Archive d’articles - Aproximació a la traducció de l'autotraducció nabokoviana\nAccueil > Pêché à la palangre > Aproximació a la traducció de l'autotraducció nabokoviana\npar Marta Nin\nSi bé dominava perfectament l’anglès, aquesta voluntària migració lingüística la va viure com una «tragèdia personal». Afirmava que va ser com aprendre a fer servir les mans havent-ne perdut gairebé tots els dits. Però en anglès també va ser ben prolífic: va publicar nou novel·les i deu contes. Paral·lelament, a mesura que els seus llibres escrits en anglès sortien a llum, anava traduint la seva obra russa a l’anglès amb l’ajuda d’un traductor russoamericà (amb el temps aquest traductor va ser el seu fill Dmitri). De vegades, aquest procés d’autotraducció desembocava en una reescriptura profunda del text, un dels motius pels quals Nabókov considerava que la versió definitiva de la seva narrativa autotraduïda era l’anglesa. Tot i això, quan es tracta de fer una traducció dels textos que Nabókov va escriure originalment en la seva llengua materna, penso que és determinant disposar de l’original rus i confrontar-lo amb la versió anglesa. És aquest exercici de comparació el que he dut a terme a l’hora de traduir al català la majoria de relats del recull Senyals i símbols, publicat per Godall Edicions. Per a aquesta antologia vaig triar tretze contes, dels quals dos eren en rus (sense autotraducció anglesa), dos eren en anglès (llengua en la qual van ser escrits), i nou eren autotraduccions del rus a l’anglès.\nPel que fa a aquests nou contes autotraduïts per Nabókov, quan hi ha un procés de reescriptura, m’he remès sempre a la versió anglesa. De vegades hi ha un enriquiment —o més complexitat— de la sintaxi; altres cops, es tracta de veritables canvis de contingut: aporta nous elements a l’argument, incorpora frases, n’elimina d’altres. El conte en què aquest procés és més evident és «L’aurelià». En aquest cas, l’autor introdueix precisament el concepte d’aurelià, absent a l’original rus, i aquest canvi acaba determinant un nou títol.\nNabókov va emprendre la tasca d’autotraduir-se coneixent bé la pràctica de la traducció. Ell mateix havia traduït al rus obres escrites en anglès i en francès, i va dedicar deu anys de la seva vida a traduir a l’anglès la novel·la en vers de Puixkin Eugeni Oneguin. En alguns casos va aplicar a les seves autotraduccions els mateixos criteris que en la traducció d’obres d’altri. Per exemple, com a traductor de l’anglès i del francès solia russificar aquells elements que considerava barreres culturals, obstacles per a una lectura fluida. És el cas de la seva traducció al rus d’Alícia en el país de les meravelles, en què rebateja la protagonista de Lewis Carroll amb el nom rus d’Ània. D’una manera més o menys semblant, Nabókov anglicitza o americanitza certs elements russos en les autotraduccions. La protagonista de la seva primera novel·la russa, Màixenka, passa a dir-se Mary en l’autotraducció anglesa, de manera que el títol del llibre també canvia. Pel que fa als relats del recull que ens ocupa, Nabókov no va tan lluny, però elimina en l’autotraducció la majoria de patronímics dels personatges, i suprimeix o altera bona part dels diminutius de nom propi amb valor afectiu. Per exemple, la protagonista del relat «Una bellesa russa», que en l’original s’anomena sempre Olga Alekséievna, en la versió anglesa es diu simplement Olga. I la seva amiga, anomenada Vérotxka en la versió russa, en l’anglesa sempre es diu Vera. Pel que fa a la versió catalana, no he considerat que aquests noms del text original fossin un obstacle de lectura; al contrari, penso que eliminar o modificar aquests trets russos seria una pèrdua per al lector català.\nUn dels aspectes de què ens beneficiem confrontant les versions russa i anglesa dels relats és que ens acostem més a la musicalitat del text. Com a exemple, podem esmentar el títol del conte «Un núvol, un llac, un castell». En l’original «Облако, озеро, башня», l’autor alterna una sèrie de sons, [o], [b], [a], creant un ritme que també ve donat per l’accentuació. De manera semblant, la versió anglesa del títol busca la musicalitat amb «Cloud, castle, lake». Per això, tradueix башня com a castleen lloc de tower i inverteix l’ordre de les paraules. Així doncs, l’autor dona ritme al títol i crea també una al·literació amb els sons [k], [l]. En la traducció catalana, he optat per mantenir l’ordre de les paraules del títol original rus, però he traduït «castell» en lloc de «torre» com en la versió anglesa: la finalitat era marcar un ritme, com també crear una al·literació a partir dels sons [u] [n] [k] [ʎ].\nAquests són només alguns petits exemples del que ha representat traduir bona part dels relats de Senyals i símbols. En definitiva, en la traducció de l’autotraducció nabokoviana he intentat fer una suma de les dues versions firmades pel mateix escriptor.\nPer acabar, voldria fer un apunt sobre la qüestió del nom de l’autor. En les traduccions al català d’obres d’aquest escriptor, publicades al llarg dels anys vuitanta i noranta per Edicions 62, La Magrana i Edhasa, el nom hi figura transcrit a partir del rus d’aquesta manera: Vladímir Nabòkov. Tot i així, a partir de l’any 2000 les editorials catalanes deixen d’accentuar-ne el nom. Fins i tot desapareixen els accents en les reimpressions d’Edicions 62, malgrat que prèviament aquesta editorial sí que n’havia accentuat el nom. Per quin motiu hi ha aquesta renúncia als accents? Penso que potser pel fet que totes aquestes traduccions són publicacions d’obres escrites originalment en anglès. Tal com correspon a les normes de la transcripció anglesa, el nom de l’autor en anglès és Vladimir Nabokov. I aquest va ser el seu nom com a ciutadà naturalitzat nord-americà. Tanmateix, encara que sembli una tautologia, ens referim a un autor rus nascut a Rússia, i la transcripció catalana del seu nom difereix de l’anglesa. D’altra banda, escriure’n el nom i cognom a l’anglesa ens porta a pronunciar-los com a paraules agudes quan són planes. En aquest sentit, voldria recordar que en el seu llibre sobre Gógol, Nabókov aclaria la pronúncia del nom d’aquest escriptor i afirmava que no podrem arribar a entendre un autor si no som capaços ni de pronunciar-ne el nom correctament. Aquests són els motius principals que em van conduir a proposar a Godall Edicions que seguíssim l’opció de les primeres traduccions que es van publicar en català al llarg dels anys vuitanta i noranta, però amb la grafia segons les pautes actuals de l’IEC: Vladímir Nabókov.


València preveu destinar entre 5 i 10 milions al Fons de Cooperació Covid | Valencia Extra\nLa regidora de Desenvolupament Innovador dels Sectors Econòmics i Ocupació, Pilar Bernabé, ha informat que l’Ajuntament de València ja està preparant les bases en la convocatòria d’ajudes previstes en el Fons de Cooperació Covid de 120 milions d’euros que va presentar ahir el president de la Generalitat, Ximo Puig. «Volem agilitar els tràmits perquè ajudes arriben com més prompte millor», ha afirmat Bernabé qui ha avançat que l’Ajuntament preveu destinar entre 5 i 10 milions a aquest fons.\nBernabé ha detallat la mesura que ahir va presentar la Generalitat per a ajudar els sectors relacionats amb l’hostaleria, oci, activitats recreatives, culturals i agències de viatges amb aportacions de Generalitat (50%), diputacions (30%) i ajuntaments (20%). Es tracta d’ajudes destinades a «les empreses i autònoms més afectats per les restriccions sanitàries imposades per a frenar la pandèmia» i que, segons ha explicat la regidora, «prop de 10.000 empreses i persones autònomes podrien tindre accés a València», entre ells també el sector artesà relacionat amb les festes.\nD’acord amb l’anunciat ahir, aquest fons de cooperació es gestionarà a través dels Ajuntaments, per la qual cosa Bernabé ha subratllat que València «ja està treballant en aquesta convocatòria per tal de donar agilitat als tràmits i que les persones beneficiàries puguen cobrar les ajudes com més prompte millor”. Així mateix, la regidora ha puntualitzat que també s’està treballant ja en una altra convocatòria destinada a ajudar altres sectors afectats per la crisi.\n“Estem preparats per a traure la convocatòria i atendre els sectors més afectats amb la major rapidesa possible”, ha assegurat Pilar Bernabé, qui ha posat en valor que “gràcies a la col·laboració entre administracions aconseguirem arribar a més persones i augmentar la quantia de les ajudes”.


