està complicada, la Copa costa amunt i la Champions, directament en japonès. Pensar en la remuntada al Parc dels Prínceps és fer-se mal. Tant com comprovar que potser és millor que Messi plegui si vol tornar a competir per tot a curt termini.\nUn cop d'efecte minúscul. Si Piqué havia pressionat tant per curar-se no era precisament per ser suplent. I Koeman, que opina que no té prou defenses des que va assumir el càrrec, va retornar-lo a l'eix en la primera ocasió que va tenir. Més prim i igual de manaire que sempre, el barceloní va aportar el punt de tensió que es necessita a les grans cites. Aquell crit que va faltar, com va dir Griezmann, a la final de la Supercopa. Un cop d'efecte, sí, però limitat a l'aspecte anímic. El Barça, ja s'ha vist, necessita molt més que recuperar un nom clau a poques hores d'enfrontar-se a un gegant europeu.\nEl cromo equivocat. Va ser Dembélé i no Mbappé l'escollit pel Barça quan Neymar va decidir marxar a París. I va ser Mbappé i no Dembélé el que va brillar en el primer Barça-PSG amb un a cada bàndol. Mentre un liderava l'avantguarda dels francesos i retratava la defensa culer amb un triplet sense despentinar-se, l'altre ofuscava els seus companys decidint malament en quasi tots els atacs i fallant una ocasió claríssima per fer el 2-0 en un moment clau. I això amb pilota, perquè sense ella no va ajudar prou per minimitzar les pujades de Kurzawa. Insuficient per al Mosquit just quan el club, que necessita estalviar en salaris, ha de decidir si el renova o no.\nUna decisió injusta. La poca ajuda de Dembélé en defensa va fer estralls en Dest, l'aposta de Koeman per al lateral dret. Aposta defectuosa, tot s'ha de dir, ja que el nord-americà, entre el pes de la responsabilitat i els problemes físics, ha perdut l'espurna que tenia a principis de curs. Inexistent en atac i extremadament tou en defensa, l'ex de l'Ajax va jugar contra el PSG en el lloc de Mingueza, que venia de fer partits molt solvents al carril dret i oferia el seu repertori com a marcador per controlar les accions de Mbappé als dominis d'un minvat Piqué. Tothom menys l'entrenador havia vist que el de Santa Perpètua transmetia més seguretat.\nUn Mbappé gegant desperta del seu somni un Barça empetitit amb tres mastegots (1-4)\nFC Barcelona Lliga de Campions


Els diaris digitals comencen a amenaçar els usuaris perquè cliquin a les seves notícies - benegre.cat\nBy Àlex Solà | 15 de juliol de 2016\nTemps de canvi a la premsa digital. Diversos diaris digitals han començat a posar en pràctica una versió agressiva del clicbait, en el que amenacen directament als lectors amb assatjar-los físicament si no fan clic als seus continguts. Així, la coneguda tàctica del “No et pots perdre aquest post” ha desenvolupat en “Si no fas clic et cremem la casa”, un approach que està disparant les visites i multiplicant els ingressos publicitaris.\nEl canvi d’estratègia arriba després de diversos intents fallits per captar l’atenció del públic a Internet. “Ens havíem plantejat enviar periodistes a seguir els usuaris pel carrer i insistir-los per a què facin clic”, relata el director d’un conegut diari digital, que havia arribat a fer un vídeo plorant i suplicant que el lector fes més clics. “Al final el que ens interessa és que facin clic, no pas la qualitat dels continguts; som periodistes, però no som burros”, defensa.\nPer refermar el canvi de rumb, els diaris aprofitaran les dades personals que tenen sobre els seus lectors potencials. “Si alguna cosa bona tenen les noves tecnologies, és que ens permeten amenaçar assertivament. Si et diem que podem cremar-te la casa, és que sabem on vius”, insisteixen fonts coneixedores del sector.\nAmb tot, la majoria de diaris digitals tiraran endavant amb l’estratègia de barrejar contingut periodístic amb publicitari, donant a ambdós posts la mateixa categoria. Així, titulars sobre el darrer atemptat terrorista o desastres naturals apareixeran al costat d’altres com “Perdre 8kg en dos dies” o “Guanya 5cm sense treure-te-la de la bragueta”. “No som nosaltres, és el que el públic vol”, justifica cert grup editorial.\nEs confirma que Facebook serà de pagament si no comparteixes aquesta notícia\nFonts autoritzades d’Internet han pogut confirmar que la xarxa social de referència, Facebook, cobrarà als usuaris que no propaguin immediatament aquesta informació. “És una debacle, si em fan pagar per […]\n28 d'agost de 2013 Àlex Solà


El crematori municipal de Reus posa en funcionament un segon forn d’incineració per ampliar el servei\nDimarts 10 Novembre, 2020\nServeis Funeraris Reus i Baix Camp ha posat en funcionament recentment un segon forn d’incineració a les instal·lacions del crematori municipal per tal d’ampliar el servei públic funerari i atendre la demanda creixent d’aquests tipus de servei. Durant aquests dies s’estan realitzant proves i ajustaments tècnics per a la seva posada en marxa definitiva, que probablement es farà al llarg del mes de novembre. Aquest procés, però, no suposa en cap moment la interrupció del servei habitual de cremacions.\nSegons la planificació tècnica de la implantació del projecte, un cop es posi en marxa el nou forn, s’iniciaran les obres de remodelació del conjunt del forn existent per tal d’adequar-lo també al nou sistema de filtratge i depuració d’emissions de partícules. Cal destacar que aquesta instal·lació s’ha portat a terme amb la màxima exigència en matèria de combustió i mesures de protecció de la qualitat de l’aire, monitoritzada en tot moment amb un sistema de mesurament continuat d’emissions.\nEn aquest moment també s’estan fent proves del nou sistema de filtratge i s’acaba de substituir la xemeneia del forn antic per una de nova.\nEl Crematori de Reus, amb aquest projecte, serà el primer equipament d’aquestes característiques a la demarcació de Tarragona i un dels pocs a nivell de Catalunya.\nEl nou equipament millora el servei actual amb la possibilitat d’incrementar el nombre de cremacions diàries fins a assolir un màxim de sis al dia – la capacitat anterior era de tres al dia. Serveis Funeraris Reus i Baix Camp dona així resposta a la tendència a l’alça en la demanda d’aquest tipus de servei per part de la ciutadania, millorant la seva capacitat de resposta.\nLa regidora responsable dels Serveis Funeraris Reus i Baix Camp, Montserrat Flores Juanpere, considera que la inversió suposa una “ampliació del servei públic funerari. D'aquesta manera millorem les condicions en què les famílies de Reus i el Baix Camp poden accedir a aquests serveis”.\nLa inversió realitzada en l’equipament és de 564.000 euros IVA exclòs. D’aquests, 173.000 euros corresponen a la construcció del forn; 343.500 euros al sistema de filtratge i depuració d’emissions i 47.500 a l’adequació de tota l’antiga instal·lació.\nNova illa de nínxols al Cementiri\nD’altra banda, el Cementiri General de Reus ampliarà la seva capacitat amb la incorporació de 248 nous nínxols individuals que quedaran ubicats al sector 2 de la zona nord. Reus Serveis Municipals ha elaborat el projecte tècnic de construcció de l’illa, prevista dins la part nova del recinte, que fixa el pressupost en 187.681 euros IVA inclòs. Actualment, el cementiri compta amb prop de 13.500 sepultures entre panteons, capelles, tombes i nínxols.\nCrematori Municipal Reus


