L'Empriu és una norma jurídica del dret consuetudinari català codificada en tant en forma d'usatge com en forma de costum, que determina el dret d'ús comunal per part dels veïns d'una vila als béns rústics del municipi, ja siguin pastures, boscos o aigües. El terme empriu o emprius, com a conseqüència, també fa referència a la terra del comú o altre bé objecte d’aquest dret.\nEls emprius tingueren una regulació variable, perquè si originàriament el dret d'ús comunal comportava el pagament d'un cànon al senyor feudal, en les terres novament conquerides i colonitzades per carta de poblament es reconeixia el dret d'ús franc (gratuït), per bé que hom pressuposava que cap veí mai no n'abusaria, servint-se només per cobrir les necessitats bàsiques de la seva llar, i mai amb finalitats d'explotació comercial lucrativa. En les Corts de Barcelona (1283) el rei en Pere III d'Aragó «el Gran» confirmà aquest usatge, que també figura com a Costum, i tenia per tant la mateixa força legal que una Constitució catalana.\n↑ «empriu». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Empriu&oldid=24748076»


L'àrea de Joventut del consistori convoca dos concursos de cartells\nL'Ajuntament de la Pobla de Vallbona, a través de la Regidoria de Joventut, convoca dos concursos dirigits a joves d'entre 14 i 30 anys. El primer d'ells té com a temàtica la lluita contra la violència de gènere, mentre que l'altre se centra a posar fi al maltractament d'animals.\nDes d'avui i fins al pròxim 31 de juliol és possible presentar dissenys de còmics i mànigues que participen en la segona edició del Concurs de Còmics contra la Violència de Gènere. Pot participar-se de forma individual o col·lectiva (amb junt màxim de cinc integrants per equip), sempre que es tinguen edats compreses entre els 14 i els 30 anys i s'estiga empadronat a la Pobla de Vallbona. Hi haurà un premi de 150 euros per al millor cartell, que serà editat per a commemorar el 25 de desembre (Dia Internacional contra la Violència de Gènere). Les bases del concurs poden consultar-se ací.\nDe la mateixa manera, des del 4 al 6 de juliol també és possible participar en la segona edició del Concurs de Cartells contra el Maltractament Animal. També en aquest cas hi ha un premi de 150 euros per a la millor proposta, podent participar els i les joves del municipi que tinguen entre 14 i els 30 anys. La imatge s'emprarà per a anunciar la Ca minata Canina que formarà part de la pròxima Fira del Comerç Local (en el mes de setembre). Les bases d'aquest concurs poden consultar-se ací.\nDes de l'àrea de Joventut s'incideix en la importància que té per a la corporació municipal que els adolescents i joves de la localitat s'impliquen en aquest tipus d'iniciatives: "Des de la Regidoria de Joventut centrem moltes de les nostres activitats a despertar la solidaritat entre la gent jove de la Pobla. Afortunadament són cada dia més les persones que ja tenen clara aqueixa necessitat de denunciar els casos de violència de gènere i s'oposen al maltractament d'animals. Desitgem que siguen moltíssims els cartells que participen en aquesta segona edició de tots dos concursos", explica l'edil Lucia Sanchis.


Fonamentat en els principis de l’economia circular, TÈXTIL RESIDU ZERO té per objectiu l’optimització dels residus que generen les empreses tèxtils en el seu procés productiu a través de la seva valorització, amb la voluntat d’ajudar a fomentar la competitivitat de les empreses i avançar en el desenvolupament mediambientalment sostenible de les indústries. El desenvolupament del programa s’ha basat en la identificació de la tipologia de residus i l’estudi de la seva possible valorització, els quals han convergit en propostes encaminades a convertir els residus en recursos. TÈXTIL RESIDU ZERO s'ha iniciat el mes d’abril de 2018 i han participat diverses empreses tèxtils del Vallès, per conèixer les possibilitats de valorització dels residus. El projecte està organitzat per l'Ajuntament de Sabadell per mitjà de Promoció Econòmica de Sabadell S.L i pel Gremi de Fabricants subvencionat per la Diputació de Barcelona.\nPer assistir a l'acte de presentació del projecte cal enviar un correu electrònic a elena@gremifab.org o trucar al 93 745 09 44.


Monte Mario Rooms Roma Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Alberto Cadlolo 54, Trionfale, Roma, Itàlia, 00136 - Veure al mapa\nBen posicionat a Trionfale, Montemario Rooms és un lloc ideal d'inici d'excursions a Roma. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a 4.00 Km, i normalment només es triga 45 minuts per arribar a l'aeroport. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Foro Italico, Della Vittoria, Aparcament de la Policia.\nMontemario Rooms ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de instal.lacions de barbacoa, ascensor.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, connexió a internet (cortesia) a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Montemario Rooms la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Roma.\nTots els tipus de viatgers (42) Parelles (15) Viatgers en solitari (23) Famílies amb infants petits (1) Grups (3)


La Generalitat ajorna el pagament del deute del lloguer a 798 famílies residents en habitatges públics | Valencia Extra\nLa Vicepresidència Segona i Conselleria d’Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica, a través de l’Entitat Valenciana d’Habitatge i Sòl (EVha), ha ajornat des de juliol de 2019 el pagament del deute del lloguer a 798 famílies residents en habitatges públics de la Generalitat a través de la signatura d’actes de reconeixement. L’objectiu d’aquesta mesura és facilitar en temps de pandèmia el pagament dels arrendaments a les famílies en risc d’exclusió social.\nDel total de famílies acollides a aquest mecanisme durant aquest temps, 395 pertanyen a la província de València, 373 a la d’Alacant i 30 a la província de Castelló, segons ha informat la Generalitat en un comunicat. Les actes de reconeixement són un recurs “molt important” per a garantir el dret a l’habitatge als qui es troben en situacions econòmiques “veritablement compromeses”.\nAmb aquest mètode de pròrroga de pagament, l’inquilí signa un document mitjançant el qual reconeix voluntàriament i expressament deure a la Conselleria una determinada quantitat de diners. En ell s’acorda entre les parts l’establiment d’un pagament ajornat del deute contret i determina la forma i temps d’abonament.\nPrèviament a la signatura d’aquestes actes, els tècnics d’EVha estudien la situació concreta de la unitat de convivència, al costat dels serveis socials municipals que verifiquen la situació de vulnerabilitat, per a determinar les quantitats i terminis a retornar. L’objectiu és que puguen abonar una quantitat que siga assumible als seus ingressos familiars, sense haver de renunciar a les seues necessitats bàsiques vitals.\nLa signatura d’aquestes actes ha suposat un ajornament d’un total de 2.807.011 euros: 1.679.607 de la província d’Alacant, 1.048.322 corresponen a la de València i 79.082 a la de Castelló. A causa de la situació de la Covid-19, el Consell va decidir exonerar del pagament del lloguer a tots els habitatges públics de la Generalitat des d’abril fins a agost.\nEl vicepresident segon i conseller d’Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica, Rubén Martínez Dalmau, va assegurar en iniciar-se la crisi al març que cap resident d’habitatge públic que haguera perdut el seu treball o reduït els seus ingressos a causa de la Covid-19 anava a perdre el seu habitatge, ja que s’anava a aplicar una exoneració del pagament del lloguer al 100% dels inquilins per un període de tres mesos.\nLa situació derivada de la pandèmia s’ha estés en el temps, per la qual cosa es va decidir prorrogar altres dos mesos les mesures de bonificació o exempció del pagament de les rendes. “Enguany ha sigut molt dur per a milers de famílies que estan vivint situacions realment complicades, d’ací la nostra obligació com a administració pública d’ajudar-los perquè no s’hagen de veure en la tessitura de destinar els seus escassos recursos a pagar el lloguer o atendre les despeses familiars de primera necessitat”, ha declarat el vicepresident Martínez Dalmau.\nLes actes de reconeixement de deute s’emmarquen dins de les accions de xoc del Pla de Dignificació de l’Habitatge Social creat per la Conselleria per a gestionar i dignificar el parc públic.


garbí24: Per el blocaire que encara es invisible\nMolt bé! Estic totalment amb tu, Joan!!!\nSi algu, per una causa major, no pot fer-lo (segueixo dient que es poden programar amb antelació), docns que ho comuniqui als organitzadors.\nEl que no pot succeïr, crec jo personalment, són casos com aquest.\nSi ens comprometem (QUE ÉS VOLUNTARI), s'ha de complir, si no, que NO S'APUNTIN que ningú els hi ha demanat.\nL'any passat, sembla ser que a l'Eli (a qui jo li he fet aquest any) el/la qui li havia de fer encara és hora que s'enrecordi.\nTots tenim moltes coses a fer, però si dones la paraula CAL COMPLIR-LA.\nA veure si ho entenc: No has rebut cap regal del teu amic invisible (et vaig venir a veure i vaig pensar que eres dels pocs que no hi participaven ), però tu li has fet el regal al blocaire que et va tocar ser el seu amic invisible i no t'ha dit res ni l'ha vingut a buscar?.\nPerdona, si que te'l va venir a buscar, i a més li va agradar molt, la Carme.\nNo m'extranya, et va quedar xulíssim!\n8 de gener de 2010 a les 19:23\nTens tota la raó, Garbí. L'any passat també en va fallar algun. Ho trobo de molt mal gust, si jo fos dels organitzadors no els acceptaria pas a la llista per una altre any... t'ha quedat bé el teu post regal a l'inrevés.\nAgnès, sí, sí, em va agradar molt! Al mateix matí de reis ja el vaig venir a buscar. mai no deixaria un BI plantat! Bé, ni blocaire invisible ni ningú!\nHahaha, quina mala llet! M'agrada m'agrada. Em sap greu que et quedessis sense regal. Fot-li canya al tio!\nEsta molt be la canya que li has fotut.\nostres, em sap molt de greu per tu!\nEm sembla molt bé el que li has dit, ja està bé, si t'apuntes, una mica de compromís, no?\nsegur que l'any vinent tindràs un blocaire invisible molt més presentable!!!!\nJo no participava, però em sap greu que t'hagin deixat sense regal!!\nA veure si diu alguna cosa...\n8 de gener de 2010 a les 23:33\nmolt ben dit, nano, sí senyor!!!\nS'ha de ser formal sí senyor!\nI sense regal no t'hi has quedat del tot. Si passes per cala candela, hi ha lloc per tothom :)\nEncara m'estic recuperant ...\n9 de gener de 2010 a les 0:27\nMecachis.... això no pot ser, si un participa, almenys ha de complir home!\nJo et regalo petons...\n9 de gener de 2010 a les 8:51\n9 de gener de 2010 a les 11:33\nOstres ara que em paso veig que t'han fet una... vaja persona més impresentable!!\nJo no vull ficar-me en aquestes coses perque no tinc gaire temps a vegades i noi em complico, però si t'he ofereixes a fer-ho perque ningú t'obliga es voluntari has de complir.\nEm sembla de molt mal gust aquesta falta .. I está molt bé la canya que li fots amb tota la ironía...\nPetonets Garbi tu això no t'ho mereixes gens ets un solet\n9 de gener de 2010 a les 12:20\nJo no em vaig apuntar precisament per falta de temps i la veritat sigui dita perquè tampoc em venia de gust. Evidentment, si t'apuntes ha d'haver-hi un compromís però ha hagut un cas en la blogosfera més de mal gust que aquest (al meu parer).\n9 de gener de 2010 a les 12:40\nJo no em vaig apuntar perquè no m´agrada comprometre´m amb coses que no puc assumir, així que t´entenc. S´ha de tenir molta barra. A veure si dóna la cara.\n"Curdonsus" Garbi, t'han deixat sense regal!!! Doncs, jo també penso que tens tota la raó! Et compromets o no t'apuntis, deixar al company amb el 'c*l a l'aire no!'\n9 de gener de 2010 a les 16:40\nNo entenc perquè la gent es compromet si no pot. I a sobre és covard quedar-se callat.\nEm sap molt greu que no hagis tingut regal.\n9 de gener de 2010 a les 17:18\nGarbi, acabo d'arribar a casa,he obert el correu i tinc que donar-te la raó però a mitges i per sobre de tot demanar-te perdó.\nDir-te que el motiu ha estat de força major, ja que el passat dia 5 vaig tenir que desplaçarme de localitat per un motiu personal, de totes formes previ a aquesta data vaig tenir uns problemes relacionats.\nCom bé pots comprobar si visites el meu blog "Més Humor" no "Planeta Zapping" (ja que és una altra història i intervé altre gent) però els dos tenen entrades cada dia del mon i respong tots els comentaris un a un.\nVoldria deixar clar que deixadesa o morro, et ben asseguro que no en tinc.\nPensava nomès arribar enviarte un regalet i al entrar m'he trobat aquest post, que l'entenc i comporteixo, però vull deixar clar que no és que hagi passat de tú, però quan tens problemes de debó com suposo be pots entendre el mon bloggeril passa totalment per alt i és en el que menys penses.\nSi encara estas disposat a rebre el meu regal t'el envio per email, si no el vols el borres i llestos.\nDe tot cor, et torno a demanar perdó.\n9 de gener de 2010 a les 21:19