10 secrets importants que el vostre home desitja que coneguis | CAT.MichaelrMccartySpalmBeach.com\n¿S'ha preguntat el que el seu home està pensant, quan es captura a ell mirant al buit amb una mirada estranyament buida a la cara? Bé, no es preocupi, només està pensant en res, perquè els homes poden fer això. I, això és només una de les coses que ell desitja que vostè entén per ell i aquí estan deu més:\n1. Presa compromís amb vostè molt seriosament\nÉs possible que hi hagi trigat més del que li permet arribar aquesta etapa compromesa, però ha fet que sigui, va a prendre molt seriosament. Per a la majoria dels homes, una vegada que han fet la seva ment cap amunt que són a la noia per a ells, això és tot, decisió presa i que es quedi amb ella.\n2. La intimitat no és només un exercici dormitori\nNo crec que totes les escombraries estereotipada dels homes no prendre seriosament la intimitat. Per a un home, una intimitat sana en una relació estable és un acte molt important i significatiu, no només un acte de luxúria. El fet que ell pot parlar i fer broma sobre 'físic' d'una manera improvisada amb els seus amics, no vol dir que ell pensa sobre la intimitat amb vostès de la mateixa manera.\n3. A ell li agradaria que vostè prengui alguna iniciativa\nUna altra imatge estereotipada d'un home és que sempre fa el moviment i vostè és el que té el mal de cap! Així que li faci un favor, donar el seu ego un impuls i ser el que iniciï la intimitat. Ell realment vol que, però és probable que sigui massa tímid per dir-li.\n4. Es mostra el seu amor a través de les seves accions\nAlguns homes els resulta molt difícil expressar les seves emocions i no em resulta fàcil dir 'T'estimo'. En canvi, mostren el seu amor a través de les coses que fan per a vostè. Si ell està tractant de construir un món millor per a tu, llavors això és la seva forma de dir 'T'estimo'.\n5. Ell ha de ser respectat i admirat\nHomes enllacen respecte vull molt i que volen ser respectats per la seva parella. Mostra el seu home perquè el respecta com a persona, un proveïdor i un protector, i ell mai la pregunta del seu amor per ell.\n6. L'necessita el seu espai\nLi encanta estar amb tu, però sí que necessita el seu temps per a si mateix també. Ell donar temps a les seves aficions i passatemps, que són importants per a ell, igual que aconseguir una mica de temps a si mateix també és important per a vostè.\n7. Ell t'estima i et accepta tal com ets\nCreure quan diu que li agrades, tal com ets, perquè de debò. Les dones estimen a canviar el seu pèl, maquillatge i provar noves comprar roba nova, però els homes estimen a les seves noies només pel que són.\n8. El vol que vostè tingui èxit\nEls homes estimen a les dones que poden anar sols a vegades i aconseguir coses a la vida. Li encanta quan et trobes amb un repte de front, i es guanya, perquè això et fa feliç. També li encantarà, si deixa que l'ajudi a guanyar.\n9. Els homes a superar les coses més ràpid\nLes dones s'aferren a rancors i ressentiments per molt més temps, que els homes. Per a la majoria dels homes, quan s'acaba un argument, que estigui acabat, així que no crec que l'home no s'ha pres seriosament, el que té. Els homes són capaços de passar de situacions negatives més ràpid, que les dones.\n10. Els homes no fan subtil\nSi vols alguna cosa ben feta, a continuació, demanar! Cap quantitat de subtils tocs serà arribar el missatge, perquè els homes simplement no capten les subtileses com fan les dones. Crida-intuïció femenina, o el que sigui, però els homes no en tenen. Vostè ha de ser directe i al gra, si vol aconseguir el seu missatge a través.\nHi ha algunes altres coses que els homes que les dones sàpiguen?\nPosi compartir els seus pensaments i consells de relacions en la secció de comentaris lliures.


Hotel Balisa Nijar Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHotel BalisaAutovia del Mediterraneo salida 487, Nijar, Nijar, Espanya, 4100 - Veure al mapaBé6,8Basada en19comentarisHotel BalisaVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 21 fotosPuntuació de la ubicació 6,9Veure al mapa6,9UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionat\nSobre l'allotjamentDescripcióAquest hotel està situat a la reserva natural de Cabo de Gata-Níjar, a l'estació de servei de Bayo-Lirola, a només 20 minuts amb cotxe de les platges de Carboneras, Las Negras o Agua Amarga.\nLes habitacions de l'Hotel Balisa disposen d'aire condicionat, internet Wi-Fi gratuïta, TV de pantalla plana, bany privat i terrassa petita.\nEl personal de recepció, disponible les 24 hores, podrà oferir-vos informació turística sobre la zona. També hi ha un restaurant i una botiga petita.\nL'hotel es troba a 8 km de Níjar i a 30 minuts amb cotxe d'Almeria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatcalefaccióplat de dutxabany compartitempolles d'aigua de cortesiaservei de despertadorbanyeraescriptori Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més\nAllotjaments a Nijar