Avui ha mort a la història 23 octubre, el director general de la 1901 Deutsche Bank, George von Siemens, ha mort. Va treballar per a la realització del projecte Ferrocarrils Anatòlia-Bagdad. es va obrir la línia de ferrocarril octubre 23 1978 Turquia-Síria-Iraq. Notícies ferroviàries similars i altres notícies que us poden interessar [Més ...]\nTurquia tren de màquines de la indústria Inc. (TÜDEMSAŞ) establiment de 80. celebrant el seu aniversari. El governador Salih Ayhan, que va visitar l'empresa en l'àmbit de les celebracions de 100 de TUDEMSAS organitzada en el marc de les activitats de l'any 80 del congrés de Sivas, va dinar amb els treballadors. Saleh [Més ...]\nSözcüAli Ekber Erturk, segons les notícies, l'ex-personal de la facultat de teologia Abdullah Özcanlı, graduat del municipi metropolità d'Istanbul, va ser traslladat al TCDD, després va ser nomenat cap del departament de trànsit i estacions. Abdullah es va graduar a la Facultat de Teologia de la Universitat Marmara a 1996. [Més ...]\nEs va pensar que la construcció de la línia de tramvia terminal T2 a Bursa era defectuosa. Bursa Metropolitan Municipality va dir en un comunicat sobre aquesta imatge: [Més ...]\nEl vicepresident del CHP, Veli Ağbaba, va dir que un que es va aixecar d’hora i va arrabassar el micròfon a l’AKP va donar a Malatya bones notícies per al tren d’alta velocitat. Però sembla que hi ha moltes bones notícies, cap acció. Imagineu-vos que el tren d’alta velocitat arribarà fins a Malatya fins i tot a 2023 [Més ...]\nToplantı Supporting Efforts Joint in the Field of Climate Change ”La reunió de Kocaeli, finançada per la Unió Europea i beneficiària del Ministeri de Medi Ambient i Urbanització, es va celebrar a l’Hôtel Hilton. Inventari de gasos d’efecte hivernacle Kocaeli i [Més ...]\nEls districtes Karamürsel, Gölcük i Başiskele de Kocaeli utilitzen el transport públic i una alternativa a la carretera D-100 Izmit Salim, al carrer Dervişoğlu, per facilitar el trànsit de vehicles a les parades mòbils. La primera a la parada de la casa pública [Més ...]\nAbdullah Özcanlı, un antic membre del personal de la facultat de teologia del Municipi Metropolità d’Istanbul, va ser traslladat al TCDD i després va ser nomenat cap del departament de trànsit i estacions. Özcanlı era un oficial d’escorxador del Municipi Metropolità d’Istanbul (IMM). Antic personal del Municipi Metropolità d’Istanbul [Més ...]\nLa tasca de senyalització iniciada a Ankara arran del desastre de YHT a l'Estació d'Ankara Marshaland, que va assassinar nou ciutadans a 2018, encara no és completa. Les línies de tren d’alta velocitat (YHT) i les línies de rodalies obertes abans que s’acabi el sistema de senyalització continuen representant un perill. [Més ...]\nL'enyorança del tren de Bursa no sembla que acabi a curt termini. En la declaració d'ahir del ministre de Transport i Infraestructures Cahit Turan, hi ha declaracions que aquest anhel de Bursa acabarà només a 2023, però encara hi ha una infraestructura i una superestructura Bursa-Osmaneli, senyalització, electrificació, licitació de telecomunicacions per a connexió Yenişehir Osmaneli. [Més ...]\nEl president de la Cambra de Comerç i Indústria de Gumushane (GTSO), el president Ismail Akcay, el projecte ferroviari Erzincan-Gumushane-Trabzon i va fer declaracions públiques sobre els diferents discursos de la ruta, va fer declaracions importants. GTSO afirma que els diferents discursos de les rutes expressats en l'opinió pública són inacceptables. [Més ...]\npreparat per la meva Turkishtime "R + D 250, la majoria de les companyies de Turquia optat per una despesa de R + D" Segons les investigacions d'experts en R + D de l'empresa que van emprar les majoria de les dones ASELSAN. L’especialista en R + D per a dones de 849 treballa a ASELSAN. TAI ASELSAN en nombre de dones expertes [Més ...]\nTransport i Infraestructura Ministre Sr. Cahit Turhan, Turquia en general i per escurçar distàncies en 889 interurbà mil quilòmetres de trens d'alta velocitat per facilitar la vida de les persones (YHT), 786 mil quilòmetres de tren d'alta velocitat (HT) i per 429 quilòmetres convencional [Més ...]\nRetornat del llindar del desastre a la capital alemanya Berlín. Els fans de 760 Freiburg al tren van esclatar. Del 4 ferit, 3 va ser atès a l’hospital. Konuk Després del partit entre Berlín i Berlín, Freiburg va perdre 2-0 [Més ...]\nEquips del municipi metropolità de Balıkesir; vehicles de trasllat escolar i taxis comercials. Els propietaris de vehicles amb deficiències han estat avisats sobre els vehicles de la legislació. Municipi de Balıkesir, Departament de planificació del transport i sistemes ferroviaris [Més ...]


Gamificació: què és, com funciona | Fundació Antiga Caixa Sabadell 1859\ndimecres, 22 de febrer 2017 a les 19h Espai Cultura Fundació Sabadell 1859\nConferència sobre el concepte i la pràctica de la gamificació. A càrrec d'en Jose Abellán, docent i expert en entorns transmèdia.\nGamificar és aplicar aspectes del joc a processos i continguts que, en principi, no tenen perquè ser lúdics per si mateixos. Parlem d'aconseguir que l'aula sigui més motivadora per als alumnes (i que aprenguin més), que el procés de rehabilitació d'un pacient sigui un desafiament (i la seva perserverança no decaigui), que els valors corporatius no caiguin en un «totxo infumable» i que la plantilla els habiti (augmentant el seu sentit de pertinença) i un infinit etcètera on els aficionats al joc tenim molt a dir.\nEl joc és quelcom seriós, però no ho és; és trivial i no obstant això profund; és imaginatiu i espontani i no obstant això limitat per normes i ancorat al món real; és un regal còsmic que fa que la vida a la terra mereixi la pena…\nLa conferència és gratuïta i d'accés obert. Emmarcada en el programa d'activitats complementàries a l'exposició en curs Press Start sobre la història del videojoc.


Compra entrades per KURT VILE & THE VIOLATORS\nExplica Pretty Pimpin’ que Kurt Vile es va llevar un dia i no va reconèixer el noi que li tornava la mirada des del mirall; possiblement fos perquè aquell noi, entre els banjos de la seva infància i les cançons de The War on Drugs, s’havia convertit en un home destinat a honrar i domar les regles de l’americana music contemporània. Així es com es presentarà, melena deixada anar i relax californià (d’esperit), el seu cançoner d’indie folk atemporal la propera tardor al nostre país: el 22 d’octubre a Barcelona (Apolo) i al dia següent a Madrid (Teatro Barceló).\nEl qui fos company de faristol d’Adam Granduciel va debutar en solitari ja fa una dècada amb Constant Hitmaker i des de llavors, acompanyat per The Violators, ha despatxat slackerisme lo-fi amb una regularitat que prova una tenacitat molt major que la que suggeririen les seves guitarres desllorigades. Aquesta mateixa regularitat l’ha aplicat també als seus viatges a Espanya; si va passar per Primavera Sound el 2013 i per sales el 2015, aquest any la visita era la crònica d’un concert anunciat.\nMentre esperem nou material, toca recuperar b’lieve i’m goin down… (2015), el seu darrer disc en solitari fins a la data, i el seu intercanvi de cartes en forma de cançó enviades entre la seva Pennsylvania i la Melbourne de Courtney Barnett. Rock a la màxima honestedat i mínim ornament.\nLa nit arrencarà amb el concert del duo format per Meg Baird -colaboradora de Sharon van Etten, Will Oldham i el propi Kurt Vile- al costat de l'arpista Mary Lattimore. El seu folk dolç de capvespre serà l'aperitiu perfecte abans de la descàrrega de Kurt Vile.\nSala Apolo, Barcelona (dilluns / 22-10-2018)\nTeatro Barceló, Madrid (dimarts / 23-10-2018)