Llibres llegits i per llegir: La pell freda (2002)\nPublicat per kweilan a 19:58\nA mi aquesta novel·la no em va agradar gaire. Suposo que quan la vaig començar a llegir no m'esperava que fos de ciència-ficció. I és que a mi els llibres de ciència ficció no m'agraden gaire perquè em costa imaginar-me i posar-me en la pell del protagonista.\n11 de febrer de 2009, a les 7:38\nkalidoscopi: Doncs a mí la que em va decepcionar va ser la de Pandora al Congo. Aquesta de La pell freda, en canvi, em va agradar molt, potser perquè em va recordar les de l'adnmirat Lovecraft.\n11 de febrer de 2009, a les 20:20\nCrec que hi hagut opinions molt variades sobre este llibre, i milers d'interpretacions. I realment això és bonic ja que no és un llibre tancat.\n28 de febrer de 2009, a les 8:31\nAixí és bajoqueta! Gràcies per anar llegint i passar-te pel bloc:)\n1 de març de 2009, a les 22:24


SI T'AGRADA EL CAFÈ SENSE SUCRE, POTS SER UN PSICÒPATA - COLLONADES\nHome COLLONADES SI T'AGRADA EL CAFÈ SENSE SUCRE, POTS SER UN PSICÒPATA\nSI T'AGRADA EL CAFÈ SENSE SUCRE, POTS SER UN PSICÒPATA\nFrancesc Puigcarbó - d’octubre 12, 2015\nUn recent estudi realitzat per un grup de científics d'una universitat austríaca ha revelat que les persones que prefereixen els productes amb sabor amarg són més propenses a mostrar signes de psicopatia, narcisisme i sadisme.\nUn estudi realitzat per investigadors de la Universitat d'Innsbruck a Àustria, ha facilitat "les primeres proves empíriques que les preferències pel sabor amarg estan relacionades amb trets malèvols de la personalitat", informa 'Daily Mail' citant la revista 'Appetite' . Els resultats de l'estudi indiquen que les persones que prefereixen els aliments i les begudes amb gust amarg, com el cafè o l'aigua tònica, podrien tenir tendències psicopàtiques.\nAixí mateix, els científics asseguren que aquesta preferència Podeu tenir persones més propenses a mostrar signes de maquiavelisme, sadisme i narcisisme. Aquestes persones també poden estar més inclinades a ser hipòcrites, malvades, vanes, egoistes i amb poca empatia, segons la publicació.\nEn l'estudi, que va consistir en dos experiments separats, van participar 1000 persones. En el primer experiment, a 500 homes i dones, d'una edat mitjana de 35 anys, se'ls va demanar avaluar la seva preferència per una llarga llista de productes dolços, salats, agres i amargs. A continuació, els participants van emplenar 4 qüestionaris de personalitat. Després, els científics van dur a terme un altre experiment similar que va confirmar els resultats obtinguts.\n"Les preferències generals pel sabor amarg van resultar ser forts indicadors de maquiavelisme, psicopatia, narcisisme i sadisme comú", van escriure els investigadors en la revista. Al seu torn, el fet de tenir una personalitat agradable -amable, simpàtica i cooperativa- es corresponia negativament amb les preferències pels sabors amargs.\nTot i que els investigadors no van estudiar les causes per les quals s'observa aquesta correlació, una possible explicació pot ser el fet que en el món salvatge les plantes amargues tendeixen a indicar que poden ser verinoses, però per a les persones amb trets sàdics, la consumició de productes amargs pot "comparar-se al viatge en una muntanya russa, on la gent gaudeix de les coses que indueixen la por", va escriure l'autora de l'estudi, Christina Sagioglou.\nMiquel 12 d’octubre de 2015 a les 13:59\nSoy un bixesual\nME GUSTAN LOS PERROS Y LAS CABRAS.\n....no tomo café, y el azucar me jode.


Visions perifèriques: Social media, un mare magnum polític a Vinalesa\nBlog personal d'opinió\nSocial media, un mare magnum polític a Vinalesa\nComence dient que no soc un expert en social media, sí usuari, i convençut que és una ferramenta de futur útil. Això sí, no tot el món coneixem les possibilitats que se'ns ofereix ni estem suficientment preparats per gestionar les nostres accions en aquestos mitjans. Però tots ens llancem a elles per a interactuar i fer arribar ben lluny el nostre missatge.\nA Vinalesa s'ha creat un xicotet cosmos social de temàtica política que va arrancar el col·lectiu local del BLOC Compromís allà pel més de maig arran de les eleccions locals. I el resultat no sigué ni molt menys negatiu: un regidor elegit a una candidatura sense tradició al poble, formada a corre-cuita i construïda per persones de dispars procedències i interessos. La sortida forçada d'alguns elements que distorsionaven el missatge fresc i renovador de la candidatura fou retransmesa en directe via Facebook (Fb) i ací comença una història de com l'ús inapropiat de les social media pot tindre conseqüències contraproduents.\nEl Fb del BLOC bullia per aquelles dates. Els elements apartats aprofitaven per llançar merda (literalment) sobre els qui es mantenien en una posició coherent i constructiva a la política local. I el perfil Fb del BLOC no era capaç de frenar aquest atac, l'única resposta fou la indiferència i la no rèplica amb la conseqüent monopolització del debat per part d'uns pocs (per no dir un). Una campanya d'adhesions a Ferran Pardo (regidor del BLOC) front els insults i agressions (Jo també estic amb Ferran) que va arreplegar més de 120 suports i la manca de credibilitat dels mateixos assetjadors fou suficient per inhabilitar-los. Cal tindre en compte que a Vinalesa, un poble amb 3.000 habitants i escaig, tots coneixen a tots, i tots saben qui és qui.\nSuperada aquesta fase, el nou col·lectiu del BLOC Compromís de Vinalesa es mantingué amb l'ús de les xarxes socials (sobretot Fb, però també Twitter) com a ferramenta per a dinamitzar i difondre la seua tasca política. L'ajuntament s'animava a sumar-se a la moda del Fb com a gest d'apertura de la participació i el debat. I heus ací altra vegada com alguns continuaven aprofitant aquestos forums públics per monopolitzar i omplir d'spam un lloc fins desvirtuar-lo i allunyar-lo de la funció per al qual estava destinat. La gestió ineficient, la manca de moderació i d'unes normes de comportament mínimes tornaven a bombardejar l'espai virtual de la política local de Vinalesa. Unes habilitats que no tots tenim, de fet ha aparegut un nou perfil professional especialitzat en aquestes tasques: el Manager Social Media, recolzat amb estudis universitaris en la matèria.\nAquesta setmana, l'alcalde explotava al seu perfil Fb i denunciava l'ús fraudulent del perfil institucional de l'ajuntament per part del regidor-portaveu del PP acusant-lo de substituir el Fb per les seues obligacions com a regidor municipal. I és que és més rentable políticament fer demagògia barata per internet que arromangar-se els camals i treballar en positiu. Una crítica pot ser carregada de raó però que no és un bon exemple de com gestionar les xarxes socials de manera eficient i efectiva.\nBo, dir per últim que simplement volia valorar l'ús que es fa de les xarxes socials a la política local, sense entrar a valorar les opinions i comentaris que els diversos actors fan públics al Fb, deixant a banda els insults i agressions verbals que hem semblen totalment despreciables i als quals jo vaig col·laborar a denunciar i bloquejar.\nPublicat per Víctor Mtz. Puchol a 21:04\nVíctor Mtz. Puchol\nJo a Twitter\nBloc Compromís Vinalesa\nEns traslladem a la web oficial del BLOC Compromís de Vinalesa


Descobreix el Gènere Fantàstic – Showrunners Barcelona\nDescobreix el Gènere Fantàstic\nImpartit per Juan Carlos Sánchez-Marín\nQuè significa fantàstic? Quines diferències hi ha amb el meravellós, la ciència ficció, la fantasia d’aventures, el terror? Què és realment allò que defineix el que no considerem “normal”? Com es construeix un guió de gènere?\nTotes aquestes preguntes són les que pretén respondre aquest curs, construït com un taller de desenvolupament inicial de projectes de pel·lícules i sèries de gènere.\n“El fantàstic és la irrupció d’allò sobrenatural en la nostra realitat. El sobrenatural entès com impossible i inexplicable, que produeix un conflicte irresoluble i amenaça la nostra certesa del que és real.”. (David Roas, escriptor)\n“El meravellós, el sobrenatural, l’extraordinari, el fantàstic, són només algunes de les categories amb les quals intentem emplaçar una de les nostres condicions més universals: l’ésser humà davant del misteri.”\nEl curs està orientat a impartir els conceptes bàsics de l’escriptura audiovisual i les característiques diferenciadores del gènere fantàstic. El taller combina la base teòrica amb la part pràctica, amb l’objectiu que cada alumne/a finalitzi el curs amb la primera pàgina del seu projecte. Aquest document conté el logline, el tagline, el tema, referències i una breu sinopsi argumental.\nCada sessió combina aspectes teòrics i la seva aplicació pràctica en cadascun dels projectes. S’acompanyarà l’aprenentatge amb visionats i exemples escrits.\nEl gènere del fantàstic: Diferències entre gèneres limítrofs i exemples. Arguments universals i mitemes redundants en el gènere del fantàstic. Arquetips del fantàstic.\nEl guió: aspectes claus de la seva escriptura i el seu desenvolupament. Format i forma d’escriptura. Esquelet narratiu. Conflicte. Estructures. Punts de gir en cinema i en sèries.\nQuè és una Bíblia de venda? Aspectes fonamentals a considerar en el cas concret d’aquest tipus de guions.\nAcotació de gènere. Sinopsi de venda i sinopsi argumental. Buscant noves propostes narratives.\nTema i punt de vista de l’autor.\nLa importància del detonant: el moment de la ruptura de la realitat i la creació d’incertesa. Sorpresa i suspens.\nPersones que desitgen conèixer les eines bàsiques d’escriptura de guions aplicat al gènere fantàstic. No cal tenir nocions prèvies de guió.\nEl professor: Juan Carlos Sánchez-Marín\nHorari: Dimarts de 10:00 a 13:00h\nData límit d'inscripció: Per definir


Girona, primera rampa del “Tourmalet”\nEl Club Hoquei Caldes s’enfronta aquesta dissabte al Girona, la gran sorpresa de la temporada en un duel que es preveu tant complicat com el famós “Tourmalet”. Els de Benito ocupen una meritòria quarta posició a la taula després de superar totes les expectatives i segellar el bitllet per a la Copa.\nDesprés d’encadenar 5 victòries i 1 empat en les darreres setmanes, tot fa preveure que els calderins hauran de quallar una de les millors actuacions de la temporada si volen obtenir la victòria. Liderats per l’extraordinari golejador Raül Pelicano i pel meta Jaume Llaverola, el bloc gironí s’ha reforçat amb homes claus com David Gelmà, Marc Palazon o Oriol García que els han permès fer un salt en la taula.\nGelmà amb 14 gols i Pelicano amb 10 són els màxims golejadors de l’equip.\nEls de Candami, amb 23 punts, es troben en una còmode 10a posició i veient el rendiment dels tres equips en descens, tot fa semblar que els calderins tenen pràcticament assegurada la permanència. Ferran Rosa, amb 9 gols, segueix sent el màxim realitzador dels vallesans que confien en seguir mostrant un nivell intens de joc. Les bones actuacions de Sito Ricart i Roger Acsensi han permès al tècnic calderí ampliar la rotació i tot sembla pensar que tindran un paper clau en el tram final de lliga.\nEl proper dissabte a partir de les 8 del vespre, Girona HC vs Recam Làse Caldes, en directe per OK Liga TV.