La vinya i la tradició oral catalana\nLa tradició oral catalana és una de les riqueses culturals més importants que tenim i els refranys en són un dels seus principals exponents, juntament amb les dites, les frases fetes i les locucions, que moltes vegades utilitzem sense saber-ne ben bé l'origen. A continuació, classificats en diferents apartats, us n'oferim una bona mostra sobre tot allò que està relacionat amb la vinya i el vi.\nRefranys del calendari i la vinya\nCom és lògic, hi ha molts refranys sobre el mes de setembre i la vinya. Durant gairebé tot l'any, però, podem trobar referències a aquest conreu:\n-Aigua de gener, omple bótes i graner.\n-La vinya per son menester, cavada i podada en la lluna vella de gener.\n-Pel gener, el camp llaurar, la vinya podar i el vi trascolar.\n-Trons de febrer, dolents per a la vinya i bons per al sementer.\n-Diu la vinya: l'amo em planta, l'amo en poda, l'amo em lliga i el març em dóna vida.\n-Abril finit, el cep florit.\n-Parra que brota a l'abril, poc vi al barril.\n-Per l'abril, poda la vinya el mesquí.\n- Diu la vinya: tant me fa una pluja, com dues, com tres, però sense la de maig no faré res.\n-Pel maig, el cep en flor no vol veure ni amo ni senyor.\n-Aigua de sant Joan, celler buit i molta fam. (24 juny)\n-Si per l'agost se senten trons, els raïms seran bons.\n-Setembre assolellat, bon vi assegurat.\n-Setembre, el veremador talla els gotims de dos en dos.\n-Setembre molt humit, molt vi però aigualit.\n-L'octubre vinater, pare del bon gener.\n-Octubre finit, raïm recollit.\n-Les vinyes toves, pel novembre les podes.\n-Per sant Martí, enceta la bóta de vi. (11 nov.)\n-Raïms de novembre, ni els garrins els volen.\n-Si l'any se'n va nedant, mal per les vinyes i malament pels camps.\nRefranys de la vinya\nLa vinya necessita atenció continuada, per això hom diu:\n-A l'ombra de l'amo creix la vinya.\n-La vinya vol veure sempre el seu amo.\nI per tal de treballar-la bé, aquí teniu alguns consells:\n-De cavar la vinya en sap qualsevol, però podar-la no en sap qui vol.\n-De vinya mal llaurada, collita esguerrada.\n-Si no treballes la vinya pel març, poc vi beuràs.\n-Llaurar la vinya brotada, pitjor que una pedregada.\nTambé podem trobar un seguit de reflexions sobre la ubicació i la vigilància de la vinya, que sembla atreure fàcilment el personal:\n-De dona finestrera, de camp vora ribera i de vinya en camí ral, no se'n treu gaire cabal.\n-La casa en cantó i la vinya en racó.\n-La vinya prop del camí, la verema al pelegrí.\n-Ni massa filles ni massa vinyes.\n-Qui vinyes ha de guardar, molt s'haurà de barallar.\n-Si vols doble carretada, tingues la vinya tancada.\n-Un ull a l'hort i un altre a la vinya.\nA més a més, cal anar amb compte on es planta:\n-En els plans la vinya "hermosa" i en els alts més abundosa.\n-Ni casa de fang ni vinya en barranc.\n-Ni vinya vora torrent ni casa vora convent.\n-Si vols tenir bona vinya, que li toqui el sol de migdia.\n-Terra blanca la vinya aguanta.\n-Terra d'argila fa bona vinya.\n-Terra de romaní, terra de poc vi.\nI és que tenir una bona vinya dóna seguretat:\n-Qui té casa seu, qui té vinya beu.\nRefranys de la verema\nPel que fa a la feina concreta de veremar, diu el refranyer:\n-Any de verema, bodega plena.\nAra bé, també ens fa algunes recomanacions per a que això sigui possible:\n-Cava que cavaràs, que al veremar ho trobaràs.\n-De vinya ben afemada, verema doblada\n-Verema tard i sembra aviat; si ho erres un any, cent ho encertaràs.\n-Verema en mullat i et sortirà vinàs, verema en eixut i tindràs vi pur.\n-Verema mullada, vi aigualit.\nCal saber també quin és el moment adequat:\n-Quan madura la móra, la vinya ja és veremadora.\nSobre la duresa d'aquesta feina també ens en parla la saviesa popular:\n-Per a veremar i batre, animals d'un altre.\n-Verema acabada, paner i portadora trencada.\nÉs clar que sempre hi ha algú que en surt més ben parat que d'altres:\n-Pel veremador el gotim millor.\nI, definitivament, la importància que es dóna a la verema queda clara quan hom diu:\n-Agost i veremar, cada dia no es fa.\nRefranys sobre el vi\nEl fruit més valorat de la vinya és sens dubte el vi. Per això el refranyer hi fa referència des de tots els punts de vista. N'hem pogut trobar més de 400 i comencem una petita mostra amb el valor que es dóna al vi quan se'l compara amb l'amor i l'amistat:\n-Dona i vinya donen a l'home alegria.\n-Oli, vi i amic, l'antic.\nLes seves qualitats també són valorades quan hom diu:\n-El vi pel color, el pa per l'olor i tot pel sabor.\n-Pa que sobri, carn que abasti i vi que no falti.\n-Val més un traguet del negre que tota l'aigua del Segre.\n-Vi batejat, el beure'l és penat.\nFins i tot, és recomanat per unes hipotètiques propietats curatives:\n-A l'encostipat, got de vi colmat.\n-Al compare, botifarra; al padrí, un porró de vi.\n-Amb un traguet de vi bo, el malalt es posa bo.\n-Bon vi fa bon sagí.\n-Bon vi fa bona sang.\nNo obstant, alguna resulta una mica bèstia:\n-A les penes, punyalades i, darrera, gots de vi.\n-Bromera de cavall amb vi, cura el borratxí.\nPerò, en general, s'aconsella beure amb condicions i mesura:\n-Del setembre a l'agost, beu vi vell i no beguis most.\n-Menjar fred i vi calent pel cos és dolent.\n-Molt vi és metzina; l'aigua, medecina.\n-Qui molt beu, no va gaire dret ni té secret.\nÉs clar que sembla haver-hi alguna excepció:\n-El vi de casa no emborratxa.\nAra bé, un bon vi necessita d'un bon trull perquè:\n-Qui té vinya i no té trull, del seu vi no en faci orgull.\nEncara que també resulta imprescindible tenir un celler adequat:\n-Celler que ressona, el vi se n'adona.\n-Del celler que hi entra el sol el vi se'n dol.\n-Qui té el celler descuidat té una part de vi llençat.\n-Si tens el celler humit, veuràs el vi florit.\nRefranys sobre la geografia i el vi\nSovint trobem en el refranyer referències geogràfiques relacionades amb el vi. Les més properes a nosaltres són aquestes:\n-A Cubells volen la dona borratxa i el vi als pitxells. (pitxell: gerro amb broc per a servir aigua o vi).\n-Mentre vegis neu a Montsec, no podis el cep.\nAixò de barrejar les dones i el vi és freqüent:\n-A Rubí, noies i bon vi.\n-De Sant Sadurní, les dones i el vi.\nEn la majoria dels casos, però, sembla més aviat que s'ha buscat la rima fàcil:\n-A Santanyí, poca aigua i gens de vi.\n-Beneixama, molt d'orgull, per quatre bótes de vi que cull.\n-Espluga de Francolí, carquinyolis i bon vi.\n-Garnatxa de l'Empordà és el millor vi que hi ha.\n-L'espanyol fi amb tot beu vi.\n-Torrons alacantins volen vins.\n-Vi alacantí, bon vi.\n-Vilafranca del Penedès, moltes vinyes i pocs diners.\nRefranys sobre el porró\nPels catalans, parlar de vi és parlar també del porró. Fins i tot, beure bé amb aquest estri es pot considerar com un fet d'identificació nacional:\n-Qui no sigui català, en veure a galet, la pitrera es tacarà.\n-No és bon català qui no sap xerricar.\nEn general, sembla que agrada beure el vi amb porró:\n-El beure millor és beure en porró.\n-No hi ha res millor que un trago amb el porró.\nNo obstant, cal anar amb compte:\n-Amb porró carlí, és més bo el vi; amb porró liberal, fa més bé que mal.\n-Dels ocells d'aló, el pitjor és el porró.\n-Qui el porró fa xerricar es beu el vi i el seny.\n-Si aixeques massa el porró, aniràs potser de cantó.\nRefranys d'altres productes de la vinya\nEn primer lloc, hem de parlar del fruit directe de la vinya:\n-Dels colors, el vermell, i dels raïms, el moscatell.\n-Menja raïm avui i demà; si no, et caldrà purgar.\n-Raïm de setembre, te'n llepes els dits.\n-Raïm moscatell, cap tan bo com ell.\n-Raïms, pa i formatge, bon companatge.\nI, per si algú no hi pensava, també tenim les panses:\n-Panses i pinyons, coses de minyons.\n-Panses, nous i figues, són bones amigues.\nNo hem trobat referències al cava (o "xampany"); però, pel que fa a algunes varietats de vi, el refranyer diu:\n-D'aiguardent i malvasia, fes-ne barreja, Maria.\n-El vi moscatell acurta la vida i allarga l'ocell.\n-Sols un mal porta alegria, i és aquest: la mal... vasia.\nEl fill del vi apareix sovint, i unes vegades en surt més ben parat que d'altres:\n-El vinagre, com més agre millor; però que el gasti el senyor rector.\n-El vinagre fa tornar magre.\n-L'aire el vi fa tornar vinagre.\n.-L'enciam salat, poc vinagre i ben oliat.\n-La "cremadura", amb vinagre es cura.\n-La fam fa dolç el vinagre.\n-Mel amb vinagre cura el mal, però és mal aspre.\n-Raïm mullat, per vinagre aprofitat.\n-Sal i vinagre, cura de lladre.\n-Si no vols tenir poagre, ni una gota de vinagre. (poagre: gota)\nRefranys sobre supersticions\nEntre les manies més freqüents hi ha la de girar el porró en una altra direcció quan ens apunta des de la taula; fins i tot, hom diu:\n-El porró damunt la taula sempre apunta al qui primer s'ha de morir.\nAvui en dia abunda la superstició que abocar cava porta sort. Ara bé, si fem cas del refranyer, la creença original deu venir del vi:\n-Si vesses vi, treuràs la rifa.\n-Vessar vi, bon destí; vessar sal, mal senyal.\nAltres supersticions, com sempre, tenen relació amb el dimarts:\n-El dimarts ni de casa mudis, ni ta filla casis, ni ta vinya podis, ni ta roba tallis.\nLes dites que comporten algun tipus de sentència moral o doble sentit, les quals no expliquem perquè resulten bastant evidents, queden reflectides en la següent tria. Alguns dels refranys dels apartats anteriors també s'hi podrien incloure.\n-Al pa, pa; al vi, vi.\n-De bon cep planta la vinya, i de bona mare la filla.\n-De bon vi, bon vinagre.\n-De gota en gota s'omple la bóta.\n-De mal cep no pot sortir bon sarment.\n-El bon vi no necessita ram.\n-La por guarda la vinya.\n-Molts pàmpols i poc raïm.\n-Traginer de vi no ha de ser borratxo.\nVet aquí una mostra d'aquelles que, d'alguna manera, es poden relacionar amb la vinya i el vi. Al costat hi teniu el seu significat. Una altra cosa és el seu origen, que resultaria més llarg d'explicar i, en alguns casos, difícil d'esbrinar.\n-Agafar la mona (o el gat, o la pinya, etc.): Beure alcohol en excés.\n-Beure a galet: 1 Traguejar a raig. 2 Creure-s´ho tot.\n-Borratxo com una sopa: Molt borratxo.\n-Ésser bufar i fer ampolles: Resultar fàcil.\n-Ésser cornut i pagar el beure: Avenir-se a ésser perjudicat.\n-Dormir la mona (o escorxar el gat): Dormir després d'embriagar-se.\n-Durar com la bóta de sant Ferriol: Durar més del previst.\n-Ésser una vinya: Per a qualificar una cosa de la qual hom obté un bon profit sense gaire esforç.\n-Estar pet: Estar begut.\n-Mitja figa, mig raïm: Sense concreció.\n-Ploure a bots i a barrals: Fer un gran xàfec. (Barral: Atuell per a contenir líquids)\n-Rebentar el bot: Cessar de retenir-se.\n-Tenir el bot ple: Estar cansat de suportar alguna cosa.\n-Treure el vi de la bóta del racó: Portar el vi més vell o millor del celler.\nDins la cultura popular, a més dels refranys, ocupen un lloc destacat les endevinalles. N'hi de totes menes i sobre gairebé tots els temes. Aquí en teniu una selecció d'aquelles que estan relacionades amb el món de la vinya i el vi; o sigui que no haureu de pensar gaire. Estan agrupades segons la resposta, que trobareu al final, i algunes s'assemblen; però també les hem transcrit perquè totes les versions són prou enginyoses. Que vagi de gust!\nA.1) Jo presideixo la taula\namb pretendents al voltant.\nL'un em pren i l'altre em deixa\ni em quedo sense casar.\nA.2) Una dona molt seriosa\nque a la taula mai fa nosa.\nUn la pren, l'altre la deixa,\ni encara que ella no es queixa,\nquan la panxa buida té,\nja ningú no li diu res.\nB.1) Té coll i no té cap,\nté braços i no té mans,\nté cames i no té peus,\nté ventre i no té budells.\nC.1) Als vostres peus m'agenollo\nsense tenir pietat,\nque em deixeu ficar allò vostre\ndintre del meu forat.\nC.2) Està gras com un garrí\ni té un ull que plora vi.\nC.3) Jo t'adoro, jo t'estimo,\njo m'agenollo als teus peus\nsols per veure'n ton forat.\nDavant vostre m'agenollo, senyor,\nper tocar-vos el pixador.\nD.1) Era "moreno" mon pare,\ncremat hagué de morir\nperquè jo nasqués, i ara\ntambé em cremen a mi.\nE.1) Déu vos guard, el taverner,\nvinc perquè me n'hi poseu,\ncom més me n'hi posareu,\nmés gust em donareu.\nF.1) Una vella arrugadeta\nque al cul porta una estaqueta.\nF.2) Una velleta tota arrugadeta\namb tres ossets dintre la panxeta.\nG.1) Una àvia geperuda\nté set fills enrededors,\nunes nétes molt polides\ni un besnet molt xerrador.\nH.1) Com més s'alça,\nH.2) Està gras com un garrí\ni té un nas que raja vi.\nH.3) La gràcia la porto a dins,\nsóc emblema català,\ni aquell que pel coll m'agafa\ntot el que tinc em fa dar.\nH.4) Tinc coll i tinc bec\ni la panxa plena,\ni si em tracten bé\nremullo la gargamella.\nH.5) Un que raja\ni cinc que l'aguanten.\nI.1) Endevina, endevineta\nde grans blancs o de grans negres;\nés el fruit de la tardor\nque bevem en el porró.\nI.2) Endevina, endevineta:\nQuin és negre,\nquin és blanc,\nqui en té un pam,\nqui no en té tant.\nI.3) És ros, també negre,\nla seva sang es pot guardar,\nendevina el que serà.\nI.4) Me'n vaig a la plaça,\nme'n compro un pam,\nI.5) N'hi ha de negre,\nn'hi ha de blanc.\nal cor s'atura,\ni és molt bo,\nperò no dura.\nI.6) Nat d'abril,\nflorit de maig,\ncollit de setembre,\nquantes dones fa estendre!\nJ.1) A les fosques i en repòs\nem poses quan me festeges;\nm'estimes pel meu bon cos\nperò em trepitges i em poteges.\nJ.2) De la terra sóc nascut,\namb mi l'home es fa valent.\nA voltes dono salut,\na voltes mato la gent.\nJ.3) Jo he fet valent al covard\ni he tirat ídols per terra.\nMolts per mi van a presidi\ni visc en pau quan hi ha guerra.\nJ.4) Tothom amb mi està content,\ndono valor al covard,\nem carrego al més valent\ni sóc tan fi i amatent,\nque en tota festa prenc part.\nK.1) Són dos germanets,\nl'un de raça blanca\ni l'altre negret,\nels dos embotelladets.\nL.1) Dos germans nats del raïm,\nl'un alegre i l'altre trist.\nL.2) Som germans nascuts en flor,\nl'un va a missa i l'altre no.\nM.1) De vi està plena la bóta,\nno n'han tret,\nno n'ha eixit\ni no en queda una gota.\nM.2) Sóc fill del vi i porto vi.\nCom ell, vermellet jo sóc,\nperò et puc assegurar\nque no em beu el borratxó.\nPer acabar amb el món de la cultura de tradició oral, us oferim una mostra d'uns entreteniments potser menys coneguts però també interessants. Són els embarbussaments:\nA)El most que tasta Batista\nli tusta tota la testa.\nB) Babau, veu vi bo i beu bé.\nC) En un pot no pot haver-hi hagut\nvi bo del fort sense un embut.\nD) Bóta picota, picotí de bóta.\nQui no dirà bóta picota,\npicotí de bóta,\nno beurà vi de la bóta.\n(També per recitar al mateix temps que es beu a galet)\nE) Una boteta tota rodoneta\nF) La garrafa del xarop\ns'ha aixafat amb el trepig.\nG) Quan el pare es va morir\nem va deixar una vinya.\nD'una vinya, una tira;\nd'una tira, un cep;\nd'un cep, un raïm;\nd'un gorim, una pansa;\nd'una pansa, un gotim;\nd'un gotim, un raïm;\nd'un raïm, un cep;\nd'un cep, una tira;\nd'una tira, una vinya;\nd'una vinya, una pansa;\nd'una pansa, tres quartans de m....\nper a aquell que fa fiança.\nA: ampolla de vi;\nB: bot de vi (bot: cuir que cosit i empegat serveix per a contenir vi i altres líquids);\nC: bóta de vi (bóta: recipient de fusta que serveix per a guardar i transportar vi i altres líquids);\nD: esperit de vi;\nE: mesura del vi;\nG: parra (fills: els sarments; nétes: els raïms; besnét: el vi);\nK: vi blanc i vi negre;\nL: vi i vinagre;


