Vívid enoConference 2017 - enoMarketing\nVívid enoConference 2017\nEl seminari d’enoturisme de referència a Catalunya\nVívid enoConference és un seminari sobre enoturisme que es realitza anualment a la localitat baix empordanesa de Calonge-Sant Antoni, en el marc del Festival Vívid, el festival del vi de l’Empordà. Enguany tindrà lloc el divendres 21 d’abril de 2017 al Silken Park Hotel San Jorge de Calonge-Sant Antoni.\nLa Vívid enoConference s’adreça a cellers i destinacions i a totes aquelles empreses, institucions i professionals que necessitin desenvolupar la seva vessant enoturística per tal atraure i satisfer a tots aquells visitants o clients motivats per la cultura del vi i el seu entorn. Un públic professional com són responsables de cellers de tot Catalunya, responsables de màrqueting i comunicació d’hotels i allotjaments turístics, responsables de destinació i poblacions vinícoles, responsables d’empreses de serveis turístics al voltant de les vinyes i el vi, propietaris de restaurants i viniteques, així com assessors de comunicació turística i empreses d’organització d’esdeveniments.\nEn el nostre tradicional format de ponència-taller aprendrem com millorar les nostres visites a través del relat per tal de narrar i explicar l’essència de la nostra empresa. Amb l’objectiu de construir el nostre propi discurs enoturístic i, sobretot, de fer les visites i les activitats més memorables.\nLa quarta edició de la Vívid enoConference estarà centrada exclusivament en l’storytelling i la construcció del discurs enoturístic. Professionals de la comunicació, l’oratòria, la retòrica, el relat i els discurs ens descobriran les claus per a construir un discurs de marca que ens ajudi a posicionar el nostre celler o destinació des del punt de vista enoturístic.\nDescarrega’t el Programa Vívid enoConference 2017


La força d'estar cotitzats al Mercat Alternatiu Bursàtil (MAB)\n25 setembre, 2020 22 març, 2017 per Sisco Sapena\nAquest mes complim any i mig al MAB, divuit mesos que equivalen per nosaltres a una majoria d’edat borsària. Un temps curt però intens on la gent que formem part de Lleida.net hem crescut, après i millorat, i perquè no dir-ho ‘patit’, de la mateixa manera que l’entorn d’accionistes, clients, proveïdors, bancs, etc. que acompanyen i donen suport a aquesta petita gran multinacional amb passió per créixer i expandir-se, amb idees, realitats i coratge.\nSeguim compromesos en la creació de valor per als nostres accionistes, com ho hem demostrat des de la fundació de la companyia el 1995. La nostra creació de valor descansa tant en el lideratge que hem anat guanyant en les nostres àrees de negoci, com sobre l’equip humà de la companyia. Aquest lideratge s’ha anat imposant de mica en mica a través del desenvolupament de tecnologia pròpia i, en el cas del nostre programari de certificació, amb patents registrades en pràcticament tot el món.\nAquesta força a desenvolupar i fer créixer nous negocis, s’explica en part per la nostra aposta decidida per participar en les principals fires mundials. Acabem de tornar del Mobile World Congress, on la meitat de la plantilla de la companyia va estar treballant per fer del nostre estand tot un èxit per al desenvolupament estratègic i comercial de Lleida.net. Aproximadament la meitat dels nostres ingressos s’han generat per contactes i relacions establertes en aquesta fira de Barcelona, al llarg dels últims 12 anys en què hi hem participat. A tan sols una hora en tren de les nostres oficines i amb més de 100.000 participants, és la major i millor oportunitat de desenvolupament de negoci que tenim cada any.\nEls nostres resultats financers són també evidencia que alguna cosa estem fent bé. El benefici brut, el que millor reflecteix el nostre volum d’activitat, va créixer un 14% el 2015 i un 29% el 2016 (i el 4T16 un 65%). A aquest creixement en activitat, hem començat a generar fluxos de caixa positius durant la segona meitat del 2016 a mesura que els esforços en despesa i inversió de trimestres anteriors comencen a donar els seus fruits. Tenim la confiança que el 2017 serà millor encara.\nPer apuntalar la nostra trajectòria vam decidir, ja des del 2011, que cotitzar a la Borsa seria la millor opció. Si bé en un primer intent no va poder ser, vam crear el suficient impuls per transformar-nos en una Societat Anònima en preparació del salt definitiu. Així, a finals del 2013, vam agafar impuls i … sant tornem-hi, tancant un 2014 amb molt bons resultats que ens van donar l’empenta per a la sortida al 2015.\nLa preparació va ser exigent; vam haver d’adaptar el consell amb independents, guiar l’equip a la nova realitat, assumir més transparència i fins i tot ‘una due diligence’ (o sigui, que es miren totes les catifes, especialment per sota per si hi queda pols 🙂 ). Cercar inversors i aprendre que el MAB va ser com tornar a l’escola, amb una mena de tutor, l’assessor registrat, per avançar sense ensopegar. Igualment acompanyats del proveïdor de liquiditat que assegura que hi hagin accions al mercat i diners, per vendre o comprar les nostres accions. La veritat sigui dita, com més grans som en edat borsari més veiem els beneficis de ser aplicats com a alumnes.\nEn aquests 18 mesos hem tingut vaivens als mercats, sorpreses, recuperacions i recollides de fruits; que han tensionat el meu equip, produït canvis i intruduït saba nova. Hem desenvolupat nous mercats, nous productes i obtingut patents en tots els mercats en què treballem i alguns més. En poques paraules, hem crescut\nHem crescut com a empresa, hem crescut com a equip, hem crescut en productes i hem crescut en il·lusió. I especialment en la il·lusió de poder traçar els nostres camins segons ens dicta la nostra consciència i el nostre criteri, al que acompanya el nostre consell d’administració.\nAnem fent camí al caminar amb resultats, per seguir guanyant la confiança dels nostres accionistes a mesura que n’anem incorporant de nous. Som una de les empreses del MAB que més creixen en cotització aquest any, volem continuar així i seguirem creixent.