El Consorci de Museus de la Comunitat Valenciana (CMCV) en col·laboració amb PLANEA, xarxa d’art i escola impulsada per la Fundación Carasso i articulada a territori valencià a través de PERMEA, posen en marxa una iniciativa que ofereix una orientació als centres educatius interessats a integrar les pràctiques artístiques al centre.\nAquest servei de tutoria es planteja com un espai d’escolta i conversa per facilitar la realització de projectes d’art a les escoles a través de l’assessorament i l’intercanvi d’informació, desitjos i possibilitats. Mitjançant aquesta proposta, el museu experimenta amb el paper d’una figura pròpia per assessorar l’escola i, per a això, compta amb un equip d’experts i professionals en els camps de l’art i l’educació, així com en la recerca en Art+Escola.\nEls centres educatius interessats a desenvolupar un projecte artístic de manera transversal, transformadora i interdisciplinària es poden posar en contacte amb els organitzadors d’aquest servei d’orientació escrivint a didacticacmcv@gva.es\nDates: Servei de tutoria iniciat durant el curs lectiu 2021-2022\nCMCV. Museu, 2. 46003 València\nCol·labora: PLANEA Xarxa d’art i escola (Fundación Carasso)\nMés informació: consorcimuseus.gva/tutora


esTICenllaçat impacta 20 entitats sense ànim de lucre - Fundación real dreams\nesTICenllaçat impacta 20 entitats sense ànim de lucre en el seu segon any de vida\nUna vintena de voluntaris, d’empreses com BaseTIS i Acuntia, han apadrinat la causa tecnològica de 7 ONG amb la donació de 2.444 hores de consultoria\nLa branca ambiental s’estrena amb una acció finalista als Premis Europeus de Prevenció de Residus que ha permès dotar de material informàtic certificat a 13 entitats\nBARCELONA.- esTICenllaçat, un programa impulsat pel CTecno en col·laboració amb la Fundació real dreams que fa de pont tecnològic entre voluntariat i material en desús d’empreses i necessitats TIC d’ONG, ha impactat a la seva segona edició sobre 20 entitats. Un total de 21 voluntaris ha fet possible aquesta tasca gràcies a la cessió de 2.444 hores de consultoria. Valorades en 59.497 euros, aquestes hores han contribuït a augmentar la capacitat tecnològica del tercer sector, a millorar la percepció que tenen els treballadors de les seves empreses i a incrementar les habilitats de 21 treballadors.\nEn total, 25 empreses/institucions ho han fet possible. Pel que fa a la vessant social, l’empresa Acuntia ha incrementat la seguretat i les prestacions de la xarxa corporativa d’Aspace, una organització que agrupa les principals entitats d’Atenció a la Paràlisis Cerebral de tota Espanya. Aquest voluntariat ha estat possible gràcies a la cessió d’una setmana de feina d’un dels seus tècnics. Un altre projecte apadrinat ha estat el de la Fundació puntCAT, qui està desenvolupant un pilot per elaborar pàgines web amb el domini .cat, que, de moment, ha impactat sobre dues entitats amb previsió que ho faci sobre 36 en acabar l’any.\nEn aquesta àrea, BaseTIS ha seguit donant suport a la webapp feta ad hoc per Sport2Live, empresa social que a través de l’esport ajuda a persones amb problemes d’addiccions. L’anomenada Sport2Live Trainers ha permès a l’entitat passar d’atendre 70/90 persones al mes a 500 a la setmana, així com a actuar a 11 comunitats terapèutiques. L’èxit i l’impacte d’aquesta actuació va fer que Sport2Live exposés el cas al Mobile World Congress 2018, gràcies a la col·laboració amb M4Social. A banda d’aquest programa, BaseTIS també està donant suport a eReuse.org amb un projecte de classificació automàtica d’imatges per a dissenyar un algoritme en machine learning. Juntament amb Fab Lab, el projecte es mostrarà a la Maker Faire Barcelona el pròxim 16 i 17 de juny.\nBon començament de la branca ambiental\nA la campanya de recollida de material informàtic organitzada en el marc d’esTICenllaçat i la Setmana Europea de Prevenció de Residus (EWWR) hi van participar 20 organitzacions (Nae, diverses biblioteques de Barcelona, Netmind o Vilaweb, entre d’altres) que van donar 2.339 kilograms de dispositius digitals. Després d’un procés de restauració i traçabilitat en economia circular, utilitzant les eines tecnològiques d’eReuse.org, aquests ítems informàtics han beneficiat, de moment, 13 entitats sense ànim de lucre.\nEl triple impacte de la campanya, protecció del medi ambient, estimulació de l’economia local i del mercat de la reutilització i l’abordatge de l’escletxa digital, va fer que la EWWR l’escollís entre més de 13.410 accions com a finalista del Premi Europeu de Prevenció de Residus. A causa de l’èxit de l’acció, el CTecno ha obert un canal permanent de recollida de dispositius informàtics al seu web.\nJa són 14 projectes i 50 voluntaris\nDonat que hi ha voluntaris que van repetir a la segona edició, i empreses que van seguir donant suport al projecte després de la primera anualitat, el còmput total des del naixement d’esTICenllaçat és de 14 projectes apadrinats, 58 voluntaris participants, 713 hores de consultoria i 155.301 euros.\nEl programa pren força any rere any i prova d’això és que va ser escollit com a cas d’èxit a la Setmana de la Responsabilitat Social Corporativa de Catalunya del 2017.


PASSES DE TARDOR A L'HIMÀLAIA. GARCIA QUERA, NÚRIA. 9788460659921 Llibreria Altaïr\nPASSES DE TARDOR A L'HIMÀLAIA\nUna mare, de professió pallassa, va al Nepal a veure la seva única filla. Tenia divuit anys quan va marxar de viatge, en fa un que volta per Àsia i la última notícia és de fa un mes. En un correu electrònic li deia que ingressaria en un monestir budista. Des de llavors, no en sap res. Quan la retroba a Katmandú, veu que alguna cosa ha canviat. La raó la descobrirà durant una caminada de dues setmanes al voltant de l'Annapurna, al llarg de la qual els silencis de la filla i l'extraversió de la mare posaran en relleu dues personalitats i maneres d'entendre la vida. Les colossals muntanyes i l'espiritualitat ancestral de la zona de l'Annapurna, però també del Manaslu i del Ladakh, tindran molt a veure en el desenllaç d'aquesta relació.\nQuan Quera rep lencàrrec de repetir el recorregut que Camilo José Cela i Josep Maria Espinàs van fer cinquanta anys enrere, no sap que el viatge que emprendrà anirà més enllà de la mera caminada.Dentrada llegeix els llibres que els escriptors van escriure després del viatge: Viaje al Pirineo de Lérida, de Cela, i A peu pel Pallars i la Vall dAran, el primer de la col·lecció ...\nEn un estil fresc no exempt de poesia, i en un fi sentit de lhumor que sovint ens desperta una rialla, Quera construeix una novel·la amb Mali com a escenari principal i la Neus com a protagonista.És en tornar duna estada en aquest país quan la Neus, tal com li va succeir a la mateixa autora, és a punt de morir de malària. A partir daquest moment Quera demostra un gran ofici ...\nVista previa: PASSES DE TARDOR A L'HIMÀLAIA\nLibro a reservar: PASSES DE TARDOR A L'HIMÀLAIA


Obertes les inscripcions per a la II Marxa Solidària de Piera Televisió - Vila de Piera\nPortada > Actualitat > Notícies > Obertes les inscripcions per a la II Marxa Solidària de Piera Televisió\nObertes les inscripcions per a la II Marxa Solidària de Piera Televisió\nLa iniciativa se celebrarà diumenge 19 d’abril i la recaptació es destinarà íntegrament a la lluita contra el càncer\nCoincidint amb el seu 25è aniversari, Piera Televisió organitzarà la segona marxa solidària contra el càncer, una iniciativa que posa en marxa de forma conjunta amb el Club Ciclista Piera i Yocalo Logística i que compta amb el suport de l’Ajuntament i d’algunes empreses de la zona.\nLa prova tindrà lloc el diumenge dia 19 d’abril a partir de les 11 hores amb sortida i arribada al Parc del Gall Mullat. Les persones participants recorreran 7 quilòmetres omplint el parc i els carrers de la vila de color rosa.\nLa inscripció ja es pot formalitzar a través de l’enllaç adjunt. El preu és de 9 euros que inclouran la participació en la marxa i una ració de paella. Es donarà la possibilitat també d’optar només a la ració de menjar per un preu de 4 euros. Tota la recaptació anirà destinada a la delegació a Catalunya de l’Associació Espanyola Contra el Càncer (AECC).\nDurant tota la jornada hi haurà animació, obsequis i moltes sorpreses al parc del Gall Mullat. Les primeres 700 persones inscrites obtindran una samarreta de la marxa de record.


Posen en marxa les obres de consolidació del sauló del passeig de Palamós - Diari de Girona\nPosen en marxa les obres de consolidació del sauló del passeig de Palamós\nEls treballs formen part dels pressupostos participats de 2019 i tenen una durada prevista d'un mes\nLes obres es van iniciar ahir. ddg\nLes obres es van iniciar ahir.\nL'Ajuntament de Palamós va anunciar ahir la posada en marxa de les obres de consolidació del sauló de la part central del passeig. El projecte forma part de les propostes sorgides mitjançant el procés de pressupostos participats de 2019, té un període d'execució d'un mes i el seu cost és de 25.800 euros.\nL'actuació se centra en una superfície de 260 metres quadrats que hi ha concretament davant l'escenari existent, el qual es troba situat en la secció del passeig delimitada entre els carrers de la Mercè i el de l'Avió. Aquest àmbit s'utilitza no només per a la passejada, sinó també com a espai de suport a l'escenari, on durant tot l'any es realitzen propostes culturals i lúdiques.\nEl consistori destaca que les obres permetran «minimitzar la pols, esvorancs i sots que dificulten les activitats que es desenvolupen, amb la qual cosa es reduiran també les elevades despeses de manteniment que suposa l'arranjament sovintejat de la superfície afectada per l'erosió, amb l'aparició de corriols longitudinals provocats per l'aigua de la pluja».


Jornada d'Escola. 4 d'abril del 2017 — Delegació d'alumnes de l'ETSECCPB — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nJornada d'Escola. 4 d'abril del 2017\n[INSCRIPCIONS OBERTES!] El proper dimarts 4 d'abril, se celebrarà la Jornada d'Escola, un punt de trobada entre els agents de l'àmbit de les titulacions que s'imparteixen a l'Escola. Ponències, xerrades, col·legis, stands, workhops... i una taula rodona d'alt nivell! Vols saber-ne més?\nLa Jornada d'Escola\n>> INSCRIPCIONS A: https://goo.gl/forms/ER0NHfqgr5t9Y8d23 <<\nLa Jornada d'Escola és l'esdeveniment organitzat per la Delegació d'Alumnes de l'Escola de Camins amb la col·laboració de l'Escola i els Col·legis professionals.\nAl llarg del proper 4 d'abril es realitzaran diverses activitats per a apropar els diferents col·lectius, donant-los a conèixer i creant sinèrgies.\nEl repte de l’energia eòlica off-shore flotant\nProfessors de l’Escola de Camins han participat en projectes relacionats\namb l’energia eòlica off-shore que, avui, és una realitat al Nord d’Europa\non la plataforma continental facilita fixar-les al llit de mar. A la resta del\nmón, on normalment la plataforma sol ser de mida reduïda caldrà fer molins\nde vent flotants. Es presentaran els principals tipus de plataformes flotants,\nel desenvolupament de prototips i parcs pilot a nivell mundial i alguns dels\ndesenvolupament fets a l’Escola.\nConeixements i aplicacions de l’Energia Geotèrmica\nSanti Olalla Medina\nEn aquesta xerrada es donarà a conèixer la Energia Geotèrmica en quant als seus conceptes bàsics com ara els tipus de terrenys on s’usa: les característiques tècniques que han de tenir, les diferents tècniques de perforació que hi ha, els diversos sistemes de captació,...\nTambé es tractaran sobre els seus avantatges i beneficis respecte altres sistemes d’energies renovables. Finalment parlarem sobre els seus usos i aplicacions en els sectors domèstics, industrials i turisme tant en el mercat català com en el nacional.\nJa sóc Enginyer. I ara què?. Treballa per aconseguir les oportunitats\nEn Carles és Enginyer Geòleg responsable de\nl'empresa Xpresa Geophysics i ha desenvolupat\nla seva carrera laboral a l'entorn d'aquesta\ndisciplina passant per feines tècniques i de gestió.\nEns vindrà a explicar la seva experiència en el món\nlaboral, reptes, dificultats, obstacles i estratègies a\nseguir sota el paradigma actual.\nIntroducció a la transformació digital. Construcció 4.0\nEl workshop per conèixer algunes de les plataformes\nexistents d’automatització robòtica i monitorització a la\nindústria de la construcció. Un primer contacte amb les\nnoves aplicacions a l’Enginyeria Civil.\nBuild –A – Road Challenge\nUn divertit esdeveniment educatiu on els participants tindran\nl’oportunitat de mesurar les seves habilitats per a dissenyar i\nconstruir la carretera definitiva que els doni la victòria en aquest\núnic repte d’enginyeria a escala.\nEn quin estat es troba el desenvolupament del Corredor?\nQuin és el finançament que rep i quins són els beneficis\nreals que aportarà? Diversos experts parlaran de tots\naquests temes a la Taula Rodona, aportant el seu punt\nde vista i la seva experiència.