El 'pinyol' de CDC pren el comandament\nEl conseller de Presidència, Francesc Homs, cervell gris de l'estratègia de "transició nacional", home fort del nou Govern d'Artur Mas\n27 de diciembre de 2012 20:25h\nEl nucli dur del sector sobiranista de CDC, que el 2010 va conduir a Artur Mas al poder sota la bandera de la "transició nacional" després d'una llarga travessia del desert, s'ha erigit a la columna vertebral del nou Govern de Catalunya, en sintonia amb el viratge independentista del partit fundat per Jordi Pujol. La continuïtat del professor Andreu Mas-Colell al capdavant de la política d'ajust, malgrat el "gir social" imposat per ERC a la rabiosa agenda neoliberal de CiU, així com l'acumulació de musculatura política davant el "rumb de col.lisió" pres per la nau de la Generalitat, defineixen el nou equip Mas II.\nEl nou Govern ha començat a caminar immediatament, ja que té poc més de 365 dies per endavant fins arribar a 2014, data acordada per posar en marxa el "timer" de la consulta sobre la independència, eix sobre el qual gira el seu mandat, tot i la gravetat de la crisi econòmica i social que viu Catalunya.\nEl gran ideòleg del grup, Francesc Homs, que fins ara exercia com a secretari general de la Presidència i portaveu del Consell Executiu, apareix definitivament com l'home fort del nou gabinet en ser investit conseller de Presidència amb caràcter plenipotenciari. "Quico" Homs accedeix no per atzar a l'Executiu en companyia de Germà Gordó, el seu braç dret en l'ombra com antic secretari del Govern, que ara assumeix la delicada cartera de Justícia. D'aquesta manera, l'anomenat "pinyol" de CiU, que fins ara formava part del primer cercle intern d'Artur Mas, ha ascendit al lloc de comandament al costat del President per fer front a la gran batalla polític-legal de la consulta de 2014.\nPeces clau de l'engranatge\nLa irrupció d'Homs i Gordò en llocs claus del Govern, així com la continuïtat de l'incombustible Felip Puig al Govern, malgrat la seva nefasta gestió al capdavant del departament d'Interior, revelen el pes de l'ala més radical del sector sobiranista, liderat des del partit i del grup parlamentari pel secretari general de CDC, Oriol Pujol. Puig és un sobiranista de primera hora que s'ha convertit en peça imprescindible de l'engranatge de poder de CDC, com ho demostra el seu pas al capdavant de les conselleries de Medi Ambient, Política Territorial i Obres Públiques, Interior i, ara, Empresa i Ocupació. Tot un currículum d'ambició, fidelitat i servei, premiat amb escreix tot i la polèmica que ha envoltat sempre la seva gestió.\nTambé és molt eloqüent la continuïtat del exsocialista Ferran Mascarell al capdavant de l'emblemàtica cartera de Cultura, que ja va exercir el 2006 a les ordres del llavors president Pasqual Maragall. Aspirant frustrat a l'alcaldia de Barcelona pel PSC fins a la seva sonada deserció del partit a finals de 2010, Mascarell amplia des del Govern de la Generalitat la nòmina dels teòrics del "estat propi" i el "dret a decidir" al servei de la causa liderada per Artur Mas, aquest cop en la seva fase decisiva amb ERC com a aliat parlamentari estable.\nDiàleg a la confrontació\nArtur Mas va emplaçar ahir el seu nou Govern a observar una línia de "diàleg permanent dins i fora de Catalunya", exhibint el seu perfil més institucional en l'arrencada del que, no obstant això, es presenta sense embuts com un mandat de confrontació amb el poder central de l'Estat. La planificació i execució d'aquesta difícil amalgama recau sobretot en mans de Francesc Homs com a braç dret del president i cervell gris de l'estratègia de "transició nacional". Els seus llibres "Catalunya a judici" i "Dret a decidir. Estació concert 2010" donen testimoni de la seva vocació política i la seva capacitat teòrica.\nPonent i negociador del malmès Estatut de 2006 i un dels artífexs del model econòmic plasmat després sota la idea del "pacte fiscal", frustrat igualment el setembre passat, Homs pertany al que es podria anomenar la "generació escollida" de CDC. Es tracta dels joves nacionalistes formats en el pujolisme però lliures de les convencions i hipoteques de la transició, convençuts de la incompatibilitat amb Espanya com a Estat i decidits a aconseguir la "terra promesa" de la sobirania plena. Han abjurat de la pedagogia pujolista i condemnat per sempre la tàctica del "peix al cove".\nDesprés de foguejar-se en les files de les joventuts del partit (JNC) o en el moviment independentista estudiantil (FNEC), els nous quadres dirigents de CDC ja formen part avui de la nova elit política del país. Practiquen una política sense inhibicions ni complexos. El mateix Homs ha predicat aquest estil en els dos últims anys des del faristol de secretari-portaveu, des d'on ha fet gala del seu inesgotable argumentari polític, capaç de defensar en la mateixa sessió els acords amb el PP i carregar sense miraments contra l'espoli de Catalunya a càrrec de l'Estat.\nJunqueras i Duran, a l'espera\nOriol Junqueras ha dit amb lògica aclaparadora que cap dels nous consellers haurien format part d'un Govern presidit per ERC. El líder republicà, gran triomfador i autèntica revelació del 25-N, marca així de nou la seva doble condició com a soci necessari i oposició in pectore, a l'espera de com es desenvolupa el programa acordat amb Artur Mas en l'anomenat "Pacte per la Llibertat ". Junqueras ha exercit per primera vegada amb el seu peculiar estil i distància el seu paper dual com avalador i fiscal del Govern Mas II. No hi ha dubte que ERC celebrarà el Cap d'Any amb eufòria.\nDuran i Lleida també espera esdeveniments, encara que en sentit oposat i des de l'interior del Govern. Malgrat la seva repugnància cap als postulats polítics i la cultura de govern d'ERC, el líder d'UDC no només manté la seva quota emblemàtica a través de la vicepresidenta Joana Ortega, sinó que assumeix la crucial cartera d'Interior (Ramon Espadaler) després dels múltiples estralls provocats per l'huracà Puig.\nL'assignació de la política de Seguretat i el comandament dels Mossos a un quadre dirigent d'UDC ja adobat com a conseller de Medi Ambient en l'últim Govern de Jordi Pujol, sembla suggerir un intent de pacificació interna i de conciliació institucional cap a l'exterior. El fet podria explicar-se potser per la condició de Duran com a únic pont d'interlocució actual amb el Govern central, amb qui més d'hora que tard cal negociar un quadern de bitàcola que eviti el naufragi.\n27 de diciembre de 2012 - 20:25 h