Ajuntament de Mollet: Aprovació definitiva d’El Calderí\nAprovació definitiva d’El Calderí\nLa Comissió Territorial d’Urbanisme ha aprovat definitivament la modificació puntual del Pla General al sector de El Calderí. La reordenació comportarà que més del 80% del sector, actualment la seva pràctica totalitat de propietat privada, es dediqui a ús públic amb zones verdes, parcs i equipaments (educatius, sanitaris, esportius, entre d’altres). La resta (19,59%) es destinarà a ús residencial, amb la previsió de 480 habitatges de protecció oficial i ús terciari, que reforçarà la capitalitat de Mollet al Baix Vallès.\nLa Comissió Territorial d’Urbanisme, es va reunir, dilluns 16 de novembre, i, desprès de valorar tota la documentació i informes d’administracions sectorials, com l’Agència Catalana de l’Aigua i Protecció Civil, entre d’altres, ha aprovat definitivament la modificació del Pla General al sector de El Calderí. En l’acord d’aprovació definitiva també demana a l’Ajuntament de Mollet que complementi alguns aspectes tècnics menors com: incorporar la nomenclatura de les noves claus urbanístiques, delimitació de plànols, adaptació a la nova nomenclatura d’HPO, completar l’agenda de desenvolupament del sector, etc.\nLa modificació aprovada definitivament suposa una ordenació molt per sobre dels paràmetres urbanístics fixats per la normativa. Així succeeix per exemple amb les zones verdes, parcs i espais públics, ja que la modificació planteja més 94.000 m2, front els 29.000 m2 que preveu l’estàndard de la normativa catalana. El mateix succeeix amb els equipaments, ja que mentre l’estàndard urbanístic preveu un mínim de 24.752 m2, la proposta de modificació preveu aproximadament 94.000 m2.\nL’alcalde, Josep Monràs, ha declarat “Desenvolupar el Calderí és una gran oportunitat per Mollet, significa recuperar el 80% d’un espai que actualment és privat, que es podrà destinar a escoles bressol, un nou ambulatori o un gran complex esportiu, per exemple. És, en definitiva, una oportunitat única".\nPer la regidora de Planificació, Gestió i Disciplina Urbanística, Mireia Dionisio, “Aquest espai permetrà a més, fer un dels barris amb més piso de protecció oficial, 480, per a que el jovent molletà pugui fer la seva vida a la ciutat que els va veure néixer, Mollet del Vallès.”


Kilometre0.cat - Receptes de cuina del llegat culinari de familiars - Salpa\nLa salpa o saupa (Sarpa salpaSarpa salpa Linnaeus, 1758), (cast: Salema) Cos ovalat i aplanat lateralment. Cap i boca petits. Color gris blavós amb deu o onze línies horitzontals daurades. Ulls grocs. Aleta caudal bifurcada i de color gris fosc. Una petita taca negra a la base de les aletes pectorals.\nMida: la seva llargada habitual és entre 20 i 30 cm.\nHàbitat: És un peix relativament freqüent en els fons litorals costaners rocosos i sorrencs, especialment si estan recoberts d´algues o de fanerògames marines. La seva distribució ve determinada precisament per la presència d'aquests organismes i és força abundant sobre fons poc batuts on forma grans moles.\nLa seva alimentació varia segons l'edat. Mentre que els estats juvenils són omnívors amb una forta component carnívora, els adults són una de les poques espècies de peixos mediterranis que és herbívor.\nReproducció: Com en la majoria d´espàrids, la salpa és una espècie hermafrodita proteràndrica: primer és mascle i més endavant es transforma en femella. És reprodueix dues vegades a l´any: entre març i abril i entre\nTècniques de pesca: Se la sol capturar de manera accidentals amb tresmalls, nanses i art de bou.\nLa seva carn és molt poc valorada i per aquest motiu, sovint les captures accidentals acaben descartades i retornades a mar per la qual cosa es difícil d'observar a les llotges. Només entre els pescadors de canya té un cert valor ja que ofereix força resistència en ser capturada.\nFonts: https://historiesdemar.org - Wikipedia - https://museudelapesca.org


Una Cita en el Parque - Cinema Prado Sitges - Cineclub Sitges\nEmily Walters (Diane Keaton) és una vídua que viu a les afores del barri de Hampstead a Londres, al costat del gegantí i tranquil parc que es troba a la zona. Ella, des que va morir el seu marit, és incapaç de centrar-se en coses que requereixen la seva atenció, com el seu apartament, les seves finances o el seu fill Philip (James Norton). I, malgrat el suport de la seva amiga Fiona (Lesley Manville), no és capaç d’evitar que la seva vida segueixi esfondrant-se. Però un dia observa com un home que habita en una atrotinada cabana és atacat per una banda professional de delinquents, de manera que crida a la policia mentre segueix mirant. Després s’endinsa al bosc per buscar al seu veí i, així, descobreix que uns promotors immobiliaris amenacen la pacífica existència del lloc.\nDirigida per Joel Hopkins\nRepartiment Diane Keaton, Brendan Gleeson, Lesley Manville, …\nGènere: Romàntic, Comèdia.\nDuració: 1h 43minuts.\nHORARIS CINEMA EL CASAL\n18:00 h Cita en el Parque (Cast)\n20:30 h Cita en el Parque (Cast)\n20:30 h Cita en el parque (VOSE)