Compromís reitera al Govern Central la necessitat d'actuar en el port de la Carrasqueta de Xixona\nCarles Mulet visita amb el regidor Joan Arques els punts conflictius d'aquestes carreteres.\nEl senador de Compromís, Carles Mulet, va registrar el novembre passat una sèrie de preguntes escrites dirigides al Govern Central, en les quals es demanaven dades i actuacions a la Dirección General de Tráfico per a evitar l'alta siniestrabilitat i risc elevat en l'Alt de Tibi i en el Port de la Carrasqueta de Xixona. El Govern tenia fins al passat dia 13 de febrer per a aportar una resposta escrita.\nDavant l'incompliment de terminis en la resposta, des de Compromís s'ha seguit amb les mesures que contempla el reglament de la Cambra Alta i s'ha demanat la transformació de la pregunta escrita en oral, per la qual cosa haurà de contestar a viva veu el ministre responsable de l'àrea en el Senat a les mesures concretes per a solucionar aquesta situació.\nJustament ahir, el senador de la coalició va visitar els punts conflictius junta al regidor a Xixona Joan Arques, per a conèixer de primera mà l'enclavament. Entre les noves mesures a iniciar estan les d'exigir un estudi a la DGT per a valorar l'ampliació o modificació de la línia contínua, o l'estimar la possibilitat d'assumir l'administració central actuacions de reforma d'aquests vials. Igualment, es va a exigir en els pròxims pressupostos Generals de l'Estat partides destinades al control d'aquesta situació que preocupa a totes les persona usuàries d'aquestes carreteres.\nIgualment, s'està pendent que la Comissió de Foment del Senat pose data a la moció presentada a la fi d'any passat en la qual s'instava al fet que Govern Central a faça possible que la Direcció general de trànsit prenga totes les mesures necessàries a fi de minimitzar la velocitat dels vehicles que transiten per la serra de la Carrasqueta, amb la finalitat de garantir la seguretat de totes les persones que fan ús".\nPreguntes que s'ha sol·licitat passar d'escrites a orals\n"Des de fa mesos, circula una gran quantitat de motocicletes de gran cilindrada per l'alt de Tibi (País Valencià) i especialment pel port de la Carrasqueta, a velocitats completament desorbitades quan en la majoria dels trams d'aquestes carreteres el límit no supera els 80 km/h.\nTot açò representa un alt perill per a les altres persones que transiten per aquestes vies, sobretot perquè en aquestes carreteres de muntanya és molt habitual que circulen ciclistes i vianants que coincideixen en els mateixos horaris que les motocicletes (sobretot en períodes de vacances i caps de setmana). A més, també s'incrementa el perill d'incendi derivat d'una hipotètica eixida de la via, atès com de seques estan les serres després d'un any escassísim de pluges ( en referència al 2016)\nLes Corts Valencianes van aprovar per unanimitat demanar a la DGT solucionar el problema i est continua sense resoldre's.\n-En quina data va rebre la DGT aquesta petició?\nQuines mesures s'han adoptat des d'aquesta petició?\nQuines mesures va a adoptar el Govern sobre aquest tema en el curt, mitjà i llarg termini?\nQuin índex de sinistrabilitat i incidents té aquest punt?"


alchemic - GLOBElife ☎ - davines tractaments - la cura del cabell\nALCHEMIC - DAVINES - Tractaments - la cura del cabell\nhan seleccionat i utilitzat pigments purs de fórmules arricchiere 6 de xampú i condicionador 6 colorit capaç d'intensificar el color de cabell natural i de color. Els pigments es dipositen sobre la superfície del cabell, mentenendo la intensitat de color entre un servei de coloració i la següent. Aquests productes es luminarà i s'accentuarà el color natural, donant bells reflexos, reforçar el cabell des de l'interior, protegint i aclaridor.\n• PROTEÏNES DE LA LLET I AGENTS PROTECTORS\nContingut en les formulacions, hidratar profundament el cabell i ajuda a prevenir la formació de puntes obertes.\n• Major concentració de pigments\n• IDEAL PER CABELL NATURAL O TRACTADA AMB TINT\n• RESULTATS PRVEDIBILI\n• cabell hidratat i protegit\nLes formulacions de la Shampoo Alchemic conté un netejador suau derivat de l'oli d'oliva, dolç i respectuós de color, que restaura l'equilibri hidrolipídic natural, pentanol dóna brillantor i hidratació profunda.\n• COLOR RICH I REFLEXIONS VIBRANTS\nEls pigments directes específics intensifiquen color i ajuden a aturar-lo.\n• LLIBERTAT ' PROVA\nLa llibertat de creació sense cap efecte de color residual. Els 6 tons es poden barrejar junts.


Sant Joan no és masclista\nviernes, 07 mayo 2021 - 04:20 h\nJoan Pons Torres: Historiador | Ibiza | 02/05/2021\nSant Joan no és masclista.\nSa regidora d’igualtat de s’Ajuntament de Ciutadella, Carla Gener, ha valorat unes pintades “feministes” reivindicant sa participació de sa dona a sa qualcada de Sant Joan com a “un missatge clar i concís” segons es Sorprende y no sorprende d’Es Diari de dijous de la setmana passada. Ses pintades en qüestió resen “Les dones volen participar a l’hora de cualcar (sic)” i “Exigim igualtat tot l’any, també per Sant Joan”.\nDiu sa regidora que “s’Ajuntament està obligat a escoltar es significat de ses diferents pintades aparegudes en es carrers de Ciutadella i que demanen sa participació de ses dones a ses festes de Sant Joan”. Abans de res, jo em pensava que s’Ajuntament estava obligat a netetjar pintades i brutor des carrers des nostro poble, i no a escoltar-les; que no sé exactament què significa escoltar una pintada. Però bé, deu ser que això de netetjar pintades són coses fatxes de s’heteropatriarcat.\nUna regidora condreta hauria de censurar que hi hagi bruts que embrutin amb pintades es mobiliari públic de Ciutadella, no aplaudir-les amb tota sa il·lusió del món perquè es delinqüents que les han fetes són de sa seua corda. Unes pintades que, per cert, fa anys que hi són darrere sa sala multifuncional des Canal Salat sense que s’Ajuntament hagi mogut un dit per llevar-les.\nReconeix sa regidora d’igualtat que es debat sobre sa participació de sa dona a ses festes de Sant Joan està “a un punt embrionari”. Tant embrionari que en més de sis anys d’equip de govern PSM-PSOE-GxC, això no ha sét objecte de debat ni una volta. Més que en punt embrionari, podríem dir que es debat “feminista” en relació a Sant Joan es troba en punt mort, o directament mort, i que només se’n parla cada vegada que a la sra. Gener li interessa sortir a sa premsa.\nS’edil diu que no vol concloure es mandat actual sense que aquesta suposada discriminació per raó de sexe —mentida com una catedral, i ara explicarem per què— emparada en sa tradició, es discuteixi obertament, i proposa “celebrar unes jornades amb un enfocament històric-reivindicatiu (sic) per analitzar es canvis que durien a s’evolució de ses festes patronals, com ha succeït en es altres municipis de Menorca”. Lo bo és que ella mateixa reconeix que “mos està costant trobar ponents enguany”. ¿Per què serà que no troba ponents per fer unes jornades per acusar ses nostres festes de Sant Joan de masclistes i discriminatòries i per dir que han de canviar? ¿No serà que, senzillament, es ciutadellencs no creim que Sant Joan siga masclista ni discriminatori, ni creim que hagi de baratar ni una coma des seus protocols, sinó que al revés, pensam que Sant Joan és sa festa més polida del món?\nSenyora Gener, no passi pena. Aprofit aquest article per oferir-me públicament com a historiador per participar a ses Jornades de Sant Joan que vostè vol organitzar. Esper sa seua resposta amb il·lusió. ¿Que ho veu bé? Ja ho tenim aclarit. Ale, ja té un ponent. De fet, estic completament d’acord amb ella quan diu “Tot s’hauria de poder rallar, per què ha de ser un tabú o un acte de valentia? Hauria de ser normal. Naltros (Gent x Ciutadella) estam per sa labor de que canvii, però sobretot de que es puga parlar”.\nFa un any, Gent x Ciutadella publicava a ses xerxes un vídeo de sa madona de s’Ullastrar, s’única dona pagesa que reconeix que si fos més jove lluitaria per sortir. I és que aquí està es quid de sa qüestió: ¿quantes pageses ciutadellenques exigeixen sortir a sa qualcada? ¿No serà que sa majoria no veuen Sant Joan com una discriminació contra elles, sinó com sa festa que han estimat i viscut des de petites?\nNo me’n puc envenir quan veig a sa regidora diguent que “és necessari començar a crear una xerxa de suport perquè si una dona vol sortir a sa qualcada se senti lliure de dir-ho”. ¿Què vol dir, sra. Gener, que ses dones pageses no són lliures d’expressar públicament sa seua opinió o sentiments? ¿Ses dones pageses no són tan lliures com ses des poble? ¿Mos pot explicar sa regidora d’igualtat per què afirma que ses dones pageses necessiten una xerxa de suport per sentir-se lliures? ¿És que ses pageses estan sotmeses an es seus hòmens pagesos?\nÉs una mentida com un catedral que ses festes de Sant Joan discriminin per raó de sexe. Posats a dir disbarats, ¿discrimina Sant Joan a tots es hòmens que volen sortir a sa qualcada i no poden per què no són pagesos? ¿Sant Joan discrimina per raó de sexe a tots es hòmens que volen sortir de Caixer Senyor i no poden per què no tenen llinatge noble? ¿Sant Joan discrimina a tots es hòmens que volen sortir de Caixer Fadrí o Casat i no poden per què no tenen un ofici menestral? ¿Sant Joan discrimina a tots es hòmens que volen sortir de Caixer Capellà i no poden per què no són capellans?\nSes dones de Ciutadella no volen sortir a sa qualcada, perquè a diferència de sa regidora Gener, entenen que Sant Joan és una representació d’una societat estamental ja extingida que reviu només cada 23 i 24 de juny. Això ho entenen fins i tot es boixos de Ciutadella que tant estimen sa nostra festa, però no ho podrà entendre mai qui des de sa política mescla ous amb caragols i jutja sa història amb sos ulls des present.\nDavid y Roberto: Muerte en África\nMerece la pena jugarse la vida? Preguntaron en una ocasión, «Absolutamente», contestarón. [...]\nRafa Ruiz habla 11 días después y ofrece una versión poco clarificadora\nLa insistencia de un redactor de Periódico de Ibiza y Formentera permite a nuestros lectores [...]\nLa relación portularia (la tuerca y el tornillo)\nEn los últimos días se ha manifestado, una vez más, la esperpéntica situación existente en [...]\nMención especial a las madres\nLa secretaria general de CCOO de las Pitiusas, Consuelo López, quiso hacer un reconocimiento especial [...]\nHachazo fiscal a las clases medias\nUna exposición para recordar a las mujeres que hicieron posible Adlib\nAdolfo Villalonga estrena piezas compuestas para su madre, su hermano y Juan Antonio Torres


Avui fa un any que se'ns va morir l'actriu Anna Lizaran, artista que pertanyia a la classe de persones que no poden passar inadvertides. Ja fa molt anys que em faig una pregunta: perquè hi ha actors i actrius que només trepitjar l'escenari, sense començar a dir el text, ja imposen amb la seva presència? No és per l'altura física, ni per tenir una bellesa excepcional, es... es... aquella "cosa" que els fa especials i que es te o no es te. Hi ha molts actors que interpreten els papers a la perfecció, però el que estic dient és una altra cosa. Només posaré un exemple —i per respecte a la professió del país, serà estranger— Vittorio Gassmann: apareixia a l'escenari i al ambient semblava flotar una mena d'electricitat estàtica.\nL'Anna pertanyia a aquesta categoria. Tan si el paper era amable i fins i tot còmic com en El Matrimoni de Boston, com si era estripat i amb una càrrega de mala bava king size com en Agost. La molt punyetera sempre s'emportava la funció quasi abans de començar.\nValguin aquests apunts com a homenatge a una dona que ens va abandonar massa aviat, deixant-nos dos sentiments contradictores: l'un de buidor per la pèrdua i l'altre de plenitud pels records impagables i permanents que ens va regalar damunt l'escenari. T'enyorem!\nEtiquetes de comentaris: Anna Lizaran