Un tècnic únic que té Montilivi als seus peus - Diari de Girona\nUn tècnic únic que té Montilivi als seus peus\nJovent Gironí desplega un espectacular «tifo» per celebrar el quart aniversari de l'entrenador al club\njordi roura girona 12.03.2018 | 07:06\nL'afició del Girona no va deixar passar anit l'oportunitat de felicitar el tècnic Pablo Machín pels seus quatre anys al club. Per sorpresa, quan els jugadors dels dos equips van saltar a la gespa, i amb l'himne de fons, els integrants de Jovent Gironí van desplegar un espectacular tifo de 12x12 metres amb el lema «Quatre anys fent història: gràcies Pablo». Tot l'estadi va ovacionar el preparador de Sòria, que en aquests 1.460 dies ha aconseguit transformar un club que caminava irremeiablement cap a Segona B fins a convertir-lo en la revelació de Primera.\nDavid Herrera, president de la Penya Jovent Gironí, una de les últimes que s'ha organitzat com a tal, explica que volien fer un homenatge a l'entrenador que ha dut el club als millors moments de la seva història. «És un tècnic únic, si aquest estiu marxés perquè algú paga la seva clàusula no hi veig qui podria suplir-lo, ni si porten Guardiola», assegura, amb convicció, aquest seguidor. Van exposar la seva idea a la Penya Pablo Machine i es van posar fil a l'agulla. Primer, comprant tela i pintura, i després trobant un magatzem (els el va cedir un soci del club) on poder crear el tifo. Hi van estar ben bé 4 dies de deu de la nit a quatre de la matinada, entre dijous i diumenge de la setmana passada. «Vam comprar un projector per poder calcar la cara de Machín, que era la part més complicada. Ens vam trobar que al matí no podíem treballar perquè hi havia massa llum solar i ho vam haver de fer tot de nits», recorda Herrera. Aquest dimecres van carregar el mural a una furgoneta i el van traslladar a l'estadi, on ahir, finalment, el van poder desplegar, calculant que sota seu hi van quedar unes 300 persones.\nJovent Gironí ja té un centenar de socis des que van començar a organitzar-se com a penya del club a principi de temporada. Tot va néixer en el desplaçament a Tarragona del curs passat, quan un grup de joves seguidors van plantejar-se la necessitat de crear una mena de grada d'animació a Montilivi. Després de valorar-ho amb el Girona, van determinar que la millor opció era fer una penya, que ja està reconeguda oficialment, i ara en tràmits d'entrar a la Federació. El grup també va ser dimecres passat a Fontajau per donar suport a l'Uni en els quarts d'Eurocup contra el Galatasaray.


Exploració botànica al turó de les Creus | Centre Excursionista de Catalunya\nExploració botànica al turó de les Creus\nHome/Botànica/Exploració botànica al turó de les Creus\n11/02/18\t1 dies\nDel 26/01 fins 08/02/18\nEl Projecte FitoCAT, consisteix en explorar botànicament diferents indrets de Catalunya poc explorats a fi de trobar-ne el màxim de plantes diferents.\nITINERARI: Estació de Montornès, turó de les Creus i retorn.\nNIVELL: **fàcil / Temps: 1:30 h / Desnivell: +/- 100\nNOTA: Material necessari: Motxilla, botes de tresc, roba d’abric, impermeable, bastons telescòpics (2). Menjar (esmorzar i dinar) i aigua. Llibreta i bolígraf. – Material opcional: Guies per a determinar plantes, lupa (×10), brúixola, dispositiu mòbil (tauleta o mòbil) amb l’app Zamiadroid. – Mapes i informació: Catalunya offline (aplicació per mòbils i tauletes tàctils de l’Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya), full 13, Granollers.\nvestíbul de taquilles de l’estació del Clot-Aragó (RENFE) (Metro L1 i L2 Clot). Bitllet (anar i tornar) a Montmeló. El tren passa a les 8.40 h.\nMitjà de transport: ferrocarril (RENFE), línia Castelldefels-Granollers Centre (R2). - Material necessari: Motxilla, botes de tresc, roba d’abric, impermeable, bastons telescòpics (2). Menjar (esmorzar i dinar) i aigua. Llibreta i bolígraf. Material opcional: Guies per a determinar plantes, lupa (×10), brúixola, dispositiu mòbil (tauleta o mòbil) amb l’app Zamiadroid.


Després d'una setmana de fred, us proposem 7 plans per sortir de casa aquest cap de setmana! • Ràdio Capital de l'Empordà\nAquest divendres us proposem gaudir de l’obra de teatre “A.K.A” al Teatre La Gorga de Palamós\nA.K.A. (Also Known As) es mou entre el drama i la comèdia. Ens parla d’un període de l’adolescència d’en Carlos en què, per circumstàncies alienes a ell, li trontollen els fonaments, les arrels, la identitat. En Carlos és adoptat, i els ulls dels altres fan que es plantegi la seva ‘veritable’ identitat. Perquè, en el fons, som qui sentim que som o qui la gent creu que som?\nEs representarà en dues sessions, una a les 7 de la tarda i l’altra a les 10 de la nit. Les entrades tenen un preu de 15 o 12 euros, i es podran adquirir a taquilla o a través del web www.lagorga.cat/entrades\nI durant tot el cap de setmana, podreu gaudir també de l’obra “Les noies del calendari” al Teatre Municipal de Palafrugell\nLa comèdia a càrrec de la companyia Dom Teatre i sota la direcció de Dani Rebollo es representarà en tres sessions, divendres i dissabte a les 9 de la nit; i la del diumenge a les 6 de la tarda. Les entrades tenen un preu de 8 euros i es podran adquirir a la mateixa taquilla del Teatre.\nDurant tot el dissabte al matí, podreu acostar-vos a Torroella de Montgrí per comprar al Mercat Ecològic\nEl Mercat està organitzat per Món Empordà, una associació sense ànim de lucre que té com a objectiu protegir el producte local i ecològic, recuperar els valors de la nostra terra i el respecte pel medi ambient.\nL’activitat tindrà lloc de 9 del matí a les 2 del migdia a la Plaça Pere Rigau.\nI sense moure’ns de Torroella, us recomanem anar a l’espectacle “Exili, cançons en escena” al Cine Petit\nLa companyia coral País Meu porta l’espectacle ‘Exili. Cançons en escena’. Un recital de cançons populars que vol recordar i testimoniar l’èxode viscut per milers de persones abans, durant i després de la Guerra Civil Espanyola. Aquest espectacle és un homenatge a ells i a la nostra història a través de la música.\nLes entrades costaran 5 euros de forma anticipada i 7 euros a taquilla. Ja les podeu comprar a la Carnisseria Seli.\nPer als més aventurers, us recomanem una sortida guiada a Pedralta i Torrent de Molinets aquest diumenge al matí\nA Santa Cristina d’Aro organitzen tot un seguit de sortides guiades que permeten conèixer la gran riquesa natural i patrimonial del municipi. Aquestes visites de temàtica variada són gratuïtes i obertes a tothom. Aquesta sortida, però, és de dificultat alta (per experts, persones que caminen amb regularitat), d’11 km i d’unes quatre hores de durada.\nPer inscripcions, podeu escriure un correu a [email protected]\nI per si busqueu emocions fortes, el mateix diumenge al matí us proposem fer la travessia aquàtica “No a la fred!” a Sant Feliu de Guíxols\nEs tracta d’una travessia no competitiva on podreu gaudir de l’aigua, el mar, i la Costa Brava, concretament de Sant Feliu i el seu fred. En acabar hi haurà xocolata desfeta i pastetes per a tothom.\nLa recollida de dorsals es farà a les 10 del matí a la platja de Sant Feliu, i el preu de les inscripcions és de 20 euros.\nLa borrasca Glòria ha deixat afectacions al seu pas per la nostra comarca, així que aquest diumenge a la Gola del Ter de l’Estartit hi haurà una recollida de plàstics\nAquesta recollida de residus de les platges començarà a les 10 del matí per netejar la platja del poble dels residus deixats pels episodis de llevantades i riuades recents. El lloc de concentració és la caseta de salvament de la Platja Gran.\nArticle anteriorPlatja d’Aro obre les inscripcions a la gran rua de carnaval 2020\nArticle següentSupermatí – 24 gener 2020