'L'Estatut de l'Artista' de Ferran Costa - Liberals d'Andorra\nDijous passat, el Consell General va aprovar per unanimitat la proposta d’acord de l’Estatut de l’Artista. Des del Grup Parlamentari Liberal, conjuntament amb els altres dos grups de la coalició, celebrem que el text s’hagi aprovat per assentiment i d’aquesta manera poder començar a donar resposta a una inquietud mostrada reiteradament pel sector cultural del nostre país.\nDe fet, segons recullen les Nacions Unides en la seva recomanació de la condició artista de l’any 1980, el Govern ha de contribuir i mantenir un clima propici i les condicions materials perquè l’obra cultural es pugui desenvolupar de la millor manera possible. Aquest ha estat un encàrrec que cap dels governs que ens han precedit havien tirat endavant de manera decidida. Amb la proposta d’acord que hem aprovat volem que això canviï i que els resultats i les accions siguin visibles ben aviat.\nEl text que finalment ha vist la llum compta amb aportacions fetes pels grups de la coalició, en el qual hem inclòs les indústries culturals, d’elles també depèn gran part de la creació artística del nostre país i per això les hem afegit al text inicial de Grup Socialdemòcrata, ja que creiem que les indústries culturals contribueixen a l’enriquiment i diversitat de l’expressió artística.\nA partir d’ara caldrà que tant l’executiu com el legislatiu treballem plegats per definir la condició d’artista i dur a terme accions que facilitin la tasca dels nostres creadors i de les indústries culturals. Per començar, hem d’esmerçar-nos perquè quedin regulades des del punt de vista legislatiu les condicions de protecció social, de contractació, de formació, de tributació i de la propietat intel·lectual dels nostres artistes i les indústries culturals.\nLa proposta d’acord sobre l’Estatut de l’Artista també reforçarà la voluntat mostrada per l’executiu de posar fil a l’agulla per determinar les necessitats del sector amb l’elaboració del Llibre Blanc de la Cultura en què està treballant el Ministeri de Cultura i Esports, liderat per Sílvia Riva. Una eina imprescindible que servirà per saber quines són les línies estratègiques que s’han de seguir per ajudar, fomentar, divulgar i també per esperonar la producció cultural dels artistes i les indústries culturals.\nPer últim, no vull deixar de fer menció al fet que aquesta proposta d’acord vol donar resposta a un seguit de problemàtiques que se’ns ha fet arribar des del sector cultural del país demanant una regulació del sector. Un aspecte que incidirà en accions tan necessàries per als nostres artistes com és definir com es fa la declaració dels instruments per creuar la duana per realitzar un concert fora del país.\nCal treballar per donar resposta a totes les inquietuds dels ciutadans. Les de gran abast que afecten el conjunt de la societat però també casuístiques específiques que milloren decididament les condicions de col·lectius concrets. Aquesta és la raó de ser la política i així ho seguirem fent des de Liberals.\nPublicat al Periòdic d’Andorra (28/01/2020)


Compte enrere en la rehabilitació del palauet de Nolla de Meliana\nInversió de 610.000 euros, dels quals 252.000 € corresponen a fons europeus Feder\nL’Ajuntament de Meliana ha adjudicat ja les obres d’una nova fase, que començarà en breu, en la rehabilitació del palauel de Nolla, un dels edificis patrimonials més importants del municipi, bressol del mosaic Nolla, el paviment industrial de final del segle XIX i mitjan del segle XX que va tindre una expansió comercial d’abast internacional. El cost total de l’actuació serà de 610.000 €, dels quals 252.000 € corresponen a fons europeus Feder dins del programa de reahbilitació de patrimoni impulsat per Presidència de la Generalitat Valenciana. Les obres s’han adjudicat a l’empresa Construcciones Nebot Adelantado, SL per 579.532,67 € i el termini d’execució de les obres serà de 10 mesos. La resta de la partida econòmica es destinarà a treballs de documentació del procés de rehabilitació i a la difusió d’aquest patrimoni industrial tan emblemàtic.\nCom explica l’alcalde de Meliana i responsable d’Urbanisme, Josep Riera, “Després d’aquesta intervenció, l’edifici començarà a tindre un ús públic i haurà de ser visitable, també com a part de l’oferta turística de Meliana, ja que serà un dels elements que aportarem a l’itinerari patrimonial del projecte Turisme Carraixet”. En aquest sentit, cal recordar que Meliana s’ha incorporat al Pla de dinamització i governança turística de la Mancomunitat del Carraixet, un pla per al període 2018-2020, en què participen l’Agència Valenciana de Turisme, el Patronat de Turisme de la Diputació i la dita mancomunitat.\nRespecte d’això, l’alcalde incideix: “la recuperació del patrimoni i la seua destinació cultural i d’oferta turística era un dels objectius temàtics que ens vam fixar en l’estratègia ViuHo, de desenvolupament urbà, sostenible i integrat (EDUSI)”. Una estratègia que s’ha elaborat aquesta legislatura conjuntament amb els ajuntaments d’Albalat dels Sorells i Foios, i que està permetent desplegar diferents projectes i actuacions en la línia dels objectius europeus.\nD’altra banda, conclou Riera, “amb aquesta intervenció al palauet, començarem a donar forma ja a un projecte cultural ambiciós, que tindrà en aques edifici i en aquest punt un important focus d’activitat i de referència comarcal i, en aquest sentit, estem treballant ja diferents propostes pel que fa a l’entorn de l’edifici, els serveis que s’oferiran i la continuació de la rehabilitació amb noves fases”. Una oferta que s’afegirà a la pròpia de l’Institut Municipal de Cultura (IMC) i del Centre Cultural Rausell.\nEl compte enrere per al nou exercici faller ja ha començat a Alaquàs\nEl compte enrere per al nou exercici faller ja ha començat. El passat dissabte 19 de setembre va tindre lloc la lectura d’acta de la Fallera Major Infantil d’Alaquàs, Paula Tormos Tàrrega, i de la Fallera Major d’Alaquàs, Amparo Zomeño…\nEtiquetas: Meliana palauet de nolla\nJosep Riera: «El repte consisteix en que el turista que va a València vinga també a Meliana»\nAtascos diarios en el acceso a València desde la V-21\nJosep Riera, el candidato más votado de Meliana\nBenetússer celebra su 28 edición de su Volta a Peu Cursa del Soltstici\nEl 14 de juny s’inaugura l’exposició ‘Més que música’ amb motiu del bicentenari de la banda del Casino