Barcelona: El carrer de Montcada cau del pedestal\nEl carrer de Montcada cau del pedestal\nL'historiador Albert Garcia Espuche trenca el mite que aquest va ser un carrer palatí i aixeca un monumental llibre sobre la vida quotidiana dels 'montcadins' al llarg de sis segles\nBarcelona - Dilluns, 22/06/2020 - 20:31\nA Albert Garcia Espuche, el Howard Carter dels arxius documentals, historiador d’inesgotable paciència a l’hora de reconstruir el passat local de Barcelona anterior al segle XIX, li ha sortit un llibre de 5,4 quilos de pes quan ha volgut realitzar la més gran i ‘més-completa-impossible’ anatomia del carrer de Montcada. És, paradoxes de la vida, un llibre monumental que el que en realitat fa és baixar del pedestal el carrer de Montcada. Ni va ser el carrer dels palaus de la ciutat ni va ser tampoc la llar de la crema social medieval i moderna, llegendes totes dues, sembla, indelebles en el relat col·lectiu dels barcelonins. Tampoc va ser un carrer nascut en paga de l’ajuda que un tal Guillem Ramon de Montcada li va prestar a Ramon Berenguer IV per conquerir Tortosa. Fins i tot el seu aspecte actual («un parc temàtic de palaus medievals», segons lamenta l’autor) no és més que una operació de cirurgia estètica duta a terme pel catalanisme durant el segle XX per a, en paraula de Josep Puig i Cadafalch, «millorar el passat». Però, una vegada fora del pedestal, és sens dubte un carrer apassionant des de la perspectiva de la historiografia professional. Els 5,4 quilos de ‘La gent del carrer Montcada’, presentats aquest dilluns per Garcia Espuche, són una plusmarca documental molt difícil de superar.\nEls últims veïns de Montcada, els de principis del segle XX, els faria riure si sabessin que les seves cases són avui tingudes per vells palaus\nLa gran impostura del barri gòtic de Barcelona, un retalla i enganxa de façanes i de vegades d’edificis sencers, tot això acabat amb solucions arquitectòniques grotesques, com les falses finestres medievals que tant abunden al centre històric de la ciutat i, com, l’anacrònic pont del carrer del Bisbe, va ser relatada perfectament l’any 2011 per l’historiador Agustín Cócola a la seva tesi doctoral de final de carrera, que, desgranada per aquest diari llavors, va causar xafogor en alguns estaments oficials. No en va, alguns dels més vistosos falsos gòtics de la ciutat estan catalogats com a Monument Històric Nacional. A Cócola dedica Garcia Espuche un elogiós capítol a les primeres pàgines del llibre, ja que li serveix per endinsar-se en la primera gran equivocació que suscita el carrer de Montcada. Els mal anomenats palaus, com el que ocupa el Museu Picasso o el Museu de les Cultures del Món, suposat Palau del Marquès de Llió, on ha sigut presentat el llibre, eren només cases grans, explica l’autor, fruit en ocasions de fusionar diverses finques. És cert que Montcada era un carrer destacat i que –afegeix Garcia Espuche– va ser una mena d’ascensor social en diferents etapes si els seus residents tocaven les adequades tecles comercials, però el lloc més noble de Barcelona mai va deixar de ser, per exemple, el carrer de Portaferrissa o, millor encara, Ample, que com el seu propi nom indica era més espaiosa, un luxe a l’interior d’una ciutat que va estar emmurallada més enllà del raonable.\nLa casa Reart, anomenada també Palau de Berenguer Aguilar, al número 15 del carrer de Montcada, abans i després de les obres de gotificació realitzades el 1965.\nPer Montcada passava cada any la processó del Corpus. Això, sembla, va ser un plus de prestigi, suficient per, com si fos el carrer de l’Estafeta de Pamplona, disposar d’un mirador privilegiat fos indispensable. El Corpus, o el pas de qualsevol comitiva real, en ocasions, va fer que entre els segles XVI i XVII les finestres medievals del primer pis fossin substituïdes per balcons. Montcada, per tant, no ha sigut, com potser li agrada dir a alguns guies turístics, un carrer conservat dins d’una gran gota d’ambre per al seu gaudi actual. De fet, seria bastant irreconeixible avui per a qualsevol resident de principis de segle, ja que en aquest procés de gotificació abans citat es van suprimir, per exemple, molts baixos comercials i botigues de tot tipus, i l’espai de la porta va ser substituït per finestrals palatins.\nL’autòpsia que Garcia Espuche ha dut a terme ho revela gairebé tot de la vida en aquest carrer, fins i tot els seus vicis, els seus crims i fins i tot si tenien esclaus\nAquesta última metamorfosi és la que ha contribuït maliciosament a redibuixar el passat del carrer de Montcada com en realitat no va ser i que Garcia Espuche prova d’esmenar amb el seu colossal treball. Expert a submergir-se als arxius (en el dels notaris deu haver consultat milers de testaments i ors tipus d’actes legals), l’autor ha realitzat una profunda anatomia de la vida social del carrer durant sis segles. Ha confeccionat els arbres genealògics d’algunes de les famílies residents, però també ha seguit el rastre de molts dels residents en règim de lloguer, una cosa bastant comuna, ja que l’ànima rendista de Barcelona ve de lluny. Coneix, després de la investigació, les seves filiacions polítiques (el 1714 compartien carrer, paret contra paret, austriacistes i felipistes), els seus oficis, els mobles que van comprar, els quadros i tapissos que penjaven dels seus salons, quants d’ells tenien esclaus (n’hi va haver, com a mínim a 18 cases), on tenien ja una segona residència per escapar-se de la ciutat, els seus orígens i, en definitiva, qualsevol moment singular de les seves vides.\nJoan Aparissi (aquí teniu un exemple d’aquests que fa caure d’esquena) va acordar el 1564 que la seva filla Àngela es casaria amb Jeroni Galcerán Serapi de Sorribes quan la pobra complís 12 anys. Va passar per l’altar, al contrari que Maria Josep Ferran Vives, que el 5 d’abril de 1673, en el seu dotzè aniversari, va denunciar al convent de l’Ensenyança que la seva mare la volia casar amb Marià Vedruna. Va tornar el diamant que li havia regalat la que havia de ser la seva sogra i es va fer monja.\nBagul nupcial, un moble trobat en un dels palaus del carrer de Montcada de Barcelona.\nDe Francesc de Junyent i de Sapila ha descobert Garcia Espuche que tenia una estimada, Cecília Caparorta. Sembla que era un secret a crits, ja que el virrei en persona el va comminar que posés fi a aquesta relació adúltera. Va desatendre l’ordre, però tant no la voldria, ja que al testament que va redactar el 1635 va prendre mesures perquè els seus fills legítims no perdessin part de les seves riqueses quan aparegués algun descendent indocumentat d’aquella relació extramatrimonial.\nFrancesc Bou, el 1621, va apunyalar 50 vegades la seva dona i, per salvar la vida, va jurar davant dels jutges que abans de l’últim sospir (‘in articulo mortis’, li diuen a això els advocats) ella el va perdonar. No va colar i el van decapitar.\nMontcada no va ser, malgrat que es digui, el carrer més senyorial de la ciutat. Era un ascensor social, sí, però a l’últim pis s’hi arribava al carrer Ample\nEl de Montcada, en definitiva, no va ser ni un carrer de rics ni tampoc un de pobres. El 1361, segons un cens de fogatge, de tots els que hi vivien, un 15% eren rics, un terç pobres i la resta, ni una cosa ni l’altra. Garcia Espuche, com si d’un geòleg social es tractés, fa al llarg de les 1.198 pàgines del llibre alguns tastos. El 1363 vivien al carrer dos cavallers, un ‘ciutadà honrat’, sis servidors reals, 17 comerciants, un drapaire, un notari, dos ‘corredors d’orella’ (agents comercials, més o menys), un adobador, un sabater, un artesà de les llances, un especialista en llanes i dos, sembla, paios sense ofici ni benefici. El 1640, el quadro era un altre: vuit militars, dos ‘ciutadans honrats’, tres mercaders, una víuda, tres sastres, dos cotoners, un cirurgià, un vidrier, un taverner, una artesà de sandàlies, un altre de mitjanes, un fabricant de caixes i un ‘corredor d’orella’. És cert que al llarg de la seva història a Montcada hi van viure banquers i prestadors, també una vintena de consellers en cap de Barcelona, però no era el carrer senyorial i principal de la ciutat com a vegades ara es pretén, i molt menys des del 1714, que a l’amputar brutalment Felip V una part del barri de la Ribera va quedar de sobte descentrat, massa a prop de la ciutadella militar construïda per acovardir els barcelonins.\n‘La gent del carrer Montcada, una història de Barcelona’ és, com hem dit al principi, un llibre que val el seu pes en or. És apassionant i, alhora, desmitificador. Montcada continuarà sent probablement per a molts i malgrat tot el carrer dels palaus. L’operació de gotificació que s’hi va dur a terme fa menys de 100 anys continuarà assortint l’efecte desitjat i Barcelona, així, continuarà sent com la protagonista de la cançó que a tres mans van escriure Antonio Quintero, Rafael de León i Manuel Quiroga, «la perdición de los hombres, la que miente cuando besa. Ya lo sabe, yo soy esa».\nMapa dels sinistres de trànsit a Barcelona\nEls taxistes treballaran dos dies i en descansaran tres a l'agost a BCN\nTemes: Ajuntament de Barcelona Història de Barcelona Història Barcelonejant


Podem demana maduresa als comuns per resoldre discrepàncies amb Alamany\nLa secretària general d’Podem Catalunya, Noelia Bail, ha demanat als comuns “maduresa i tranquil·litat” per resoldre el conflicte intern provocat després de la presentació de la plataforma Sobiranistes, crítica amb CatComú i impulsada per la portaveu del grup parlamentari Elisenda Alamany.\nBail, en una entrevista d’Europa Press, ha recordat els conflictes interns que ha tingut Podem: “Igual que nosaltres ja hem fet un exercici de maduresa política i d’adaptació al canvi, demanaria que, pel bé d’aquesta confluència i d’aquests espais, resolguessin d’una forma tranquil·la i responsable totes aquestes diferències”.\nL’ara secretària general de Podem Catalunya Bail va formar part del nucli de direcció de l’exlíder d’Podem Albano-Dante Fachin, i quan aquest va dimitir i la direcció de Podem estatal va decidir dissoldre la direcció i posar una gestora, ella no va compartir la decisió, però tampoc ho va fer públic: “Aquí has de decidir si et quedes i plantar cara a la interna, però a la interna, amb un respecte mínim, o si et vols anar “.\n“Cal aprendre què és la lleialtat orgànica. És a dir, pot ser que consideris que les decisions que pren el teu partit no són les adequades, però has de decidir si encara hi ha espai per a poder defensar les teves idees o aquest espai està tancat”, ha conclòs. “Si realment tens respecte per aquesta organització, i el teu projecte no encaixa, doncs et vas”, ha dit en relació a la plataforma impulsada per Alamany.\nHa explicat que fa mesos va parlar amb els diputats de Podem al grup i també li havien transmès que havien “perdut la confiança” en el coordinador del grup parlamentari Marc Grau. Ella va estar d’acord amb el seu cessament.\nBail demana a Grau a acceptar que la majoria del grup busca un altre perfil per al càrrec i a “deixar pas” si creu que no pot tornar a guanyar-se la confiança, ja que ella, sí que ho va aconseguir en Podem convertint-se en secretària general. Grau és l’home de confiança de Alamany i va estar present al costat del també diputat dels comuns Joan Josep Nuet en la presentació de la plataforma que critica els comuns “haver perdut el rumb” en defensa de la sobirania.\nLa secretària general s’ha preguntat a quin tipus de sobiranies es refereixen i ha defensat que també és sobirania arribar a final de mes, tenir lloguers acords amb el salari, poder tenir cura de la gent gran i que les famílies no hagin de fer equilibris per arribar a final de mes. “Si parlem d’una altra sobirania, doncs mira, jo ja estic cansada de banderes. A mi les banderes no em donen de menjar”, ha reblat.