novel·la d'Heliodor d'Èmesa\nAethiopica (Αἰθιοπικά;) (la història etiòpica) o Theagenes i Chariclea és un romanç o novel·la en grec antic, escrita per Heliodor d'Emesa, del que és l'única obra coneguda.\nobra literària i Novel·la grega\nImperi Romà , dècada del 220 ↔ dècada del 370\nSocrates Scholasticus (segle v) identifica l'autor de Aethiopica amb un cert Heliodorus, bisbe de Tricca. Nicephorus Callistus (segle xiv) relata que l'obra va ser escrita en els primers anys d'aquest bisbe abans que es convertís en Cristià i que, quan van forçar-lo a rebutjar o a renunciar el seu bisbat, va preferir la dimissió. La majoria dels acadèmics rebutgen aquesta identificació. La informació més exacta sobre Heliodor ve la mateixa Aethiopica. L'autor s'identifica a si mateix: "Aquí finalitza la història de les aventures etiòpiques de Teàgenes i Cariclea escrites per Heliodor, un fenici d'Emesa, fill de Teodosi, i descendent del Sol."\nL'obra és notable per la seva successió ràpida d'esdeveniments, la varietat dels seus personatges, les seves descripcions vívides de conductes i de paisatge, i el seu estil d'escriptura simple i elegant. Però el que s'ha destacat com a més notable és que la novel·la s'obre al mig de la història ("in medias res"), i l'argument es resol fent que diversos personatges descriguin les seves prèvies aventures en narracions retrospectives o en diàlegs, la qual cosa finalment els lliga junts. Homer utilitzava aquesta tècnica en els seus famosos poemes èpics, l'Odissea i la Ilíada. (I George Lucas l'utilitzava en la seva obra La Guerra de les Galàxies.) Aquest tret fa que l''Aethiopica destaqui de la resta de novel·les en grec antic.\nIntroducció a l'argumentModifica\nCariclea, la filla del Rei Hidaspes i la Reina Persinna d'Etiòpia, naixia blanca perquè la seva mare mirava fixament en una estàtua de marbre mentre estava embarassada. Tenint por d'acusacions d'adulteri, Persinna deixa la seva filla acabada de néixer a càrrec de Sisimitras, un gimnosofista, que porta la criatura a Egipte i la col·loca a càrrec de Caricles, un sacerdot Piti. Cariclea és portada a la ciutat de Delfos on esdevé sacerdotessa d'Àrtemis. Teagenes, un noble de Tessàlia, va a Delfos i els dos s'enamoren. S'escapa amb Cariclea amb l'ajuda de Calasiris, un egipci que ha estat contractat per Persinna per trobar Cariclea. Es troben molts riscs: pirates, bandits, i altres. Els personatges principals al final es troben a Meroe al mateix moment quan Cariclea ha de ser sacrificada als déus pel seu propi pare. El seu naixement es fa conegut, i els amants es casen feliçment\nLa novel·la Heliodor era immensament influent i era imitada en les novel·les romanes d'Orient, i per escriptors francesos, italians, i espanyols. L'estructura, esdeveniments, i temes de la novel·la europea d'aventura de la primera part del segle xvii —Mlle de Scudéry, De de Roy de le Marin Gomberville, Persiles y Sigismunda de Miguel de Cervantes, i probablement Oroonoko d'Aphra Behn— estaven directament influïts pel treball d'Heliodor. La seva influència es continuava sentint a la novel·la de segle xviii (especialment en aquells amb l'estructura de tenir un "conte dins d'un conte").\nLa joventut de Clorinda dins Jerusalem alliberada de Torquato Tasso (canto xii. 21 sqq.) és gairebé idèntic amb el que li esdevingué a Cariclea.\nCaritó d'Afrodísies- Els Amors de Queress i Cal·liroe\nXenofont d'Efes - La Llegenda Efesíaca\nAquil·les Tatius - Leucippe i Cleitofont\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Etiòpiques&oldid=28127682»\nDarrera modificació: 28 ago 2021 a les 09:09\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 ago 2021 a les 09:09.


Aragonès reafirma el compromís de la Generalitat per eliminar l'amiant de Catalunya\nPublicat 15/07/2021 16:30CET\nEl president de la Generalitat anuncia un projecte de llei per debatre al Parlament\nBADIA DEL VALLÈS (BARCELONA), 15 jul. (EUROPA PRESS) -\nEl president de la Generalitat, Pere Aragonès, ha reafirmat aquest dijous, en una visita a Badia del Vallès, on s'ha presentat un estudi sobre l'amiant, el compromís de la Generalitat per eliminar aquest material de Catalunya.\nAragonès ha assegurat que "s'elaborarà un marc normatiu", dins el Pla nacional per erradicar l'amiant, amb un projecte de llei per fer-lo desaparèixer i espera que estigui enllestit aquesta legislatura perquè ningú més no torni a patir les conseqüències de la degradació d'aquest material i hi hagi ciutats saludables i lliures d'aquest component del fibrociment.\nHa precisat que la nova regulació permetrà fer un cens dels espais i ha assenyalat que necessitarà la col·laboració dels ajuntaments i la resta d'administracions catalanes.\nL'alcaldessa del municipi vallesà, Eva Menor, ha advertit de la situació "preocupant" que viu Badia, amb més de 5.000 habitatges afectats, i també ho és per als municipis limítrofs amb la localitat, i ha remarcat l'oportunitat única que es presenta per eliminar l'amiant.\nEn aquest sentit, Menor ha demanat ajuda a la Generalitat i a les entitats supramunicipals davant la "urgència" i que ha de ser una prioritat absoluta i ha instat a no deixar escapar l'oportunitat.\nMAPA DE L'AMIANT\nAragonès ha visitat alguns blocs on s'ha detectat aquest component del fibrociment del municipi i que ha estat objecte del treball que han elaborat l'Ajuntament, l'associació de veïns, la comissió de l'amiant i l'empresa ACM, que ha analitzat més de cent edificis residencials i ha fixat en quatre milions d'euros la inversió per retirar-lo.\nMenor ha posat l'accent sobre la presència de l'amiant a tota la ciutat, a tubs de ventilació, cobertes i façanes des de fa més de 45 anys, per això ha destacat que aquest treball és "pioner" a Europa.


Un vaixell trasllada a València els joves desconfinats de l'hotel de Mallorca - À Punt\nUn vaixell trasllada a València els joves desconfinats de l'hotel de Mallorca\nEn arribar, les autonomies hauran d’establir un dispositiu perquè tornen als seus llocs de residència\nOperacions en el port de València / Europa Press\n30 de juny 2021 - 20:12\nUn vaixell traslladarà aquest dijous des de Palma de Mallorca al port de València els 181 estudiants peninsulars que estaven confinats en un hotel de la capital balear, en una operació coordinada entre el Ministeri de Sanitat i les comunitats autònomes on resideixen aquests joves.\nAixí ho ha anunciat la ministra Carolina Darias, en la roda de premsa posterior al consell interterritorial de salut, en què ha explicat que la majoria d'aquests joves són d'Andalusia, però també de Galícia, el País Basc i Madrid.\nQuan arriben a València seran les respectives comunitats les que s’hauran d’encarregar de traslladar-los als seus llocs de residència. Darias ha assegurat que la eixida de l’estudiantat serà en grup, per a minimitzar el contacte amb altres persones.\nAquest dimecres, el jutjat contenciós número 3 de Palma ha acordat mantindre el confinament a Palma únicament dels joves peninsulars de viatge a Mallorca que han donat positiu en Covid-19. Per tant, només 68 estudiants es mantindran en aïllament, mentre que la resta, 181, poden eixir ja de l’hotel.\nEl macrobrot de Mallorca s’eleva a 1.824 contagis\nDurant la compareixença, Darias ha actualitzat les dades del brot originat a Mallorca, que afecta a dotze comunitats autònomes. En concret, hi ha 1.824 persones contagiades i 5.978 que romanen en aïllament per ser contacte estret.\nLa titular de Sanitat ha dit que la incidència del grup d’edat d’entre 16 i 30 anys dobla la de la mitjana espanyola, tot i que això no s’està traduint en un increment de la pressió hospitalària.