10/28/2020 08:36:57 AM\nL'Ajuntament centra l'activitat a pal·liar els efectes econòmics i socials de la pandèmia i adaptar l'espai públic a una nova mobilitat\nEl govern municipal ha presentat al Ple les mesures adoptades durant el segon mes de l'emergència sanitària de la Covid-19\nEl govern municipal ha presentat al Ple aquest dijous, dia 28 de maig, el rendiment de comptes del segon mes de mesures davant l'emergència sanitària de la Covid-19. Les principals actuacions d'aquest període han estat l'aprovació d'un pla de xoc contra els efectes econòmics i socials de la pandèmia, la posada en marxa d'un ajut extraordinari de 450 euros, la creació d'una nova oficina centralitzada d'atenció a la ciutadania i l'adaptació progressiva de l'espai públic a les necessitats d'una nova mobilitat.\nL' espai web municipal Al teu costat recull ja totes les acccions realitzades entre el 15 d'abril i el 20 de maig (també es poden consultar les mesures del primer mes ).\nDurant el segon mes de l'emergència sanitària, les mesures de l'Ajuntament s'han centrat a avançar en la reconstrucció social i econòmica de Sant Boi, fer costat a la ciutadania en les diferents fases del procés de desescalada del confinament i condicionar l'espai públic per fer front a les necessitats d'aquesta etapa, i del futur, des del punt de vista de la mobilitat.\nPel que fa a la reconstrucció, la principal mesura aprovada ha estat el Pla de xoc contra els efectes socials i econòmics de la crisi del coronavirus, amb una dotació inicial d'un milió d'euros. Amb aquesta aportació es finançaran més de 400 ajuts extraordinaris sol·licitats (per un valor de 450 euros cadascun) a persones que han vist disminuïts els ingressos de manera sensible a causa de la pandèmia.\nA més s'ha creat l' oficina Reactivem Sant Boi , un punt centralitzat d'atenció que concentra personal de diferents departaments municipals per informar i acompanyar la ciutadania, les persones autònomes, els comerços i les petites empreses locals de cara a obtenir i tramitar ajudes i prestacions de les diferents administracions públiques. Més de 1.500 persones hi han estat ateses durant aquest període.\nPel que fa a la desescalada , l'Ajuntament ha elaborat material informatiu per facilitar les primeres sortides de la ciutadania a l'espai públic després de les primeres setmanes de confinament estricte. Un equip municipal d'agents de salut han informat i assessorat la ciutadania perquè les sortides es fessin de forma responsable i segura, i han repartit mascaretes. En aquest darrer mes s'ha reforçat l'atenció telefònica mentre es treballa en el retorn progressiu i segur de diferents serveis municipals de manera presencial.\nEn relació a la nova mobilitat , les necessitats d'aquesta etapa han comportat l'aplicació de mesures com talls de circulació per facilitar els desplaçaments a peu amb distància sociall en carrers de gran afluència de persones (Lluís Pascual Roca, Francesc Macià i Joaquim Rubió i Ors), la senyalització de l'espai públic amb fletxes al terra per ordenar la circulació de vianants, la col·locació de cartells amb recomanacions de mobilitat a l'espai públic o l'ampliació dels carrers de coexistència (amb calçada d'ús compartit per a vianants, bicicletes i cotxes i velocitat restringida a 20 km/h per als vehicles).\nDurant aquest segon mes, els equips municipals de neteja han recuperat el 100% de la seva activitat i capacitat, tot reactivant serveis com la recollida de mobles i estris vells. La ciutat va celebrar els dies 19 i 20 de maig una Festa Major virtual des de casa i, dies abans, es va sumar al primer festival cultural comarcal en línia, El Baix és cultura.


Inscripció de la delegació d'una associació o federació. Generalitat de Catalunya\nInscripció de la delegació ...\n10179 - Inscripció de la delegació d'una associació o federació Departament de Justícia web\nÉs la inscripció de l’obertura d’una delegació d'una associació o federació. Les associacions s'han d'inscriure en el Registre d'Associacions només a efectes de publicitat. Per fer efectiva la publicitat registral és necessari mantenir actualitzades totes les dades inscrites.\nA les associacions o federacions inscrites en el Registre d'Associacions.\nInscriure la delegació


Ermita de la Sarsa\n42º 33,991'N ; 0º 33,174'O\nFormava part, molt probablement, d'un petit nucli urbà situat en el vessant de la Peña Oroel. Va ser construïda a finals del segle XII. Com la població a la que servia es va enrunar.\nEn la dècada dels 70 es va desmuntar pedra a pedra i es va traslladar a la seva ubicació actual: el Passeig d'Oroel de Jaca. Durant les tasques de reconstrucció es van cometre algunes modificacions respecte al temple desmuntat. La nau es va escurçar i la portalada, que estava en el mur sud, es va situar als peus de la nau. Malgrat aquests errors, es va salvar el monument de la seva total desaparició.\nTé única nau acabada en un absis semicircular, que té una finestra de doble esqueixada. Interiorment té una senzilla motllura en l'arrencada de la volta que quart d'esfera que el cobreix. Exteriorment podem veure les mènsules llises on reposava la teulada.\nLa portalada està formada per tres arcs de mig punt adovellats en gradació. El central està decorat amb tres files de petites boles. Corona la portalada les restes d'una petita teulada que es recolzava en mènsules esculpides, avui molt deteriorades.


Aragonès demana un paper central de les regions en la gestió de l'escenari post covid-19 Aragonès demana un paper central de les regions en la gestió de l’escenari post covid-19 – El Món\nAragonès demana un paper central de les regions en la gestió de l’escenari post covid-19\nConsidera que l'aproximació territorial és molt més lògica i útil que els models centralistes\nACN 27/05/2020 6:13 pm\nEl vicepresident de la Generalitat, Pere Aragonès, ha reclamat aquest dimecres un paper “actiu” i “central” de les regions en la gestió de l’escenari que s’obre després de la pandèmia del coronavirus, concretament en la concreció del fons europeu per la recuperació. Aragonès ha coincidit en aquest extrem amb el president de l’Assemblea de les Regions d’Europa (ARE), Magnus Berntsson, amb qui s’ha reunit per videoconferència. A la trobada també hi ha participat el conseller d’Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència, Bernat Solé. A parer dels tres dirigents els paquets d’estímul haurien de ser distribuïts entre les regions, tenint en compte que coneixen millor les necessitats del territori derivades de l’emergència.\nAmbdues institucions han acordat preparar i compartir un pla per al repartiment de fons europeus entre regions, que alhora tingui en compte que les més afectades per la pandèmia accedeixin de manera preferent als fons de recuperació comunitaris.\nA banda, l’ARE i el Govern constaten que el treball en xarxa i un major pes dels territoris europeus en la reconstrucció “s’està demostrant molt més lògic i més útil per a la ciutadania davant dels models centralistes”. En alguns casos, “l’excessiva uniformització estatal en la gestió d’emergències com l’actual ha comportat ineficiències”, afirmen.\nÉs per això que han coincidit en el fet que “cal atendre les particularitats territorials” i reforçar-ne la governança, especialment en el procés de desconfinament i l’avenç cap a la nova normalitat, així com en la reconstrucció econòmica i social derivada de la covid-19.\nEn la trobada, l’ARE i l’executiu català també han consensuat la necessitat d’impulsar la reconstrucció després de la covid-19 tenint en compte els Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS) fixats per les Nacions Unides a l’Agenda 2030.\nFinalment també s’ha acordat que Catalunya sigui la seu del plenari de l’ARE el novembre vinent, que celebrarà el 35è aniversari de la institució i que serà el primer plenari presencial des de l’inici de la pandèmia.\nCatalunya és una de les regions fundadores de l’ARE, institució creada l’any 1985 que ha esdevingut la major xarxa independent d’autoritats regionals d’arreu d’Europa. Reuneix més de 270 regions de 35 països diferents i 16 organitzacions internacionals.\nFunciona com un fòrum per a la cooperació interregional i com un lobby per a la defensa dels interessos regionals en l’àmbit europeu. Cal destacar que el seu àmbit d’actuació va més enllà de la Unió Europea, ja que aplega l’espai del Consell d’Europa des de Noruega a Turquia i Rússia.