Quan juguen, els infants aprenen primerament a conèixer i a moure cada part del seu cos. Es miren les mans, es toquen els peus, seuen, es giren, s'incorporen i caminen. Cada nova fita és l'estímul per aconseguir-ne una altra.\nEl fet de jugar també els fa relacionar amb els altres i practiquen habilitats socials que hauran de desenvolupar en la vida adulta.\nJugar és l'activitat més important del nen. Han de tenir temps per jugar lliurement.\nEl que és important no és la joguina en si mateixa, sinó el valor que l'infant li dóna.\nCada objecte pot esdevenir una joguina per a l'infant. La joguina ha de permetre el joc.\nEl joc és més important que la joguina.\n.Didàctiques, com l'àbac.\n.Educatives, com els encaixos o el dòmino.\n.Material estructurat, com el trencaclosques.\n.Material no estructurat, com un cotxet.\nLa joguina no és imprescindible per a jugar, només és un recurs capaç d'enriquir el joc.\n“Una bona joguina és aquella que estimula aspectes positius en el desenvolupamnet de l'infant, convidant-lo a superar-se o expressar els seus sentiments, despertant la seva curiositat o la capacitat de riure i imaginar, i proporcionant-li aprenentatges i experiències positives per al seu creixement com a persona.”\nLes joguines en l'educació per a la igualtat i la pau.\nLa joguina i la transmissió de rols.\nEls infants van construint la seva identitat de gènere d'acord amb la cultura en què els ha tocat viure i a través del contacte i imitació dels models adults del seu entorn. En el joc expressen aquests models socials que han tingut oportunitat de conèixer. A més, el joc és un mitjà extraordinari per a la identitat personal.\nSi un nen vol una nina i això xoca amb les expectatives dels pares, s'haurien de respectar les preferències de l'infant. No és rellevant tenir una nina o una pistola, el que veritablemet influeix en els infants, a llarg termini, és l'exemple que tinguin dels pares.\nI les joguines bèl·liques? Els les hem d'oferir joguines bèl·liques?\nSempre s'han utilitzat. Si no els les donem, les fabriquen ells a partir de pals que simulen pistoles, espases, arcs ... l'infant té la necessitat de jugar a ser més poderós. L'infant viu en un medi on hi ha guerres, és normal que les expressi en el joc. Expressa la realitat. No fomenta la guerra. Cal reconèixer el fet que l'infant té la necessitat de jugar a guerres, però, com a educadors, cal que els transmetem que les baralles no són bones i que en les guerres moren persones de veritat.\nJoguines per edats:\nDels 0 als 3 anys: hem de proporcionar formes, textures i colors variats. Exploració i experimentació. Als 2 anys fan joc simbòlic: representen el món adult. L'imiten i el recreen en el joc.\nDels 3 als 6 anys: joc simbòlic sempre present que evoluciona cap al joc de regles, normes i pautes.\nPer moltes joguines que tingui l'infant, mai podran substituir que l'adult jugui amb ells.\nQualitats d'una bona joguina:\n-Valor educatiu. Que afavoreixi el desenvolupamnet de l'infant.\n-Que oferiexi seguretat.\n-Amb durabilitat, solidesa i resistència.\n-Higiene. Fàcil de rentar, ordenar i controlar.\n-Estètic, bell i harmònic.\n-Quantitat. Molta quantitat provoca dispersió i desinterès.\n-Amb capacitat d'entretenir i divertir.


Collboni pressiona el Govern perquè concreti les ajudes a la restauració i el comerç\nEl primer tinent d'alcalde de Barcelona, Jaume Collboni, arribant al plenari / ACN\nReunió d'urgència entre l'Ajuntament i els sectors afectats per les restriccions\nL’Ajuntament de Barcelona i els representants de les entitats del comerç i restauració de la ciutat han reiterat aquest divendres la reclamació a la Generalitat perquè habiliti ajuts extraordinaris al sector davant les noves mesures dictades pel Govern per frenar els contagis per la covid-19, i que aquestes ajudes s’articulin de manera efectiva, ràpida i àgil per evitar pèrdues irreparables.\nEl primer tinent d’alcaldia, Jaume Collboni, s’ha reunit amb el sector acompanyat per la regidora Montse Ballarín. En la trobada s’ha acordat que el consistori reforçarà els canals per informar sobre els ajuts i recursos que es posen a disposició del comerç i la restauració, i que es revisaran totes les mesures per adaptar-les a la nova situació. En aquesta reunió han participat el secretari de la Fundació Barcelona Comerç, Pròsper Puig; el president de Pimec Comerç, Alex Goñi; el secretari general de Foment, Salvador Guillermo, i el president del Consell de Gremis, Joan Guillén.\nEls representants del sector han traslladat el seu neguit per l’afectació no només econòmica sinó també emocional pels professionals del sector, un dels que més està patint econòmicament la crisi malgrat els esforços d’adaptació dels negocis i establiments a la nova realitat.\nComerç Jaume Collboni Restauració


Programa MACBA 2018\nEl MACBA s’adhereix a La Marató de TV3 dedicada a les malalties infeccioses\nEl MACBA presenta Rosemarie Castoro\nEl MACBA i la Fundació Han Nefkens presenten The Maids\nNits de Cabaret a la Capella MACBA\nRetirada del dipòsit d’obres d’Art& Language\nLa Col·lecció MACBA es mostra Sota la superfície\nComunicat 3 d'octubre\nPosposat l’acte d’inauguració de "Poesia Brossa"\nComunicat dels treballadors del MACBA\nLa Col·lecció MACBA, protagonista del 2018 juntament amb Raqs Media Collective, Melanie Smith, Oscar Masotta, Jaume Plensa, Francesc Torres i Domènec\nEl 2018 el MACBA farà un pas endavant en la manera de presentar la seva Col·lecció.\nLa Col·lecció és un patrimoni públic que, després de més de tres dècades d’existència, desborda els espais del museu. Gairebé 6.000 obres que permeten múltiples lectures i que es posaran al servei de tots els qui estiguin interessats a trobar un relat continu de l’art contemporani. Al llarg d’aquest temps, el MACBA ha convertit la seva Col·lecció en un referent global, una Col·lecció que genera relats que defugen la narració unívoca i que renuncien a replicar imaginaris hegemònics.\nA partir de l’octubre del 2018, doncs, el MACBA presentarà la seva Col·lecció d’una manera permanent. La primera planta de l’edifici Meier oferirà un relat de l’art del segle XX i el segle XXI. Un recorregut cronològic, tot i que no estrictament lineal, que mostrarà al visitant una aproximació a la història d’un art en tensió, relacionat amb els esdeveniments que han marcat la història de l’agitat segle XX i que configuren la societat contemporània. Les peces es presentaran de manera rotatòria, amb l’objectiu d’oferir una visió tan polièdrica com sigui possible, i també perquè el museu vol mantenir el seu compromís de préstec de les seves peces per a exposicions en altres museus d’arreu del món.\nAmb aquesta aposta, proposem un salt d’escala per a una Col·lecció que ha arribat a la maduresa.\nPer poder mostrar aquesta Col·lecció com el que és ―l’eix vertebrador del museu―, algunes de les obres més rellevants i que condensen algunes de les apostes poètiques i polítiques de la història de la institució passaran a exposar-se amb caràcter permanent; d’aquesta manera, es convertiran en els signes d’identitat de la institució, així com en poderosos referents per a la ciutadania i l’imaginari col·lectiu. L’onada d’Oteiza, Barcelona d’Eduardo Chillida, el mural Tots junts podem parar la sida de Keith Haring o Rinzen d’Antoni Tàpies, entre d’altres, són peces que costa d’imaginar en una altra ubicació que no sigui la del MACBA. Al costat d’aquestes cèlebres obres, però, es mostraran exemples alternatius que han contribuït a la redefinició d’històries, com Truisms de Jenny Holzer o el treball de les Guerrilla Girls. Més enllà d’aquest repertori, cal ampliar la selecció d’obres d’art identificades amb el MACBA, que han d’estar disponibles per poder crear més vincles afectius entre la ciutadania i la col·lecció d’un museu públic que, d’altra banda, conserva l’art del seu temps.\nEn aquest sentit, el vast i ric fons de la Col·lecció MACBA, per la seva qualitat i extensió, no sols permet mostrar una cronologia de les arts, sinó que també pot (i cal que ho faci) impregnar d’arrel el programa educatiu del museu, les publicacions i dialogar amb les exposicions.\npdf — 557.5K\nDossier de premsa: exposicions\npdf — 1218.9K\nDossier de premsa: programes públics\npdf — 609.9K\nEl MACBA s’adhereix a l’edició d’enguany de La Marató de TV3 dedicada a les malalties infeccioses\nEl Museu d’Art Contemporani de Barcelona oferirà una jornada de Portes Obertes al museu aquest diumenge 10 de desembre (10h – 15 h). Es podran visitar les exposicions en curs Rosemarie Castoro. Enfocar a l’infinit; Poesia Brossa; Col·lecció MACBA. Sota la superfície i The Maids.\nEn el marc de les col·laboracions en xarxa amb entitats del barri del Raval, a les 12.30 h, acollirà a atri MACBA, un concert benèfic, organitzat per l’Escola de Músics i JPC, de Les Mademoicelli i GRUPCELLO.CAT amb un programa que gira al voltant del tango, i on s’interpretaran obres conegudes de Piazolla, Gardel o Albéniz, entre d’altres, com Por una cabeza, Oblivión o Libertango. El preu de l’entrada serà lliure i la recaptació, aportacions voluntàries, es destinaran íntegrament a la Marató.\nQuè i quines són les malalties infeccioses?\nLes malalties infeccioses són la causa d'1 de cada 3 morts al món i són un problema important de salut pública. Estan causades per microorganismes patògens (bacteris, virus, fongs i protozous) que entren al cos i es multipliquen fins que produeixen la malaltia. La majoria de malalties infeccioses es transmeten d'uns individus als altres i poden afectar qualsevol persona. Tothom tindrà unes quantes infeccions al llarg de la seva vida. La majoria són lleus, però algunes són molt greus i poden portar a la mort de manera ràpida.\nHi ha infeccions comunitàries freqüents (la pneumònia, la grip, la gastroenteritis o les infeccions urinàries) i greus (meningitis, la tuberculosi, l'hepatitis, la infecció pel VIH o les malalties de transmissió sexual)\npdf — 442.5K\nTítol: Rosemarie Castoro. Enfocar a l’infinit Inauguració: dijous 9 de novembre de 2017, a les 19.30 h Dates: del 10 de novembre de 2017 al 15 d’abril de 2018 Organització i producció: MACBA Museu d’Art Contemporani de Barcelona Comissària: Tanya Barson\nRosemarie Castoro (Nova York, 1939-2015) va ser una artista fonamental, en contínua experimentació. Castoro va desenvolupar el seu treball en el context minimalista, postminimalista i conceptual als Estats Units i va formar part del cercle de l’avantguarda novaiorquesa dels anys seixanta i setanta al costat de Carl Andre, Donald Judd, Yvonne Rainer, Robert Morris, Sol LeWitt i Agnes Martin, entre d’altres. Amb el títol Enfocar a l’infinit, el Museu d’Art Contemporani de Barcelona presenta la primera gran retrospectiva institucional de l’artista a nivell mundial, comissariada per la conservadora en cap del MACBA, Tanya Barson. L’exposició mostra l’excepcional aportació de Castoro a través de la pintura, el llenguatge i la performance, i posa de manifest com algunes figures clau del minimalisme, sobretot les dones artistes, no han rebut l’atenció que mereixen. En paraules de Lucy Lippard, que va incloure obres de Castoro a les mostres 557,087 al Seattle Art Museum (1969) i 955,000 a la Vancouver Art Gallery (1970), l’artista «va subvertir el minimalisme en el seu propi terreny».\nRosemarie Castoro. Enfocar a l’infinit aplega prop de 230 obres, la majoria provinents de Nova York (de les galeries Broadway 1602, Hal Bromm Gallery, MoMA, i prestadors particulars), al costat d’una abundant documentació inèdita, com els seus diaris personals, mai exposats fins ara. Aquesta «pintoraescultora» ―tal com s’autodenominava Castoro― va iniciar la seva trajectòria en el camp de les arts gràfiques, tot i que de seguida es va interessar per la dansa, que va influir decisivament en la seva concepció de l’espai. Després es va decantar per la pintura i més endavant per l’escultura. També va participar activament en l’Art Workers’ Coalition i es va relacionar amb el feminisme, encara que va rebutjar d’involucrar-s’hi a fons perquè el considerava restrictiu i una forma de «segregació». La mostra, centrada en el període que va de 1964 a 1979, inclou pintura abstracta, art conceptual, accions performatives, poesia, escultura, instal·lacions i land art, i evidencia la diversitat de la seva pràctica artística.\npdf — 684.7K\nEl MACBA i la Fundació Han Nefkens presenten The Maids, de Ramin i Rokni Haerizadeh i Hesam Rahmanian\n► The Maids, projecte del col·lectiu iranià format per Ramin i Rokni Haerizadeh i Hesam Rahmanian, guanyadors de la segona edició del Premi Fundació Han Nefkens – MACBA, es podrà veure al MACBA fins al 7 de gener de 2018.\n► Segons el jurat, «el treball conjunt d’aquest grup es distingeix de les tendències dominants dins el món artístic actual per la recuperació de la importància de l’experiència i la sensualitat en la seva obra. Si les seves instal·lacions, amb un marcat caràcter lúdic, desdibuixen les pràctiques individuals sota un impacte visual immediat, les seves obres també aborden la política contemporània amb enginy i ironia».\nTitol: The Maids Inauguració: divendres 27 d’octubre de 2017, a les 18 h Dates: del 28 d’octubre de 2017 al 7 de gener de 2018 Organització i producció: Han Nefkens Foundation i MACBA Museu d'Art Contemporani de Barcelona Comissària: Anna Cerdà\npdf — 272.1K\nInspirant-se en l’esperit subaltern i subversiu de Brossa, la Capella MACBA es transformarà en un Cabaret, divendres 27 d’octubre, 3 i 10 de novembre, 23h. La Terremoto de Alcorcón serà la mestra de cerimònies de totes les sessions que comptaran amb les actuacions d’artistes de renom com Úrsula Martínez, Rodrigo Cuevas, Jorge Dutor, Guillem Mont de Palol, Pere Faura, Antoni Hervàs, Felix Kubin, Arantxa Martínez, David Domingo i Jonny Woo.\nCabaret en un museu?\nCabaret, és un nou programa d’arts en viu que neix marcat per la delicada ironia, l’humor intel·ligent i la màgica capacitat de sorprendre des d’allò més mínim de Joan Brossa, a qui el MACBA li dedica l’exposició Poesia Brossa, en cartell fins el febrer de 2018. El cabaret ha estat, des de la seva invenció, un lloc on es desdibuixen les diferències socials, on es troben sota un mateix sostre persones absolutament diferents que busquen tot allò que la nit promet. Comissariat per Pablo Martínez i Jose Luis Villalobos, aquest espectacle de varietats amb striptease, transformisme, màgia, música, poesia... anirà a càrrec d’uns convidats d’excepció provinents d’arreu del món. Úrsula Martínez, Jonny Woo, Rodrigo Cuevas, Antoni Hervàs entre molts d’altres conduïts per la mestra de cerimònies La Terremoto de Alcorcón mostraran com la cultura de la nit, fèrtil, irreverent i anàrquica, ensorra les barreres artificials entre el que es denomina «alta» i «baixa» cultura.\nDurant tres nits, al Cabaret MACBA tot serà possible.\nNota de premsa: Cabaret\npdf — 417.5K\nRetirada del dipòsit d’obres d’Art& Language per part de Philippe Méaille\nRespecte el comunicat de premsa emès el passat 11 d’octubre des del museu privat Château de Montsoreau – Musée d’art contemporain, inaugurat l’any 2015 i presidit pel Sr. Méaille, el MACBA MANIFESTA que:\n- La seguretat de totes les obres del Fons artístic del MACBA està plenament garantida, amb els més elevats estàndards de conservació.\n- El col·leccionista francès va dipositar al MACBA la seva col·lecció d’obres del col·lectiu Art & Language el 2010. El 2014 el MACBA li va dedicar una exposició. Abans de la finalització d’aquest dipòsit l’abril de 2017, el Sr. Méaille va rebre una proposta de continuïtat sobre la qual el museu no ha rebut encara una resposta formal.\nMalgrat que Art & Language es manté representat a la Col·lecció MACBA, el museu lamenta la negativa per part del Sr. Méaille de signar la proposta de pròrroga del dipòsit amb arguments que no coincideixen en absolut amb la realitat.\n► Col·lecció MACBA. Sota la superfície presenta 41 obres de 24 artistes que indaguen en la noció de superfície com a lloc privilegiat d’experimentació i de sentit.\n► Ignasi Aballí, Antoni Tàpies, Jean Dubuffet, Perejaume, Lucio Fontana, Robert Rauschenberg, Dieter Roth, Art & Language, Dora García, Ángela de la Cruz, Karla Black, Derek Jarman, James Lee Byars, Charlotte Posenenske o Michelangelo Pistoletto són alguns dels artistes presents a l’exposició.\nLa reflexió entorn de la superfície, la seva condició matèrica i l’expansió del camp pictòric ocupen un lloc significatiu en les pràctiques artístiques contemporànies i constitueixen el nucli d’aquesta exposició. Mitjançant 41 obres de 24 artistes d’arreu, Col·lecció MACBA. Sota la superfície es planteja el següent interrogant: de quina manera els gèneres com la pintura i l’escultura han estat alterats i dilatats fins a fer que la mateixa matèria es construeixi com a missatge crític?\nDossier de premsa: La Col·lecció MACBA es mostra Sota la superfície\ndoc — 557K\nEl MACBA s'adhereix a "l'aturada de país" convocada demà 3 d'octubre en rebuig de la violència exercida sobre Catalunya diumenge 1 d'octubre.\nEl Consorci Museu d’Art Contemporani de Barcelona posposa l’acte d’inauguració de Poesia Brossa prevista per aquest vespre. Donada la rellevància de l’artista i d’aquesta exposició oportunament us comunicarem una nova data per a l’esdeveniment. A partir de demà, dijous 21 de setembre, es podrà visitar la mostra en l’horari habitual.\nEls i les treballadores del Museu d'Art Contemporani de Barcelona (MACBA) ens sumem a la crida en defensa de les institucions catalanes arran de la intervenció de la Guàrdia Civil a diverses seus del Govern de la Generalitat de Catalunya. Aquesta actuació és un atac directe a la democràcia, a la llibertat i a l’estat de dret. Sense llibertat no hi ha cultura i, per tant, convidem a tots i totes les treballadores del sector a defensar els nostres drets i a participar activament a les manifestacions de protesta que s’estan duent a terme.