Xiruquero-Kumbaià: Al Moixeró\nEn aquest ennuvolat matí de Diumenge de Rams m'estava mirant uns quants blocs dels que tinc a la llista dels que visito i alguns d'altres.\nUn cosa que avui és normal, a mí em resulta, encara, una mica sorpresiva. Bé, potser sorpresiva no és la paraula, però en qualsevol cas em crida la comparança del record.\nÉs d'allò més corrent (anava a dir "normal", però això de la norma és més pelut), el veure que en un cap de setmana el Tal ha anat al Pirineu, nostre o navarrès, per exemple. I aquesta Setmana Santa el Qual o la Quala se'n va als Alps o a la Sierra de Cazorla.\nI què té d'estrany això?\nDoncs res, res..\nPerò resulta que quan els de la meva generació estàvem en la millor forma física i ganes de sortir, aleshores les possibilitats eren minses. Molt probablement, a més de la meva generació, hauria d'afegir de la meva classe social, perque això hi tenia a veure i molt.\nDe manera que em refereixo a la meva generació i classe treballadora.\nPotser haig de demanar disculpes d'antuvi pel fet que pot semblar que parli de "batalletes", però em sembla que no hi està de més pel fet que pot fer veure, en aquest aspecte, lo bé que està el jovent, o no tant jove, excursionista d'avui.\nUn cap de setmana al Pirineu? Impossible. Primer perque treballàvem el dissabte al dematí i d'altres dematí i tarda. (Avui encara n'hi ha, però no tants).\nDesprés perquè no teniem cotxe, i si algú el tenia eren cinc hores fins la Cerdanya i sis o set fins al Pirineu de Lleida.\nUna Setmana Santa a Suïssa? Amb quins calers?\nAmb tant poques oportunitats es va fer, em sembla a mí, bona feina.\nEnguany, circumstàncies que no vénen al cas faràn que no vagi enlloc. Per això vaig repassant blocs per a veure on van i així em passa una mica el "mono". De fet és com si em traslladés al passat, en que podia sortir el dijous sant a la tarda i el divendres, tornar a treballar el dissabte sant i tornar a sortir el diumenge i el dilluns de pàsqua.\nA tall de salutació us poso una fotografia meva d'aquella època, en blanc i negre, és clar, que em van fer al Moixeró, una Setmana Santa. Suposo que devia ser la sortida de dissabte a la tarda, diumenge i dilluns, que era quan més temps teniem. Al darrera encara s'hi veu neu.\nJo porto un peça de roba que aleshores era una novetat, dèien que l'aigua no trespassava i que venia dels països nòrdics i en dèiem "anorak". Les xiruques, o sia les botes, eren les xiruques, nom que va substituïr per un temps el de botes. Una mica com els caramels amb pal que van passar a ser xupa-xups, fóssin o no d'aquesta marca. I, com era preceptiu, els mitjons de llana blanca, gruixuts, doblegats damunt la petita canya de la bota, per a amagarr els cordons, com manàven els cànons. Pantalons? els d'anar a treballar, i com que feia fred, de vellut. De la motxilla en parlaré un altre dia, perquè la "batalleta" ja dura prou.\nEn fi, nois i noies, gaudiu-ne encara més pensant que podeu fer-ho. I recordeu de prendre notes al bloc de motxilla (jo sempre l'he dut), perquè els altres excursionistes ho poguem saber.\nPublicado por Xiruquero-kumbaià los 13:24\nHola Xiruquero!! jo de petit a les primeres excursions i ben bé, fins als 14-15 anys, vaig dur Xiruques.\nEn quant a la dificultat dels desplaçament d´abans, crec recordar, que en Josep Mª Anglada, explicava, que per a les primeres escalades a Riglos, es desplaçaven en Vespa, amb les cordes , motxilles, i tenda.....\nHan canviat els temps!!\n2 d’abril de 2007 a les 23:25\nSi noi, han canviat, i per la qüestió del desplaçament, per bé.\nRecordo una vegada que vam fer vivac a les columnetes neogòtiques a l'esquerra de la plaça del monestir, a Montserrat i vam estar xerrant amb l'Anglada, en Pons i en Guillamón, que anàven a fer uns llargs de corda. Es preparàven per a la primera "Expedición Española a los Andes del Perú".\n3 d’abril de 2007 a les 16:34\nDoncs vas dormr amb una companyia inmillorable!! Anglada, Pons, Guillamón, Tres grans noms de l´Alpinisme Catala!\nNom ´havia fixat en lo dels mitjons blancs!!\n5 d’abril de 2007 a les 10:00


Es detecta un augment de plàstics entre la brossa recollida al mar - Indymedia Barcelona\nEs detecta un augment de plàstics entre la brossa recollida al mar\nper Jo Mateix\t 28 set 2004\nCom cada any, l’Agència Catalana de l’Aigua ha portat a terme aquest estiu una campanya per mantenir la qualitat de l’aigua del mar. S’han recollit fins a 897 metres cúblics de brossa, entre els quals cal destacar especialment els plàstics. La recollida d’aquest material s’ha disparat un 20% enguany. És la punta de la llança d’un problema etern, els residus sòlids que floten per les platges catalanes.\nA més d’aquest augment de residus plàstics, a les platges també s’ha detectat un increment més lleu d’altres residus sòlids com fustes o fins i tot elements orgànics, incloent deixalles i restes d’animals. Des de l’Agència Catalana de l’Aigua es veu amb preocupació la proliferació d’aquest tipus de residus. Al mar també s’hi han detectat diversos episodis de contaminació per escumes, sobretot al Maresme, el Baix Empordà i al Barcelonès.\nPer províncies, on s’ha recollit un major percentatge de residus és a Tarragona, que acapara un 46% del total. No obstant, la comarca d’on ha sortit més brossa es troba a Barcelona: és el Maresme, que aporta un 14% dels residus recollits a l’aigua. Cal dir, però, que és la comarca de Catalunya amb més quilòmetres de platja. Des de l’Agència es reconeix que el volum de sòlids recollits es pot considerar, en termes generals, igual a totes les platges.\nL’Agència Catalana de l’Aigua ha invertit aquest estiu 3,5 milions d’euros per portar a terme la neteja de l’aigua de les platges, tal com va explicar aquest dilluns el seu director, Jaume Solà. El pla de control de platges s’ha allargat enguany durant 78 dies. Ara és el torn d’estudiar a què es deu aquest increment dels plàstics i altres sòlids al mar, fet pel qual s’ha encarregat al Centre Superior d’Investigacions Científiques (CSIC) un informe que estarà llest la primavera de 2005.


Desembre de 2015 – Pàgina 2 – Blog Ajuntament de Xàtiva\nEls pressupostos municipals de 2016 varen ser aprovats en el plenari ordinari d’ahir, darrer de l’exercici, amb els vots a favor de PSPV-PSOE, EU i Compromís, l’abstenció de PP i el vot en contra...\nby Jesus Felix · Published 21 Desembre, 2015 · Last modified 22 Febrer, 2016\nL’Ajuntament de Xàtiva ha rebut aquest any el seu regal de Nadal per avançat. La liquidació d’ingressos del mes de desembre que el servei de recaptació de la Diputació de València (SGT) ha remés...\nDemà, el plenari ordinari de l’Ajuntament de Xàtiva aprovarà definitivament el pressupost municipal per al 2016 amb tota probabilitat, tenint en compte l’actual composició de la corporació municipal. Es tracta del primer pressupost de...\nLa regidoria del Conservatori Municipal Lluís Milà ha anunciat que dilluns s’obri el termini d’inscripció del Concurs de Joves Intèrprets. Aquest termini per registrar-se finalitza el proper 22 de gener de 2016. Aquest concurs...\nLa regidoria de Media Ambient ha presentat hui la campanya “Un Poble Envidriable” dissenyada per Ecovidrio. La iniciativa pretén incrementar el volum de vidre que es recicla a Xàtiva i conscienciar la població d’esta...\nL’Ajuntament de Xàtiva ja té portal de transparència. S’hi pot accedir des de hui a través de la web municipal (www.xativa.es). L’accés es lliure per a qualsevol ciutadà. L’alcalde Roger Cerdà l’ha presentat en...\nGRAN TEATRE DE XÀTIVA PROGRAMACIÓ GENER – JUNY 2016 Gener 2016 Dissabte 2 de gener 19.00h Música Jove Orquestra Simfònica de Castelló Entrades: 3€ PROGRAMA I Part Obertura Egmont op.84 L.van Betowen Concert en...\nEl regidor de Gran Teatre, Alfred Boluda, ha presentat aquest matí la programació d’espectacles prevista per al primer semestre de 2016, acompanyat per Armando Vila, coordinador d’aquesta instal·lació municipal. Boluda ha qualificat la programació...