Reflexions al voltant de la xarxa d‘espais verds comunitaris a Ciutat i sobre la revolució que vé. | contrainfo.cat | Projecte contrainformatiu autogestionat de Mallorca\nPublicat per Publicació Oberta dia 3 juliol 2017 – 11:18Cap comentari | 887 views\nAquest article té dos objectius: fer una radiografia de la xarxa i, sobretot, analitzar els elements que pot aportar aquesta xarxa perquè existeixi una futura revolució.\n1 La meta és el propi camí.\nEls antics camperols ho sabien bé: cada cosa té el seu procés. No es pot sembrar avui i collir demà, necessitem paciència. Hem d’atendre a com està la terra, si plourà, si hi ha fems. Hem de saber escoltar i cercar el moment propici, el lloc adequat… Perquè si no ho fem, no menjarem res. Així, les revolucions no es duen a terme sense preparació, sense la llum que ens escalfa o l‘aigua que calma la nostra set. Malauradament ara no vivim a poc a poc harmonitzats amb els processos de la natura sinó que vivim corre corrent, cadascú a la seva bombolla abstracta o virtual. Ara tenim un temps per treballar i un temps per consumir, i aquests temps no es poden barrejar perquè tot està etiquetat i quantificat. Però no ens deprimim, les verdes escletxes d‘un fons gris són increïblement belles i esperançadores. Si per elevar-nos volem aferrar-nos a les esquerdes d’un mur, hem de respirar tranquils i que les presses no ens facin precipitar-nos al buit\n2 Plasticitat i fluïdesa\nSi volem estar vius, s’hauria de seguir l’exemple de la natura. A la natura gairebé no hi ha estructures rígides que no estiguin mortes, la vida s’adapta i sempre és fluida, diversa, canviant. Pensem en la biodiversitat o en l’aigua que amb la seva constància, gota a gota, pot foradar qualsevol material; però que després pot ocupar qualsevol continent sense canviar la seva essència. La societat actual és, almenys en aparença, altament heterogènia. La generalitzacions que englobaven a amplis sectors, com a poble o classe, van morir. Podem tenir problemes semblants però tots ens concebem baix prismes diferents. Per això, hem de sostenir propostes diverses, que puguin adaptar-se a la particularitat de cadascú. Acceptar la diferència és assegurar-nos no acabar sent un guetto selecte. Suposa acceptar que hi haurà coses amb les quals no combreguem i entendre que hi ha diferents ritmes i processos, així com una pluralitat d’opcions que poden ser vàlides mentre l’experiència no digui el contrari.\n3 Les revolucions neixen dels espais comuns.\nSi tirem una mirada a la història, podem veure que en totes les revolucions hi ha dos elements que sempre es combinen. D’una banda, les persones que les realitzen sempre se socialitzen de forma comunitària. És a dir, hi ha un sentir col·lectiu generat a partir d’espais que es gestionen, es comparteixen i gaudeixen en comú (ja es diguin ateneus, sindicats, terres comunals, soviets, treball comunitari, etc). A això se li oposa una situció de injustícia, que en un moment donat, es torna inaguantable. Llavors la revolució esdevé, perquè aquest sentir col·lectiu s’estén a tots els àmbits. Doncs bé, avui a penes existeixen aquests espais comuns. Mentre no els recuperem, serà impossible que existeixi una revolució futura. Per a mi, el 15M va ser un exemple d’això. La gent es va unir per uns dies, no importava que fóssim diferents perquè compartíem una mateixa indignació. Però la falta de costum d’organitzar-nos, compartir espais comuns, etc; va fer que no poguéssim articular aquesta ràbia de forma constructiva. No obstant això, es va posar en evidència que feien falta aquests espais.\nCom es combinen aquests elements en la Xarxa En una societat cada vegada més desnaturalitzada que s’encamina a marxes forçades cap a una crisi agroecológica, econòmica i humana; acostar-nos a la naturalesa és el primer pas per recuperar la vida. No només perquè som més autònoms si som capaços de conrear el nostre propi aliment, o perquè recuperem els processos en tornar a veure’ns com a productors actius i no com a consumidors passius. És una xarxa d’espais verds perquè ens retorna el contacte amb la terra, la qual cosa suposa la base per construir tot el que vindrà després.\nÉs una xarxa d’espais comunitaris, perquè enforteix els llaços entre nosaltres.\nI aquí vull analitzar un símptoma del nostre present immediat. He xerrat del 15M com un moment d’auge del moviment social. Doncs bé, després d’això, va venir la caiguda. Igual que va passar en els anys 30, en el maig del 68 o fins i tot a Argentina en el 2001 després del corralito i les fàbriques recuperades. Avui aquí, vivim encara aquesta ressaca. Amb la impossibilitat de dur a terme una transformació substancial, molts col·lectius es fan el ”harakiri” a base lluites intestines. Mentre els que van optar per entrar en les institucions municipals, en ocasions van ser devorats per la seva dinàmica i es van adonar que no podien canviar-ho tot, amb la conseqüent frustració i contrarietat de molts dels qui els van recolzar. Així, els conflictes esclaten per onsevulla.\nPer una banda, ocorre que no tenim eines per a resoldre els nostres conflictes perquè estem tancats a les nostres masmorres ideològiques, virtuals, col·lectiucèntriques. D‘altra, vivim a una societat on la comunicació està sent substituïda per la telecomunicació. I això és perquè a la nostra societat ja no hi ha espais sense etiquetar, on puguin confluir persones diferents, de diverses edats, amb diverses experiències; on puguin trobar-se, on puguin compartir…\nDavant aquesta sagnia entre bàndols, lluites i disputes internes que es reprodueixen en molt de llocs. No seria millor que s’airegessin aquestes conflictes en un espai obert. No seria més difícil dividir-nos si hi hagués espais comuns on mirar-nos a la cara, on treballéssim braç a braç, espatlla amb espatlla, i que l’exercici ens relaxi, i que el contacte entre persones desempolsi les nostres hormones i actituds socials atrofiades en un món d’aïllament. Per poder arribar a casa satisfets d’haver aportat, d’haver canviat les paraules pels fets, d’haver gaudit l’alegria en comú. Els moviments socials tenim l’antídot per a aquesta societat de consum que ens necessita en permanent insatisfacció, en constant cerca de la distracció. Perquè en aquests espais que estem creant, podem oferir una experiència diferent, una experiència completa, on treballar i gaudir a la vegada, on donar i compartir deixant de ser passius consumidors, on cadascú aporti el que pugui aportar, i els espais siguin de tots, perquè som éssers actius i no espectadors.\nUnides en la diversitat. Ens sobren les etiquetes\nRecuperant una frase que va ser molt popular al 15M. El que ens fa fortes és estar „unides en la diversitat“. Qüestió que ens fa aprofitar, en cada cas, el millor de cada projecte. Per exemple, tenim la experiència i infrangible força del Jardí d‘Epicur, que ha expropiat un terreny privat pel bé comú i que ha frenat l’assetjament d’un banc, demostrant que la voluntat de la gent és més forta que els doblers. Per altra, tenim l‘exemple dels veïnats de la Calatravaque volen aprofitar els pressuposts participatius perquè els deixin gestionar un hort urbà per tothom al seu barri (just davall el baluard que hi ha restaurat al costat d‘Avingudes). O l‘exemple intermedi del projecte Hort de son Espanyolet, on el lent procés burocràtic de concessió d‘un espai no va aturar la iniciativa d‘uns pocs, que varen decidir entrar a un solar municipal malgrat no tenir encara permís. I així, a poc a poc, pas a pas, sense fer molt renou però eficients, crear el segon espai verd comunitari a Ciutat gestionat exclusivament pels veïnats.\nDavant d’aquesta diversitat no funcionen bé les etiquetes. Tanmateix, no les necessitem. Aquestes ens cataloguen i ens fan blanc de prejudicis. Definir és “posar fi”, restringir, i nosaltres no creiem en cèrcols que ens limitin, ans al contrari, pretenem obrir el ventall d’opcions i que sigui l’experiència la que jutgi i encamini.\nDe la mateixa manera que l’agricultor no posa tota la seva esperança en una sola llavor, a la xarxa d’espais verds comunitaris no existeix una sola estratègia i les persones són lliures de posar les seves energies on estiguin més d’acord, per després compartir la seva experiència a les jornades de feina col·lectiva. Jornades que no només serveixen per donar una empenta a cada nus de la xarxa, sinó que ens fan veure que no estem sols, que la mirada col·lectiva va més enllà que la perspectiva individual, que juntes tot és possible.\nI aquesta idea, no importa que sigui encara petita, no importa que encara no hagi arribat a la majoria. Perquè és com un roure, que creix a poc a poc, però es va arrelant pacientment per empènyer cada dia una miqueta més. Fins a arribar a ser un arbre majestuós, una expansiva explosió de branques i arrels, que dispersen les seves llavors convençudes que sembraran un bosc en l’horitzó. I això no és poesia, això és més que poètic, això és el que veus a la cara de la gent que, caminant pel carrer, de sobte descobreix el jardí d‘Epicur, i els dius: “això ho ha fet la gent per a la gent. I tu què pots fer?” Llavors s’obre l’esquerda a la seva ment, per on es colen les arrels d’aquestes idees… Llavors, i tu què pots fer?\nSi vols afegir-te a la xarxa d‘espais comunitaris, de moment s‘ha establert una reunió de feina col·lectiva el primer dimecres de cada mes. La pròxima serà al jardí d‘Epicur a les 19hs. Aquestes seran cada vegada en un espai. Així ens ajudam, compartim idees i anem donant forma als passos següents. ………………………………………………………………………………………………………………………………………….