Chez Francine Notre-Dame-de-Bellecombe França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 68 allotjaments a Notre-Dame-de-Bellecombe.\nChalet L'Equipe, Notre-Dame-de-Bellecombe Town Center, Notre-Dame-de-Bellecombe, França, 73590 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Chez Francine\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Notre-Dame-de-Bellecombe, Chez Francine és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Chez Francine, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, servei de cangur, habitació familiar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com esquí, pesca, parc infantil, pistes de tennis, ping pong. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Chez Francine.\nL’allotjament no disposa de recepció. Podeu recollir les claus a: place de l'eglise, reception chez-francine, 73590 notre dame de bellecombe. Cal que informeu el Chez Francine de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Els aficionats de la UE Tàrrega s’hauran de desplaçar fins a Agramunt aquest dissabte per veure el partit contra l’Igualada | Tàrrega Televisió\nEls aficionats de la UE Tàrrega s’hauran de desplaçar fins a Agramunt aquest dissabte per veure el partit contra l’Igualada\nLa Unió Esportiva Tàrrega jugarà el partit contra l’Igualada aquest dissabte a la tarda al Camp Municipal d’Agramunt. D’aquesta manera complirà la sanció que els va imposar la Federació Catalana de Futbol perquè el grup d’animació local va encendre pots de fum durant el partit contra el Molllerussa. A més el club haurà de pagar una multa de 200 euros.\nAnder i Leo són dubtes pel partit de dissabte i la pitjor notícia és el trencament del lligament creuat del genoll esquerra de Pau Vidal\nEl Tàrrega, que ve d’empatar els dos últims partits és novè a la classificació amb 32 punts, mentre que l’Igualada amb molta regularitat en els resultats és quart amb 38 punts. El partit es jugarà a 2/4 de sis de la tarda i els socias de l’Agramunt tindran l’entrada gratuïta\nEtiquetes futbolIgualadaPrimera CatalnaUE Tàrrega\nSense resposta per “Els aficionats de la UE Tàrrega s’hauran de desplaçar fins a Agramunt aquest dissabte per veure el partit contra l’Igualada”


FranquÍcies Alteuaire Virtual - Sales de Realitat Virtual per a festes\nFranquícies Alteuaire Virtual\nPortada » Franquícies Alteuaire Virtual\nAL TEU AIRE COM A MODEL D’ÈXIT EN FRANQUÍCIES\nLa nostra experiència de més de 10 anys en el sector de franquícies de sales d’oci, ens ha portat a ser el grup més important de franquícies de sales per a festes privades a Catalunya. Actualment el grup Alteuaire disposa de 41 sales pròpies i franquiciades ubicades a Barcelona ciutat i província. Ara iniciem un nou projecte amb el suport de la nostra consolidada trajectòria.\nLa Realitat virtual com a nou concepte d’entretenimient\nLa Realitat Virtual s’ha convertit en una autèntica revolució en el sector de l’oci i entreteniment el principal atractiu és la possibilitat d’experimentar sensacions “reals” en un entorn virtual utilitzant per a això l’última tecnologia en sistemes d’ulleres de Realitat Virtual. Les sales d’Al teu aire Virtual estan pensades orientades a un públic a partir de 10 anys en endavant.\nAlteuaire Virtual és un nou concepte de negoci pensat per obtenir una alta rendibilitat amb una inversió moderada. Existeixen locals buits o de difícil comercialització en totes les ciutats del país, locals propietat de famílies que necessiten ser rendabilizados.\nEl nostre model de negoci ofereix una gran rendibilitat a partir d’una inversió moderada. Ser franquiciat de Alteuaire Virtual és una gran oportunitat per emprendre el teu negoci de la mà d’un grup amb gran experiència en franquícies de sales per a festes. Només necessites un local amb una superfície d’entre 100m² a 150m² en planta carrer o en polígon industrial i nosaltres ens encarreguem de condicionar perquè puguis començar a treballar.\nEns encarreguem de publicitar el teu negoci\nGestionen les reserves de la teva franquícia\nT’oferim nous serveis\nRealitzem el manteniment de les sales\nSubministrem material de la franquícia


Sagarmanta Experience - Organització i Producció d'Esdeveniments\n25 anys d’experiència en el sector dels esdeveniments ens han fet especialistes en fires, congressos, convencions, presentacions, inauguracions i festivals musicals.\nlegalitzacions i permisos\nEns encarreguem de la tramitació de tots els permisos, llicències i autoritzacions per a la realització de l’esdeveniment.\nCreació de continguts i idees\nDirecció de projectes, creativitat i experiència digital, t’ajudem a crear i dissenyar el teu esdeveniment.\nProducció tècnica, organització i coordinació d’esdeveniments. El nostre equip de professionals està especialitzat en totes les fases del desenvolupament d’un esdeveniment.\nEquipament tècnic de so, il·luminació i audiovisuals. Proveïm a organitzadors amb material per a qualsevol mena d’esdeveniment.\nEntre l’11 i el 25 de maig celebrem aquest curs, format per diversos nivells i cicles. A més d’ampliar-lo a nivell formatiu i documental, realitzem diferents seminaris i videoconferències (webinars) amb especialistes del sector en diferents àrees.\nAccedir i Descarregar el Curs\nA Sagarmanta, el nostre equip de professionals està a la teua disposició per a organitzar fins a l’últim detall del teu esdeveniment.\nFIRES, GALES I Congressos\nmés Cursos i Webinars gratuïts\n¡Subscriu-te al nostre newsletter per a aprendre dels nostres més de 25 anys\nd’experiència en l’organització d’esdeveniments!\nAlguns dels nostres treballs…\nNFT Show Europe reunirà a tota la comunitat NFT a nivell mundial en l'esdeveniment sobre cripto-art i blockchain més...\nThe Noox: Capítol 0\nJa és ací el primer episodi de The Noox: el festival que marcarà un abans i un després en el futur present del món...\nProducció tècnica i audiovisual per a l'I Congrés Nacional de la Xarxa Espanyola de Ciutats Intel·ligents (RECI)....