Revisió de l’equip d’observació d’Omega Globemaster - estil de rellotgeLlegir Més\nPrincipal estil de rellotge Revisió de l’equip d’observació d’Omega Globemaster\nRevisió de l’equip d’observació d’Omega Globemaster\nEls que em coneixen saben que sóc un gran fan d'Omega com a marca de rellotge, per la qual cosa, quan se'm va demanar que fos un dels membres de l'equip de aBlogtoWatch, que provaria un Omega Globemaster durant uns mesos, vaig acceptar amb molt de gust. També estic interessat en els models d'Omega Constellation, de manera que el Globemaster amb el seu "dial pla-pan" i "Estoig en forma de C" va ser un model intrigant per al meu vestit.\nTingueu en compte que mentre jo, Matt Smith-Johnson, faig la revisió principal dels rellotges, altres membres de l’equip aBlogtoWatch pesaran els punts a continuació amb les seves reflexions sobre la col·lecció Globemaster d’Omega i les seves respectives experiències.\nCada membre de l’equip ABTW va triar quin Omega Globemaster volien portar, i per a mi havia de ser el model d’acer inoxidable tot plegat amb esfera i polsera. Per a mi, l'aspecte argentat vol dir que presteu molta més atenció als acabats i línies del disseny. Podeu perdre alguns d'aquests detalls quan el rellotge utilitza uns quants colors o diversos tipus de material. D'altra banda, un rellotge de tot acer necessita tenir un fonament de disseny sòlid per funcionar. És així com conduir un cotxe tot blanc: ha de tenir una silueta excel·lent, o bé sembla que condueixis un refrigerador barat.\nDit això, també sóc un gran aficionat a la versió d'or groc, sobretot a la corretja de caimà. De fet, m’encanta molt com es veu la pell al Globemaster. Tanmateix, ja que sóc fan, considero que el braçalet d'acer és el nivell de joc i el meu biaix personal per fer una revisió justa. Ara, anem a parar a la brossa.\nDel que he recollit després d’anys de muntatge de vistes, el nom de Globemaster prové del nom que originalment es va donar a les constel·lacions del mercat nord-americà a mitjans dels anys cinquanta. Això es va deure a una disputa legal amb Lockheed Martin, ja que el seu avió de guerra-convertir-se en civil-transport va ser anomenat Constel·lació, conegut afectuosament com a "Connie". Si dediqueu una mica de temps a Google, o caure en un fòrum Omega, feu clic. al forat, podeu trobar algunes imatges d’aquests Globemasters sense marca de la dècada de 1950. Podríeu simplement prendre la meva paraula i passar el vostre temps com un ésser humà de superfície.\nA banda de la superfície, el que és realment net és que Omega havia gravat alguns marcadors pre-empanats amb el nom de Globemaster. Si en trobeu una, observeu que el contemporani Globemaster utilitza el mateix tractament de script amb el seu dial. És una trucada interessant, i no tinc ni idea de per què Omega va decidir ressuscitar aquesta convenció de noms tan oblidada.\nEm van encantar les mans polides i l'estrella negra de la cara de l'Omega Globemaster, i he de dir que el dial blau també és una variant impressionant. Els marcadors d’hora són realment senzills i moderns, però funcionen bé amb el dial de 12 facetes.\nTornant a una mica d’història, la constel·lació Omega va ser definitivament un símbol d’estat en el seu dia, però es va fer una icona quan Omega va adornar els seus rellotges de la Constel·lació amb el quadern. S’ha cregut que aquesta característica de disseny ha estat l’obra de l’enorme Gerald Genta, tot i que estic segur que aquests murmurios provenen d’algunes similituds entre la Constel·lació i el Universal Geneve Polerouter. El que no podeu disputar és l’impacte durador que tindria el dial en la història d’Omega, i és una cosa amb la qual estic molt contenta a l’Omega Globemaster.\nTambé sóc un gran fan de la cita a les 6, ja que manté el disseny net, simètric i senzill. Per a aquest rellotge només funciona i s’afegeix al factor classe.\nA continuació es presenta la reinterpretació del cas en forma de C, que definitivament va ser dissenyat per Gerald Genta (Praise Be To Genta) i que suposa un llançament cap als models de la constel·lació dels anys seixanta. El bisell estriat no sempre va estar present en referències vintage, però estic content que Omega ho inclogui. Per abordar l’elefant de la sala, això fa que aquest rellotge sigui un rival estilístic amb el Rolex Datejust, i crec que això és bo. Jo no sóc un noi de Rolex, però puc entendre per què la gent els aprecia: són rellotges versàtils que es poden vestir o baixar, i això és el que tenim a l'Omega Globemaster.\nTot vestint l'Omega Globemaster, vaig trobar la forma de la caixa excepcionalment cercant, i amb 39 mm d'ample x 12, 5 mm de gruix era la mida perfecta per al meu canell de 7, 125 ". I el cas de tornada! Vaig treure el rellotge moltes vegades per examinar el magnífic calibre co-axial 8900 i el medalló observatori. Probablement aquesta és la meva característica preferida del rellotge, i ha de ser un dels casos més rellevants del rellotge que hi ha enrere ... Exceptuant Andersen Geneve, per descomptat, més literal que mecànica.\nUna altra cosa que ha anat a parar el Globemaster són les vores esmolades i polides de la caixa i el braçalet. És una característica nítida que realment ajuda a accentuar les línies portades al llarg del disseny, i es fa d’una manera senzilla i intel·ligent.\nNomés hi va haver un detall que em va molestar sobre l’Omega Globemaster, i que va suposar un petit desfasament en l’encaix entre el primer i el segon enllaç de la polsera. Els enllaços són molt més petits que, per exemple, un braçalet a l'estil Oyster, i això era fantàstic, tot i que el meu canell semblava una mica massa petit per obtenir un espai òptim entre tots els enllaços. Vaig tenir uns quants companys de Redbar que em castigaven per ser massa exigent quan discutia aquest detall (en realitat va resultar lleugerament rabiós, amb un amic cridant “cargolar el buit, amic!”), Però va ser una cosa que vaig observar. Si el canell té una longitud aproximada de 7, 5 ”, l’espai entre enllaços és perfecte fins a tot el moment, així que tingueu en compte si esteu obsessionats en els detalls com jo.\nAriel Adams diu : Una vegada més, el Globemaster representa Omega combinant allò antic amb el nou. Omega Globemaster és la primera col·lecció estàndard de rellotges produïda amb la denominació "Master Chronomater", que implica que cada moviment intern realitzat a l'interior dels rellotges té la certificació METAS per obtenir un rendiment. Es tracta de rellotges realment anti-magnètics amb característiques de durabilitat que eviten el disseny més gentil del disseny retro modern.\nPer al disseny, Omega té en compte alguns models diferents de la seva història, donant lloc a una mena d’elements d’homenatge vintage. Aquells que no tinguin consciència de la història de la marca no necessitaran saber res sobre la síntesi del disseny per veure que el rellotge s’inspira en el passat, però en construcció, la peça es sent realment moderna.\nQuan va aparèixer per primera vegada l'Omega Globemaster, vaig sentir que Omega perdia realment una oportunitat de màrqueting per definir qui és un "globemaster" i, a continuació, per intentar fer coincidir aquesta informació demogràfica amb el rellotge. Per a mi, un mundialment dirigit és algú que no només viatja regularment amb finalitats majoritàriament professionals, sinó que té un grau còmode d’experiència cultural i d’alfabetització per no només sobreviure en llocs estranys, sinó també trobar coses interessants i noves en aquells llocs, fins i tot com a estranger. .\nNo sona narcisista, però en realitat crec que gent com els bloggers professionals es classificarien fàcilment com a globemàsters. Omega hauria d'haver posat èmfasi en aquest estil de vida com a tipus de personalitat i ha creat campanyes dissenyades per mostrar a persones com jo (un blogger professional) que porten el Globemaster a tot el món i que mostren per què és una bona opció de rellotge en estil i estil. Bé, suposo que ara serà l’únic que promociona aquest missatge.\nUna altra oportunitat perduda és que Omega comercialitzi el Globemaster com el "tipus de mans" Rolex Datejust. Si bé l'última peça gaudeix de l'èxit com a combinació perfecta de rellotges i joies masculines, Omega podria tenir èxit comercialitzant el Globemaster i el rellotge de vestir de l'enginyer. Només una idea, però, tard o d'hora, la indústria del rellotge ha de començar a fer màrqueting com aquest o seguirà perdent la pena de cridar l'atenció dels homes occidentals en molts dels seus missatges publicitaris. Actualment, Omega no sembla amagar que molts dels seus productes tenen com a objectiu els tipus de productes Rolex. Omega té moltes bones propostes per fer els seus productes forts, però ara mateix (com molts dels seus col·legues) no estan fent la millor feina per comunicar aquests valors al consumidor principal que serà la pedra angular de la demanda global.\nEn el millor dels casos, Omega Globemaster és un rellotge de vestir d’aspecte masculí amb l’equivalent al moviment del motor d’un berlina de luxe d’alta gamma: suau, potent i ple de tecnologia fresca que potser no sabràs quan ho necessitaràs, però segur que apreciau que hi és. Es tracta d’un producte sòlid que només necessita el seu nínxol de màrqueting més ben elaborat perquè s’informi a les persones adequades sobre aquesta col·lecció.\nArticle AnteriorRELLOTGE GIVEAWAY: rellotge automàtic Nite Icon-212 Green T100\nArticle SegüentRevisió de la vigilància de Junghans Max Bill al cronoscopi\nEls que em coneixen saben que sóc un gran fan d'Omega com a marca de rellotge, per la qual cosa, quan se'm va demanar que fos un dels membres de l'equip de aBlogtoWatch, que provaria un Omega Globemaster durant uns mesos, vaig acceptar amb molt de gust. També estic interessat en els models d'Omega Constellation, de manera que el Globemaster amb el seu "dial pla-pan" i "Estoig en forma de C" va ser un model intrigant per al meu vestit. © Copyright 2021