Rodatge » Barcelona 1714\nCategory Archives: Rodatge\ndimecres, 07 maig 2014 17:16\nEl safareig de la Reguereta de Balaguer acollirà aquest dissabte 10 de maig el rodatge d’una escena de la pel.lícula Barcelona 1714. L’escena està interpretada per la protagonista del film, l’Agnès, que encarna Alba Brunet. Un equip de deu persones treballarà durant tot el matí a la capital de la Noguera en el rodatge d’aquesta escena, un dels pocs exteriors del film, que es grava majoritàriament en un plató croma a Valls. L’Ajuntament de Balaguer hi col.labora donant suport logístic.\nRecordem que Balaguer va guanyar el Càsting de Safareig, una votació popular organitzada per l’equip de producció del film. El rentador de la capital de la Noguera va ser el que va recollir més vots, concretament 47.993. A molt poca distància, menys d’un miler de vots, es va situar el Safareig de la Font Major de l’Espluga de Francolí, a la Conca de Barberà. Molt enrera van quedar els altres dos finalistes: Vilaverd, Conca de Barberà i Castelló d’Empúries, Alt Empordà.\n“I want your safareig” és el títol de la campanya que Barcelona 1714 va posar en marxa per escollir uns safareig on es rodarà una escena de la pel.lícula. Després que s’haguessin presentat safaretjos d’arreu de Catalunya, l’equip de producció de la pel.lícula va escollir els quatre finalistes, els que més s’ajustaven a un rentador barceloní de començaments del segle XVIII. Es van recollir un total de 101.725 vots.\nEl rodatge de Barcelona 1714 ha tornat a sortir per un dia del plató croma de Valls aquest dimarts 14 de gener per rodar una escena protagonitzada per el protagonista del film, en Jan, interpretat per en Bernat Quintana. Aquesta escena s’ha rodat al campanar de l’església de Sant Ramon del Pla de Santa Maria, a l’Alt Camp, després que l’equip de producció considerés l’espai idoni.\nEl rodatge ha comptat amb la col.laboració de l’Ajuntament del Pla de Santa Maria i en la imatge que acompanya la nota hi podem veure l’equip de Barcelona 1714 amb l’alcalde, Mateu Montserrat.\nEstà previst que abans que acabi el rodatge de la pel.lícula es gravi algun exterior més i un serà a Balaguer a la primavera, després que el safareig de la Reguereta s’imposés en el Càsting de Safareig.\nEl safareig de la Reguereta de Balaguer acollirà el rodatge d’una escena de la pel.lícula Barcelona 1714 després de guanyar el Càsting de Safareig organitzat per l’equip de producció del film. La mitjanit d’aquest diumemge 1 de desembre s’ha tancat la votació popular entre els quatre safaretjos finalistes i el rentador de la capital de la Noguera ha estat el que ha recollit més vots, concretament 47.993.\nA molt poca distància, menys d’un miler de vots, s’ha situat el Safareig de la Font Major de l’Espluga de Francolí, a la Conca de Barberà, amb 47.173. Molt enrera s’han situat els altres dos finalistes: Vilaverd, Conca de Barberà (3.636) i Castelló d’Empúries, Alt Empordà (2.923). Hi ha hagut un període de votació popular per escollir el safareig des de 22 de novembre a l’1 de desembre a través de la la pàgina web www.barcelona1714.cat.\n“I want your safareig” és el títol de la campanya que Barcelona 1714 va posar en marxa per escollir uns safareig on es rodarà una escena de la pel.lícula. Després que s’haguessin presentat safaretjos d’arreu de Catalunya, l’equip de producció de la pel.lícula va escollir els quatre finalistes, els que més s’ajustaven a un rentador barceloní de començaments del segle XVIII.\nL’equip de Barcelona 1714 agraeix tots els participants que d’arreu de Catalunya han enviat fotos dels safarejos. La tria va ser molt difícil. També valora molt positivament la mobilització popular a l’hora de la votació, que ha recollit 101.725 vots. La pugna entre Balaguer i l’Espluga de Francolí pel primer lloc ha estat molt intensa, amb alternatives en el primer lloc durant el darrer dia de votacions.\ndimecres, 23 octubre 2013 07:05\nEl rodatge de la pel.lícula Barcelona 1714 es trasllada aquest diumenge 27 d’octubre al poble de Santes Creus, al municipi d’Aiguamúrcia, per a gravar-hi un exterior. La plaça de l’Església és l’indret escollit per a l’equip de producció per a la gravació de diferents seqüències en què hi participarà el personatge d’en Jan, interpretat per en Bernat Quintana, acompanyat d’un cavall.\nL’Ajuntament d’Aiguamúrcia ha prestat tot el seu suport a l’equip de rodatge, format per una vintena de persones. El consistori d’aquesta localitat de l’Alt Camp ha posat totes les facilitats per a l’enregistrament d’aquestes escenes. El poble d’Aiguamúrcia esta acostumat a albergar rodatges de pel.lícules i anuncis publicitaris els darrers anys amb el reclam del monestir cistercenc.


Mani i encadenada a les portes de la Catedral de Terrassa: ‘Vallès per l’avortament lliure i gratuït’ - Created by Redacció malarrassa - In category: Moviments socials - Tagged with: Avortament, Catedral, encadenada, Llei Gallardón, regressió, retallades, Vallès - malarrassa - El periòdic independent i gratuït de Terrassa\nYou are here: Home / Moviments socials / Mani i encadenada a les portes de la Catedral de Terrassa: ‘Vallès per l’avortament lliure i gratuït’\nMés de 500 persones recorregueren els carrers del centre de la ciutat en protesta contra el projecte de llei del ministre Gallardón, un projecte que té com a perspectiva de futur el retorn al passat. Sortint de la plaça Vella la mani va baixar pel carrer “dels bancs” i el portal de Sant Roc, pujant després per la Rambla i fent una parada simbòlica davant la seu del PP. La manifestació, que no va parar de cridar contra la llei i pel respecte als drets de les dones contra la intromissió dels jutges i les autoritats clericals, parà novament davant de l’Ajuntament i tornà a la Vella on, en finalitzar la marxa, un grup de joves s’encadenà a les portes de ferro, material i simbòlicament, de la Catedral vallesana, amb el suport i solidaritat dels presents.\nEntre les persones que es manifestaven es va tornar a veure militants d’un ventall ampli de forces polítiques, sindicals i socials, així com de regidores. Certament, l’oposició a la dita Llei Gallardon concita un consens ben ampli, major encara que l’oposició a les retallades. Però, la veritat, encara falta molt per poder oferir una resistència suficient a aquesta gran ofensiva en tots els fronts dels poders econòmics i polítics, no només del PP. La Llei contra l’avortament és, potser, una de les expressions més gràfiques i eloqüents del projecte regressiu. Però, mostra també que no n’hi ha drets garantits. I més encara, que la lluita per la democràcia i per una societat justa i de drets per a tothom és una procés sense fi. Si pares, com en el cas de la bicicleta, caus.