CeNT anys de lluita obrera - Ràdio Klara 104.4 F.M. València\nArrel de la web > Articles > CeNT anys de lluita obrera\nEl sindicat anarcosindicalista CNT comença els actes del centenari\nEn plena crisi econòmica, la CNT, el sindicat més important que ha tingut mai els Països Catalans, fa cent anys. Fundada el 1910 al Cercle de Belles Arts de Barcelona, el sindicat anarcosindicalista ha presentat avui dimarts els actes del centenari, que inclou conferències, un cicle de pel·lícules a la Filmoteca de la Generalitat de Catalunya, l’edició del llibre ’Cien imágenes para un centenario. CNT (1910-2010)’ i, al mes de maig, un acte d’homenatge als anarcosindicalistes que viuen exiliats.’No es pot explicar la història dels catalans sense la CNT i la CNT no es pot explicar sense els catalans’. Així de contundent es va mostrar Carles Sanz durant la presentació, entre amargs sospirs de la poca visibilitat que actualment té.\n’Qualsevol jove del país només cal que busqui entre els seus familiars i veurà com no falta un avi, un tiet, o un pare, que no hi hagi militat’, afegia Sanz. No li falta raó. Fundat a Barcelona, ràpidament es va estendre a la resta del país (molt al País Valencià i menys a les Illes) i fins la guerra de 1936-1939 va ser el sindicat immensament majoritari al país. La militància arribava fins al mig milió de persones els anys 1930. A la xarxa podeu trobar, sencer, un dels llibres de referència de la història d’aquest sindicat, ’Historia del anarcosindicalismo español: epílogo hasta nuestros días, de Gómez Casas, i en aquesta excel·lent televisió per internet podeu veure molts documentals i pel·lícules sobre aquest sindicat, alguns autèntics documents històrics filmats en plena guerra. Alguns altres llibres de referència són La CNT en la revolución española, de Josep Peirats, i El Eco de los pasos, de Joan Garcia Oliver, editats per la mítica Ruedo Ibérico.\nDurant la guerra de 1936-1939 la CNT va detenir el poder l’estiu de 1936, i ho va aprofitar per impulsar la col·lectivització al camp, la desaparició del diner en alguns pobles i l’autogestió a les fàbriques (incloent-hi la igualtat de salaris entre director i obrer), puntals de la seva ideologia anarcosindicalista. Intel·lectuals de prestigi mundial com Noam Chomsky esmenten aquest sindicat per demostrar que l’anarquisme no és una utopia, sinó que es pot portar a la pràctica.\nEn plena dictadura, la CNT va veure com fins a disset comitès centrals anaven a parar a la presó, i amb l’arribada de la transició espanyola la CNT va veure com quedava exclosa dels pactes de la Moncloa. És el començament de la seva decadència, que ha portat el sindicat a divisions internes greus i a l’aparició de la CGT, el sindicat anarcosindicalista actual amb més presència en fàbriques i empreses del país i que han liderat la vaga per aconseguir dos dies de festa setmanal entre els treballadors de TMB a la ciutat de Barcelona.\nAlguns conceptes caracteritzen els sindicats anarcosindicalistes. En primer lloc, l’acció directa, és a dir, la negociació sense intermediaris entre obrers i patronal, sense acceptar la mediació dels polítics tal com es fa ara, perquè creuen que els polítics sempre acaben afavorint la patronal. D’aquí neix l’apoliticisme als seus militants, que creuen que el poder ha de residir en els ciutadans i en els obrers, i neguen validesa a la democràcia parlamentària, que consideren insuficient. Per això la seva històrica reivindicació d’aconseguir la desaparició de l’estat. L’assemblearisme, on la presa de decisions és a mà alçada i entre tots els treballadors i no sols per part de la direcció, és un altre dels seus trets característics.\nLa CNT ha viscut greus episodis de violència en la seva història. Tot just néixer, va ser il·legalitzada i durant el convuls període de 1918-1923 es va encarar amb les armes contra la patronal, que també tenia pistolers a sou. En plena guerra dels tres anys la CNT va aportar homes, armes i material al front de guerra, i durant el franquisme anarcosindicalistes com Quico Sabaté van optar per la guerrilla armada, i els pocs intents de posar fi ala vida del general Francisco Franco van ser duts a terme per militants anarquistes. L’any 1976, el famós cas Scala, en què una explosió va matar a la sala de festes de Barcelona quatre obrers i que es va imputar a la CNT, va acabar de donar a l’opinió pública la idea que la CNT era un sindicat violent.\nSalvador Seguí, elogiat per homes com Jordi Pujol, Joan Garcia Oliver (que va arribar a ministre de Justícia durant la guerra i la primera decisió del qual va ser destruir els arxius del ministeri), Frederica Montseny (la dona que va arribar a ministra), Bonaventura Durruti i Abel Paz són alguns dels noms importants d’aquest sindicat que fa cent anys en un país immers en plena crisi econòmica.