LLIURAMENTS D'ALIMENTS ALS MÉS NECESSITATS\nLLIURAMENTS D'ALIMENTS ALS MÉS NECESSITATS >\nLa Fundació Mina, des del 2009, i en atenció a l'expressa voluntat de Mina, Aigües de Terrassa de fer costat a la ciutadania, porta lliurades gairebé 100 tones, NORANTA NOU MIL DOS CENTS QUILOS d'aliments a les persones més necessitades de Terrassa, per intentar paliar els efectes de la crisi, havent-hi destinat la quantitat de 105.000 €. 105 Tones d'aliments i més de 110.000 €, si afegim els lliuraments a les poblacions abastides de Vacarisses, Ullastrell, Rellinars i Viladecavalls.\nDarrerament els lliuraments es fan al Rebost de Terrassa, (Centre de Distribució Social d’Aliments de Terrassa), gestionat, entre d'altres entitats, per Creu Roja, ACAU, Càrites, Fundació Busquets i Gent Solidària, per tal que des d'aquest equipament s'atengui a les persones i families.\nEl darrer lliurament, amb especial significació doncs va coincidir amb el 15è aniversari de Fundació Mina, va ser fet el passat mes de setembre quan Marià Galí, president del Patronat de la Fundació Mina d’Aigües de Terrassa i de MINA, Aigües de Terrassa, va lliurar 10.100 quilos de producte al Rebost, lliurament valorat en més de 14.000 euros.\nVolem fer un especial agraïment a l’empresa de logística i de transport PICKINGMED per la seva col•laboració.\nPrimers lliuraments 2009


Detingut un home acusat d'un delicte d'odi i amenaces homòfobes a un parc aquàtic\nActualització: 03.09.2021 - 10:37\nEls Mossos d’Esquadra han detingut a Vilafranca del Penedès un home de 35 anys i veí de Sant Quintí de Mediona (Alt Penedès), per un delicte d’odi i amenaces homòfobes. Els fets van passar el 7 de juliol en un parc aquàtic de Lloret de Mar (Selva), quan la víctima estava amb uns amics, en una excursió per promoure la diversitat. La víctima es va trobar a la zona dels lavabos amb quatre homes que van començar a riure’s d’ell per la seva orientació sexual. Entre ells hi havia el detingut, que el va insultar amb expressions d’intolerància i menyspreu. El mal tràngol no es va aturar aquí, unes hores més tard l’agressor es va tornar a trobar la víctima a la zona dels tobogans.\nEn aquell moment l’home va passar a les amenaces de mort i es va abraonar sobre el noi amb la intenció d’agredir-lo, mentre el seguia insultant per la seva condició sexual. La víctima i l’educadora, que estava amb ell, van poder desfer-se de l’atacant i, després de denunciar els fets als responsables del parc, van acabar marxant de la instal·lació. Els Mossos es van fer càrrec de la investigació i, a través dels testimonis i les càmeres de seguretat, han pogut localitzar l’agressor a qui han acabat detenint per un delicte d’odi. Es tracta d’un home amb nombrosos antecedents i que serà citat pròximament.\nEls Mossos recorden que, amb l’objectiu de tenir la màxima eficàcia en la resolució de casos, és especialment important que les víctimes d’aquests tipus de delictes denunciïn a dependències policials. El cos recorda que aquest és el primer pas per començar a recopilar tota la informació relacionada amb els fets, recollir el màxim de proves i indicis a través del testimoni de persones que van presenciar els fets i altres recursos d’investigació.


Notícies - Les entitats veïnals de la Floresta lamenten que la suspensió de la modificació del PGM afecti les cases fora d'ordenació\nLes entitats veïnals de la Floresta lamenten que la suspensió de la modificació del PGM afecti les cases fora d'ordenació\nL'associació de Propietaris i Veïns ha lamentat la decisió de la Generalitat, mentre que l'associació de veïns l'ha rebut amb satisfacció\nL'Associació de Propietaris i Veïns de la Floresta ha valorat negativament la decisió del govern català de suspendre la modificació del PGM del districte a l'espera d'un informe ambiental, ja que això afecta principalment, diuen, els propietaris de les cases que es troben fora d'ordenació. L'associació de Veïns del districte, en canvi, s'alegra d'aquesta decisió però demana que es distingeixi entre la legalització dels habitatges fora d'ordenació i la construcció d'habitatges a Can Busquets.\nL'Associació de Propietaris i Veïns de La Floresta ha mostrat la seva insatisfacció per l'aturada momentània de la modificació del PGM. El col·lectiu considera que els propietaris de les cases que van quedar excloses d'ordenació el 1976 són els principals afectats de la decisió del govern català, ja que en la modificació es contempla la seva legalització. Un dels integrants de l'associació, Ramon Ubach, diu que fan una valoració negativa de la decisió del consell executiu.\nLa valoració no és gens positiva. S'està jugant amb gent afectada. Cal distingir entre la construcció de Can Busquets i les cases excloses el 1976\nUna valoració ben diferent han fet des de l'associació de Veïns de La Floresta, que consideren positiu que s'elabori un informe d'impacte mediambiental. Des d'aquesta entitat han demanat però que es distingeixi entre les cases fora d'ordenació arran del PGM de 1976 i la polèmica sobre la construcció en el 20% dels terrenys de Can Busquets. Escoltem Oriol Ribera, integrant d'aquesta associació.\nCreiem que és positiu que es faci un informe d'impacte mediambiental, però pensem que s'ha de diferenciar dels veïns amb cases afectades\nDe la seva banda, des de l'associació de veïns de La Serreta - Bosc d'en Saladrigues, el que demanen és que, d'una manera o altra, el tema es resolgui ràpid. Tot i no qüestionar els motius que han portat a la decisió del govern català, el president d'aquesta entitat, Jordi Cuesta, recorda que darrera d'aquest projecte hi ha tota una feina feta, i sobretot, que els endarreriments d'aquestes iniciatives acaben generant problemes i incertesa als propis veïns afectats. Escoltem el president d'aquesta entitat, Jordi Cuesta.\nQua s'engeguen projectes com aquests, s'espera que les institucions tinguin una disposició a enllestir-los, perquè els endarreriments generen problemes i una incertesa.\nRecordem que el projecte de modificació del PGM a la Floresta contempla, a més de la urbanització d'un 20% del sector de Can Busquets, la legalització de les cases fora d'ordenació del districte, la construcció d'habitatge públic i la creació d'una nova zona de centralitat 'mesurada' en aquesta zona.