Casc històric de Les Escaules | Web oficial de l'Ajuntament de Boadella i les Escaules\nRestaurant La Caula\nCasc històric de Boadella d'Empordà\nEl riu Muga, al seu pas per Boadella i les Escaules\nCelebracions Les Escaules\nProjecte tècnic. Nou camí d'accés a Les Escaules 2017\nLa política pels joves tampoc és una excepció i ens hem de mullar. Marina Ramió\nRespectem-nos. Marina Ramió\nEls somnis a vegades es compleixen. Marina Ramió\nResol: 4 menys 6 =\nL´actual nucli de Les Escaules estava format per un seguit de masos durant l´alta Edat Mitjana (s. XI-XII) com can Miró, Can Dalmau, mas Celler o mas Vilademont, entre altres. El reduït nucli urbà es centraba en els ara anomenats horts de la Caula on hi havia l´antiga església romànica de Sant Martí (s.XII-XIII), reconstruïda possiblement damunt les ruïnes de l´antic monestir (s.IX- X). Degut a les continues inundacions del riu La Muga que obligava als veïns a refugiar-se en les coves de La Caula, decidiren començar a construir noves cases en un lloc més elevat, a uns 300 m. dels horts de la Caula, on ara hi ha el poble actual (s.XIV-XV). Tot i això la parròquia de Sant Martí i el cementiri es mantingué a la Caula fins a finals del s.XVIII.\nL´any 1371 consta que el veí Pere Olmell tenia una casa dins la força de Les Escaules. De les antigues muralles de Les Escaules no n´han quedat vestigis, sols els portals. En el carrer d´Amunt es conserva un portal que devia ser una de les entrades del poble (s.XIV-XV). Aquest portal està format per un arc de mig punt amb petites dovelles. En un dels costats es conserva una polleguera i l´encaix o orifici per on es desplaçava la barra-lleva. A la seva alçada hi ha una casa abandonada on es troben restes d´uns murs alt-medievals. Aquests murs tenen fragments d´”opus spicatum” (espina de peix). Alguns estudiosos creuen que podrien ser vestigis de l´antic monestir.\nAl final del carrer de l´Oli hi ha un passadís cobert amb volta rebaixada que segurament era una antiga porta d´entrada a la població (s.XIV-XV). Les cases de Les Escaules són dels segles XVI al XVIII. La majoria de façanes conserva la pedra al descobert (còdols de riu), hi ha portals adovellats i finestres enmarcades amb carreus de pedra tosca. Als cossos superiors hi ha rústics badius també enmarcats amb pedra tosca. Algunes cases posseeixen ràfecs de teulada decorats (triangles vermells sobre fons blanc) i algunes inscripcions.\nAl principi del carrer d´Amunt, abans d´arribar al portal medieval, hi ha l´edifici de l´antiga rectoria. En el ràfec de teulada d´aquesta casa hi ha escrita la següent llegenda : ANTON FARAGUT RECTOR DE LA ESCAULAS ME FECIT BUY DIA 23 ABRIL DEL ANY 1798.\nEls carrers de Les Escaules, estrets i costeruts, presenten un aire rústic i antic. La plaça major s´obre en el centre del poble i forma una mena de mirador damunt una petita plana coberta d´oliveres i ametllers. En aquesta plaça hi ha l´edifici de la Societat la Unió Escaulenca on s´hi celebren diferents festes i actes culturals al llarg de l´any. L´anomenat carrer d´Amunt s´enfila per la pendent de la muntanya i és el més llarg del poble. Les cases ben restaurades, amb eixides, balcons i badius, amb flors a peu de llindar, es miren l´altiva torre del castell, mig amagada per les espesses pinedes.\n© 2017 Web oficial de l'Ajuntament de Boadella i les Escaules


AERI > Maresa Logística\nEnviament aeri, líders del cel en el transport de mercaderies\nMaresa Logística posa a la teva disposició diferents tipus d’enviaments aeris amb possibilitat de lliurament el mateix dia de recollida. Som líders en transport aeri a Canàries, en 24 hores, i Balears. Les illes espanyoles són la nostra especialitat, encara que la resta d’enviaments tenen un caràcter internacional. Posem rumb a la teva mercaderia a qualsevol lloc del món! A més a més, sempre ho fem amb els estàndards de qualitat que caracteritzen tots els nostres serveis.\nSom líders en transport aeri a Canàries, en 24 hores, i a les Illes Balears\nPossibilitat de lliurament el mateix dia\nEnviaments aeris sempre que ho necessitis\nEl nostre servei d’enviament aeri està disponible les 24 hores del dia, els 365 dies de l’any. Tu decideixes quan vols fer l’enviament, sense esperes innecessàries.\nQualsevol mercaderia pot volar amb Maresa Logística\nSigui quin sigui el pes i el volum de la teva mercaderia, l’enviament aeri està garantit, ja que disposem d’una àmplia gamma de vehicles que s’adapten a les característiques de cada mercaderia. A més a més, disposem de tarifes proporcionals al pes sense múltiples, pagant un preu just pel servei.\nEl promotor de mercaderies aèries més complet\nMaresa Logística ofereix un servei complet d’enviaments aeris entre l’exportador o importador i altres empreses de transport. Som experts en agrupatge de transport aeri: ens encarreguem de reunir, recollir i consolidar els enviaments per després distribuir-los als diferents agents que realitzaran l’entrega de la mercaderia.\nAvantatges de l’enviament aeri de Maresa Logística\nSi creus que l’avió és la millor opció per al teu enviament, gràcies a Maresa Logística podràs beneficiar-te d’aquests interessants avantatges:\nAgilitat en l'enviament. Estem sempre a la teva disposició, en qualsevol moment durant tot l'any. Digues adeu a esperar fins a la següent sortida programada!\nGaudeix de la garantia d'una empresa líder en transport aeri a les Illes Canàries i Balears. Podem portar la teva mercaderia des de qualsevol punt de la península fins a les Illes Canàries en 24 hores.\nEnviaments internacionals. Transportem el teu enviament a qualsevol lloc del planeta. Amb Maresa Logística, la distància no és un límit per al teu negoci.\nLa teva mercaderia arribarà al seu destí amb totes les garanties, independentment del seu pes i volum.\nServei porta a porta. Recollim la mercaderia allà on la tinguis i la traslladem a l'aeroport. El destinatari rep el paquet amb total comoditat.\nEstalvia en el teu enviament. El nostre agrupatge de transport aeri reuneix mercaderies aprofitant al màxim l'espai, optimitzant els recursos, de manera que suposa un estalvi més elevat per al client.\nDoble estalvi. A més a més, les nostres tarifes fan que l'enviament sigui encara més econòmic. Recorda que el preu d'enviament s'ajusta al pes i volum de la teva mercaderia proporcionalment.\nVols enviar la teva mercaderia en avió? Sol·licita l’enviament aeri ara i comença a gaudir dels seus avantatges


Home > Running > Cursa d´asfalt\nIgualada 8 d'abril\nPIRINEXUS NON STOP CHALLENGE 2021 - TRASPAS INSCRIPCIÓ 2020\nGIRONA GRAVEL RIDE 2021 - TRASPÀS DE INSCRIPCIÓ DEL 2020\nTelèfon: 938 054 161\nXIV edició dels 10km. Ciutat d'Igualada\nDe nou el 8 d' abril a les 10 del matí tornarà a sortir la Mitja marató de l'Anoia (trenta-sisena edició) i la cursa de 10km. Ciutat d' Igualada (XIV edició), en el curs del anys s' han fet diversos traçats d' ambdues curses, sempre intentant suavitzar el circuit per aconseguir millorar els temps dels atletes, però es quasi impossible vagis on vagis els desnivells hi son.\nEnguany s' ha traçat un nou circuit urbà completament, d'una volta per els 10km, i dues per la Mitja, amb aquest nou recorregut per primera vegada, hem ajuntat tres municipis de l'Anoia: Igualada, Vilanova del Camí i Santa Margarida de Montbui a fi de treure els màxims desnivells. Cal dir que la SORTIDA i ARRIBADA es a la Rambla de Sant Isidre, on antigament ja s' havia fet la Mitja Marató, i a la Secretaria al ATENEU IGUALADI.\nÉs un circuit pràctic, amb pocs giravolts i bones avingudes, en el seu curs es podrà gaudir dels llocs mes emblemàtics dels tres municipis: Rambles, Passeig Verdaguer ( a Igualada ), Carrer Major i Verge de la Mercè ( a Vilanova del Camí), Carrer d' Almeria, Ctra. de Valls ( a Santa Mgda. de Montbui).\nOrganitza: Club Atlètic Igualada i Ajuntament d'Igualada\nSortida / Arribada: Rambla Sant Isidre (Igualada)\nCircuit: 2 voltes per la mitja i 1 volta pels 10km., amdues homologades per la Federació Catalana d'Atletisme.\nEl temps màxim per fer la Mitja Marató és de 2h.30', cursa puntuable pel premi de la 12a CHALLENGE DE MITGES MARATONS, GRAN PREMI DIPUTACIÓ DE BARCELONA, prova que pertany aquesta mitja marató. Les normes de participació i puntuació son establertes per la Diputació de Barcelona.\n10:00h - 13:00h i de 17:00h - 20:00h Recollida de dorsals a Marathon Esports (al mateix lloc hi haurà EXPOSICIÓ DE MATERIAL, tots els participants que recullin el seu dorsal el dissabte tindrán un 20% de descompte en el material exposat).\nDiumenge 8 d'abril:\n08:00h - 09:30h Recollida de dorsals a l'Ateneu Igualadí\n10:00h - Sortida (Rambla Sant Isidre)\n11:30h - Lliurament de premis\nM1 / 10F: de 16 a 22 anys (1996 al 2002)\nM2 / 9F: de 40 a 23 anys (1978 al 1995)\nM3 / 8F: de 41 a 50 anys (1968 al 1977)\nM4 / 7F: de 51 a 59 anys (1967 al 1959)\nM5 / 6F: a partir de 60 anys, nascuts l'any 1958 i anteriors\n11 Deficients visuals\n12 Cadira de rodes\nLa inscripció i participació d'handbikes, no està permesa.\nLa inscripció a les dues curses inclou:\nDorsal-xip d'un sol ús.\nA tot participant un cop arribat, se li llliurarà una motxilla: bossa amb provisions i lot de caldo ANETO.\nServei de cangur per la quitxalla\nPreus: els drets d'inscripció en la Mitja Marató i els 10km. son:\n18€ (fins el dia 9 de març)\n20€ (fins el dia 2 d'abril, inscripcions amb dorsal personalitzat).\n20€ (a partir del dia 3 d'abril fins al 6 d'abril a les 9:00h. podreu tramitar la inscripció via web: www.ticketoci.net)\nPUNT D'INSCRIPCIÓ PRESENCIAL: fins el dia 5 d'abril a Marathon Esports (carrer de La Torre 9, d'IGUALADA).\n22€ per les inscripcions fetes el dissabte i/o el diumenge, sempre que encara hi hagin dorsals disponibles.\nLa inscripció es tancará al arribar als 600 participants. Tots els participants que facin la seva inscripció abans del 2 d'abril tindran el seu dorsal personalitzat. Tots els atletes estrangers, haurán de tenir tramitada la llicència de la Federació Catalana d'Atletisme. El participant que no faci el recorregut corresponent a la seva inscripció serà desqualificat. Per recollir el dorsal és imprescindible mostrar el DNI o qualsevol document identificatiu.\nPoden pendre-hi part totes aquelles persones que així ho desitgin, sense distinció de sexe o nació, al fer la inscripció s'accepta el reglament i es dona pemís a la organització per utilitzar les imatges generades per la cursa. Cada corredor/ra participa sota la seva responsabilitat, tenint el nivell i condició física suficient per afrontar les proves.\nEls participants permeten, que el seu nom, i cognom, sexe i any de naixement siguin publicats en la llista d'inscrits, així com el resultats, sempre que finalitzin la cursa corresponent, segons normes establertes. Les vostres dades seran introduïdes en un fitxer, per poder organitzar les curses. Aquestes romandran arxivades per tal que us podem enviar noticies de propers esdeveniments similars. Seran tractades conforme el previst en la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, Protecció de Dades de Caràcter Personal. En aquest moment, podreu exercitar els vostres Drets d' Accés, Cancel·lació, Oposició i Rectificació al tractament de les seves dades. Pot contactar al Responsable del fitxer a la següent adreça info@ocisport.net o bé per correu ordinari al carrer Alessandro Volta, 50, 6B, Pol. Els Plans d' Arau, 08787 La Pobla de Claramunt.\nXXXVI Mitja Marató de l' Anoia i la XIV edició dels 10 km Ciutat d' Igualada - Inscripcions tancades -


Gallery / Surf House Rincón Puerto Rico - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSituat a Rincon, Gallery / Surf House és el lloc perfecte per gaudir de Rincón i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Gallery / Surf House asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa, s'admeten animals de companyia per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, balcó/terrassa, ventilador, nevera, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Gallery / Surf House no troba competidors en cap categoria.\nAllotjaments a Rincón