GRAN RECAPTE D’ALIMENTS 2017 – Manaies de Sant Daniel\nFet i debatut la valoració que fem és inequívocament positiva. Hem rebut – un any més – la felicitació del president del Banc dels Aliments per la nostra bona gestió i els resultats obtinguts. També ens sentim especialment satisfets perquè enguany hem aconseguit la col·laboració de 24 nois i noies pertanyents a la Delegació de Joves del Bisbat de Girona i a la Confraria del Sant Sepulcre, que amb impecables seriositat i eficàcia ens han vingut a ajudar a recollir aliments. Pensem que l’experiència ha estat molt enriquidora per totes les parts i ens esperona a comptar amb ells per futures iniciatives. Des d’aquí volem agrair-los la seva jovial i generosa participació.\n← SENSE REBOMBORI – El PUNT AVUI\nNIT DE NADAL 2017 →


Durant 140 anys l’edificació va estar abandonada. El 21 d’abril de 2013 es va reinaugurar la torre, un cop restaurada. Les restes de l’anterior torre s’han utilitzat per a la nova, en un projecte integral de rehabilitació i de museïtzació per intentar mantenir fidelment l’aspecte que tenia a mitjan del segle XIX, amb criteris de restitució històrica combinats amb les millores tècniques i de seguretat actuals per fer possibles les visites i l’accés en general.\nInterior de la torre – simulació de mobiliari S.XIX guarnició militar (foto pròpia)\nDins la torre podem trobar la presència del mecanisme i una acurada museïtzació, amb la simulació de l’estança dels torrers i una exposició sobre la telegrafia òptica a Catalunya. Des de dalt de la torre podem gaudir d’unes excel·lents vistes de tota la plana del Vallès, amb la serralada Prelitoral de teló de fons i les seves formacions més significatives, com poden ser Montserrat, la Mola, els Cingles de Bertí i El Montseny.Des de l’any 2011 l’espai té la consideració de Bé Cultural d’Interès Local. Protecció BCIL . Es pot visitar, amb cita prèvia per a grups a l’Ajuntament de Montornès\nFonts: Ajuntament de Montornès del Vallès\nCatalunya Medieval (castells, torres, fortificacions i altres construccions)\nEntrada anteriorBenviguts a un nou projecte


¿És particular o empresari i ha rebut una notificació per la qual li imposen una sanció per motiu d‘una declaració errònia d’impostos?\nNo dubti a cridar-nos i li assessorarem i acompanyarem en les actuacions enfront d’Hisenda, realitzant els recursos pertinents per defensar els seus interessos i el seu patrimoni.\n¿Ha rebut una diligència de l’Agència Tributària?\nPer poder defensar els seus interessos, és indispensable que comparegui acompanyat d’un assessor fiscal de confiança.\n¿No pot pagar els seus impostos?\nEls planifiquem, i pactem terminis amb l’Agència Tributària.\n¿Necessita un ajornament?\nNosaltres li assessorarem de la documentació que ha de presentar perquè l’hi concedeixin.\n¿Necessita un aval?\nGestionem avals no bancaris, que no afectessin a la CIRBE de la seva empresa.\n¿Vol recuperar l’IVA de les seves factures impagades?\nEn el cas que la seva empresa tingui crèdits incobrables, ha de saber que si es compleix una sèrie de requisits pot sol·licitar l’IVA pagat per les mateixes. Contacti amb nosaltres i realitzarem les gestions perquè ho recuperi.\n¿Vol vostè aplicar el criteri de caixa per no veure’s perjudicat pels pendents de cobrament?\nTruqui’ns i li assessorarem sobre la conveniència o no.


Mor l'exregidor Nofrarias, puntal dels governs de Jounou i Rodríguez a Solsona - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMor l'exregidor Nofrarias, puntal dels governs de Jounou i Rodríguez a Solsona\nLa corporació solsonina mostra consternació pel traspàs d'un dels seus polítics de referència, que serà acomiadat aquest dilluns a la catedral\nredacció | solsona 21.02.2021 | 17:40\nL'exregidor Salvi Nofrarias amb l'alcalde David Rodríguez Aj Solsona\nL'exregidor Salvi Nofrarias amb l'alcalde David Rodríguez\nSolsona lamentava ahir la mort als 76 anys d'edat de l'exregidor Salvi Nofrarias i Bellvehí, després d'una llarga malaltia. Va ser el número 2 de l'alcalde Xavier Jounou en el moment en què ERC va accedir al govern de Solsona, i va ser un puntal tant per a Jounou com per al seu successor, David Rodríguez, quan el va succeir després de la seva mort.\nNofrarias va ser regidor d'ERC entre el 2003 i el 2015. Després d'un primer mandat a l'oposició, Nofrarias va convertir-se en regidor d'Hisenda, Administració i Esports com a número 2 de l'alcalde Xavier Jounou. El gener del 2010, arran de la defunció del primer batlle republicà, Salvi Nofrarias va renunciar al càrrec que li corresponia per l'ordre de la llista i va cedir-ne el lloc a David Rodríguez, aleshores regidor de Salut, Acció Social i Comunicació. En el seu tercer i darrer mandat, Nofrarias va convertir-se en un puntal del govern municipal com a responsable d'Hisenda, Administració, Urbanisme i Serveis. Després del seu pas per l'Ajuntament, va continuar canalitzant la seva vocació de servei públic com a vicepresident del Consell de la Gent Gran de Solsona. També va ocupar la vicepresidència de Càritas Arxiprestal Solsona-Morunys.\nLa seva defunció va consternar ahir la corporació i el personal municipal, que van traslladar «el més sentit condol a la seva família, en especial a la Rosalia i els seus fills, Salvi i Miquel». L'alcalde, David Rodríguez, en destacava «l'honestedat, la capacitat de treball, el rigor i la lleialtat», i el fet que «sempre estigués disposat a assumir el paper difícil en situacions complexes».\nEl funeral tindrà lloc aquest dilluns, a les 11 del matí, a la catedral de Solsona, amb una capacitat limitada a 90 persones.