Més sobre "Persèfone", la producció de Tramateatre del Festival LOLA 2020\nEl Festival LOLA 2020 presenta la seva producció anual al Teatret, en el marc del vintè aniversari d'aquesta sala de teatre ubicada a l'avinguda de Francesc Macià d'Esparreguera. Enguany el projecte és una proposta del director artístic Gerard Bidegain, que presenta una escenificació del text Persèfone (Περσεφόνη), del poeta grec Iannis Ritsos (1909-1990), en traducció de Joan Casas. El muntatge parteix de l'exploració i simbiosi del teatre i la dansa, amb una proposta protagonitzada per l'actriu esparreguerina Laia Gotsens i la ballarina i coreògrafa olesana Emma Duran.\nL'espectacle estrena a Esparreguera l'any del trentè aniversari de la mort de Ritsos, un autor força desconegut a casa nostra amb una poètica molt potent\nque ens apropa el mite de les estacions de l'any centrant-se en la vida d'una noia amb una història universal, amb una gran potència dramàtica i una absoluta vigència al món actual. L'espai escènic i la imatge de Rafa Haro, basant-se en aquesta exploració del dins i el fora, de la foscor i la llum, i la proposta d'il·luminació i espai sonor del propi director escènic, ens traslladen a un espai de trànsit entre dos móns. Completen l'equip artístic Alba Hinojosa com a ajudant de direcció, Francesc Ripoll com a tècnic, Uxia Campo com a documentalista del procés de treball i Carme Paltor com ajudantia de vestuari.\nQUÈ EN PENSA LA COMPANYIA?\nGerard Bidegain, director escènic La idea de l’equilibri entre el món antic (atàvic, pur i gairebé perdut) contraposat al món contemporani (sorollós, superficial i cruel) dansa líquidament al voltant de la presència d’una dona conscient de la llum i la fosca. Persèfone pugna contra el soroll, que li vol impedir la reflexió. No obstant això, encara hi ha algú que se l’escolta i que l’acompanya en aquest irrefrenable trànsit cap a la llum.\nEmma Duran, intèrpret i coreògrafa L’autor, Iannis Ritsos, ens mostra la intemporalitat del mite de Persèfone, en un text reflexiu i reivindicatiu on es contraposen llum i foscor, fred i calor, dalt i baix. Es tracta d’un monòleg-diàleg que deixa entreveure grans problemes mundans que travessen la frontera del mite per entrar a la realitat tant de l’ahir, com de l’avui i el demà.\nLaia Gotsens, actriu A partir de la personificació de Persèfone, l’obra construeix una veu reivindicativa en el present que porta el públic a connectar-se amb la contundència d’un personatge que defensa les seves decisions i la seva voluntat.\nRafa Haro, escenògraf La posada en escena d’aquest text de Iannis Ritsos ens proposa un conjunt de circumferències concèntriques. Partint del punt central del relat mític es van obrint línies que arriben a interpel·lar-nos en l’actualitat. Un gran clarobscur que no confronta la llum i la foscor.\nVOLS CONÈIXER MÉS A FONS L'EQUIP ARTÍSTIC?\nIannis Ritsos, poeta i artista\n(Monemvassia, Peloponès, 1 d'abril de 1909 - Atenes, Àtica, 12 de novembre de 1990)\nDe família benestant, visqué de jove la ruïna física i material dels seus (descrita a La cançó de la meva germana, 1937; La casa morta, 1962; etc.). Membre del partit comunista, sofrí llargs períodes de presó i deportació sota els règims feixistes del seu país. La seva obra, molt extensa (més de 60 títols que abracen la producció realitzada del 1934 al 1977), obre camí al realisme líric en contra de la poesia hermètica i fa palesos uns sentiments vius d’humanitarisme, de preocupació per totes les situacions de repressió i d’injustícia, i un amor fidel pel seu país i pels seus homes. La poesia popular i la litúrgia bizantina enriquiren i donaren color al seu lèxic. Conreà també el teatre, servint-se de la recreació personal de mites clàssics (Orestes, 1966; Persèfone, 1970; Helena, 1972; El retorn d’Ifigènia, 1972; Ismene, 1972; etc.). Treballà en el camp de la pintura. Molts dels seus poemes foren musicats per compositors grecs actuals.\nEl 2020 commemorem el trentè aniversari de la seva mort.\nEL DIRECTOR ESCÈNIC\nGerard Bidegain i Figuerola (Barcelona, 1990)\nÉs graduat en Art Dramàtic, especialitat en Direcció i Dramatúrgia, per l’Escola Superior d’Art Dramàtic de l’Institut del Teatre (2017) i llicenciat en Història per la Universitat de Barcelona (2012). També s’ha format a l’Obrador Internacional de Dramatúrgia de la Sala Beckett i ha estat becat durant cinc anys consecutius per l’Associació Lola Lizaran d’Esparreguera. Ha treballat com a docent teatral a l’Escola Move On Dance Studio d’Olesa de Montserrat (2014-2018). Des del 2007 és membre del consell de redacció de la revista Setsetset Comunica que forma part de l’Associació Catalana de la Premsa Comarcal (ACPC). Com a historiador ha publicat l’estudi biogràfic Ramon Torruella Satorra: poeta de La Passió d’Esparreguera (2019, Setsetset-ACPC). Des del 2016 és tècnic de Patrimoni Cultural i Memòria Històrica a l’Ajuntament d’Abrera. Actor de La Passió d’Esparreguera, actualment en el personatge de Judes Iscariot. Ha format part de la direcció escènica de l’espectacle de La Passió d’Esparreguera, com a responsable de la dramatúrgia i tractament del text. Fundador i director artístic de l’Sparagaria Orquestra, amb qui ha estrenat diversos espectacles amb guió propi. Com a dramaturg, des del 2009 ha estrenat nombroses càpsules teatrals al Festival LOLA d’Esparreguera i espectacles de creació pròpia com Maragall’11 (2011), GuimeràSOUND (2012), Exclòs (2013) i Rereguarda (2014). Des del 2015 és dramaturg i director de les escenes teatrals de la Festa del Timbaler del Bruc. També és coordinador i actor a les visites teatralitzades dels Museus de Martorell i del Jaciment Arqueològic de l’Esquerda de Roda de Ter. Ha escrit els textos dramàtics Caurem plegats (2015), Fruits secs (2016) i L’afinador (2017), de la Companyia LoPereBufa de la qual n’és membre fundador. Recentment ha produït amb aquesta companyia Un tast de tot (2019), on interpreta el personatge del poeta Joan Oliver-Pere Quart. Va dirigir Passatge Gutenberg (2018, Festival LOLA), de Lluïsa Cunillé. El seu treball final de carrera, Judes traït (2017), publicat l’octubre de 2019 a la col·lecció OffCartell de Re&Ma12 Edicions, va ser tutoritzat pel poeta Josep Pedrals, obtenint la qualificació de Matrícula d’Honor i es va estrenar el novembre de 2017 al Festival LOLA amb l’actor David de Julio i la coreògrafa Aixa Guerra. El 2019 es va representar durant tres setmanes a la Sala Josep Palau i Fabre de l’Escenari Joan Brossa. Amb la direcció del monòleg Persèfone vol seguir investigant entorn de la relació del text poètic, el moviment i l’espai.