Torra eleva els recursos del proper curs escolar fins als 10.000 docents i 450 milions\nActualitzat 29/06/2020 16:40 CET\nCERDANYOLA DEL VALLÈS (BARCELONA), 29 juny (EUROPA PRESS) -\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, ha xifrat aquest dilluns els recursos que es destinaran al curs escolar 2020-21 a Catalunya en 450 milions d'euros i entre 6.000 i 10.000 professors més, després que el vicepresident Pere Aragonès hagi anunciat un pla de 370 milions i com a mínim 5.000 docents.\n"Estem en emergència educativa i el Govern hi dedicarà tots els recursos, tots, d'entrada 450 milions d'euros i la contractació d'entre 6.000 i 10.000 professors més per al curs vinent, i si s'ha de revisar aquestes xifres perquè cal, les revisarem", ha dit en una visita a les instal·lacions d'Eurecat, a Cerdanyola del Vallès (Barcelona).\nAragonès ha anunciat hores abans, en una compareixença amb els consellers Josep Bargalló i Alba Vergés, una partida complementària de 370 milions d'euros de cara al curs escolar 2020-2021, en la qual s'inclouran "un mínim" de 5.000 professionals més, entre docents, psicopedagogs i altres perfils.\nDurant la visita, acompanyat de l'alcalde de la localitat, Carlos Cordón, i el president d'Eurecat, Xavier Torra, entre d'altres, el president de la Generalitat ha demanat que continuï l'"energia col·lectiva" mobilitzada durant el confinament davant la crisi sanitària perquè és més necessària que mai en la fase de reactivació econòmica.\nEn la seva intervenció, Torra ha destacat que "el futur de Catalunya passa per la recerca i la innovació", i ha reclamat tot el talent i coneixement que hi ha per construir, en les seves paraules, el futur disruptiu de Catalunya.\nEl president del Govern ha volgut fer extensible l'agraïment a tots els centres d'innovació pel seu paper "clau" en l'emergència sanitària i també pel que tindran en la reconstrucció d'una Catalunya diferent i d'oportunitats, ha dit.\nHa destacat la feina d'aquests equipaments que "des del primer dia es van posar a treballar, pensar i trobar solucions en temps foscos per oferir confiança i seguretat" a la ciutadania, tal com ha recordat que van ser els primers dies de l'esclat de la pandèmia.\nTorra ha destacat el talent i el coneixement perquè el "triangle" d'universitats, empreses i investigació deixi de ser una reivindicació permanent des d'aquests sectors i ha assenyalat que el futur passa per, entre d'altres coses, la innovació.


Tancaments de vidre: Serveis de Vitreus - Vidres i Miralls\nTancaments de vidre de Vitreus - Vidres i Miralls\nTancaments de vidre amb perfileria d'alumini o d'acer inoxidable per a les teves finestres. T'ajudem a gaudir de més espai i llum al teu habitatge o a gaudir de la teva terrassa durant tot l'any. Tancaments de vidre hermètics contra la pluja i el vent. A Vitreus Vidres i Miralls oferim múltiples solucions en funció de les necessitats dels nostres clients. Treballs professionals, a mida i de qualitat garantida.\nM'agradaria rebre informació més detallada sobre Tancaments de vidre