\nLaia Gotsens Fort (Esparreguera, 1998)\nÉs graduada en Pedagogia per la Universitat Autònoma (2020) i s’ha format com a actriu a l’Estudi Nancy Tuñón i Jordi Oliver - Teatre per a Joves (2014-2018). Anteriorment ja s’havia format a l’Escola de Teatre de La Passió d’Esparreguera (2011-2013) i a l’INS El Castell d’Esparreguera, on va cursar els estudis de Batxillerat d’Arts escèniques (2014-2016). També té formació en dansa contemporània, jazz, hip-hop, aeròbic i free dance i nivell mig de cant i guitarra. Va participar a l’espectacle Nou8cinc: Guillem d’Sparagaria (2015, GIT Produccions), dirigit per Jaume Rovira; a Llum i Gira-sols (2015, Tramateatre), dirigida per Carles Reynés; a Incomunicats (2015), sota la direcció de Robert Gobern i a Leche de pantera (2017), dirigida per Maribel Balagué. L’hem poguda veure participant en tres musicals: Juntes, el Musical (2016), una creació i direcció d’Aina Forn i Maria Borràs; i a dos musicals produïts per l’INS El Castell: Mamma Mia (2016) i The Lion King (2017). Recentment s’ha incorporat a l’equip de LALTRE Col·lectiu d’Esparreguera, amb qui ha creat l’espectacle Black (2019) a La Passió d’Esparreguera i les performances L’univers (2019, Festival Spàrrek) i Laltre Calvari (2020, FiraPassió). El 2019 va protagonitzar Las dos caras de la verdad, una performance produïda per SomNegra i Susana Hernández. En l’àmbit audiovisual ha participat en el capítol pilot d’El Cafè de les Antípodes (2019, Tecnocampus) i en diversos curtmetratges com El cascabel (2019, ESCAC), de Marc Pujol; Solo un mal día (2018, ESCAC), de Lydia Jara; Sin remitente (2016, Universitat de Barcelona), de Míriam Díaz; i Komorebi (2015, ESCAC), de Greta Díaz. També ha actuat en anuncis publicitaris i ha participat com a actriu a dos videoclips: Em diràs (2018, Medeastudio), de Dàhlia Duran, i Bailarina (2016) de Keyem, dirigit per Albert Calderó. Actualment segueix col·laborant a l’espectacle de La Passió d’Esparreguera, que reconeix com el seu bressol teatral, i experimentant en diverses formes escèniques amb LALTRE Col·lectiu. També col·labora en diferents projectes audiovisuals al llarg de l’any i fa concerts de veu i guitarra en solitari. A Persèfone realitza el seu primer monòleg dramàtic com a actriu.\nLA BALLARINA I COREÒGRAFA\nEmma Duran Pujol (Olesa de Montserrat, 1993)\nGraduada en Publicitat i Relacions Públiques per la Universitat de Barcelona (2015) i titulada a la Formació Professional de Dansa Contemporània a Varium Espai de Moviment (2017). Està formada com a Directora i Monitora de lleure Infantil i Juvenil i amb experiència dins del món de la diversitat funcional. Treballa com a docent en dansa contemporània a l’escola de dansa Move On Dance Studio d’Olesa de Montserrat i a MAB Dance Center (Barcelona). També intervé com a entrenadora de tècnica corporal al Club Gimnàstica Olesa i al Club Twirling Olesa. Directora coreogràfica i intèrpret de l’espectacle La Fàbrica (2018), una obra que tenia per protagonista els poemes de Miquel Martí i Pol del llibre La Fàbrica (1972), combinant la música clàssica i electrònica amb la dansa contemporània. També es destaquen els seus últims projectes com a coreògrafa en espectacles teatrals de diferents registres, com l’obra Estimada Senyora de la companyia de teatre Femme (Esparreguera, 2019), dirigida per Maribel Balagué, i l’obra Black, de LALTRE Col·lectiu (Esparreguera, 2019), d’Antonio Cortijo i Gerard Sancho. Va codirigir la performance Acte V: Laltre Calvari, d’aquesta mateixa companyia, representada a la Fira Passió 2020 d’Esparreguera. Tot i que la seva vocació és la dansa contemporània, ha rebut formació en dansa clàssica, dansa espanyola, jazz, danses tradicionals catalanes… i actualment s’està iniciant en el món del Lindy Hop. En l’àmbit pedagògic ha coreografiat i participat en espectacles i festivals del centre de diversitat funcional Associació Prodiscapacitats Santa Oliva (2011-2015). Intervé com a tallerista en centres escolars i casals d’estiu com a especialista en dansa contemporània i tècniques d’expressió corporal a l’Educació Primària i Secundària, a l’Escola Puigventós (2017) i Escola Daina-Isard (2017), ambdues d’Olesa de Montserrat. Actualment és intèrpret de La Tinta Col·lectiu i col·labora en videoclips produïts per Baselina Studio.\nRafael Haro Galera (Martorell, 1979)\nÉs Llicenciat en Belles Arts per la Universitat de Barcelona (2002) i té el postgrau en Arquitectura efímera, esdeveniments i conceptes escènics (2003) i el Certificat d’Aptitud Pedagògica per la Universitat Politècnica de Catalunya (2004). És professor de Formació, Consultoria i Estudis de la Fundació Pere Tarrés (2002-), docent a Secundària d’Educació Visual i Plàstica al Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya (2006-) i professor associat al Departament de didàctiques aplicades de la Facultat d’Educació de la UB (2019-). Com a escenògraf treballa a Tramateatre produccions (2011-) i al Festival LOLA, on ha dissenyat l’escenografia de Judes traït, de Gerard Bidegain (Escenari Joan Brossa, 2019) i de Minetti, un retrat de l’artista vell, de Thomas Bernhard (Teatret, 2019).També és escenògraf de Peixos i peixeres Teatre (2016-) i ha format part de la direcció artística de La Passió d’Esparreguera (2005-2009). El 2003 realitzà tasques de disseny interior del Teatre Municipal de Sant Andreu, SAT!, Barcelona. El 2005 va participar a l’exposició Autoretrats, al Centre Cívic de la Barceloneta i a la tercera Biennal Ciutat Vella Oberta (València, 2018). A Esparreguera va ser un dels impulsors i comissaris d’Obert en canal, festival d’art dependent (2004-2006) i de l’IN-LOLA (2010-2013). Actualment és comissari de bona part de les exposicions i activitats educatives que es programen des del 2012 al Muxart, Espai d’Art i Creació contemporània de Martorell. Ha publicat treballs com Estancar o innovar (2005), Pero... ¡si esto lo hace un niño pequeño! (2005), conjuntament amb Sandra Colell, i Entrena la teva memòria: 100 preguntes, 100 respostes i 100 activitats (2014), de Cristina Vidal i amb il·lustracions seves.\nJoan Casas Fuster (L’Hospitalet de Llobregat, 1950)\nÉs escriptor, traductor i professor jubilat de l’Institut del Teatre. Ha publicat relats, proses, poesia i ha estrenat diverses peces de teatre. Com a traductor literari té un currículum molt extens de traduccions del francès, el portuguès, l’italià i el grec modern. Ha fet de col·laborador literari en diverses traduccions del rus. Ha obtingut els premis literaris: Victor Català de narracions,1979 (per Pols de terrat); Miquel de Palol de poesia, 1985 (per Tres quaderns); Ciutat de Palma de poesia, 1986 (juntament amb Feliu Formosa, per Amb efecte); Ignasi Iglesias de teatre i Premi de la Crítica de Serra d’Or, 1990 (per Nus), Ciutat d’Alcoi de teatre, 1993 (per Nocturn corporal) i Rovira i Virgili d’assaig, 2009 (per Amb la terra a la cintura). La seva tasca com a traductor ha estat reconeguda pels premis Giovanni Pontiero, 2003 (per No entris tan de pressa en aquesta nit obscura, novel·la d’Antonio Lobo Antunes) i Jordi Domènech, 2005 (per Tard, molt tard, de nit entrada, poemari de Iannis Ritsos).