Els papers de Joan Furriols - El Temps de les Arts\nFurriols 'Dotze paperines en X' 2002 paper pigments pols marbre tosca cola 13,5x59x58,5cm\nLa trajectòria artística de Joan Furriols (Vic, 1937) sempre s’ha caracteritzat per una expressió humil i una austeritat tenaç, per la senzillesa dels materials utilitzats, per l’extrema simplicitat formal, per la presència constant de la temporalitat, del pas del temps.\nLes seves obres fan pensar en una mena de fixació d’instants o de moments i mostren una predilecció per les coses petites —objectes, joguines, papers, claus, cartrons, pots, cordills, forats, envasos—, pels fenòmens gairebé imperceptibles, per la contemplació, per la poètica del silenci. I, alhora, ens transmeten sensacions relacionades amb les eines i els objectes dels tallers dels oficis menestrals o amb la memòria dels magatzems de peces envellides, inservibles, obsoletes.\nPassatge Mercader, 12, Barcelona\nDes del punt de vista de la història de l’art modern i contemporani, l’art de Furriols té relacions i concomitàncies amb alguns aspectes del minimalisme, de l’espacialisme o de l’arte povera. Però també planteja una decidida voluntat d’esdevenir intemporal i ens fa pensar en certes tècniques, estètiques i poètiques d’altres temps com, els Uabi-Sabi, els haiga, els haikus o les tankes.\nAra, la Galeria Marc Domènech, de Barcelona, presenta una esplèndida selecció de treballs de Furriols en la que el protagonista principal és el paper. Es tracta d’una quarantena d’obres, realitzades des dels anys vuitanta fins a l’actualitat, que posen en evidència les característiques de l’activitat artística de l’autor portades a la seva màxima expressió.\nEn aquestes peces, l’artista passa de la tradicional utilització del paper com a suport del llenguatge al paper com a llenguatge en ell mateix, mitjançant les seves pròpies possibilitats expressives com ara la textura, les tonalitats, el gramatge, les imperfeccions, els talls, els doblecs, les superposicions, etc.\nFurriols ‘ST’ 2005 cartró 33x40cm\nDels anys vuitanta hi ha una sèrie de papers d’una simplicitat fascinant. Predominen els formats més o menys rectangulars que fugen dels marges paral·lels tot cercant petits erros, imperfeccions o desviacions. Són retalls de paper lleugerament tenyits que presenten costats tallats o estripats de manera desigual o irregular, cantoneres doblegades cap a l’interior, plecs lleugerament inclinats cap a una banda que se superposen a la resta del paper, alguna línia de llapis que insinua una forma més geomètrica, talls que s’aixequen i se separen subtilment de la superfície, tintats de tota la gamma de grisos, etc.\nLa majoria d’aquests treballs són més aviat bidimensionals i no porten títol però, en alguns casos, aquest apareix tot afegint connotacions de pobresa, senzillesa i situació a l’espai. Ens referim, per exemple, a Dotze paperines en X, del 2002; una dotzena d’elements en forma de cul de paperina rebregada, d’un color gris brut intens fet amb pols de marbre i pigments, que fa al·lusió tant a l’objecte o receptacle i el seu desgast com a la forma i distribució del conjunt a l’espai. Unes paperines que resten silents sobre una superfície plana com si d’aquesta manera volguessin donar testimoni del seu abandonament.\nFurriols ‘ST’ 2003 cartró cordill pols marbre pigments 27×28,5cm\nA les dècades següents trobem papers i cartrons que incorporen algun element escadusser com ara restes de cordills. Altres presenten lleus protuberàncies o petits bonys escampats per la superfície. I encara, en uns altres casos, hi podem veure petits forats de formes circulars que es distribueixen de manera aleatòria. A la darrera època, alguns fons ocres, grogosos o blaus, fins i tot amb la intervenció d’acrílics, trenquen amb la grisor predominant de les superfícies.\nTot plegat esdevé una forma d’expressió personal que alhora fa pensar també amb l’expressió dels propis materials per mitjà dels desgast, l’ús o el pas del temps. Com diu el poeta Lluís Solà, “de vegades la voluntat d’expressió no és el més important; ho és tant o més la necessitat de deixar manifestar-se el que és”. En el cas de Furriols, sembla que aquest deixar manifestar-se —els materials, els pigments, les transformacions— és una de les principals característiques del seu treball, de la seva tasca creativa.\nJoan Furriols, com els bons poetes, sap passar de la presentació de petites anècdotes —el doblec, el tint, el forat, el tall— a la insinuació de grans categories —la referència a l’envelliment, al pas del temps, a l’efímer, a la fragilitat, etc—. La seva poètica particular —com totes les grans poètiques— va de l’anècdota a la categoria, dels objectes al plantejament de l’espai, dels doblecs dels papers a la qüestió del llenguatge, de les tonalitats agrisades a la referència al temps immemorial.\nFurriols ‘ST’ 1986 paper 31,5x33cm\nLa proposta artística de Furriols, a més de ser moderna i contemporània, reivindica també el dret a la atemporalitat, a ser intemporal. Una reivindicació que ja hem mencionat al començament quan ens referíem a que ens feia pensar també amb estètiques i poètiques d’altres temps i contextos culturals.\nEn el pròleg a una recent antologia del haiku modern i contemporani català, el professor i crític D. Sam Abrams diu que el haiku i la tanka ofereixen “un immillorable camí de sortida” a les crisis poètiques d’èpoques decadents “amb la seva austeritat de mitjans, la seva concentració textual, la seva alta al·lusivitat, la seva profunditat conceptual, les seves dosis d’impersonalitat i la seva càrrega emotiva ben disciplinada”. Aquestes austeritat, concentració, al·lusivitat, profunditat conceptual, impersonalitat i emotivitat disciplinada són també, com resulta evident veient les obres, el camí de sortida de l’expressió artística de Joan Furriols.\nFurriols ‘ST’ 1989 paper tenyit 63,4×55,4cm\nEl moble medieval segons el Museu de Mallorca Fernando Sánchez Castillo, el milicià és tothom. El Palau de la Música apadrina Un nom Pérez Siquier, pioner de la fotografia en color\nEtiquetes D. Sam Abrams, Joan Furriols Navegació per les entrades


ESCOLA DE SERVEI: La crida del desert\nLa crida del desert\nAvui l’Església, i els monjos d’una manera especial, celebrem la festa de sant Antoni abat, un dels pares de la vida monàstica de tots els temps. Va néixer cap al 250 i va morir el 356, a les terres mitjanes de l’Egipte. Ben jove encara, va sentir la crida de Jesucrist en escoltar a l’església aquestes paraules: «Si vols ser perfecte, vés, ven tot el que tens i dóna-ho als pobres, i tindràs un tresor al cel. Després vine i segueix-me» (Mt 19, 21). Antoni les va acollir amb tota la seva radicalitat, com un foc que crema, i es va retirar al desert per menar vida eremítica, centrant a partir d’ara tot el seu interès en la vida de pregària i en la lectura de les Escriptures. El bisbe d’Alexandria, sant Atanasi, és el responsable de la gran popularitat de sant Antoni, en escriure el relat saborós i edificant de la seva vida. El testimoniatge de sant Antoni, salvant les distàncies de temps i de sensibilitat espiritual, ens recorda la crida del desert amb la seva proposta de sobrietat i d’equilibri, i ens recorda també que per poder sortir a l’encontre dels altres i estimar-los, cal primer haver-se trobat un mateix en el silenci del propi del desert, en el silenci del cor.\nUn apotegma de sant Antoni: «De la mateixa manera que els peixos es moren si estan massa temps fora de l’aigua, igualment els monjos que passen massa temps fora de la seva cel·la (o del seu monestir) relaxen la intensitat del seu recolliment. Ens cal, doncs, com el peix cap al mar, afanyar-nos també cap a la cel·la, no fos cas que, restant a fora, descuidéssim la vigilància interior».\nCertament que si no és des el nostre interior que anem a l'encontre de l'altre (i de l'Altre) no som nosaltres mateixos qui ens movem sinó l'atracció de cants de sirena que limiten la nostra llibertat.\n19 de gener de 2009, a les 21:04\nGràcies Joan pel teu comentari. No sempre és fàcil sortir sincerament a l'encontre de l'a(A)ltre sense buscar-se un mateix.\n22 de gener de 2009, a les 20:02