Mariano - Bocairent: EL PAS DE L'HORT - 2009\nAquest any ja tocava fer la representació del nostre tradicional "Pas de l'Hort" i gràcies a la participació d'un grup de més de 200 persones amateurs, que han col.laborat en l'adequació de vestuari, decorats, muntatge d'escenaris, efectes especials, il.luminació i sò, música, etc..., l'èxit ha estat garantit.\nPerò a banda del treball dels artistes i col.laboradors, cal destacar la llavor del director del Pas de l'Hort, En José Vicente Albero, que ens ha fet viurer aquesta representació com si fora reial, motivant-nos a tots els qui hem tingut la sort de poder participar de l'event, per tal de treure el millor de nosaltres.\nAcí teniu unes fotos de la representació i dels preparatius, fetes amb la meua modesta càmera, però també en he posat alguna de qualitat, que m'ha enviat l'amic Bombiste.\nSi voleu vorer bones fotos, cliqueu ací http://www.flickr.com/photos/bocairent/\nEl Pas de l'Hort - Els Preparatius\nEl Pas de l'Hort 2009\nMariano un artiste estàs fet!!! Moltissimes gràcies per les foto,menys mal que has censurat alguna que si nos... jajajaja


\tIB3 | Iceta recorrerà al TC el veto dels independentistes perquè sigui senador autonòmic\nPortada > espanya > Iceta recorrerà al TC el veto dels independentistes perquè sigui senador autonòmic\nIceta recorrerà al TC el veto dels independentistes perquè sigui senador autonòmic\nLa vicepresidenta del govern espanyol avisa a ERC que la negativa a Iceta tindrà "conseqüències jurídiques"\nEl líder del PSC, Miquel Iceta, a la roda de premsa d'avui dijous al Parlament de Catalunya. / EFE-Toni Albir\nEl líder dels socialistes catalans (PSC), Miquel Iceta, ha indicat que recorrerà al Tribunal Constitucional (TC) per a preservar els drets del seu grup i dels catalans que van votar al PSC en les darreres eleccions catalanes, perquè creu que ha estat “minvada” la seva representació al Senat. En una roda de premsa al Parlament de Catalunya, Iceta ha anunciat que demanarà avui dijous empara al Constitucional després de l’actitud “sectària” dels sobiranistes en bloquejar-li la seva designació com a senador, amb la qual cosa creu que JxCat, ERC i CUP han “trepitjat” les minories de la cambra catalana.\nPer a seva banda, la vicepresidenta del govern espanyol en funcions, Carmen Calvo, ha advertit a ERC que el seu veto a Miquel Iceta tindrà “òbviament conseqüències jurídiques” si bé ha precisat que el govern espanyol continuarà impulsant el diàleg polític en el marc constitucional: “El que la resta no està fent”.\nEn declaracions en un desdejuni informatiu, Calvo ha advertit a ERC que la seva decisió “serà la història d’una gran turpitud política” i ha explicat que els socialistes catalans basaran el seu recurs davant el TC en què “es trenca la proporcionalitat obligada que van llançar les urnes de Catalunya per a la representació dels senadors autonòmics”.\nCalvo s’he referit a Iceta com una persona “bastant idònia” per a presidir el Senat, perquè ha fet una tasca a Catalunya “que és el treball en el qual aquest govern continuarà: diàleg polític en el marc de l’ordre constitucional”. La vicepresidenta ha dit als independentistes que la seva “batalla a més de pocatraça” ha estat “bastant inútil” i ha afirmat que el Senat ho presidirà qui determini el partit “perquè així ho han dit les urnes”.\nTambé ha retret a Ciutadans i al PP que s’hagin abstingut i al Parlament, en definitiva, “que s’hagin posat de perfil” després que reiteradament facin bandera de la defensa d’Espanya. “Defensar Espanya és defensar la Constitució que és el que avui estava en joc”, ha dit la vicepresidenta. “El que ha ocorregut avui és bastant important encara que alguns hagin pensat que era un joc de trilerisme polític”, ha lamentat la vicepresidenta, que ha acusat els partits independentistes, Cs i PP de “no calcular bé la maniobra”.\nEn declaracions prèvies al desdejuni, Calvo ja havia garantit que es “complirà el paper i la funció que el president Sánchez té prevista”.\nDesprés de lamentar que “molts no han entès el missatge del 28 d’abril que és necessari que la política espanyola estigui en la legalitat, el respecte i la capacitat d’enteniment”, ha defensat que el veto a Iceta torna a demostrar que els socialistes “mai de la vida” han tingut “connivència amb els independentistes”.\nA més ha demanat al president català, Quim Torra, que “no tingui el més mínim dubte que amb els seus resultats electorals està, ni des de lluny, en condicions de tombar a Iceta, com ell diu”.\nAnit alguns dels deu mil veïnats evacuats, aquells que es troben a barris més segurs, podran tornar ja a ca...\nEn la nova proposta, Unides Podem demana una vicepresidència de drets socials i igualtat i 3 ministeris\nPSOE, Esquerra Unida i Podem arriben a un acord per governar a La Rioja\nEls detalls de l'acord es coneixeran dimecres quan compareguin les tres formacions per signar-lo\nL’incendi de Gran Canària perd força i està més aprop de l’estabilització\nS'espera que avui puguin tornar a casa alguns dels 10.000 evacuats


L’activitat es realitzarà en grups de quatre persones. D’aquesta manera, cada membre del grup estarà encarregat d’una part. Tot seguit especificam cadascuna d’aquestes parts:\nPart 1ª: Documentació: Un de vosaltres s’encarregarà d’obtenir informació sobre el context històric, polític, social, cultural i literari dels segles XII i XIII. Ja sabeu que podeu treure la informació a partir d’Internet o a partir de llibres de història. Si trieu Internet, aquí teniu unes adreces prou interessants:\nPart 2ª: Selecció: Qui s’encarregui d’aquesta part haurà de triar, entre els molts trobadors dels que tenim constància, els que consideri més representatius, ja sigui per la seva vida o per la seva obra. Podeu trobar ajuda en Internet en els següents enllaços:\nPart 3ª: Anàlisi: El tercer membre del grup haurà de traduir al català actual els poemes més representatius dels trobadors que ha triat el company que fa la segona part i analitzar-los tractant el tema, la mètrica, la estructura i les figures retòriques. Podeu consultar per a aquesta tasca els enllaços següents:\nPart 4ª: Elaboració: Es tracta de redactar un treball escrit amb un processador de texts (word, openwrite...) una vegada ja tenim tota la informació i el treball de les tres parts anteriors. Aquest treball tindrà una part de context històric, una altra sobre la tasca dels trobadors, la llengua emprada i els poetes més importants o representatius, i una part final on s’analitzaran alguns dels texts d’aquests trobadors importants. Aquest treball l’haureu d’exposar oralment a classe i heu de participar els quatre, encara que la redacció li correspongui a un sol membre del grup.


Construcció de Fusta - 50 pcs.. Hape - Stoksdidactic\nCaracterístiques de Construcció de Fusta - 50 pcs.\nConstrucció de fusta formada per 50 peces de colors i del color de la fusta. Com veus, es tracta d'un joc molt orgànic amb el que podràs fer diferents formes i edificis a partir de les diferents peces que t'ofereix el joc. La fusta amb la que estan fetes les peces és molt resistent als cops, així que podràs jugar amb tranquil·litat. Estimula la teva imaginació, millora la teva coordinació ull-mà i la teva manipulació amb les mans amb aquest fantàstic joc de Hape. Tot el material es serveix dins d'una pràctica bossa de tela perfecta per guardar les peces. Aconsegueix-la!\nJoguines , Joguines de Construir i Muntar , Jocs de Construccions , Joguines per Edats , 1 a 2 anys , 3 a 6 anys ,\nConstrucció Fusta Natural 50 pcs - Joguines Bio


Coleccionando Recuerdos con Lí: Llibre: El Diari de Bridget Jones\nAquest és un dels meus llibres preferits, fa molts anys que el tinc. M'agrada molt, és molt entretingut, i divertit, inclús més que la pel·lícula! Aquí surten unes coses més de la vida de la Bridget, que no apareixen a la peli. Aquest és el primer llibre.\nUs deixo un resum pels que no sabeu de què va el llibre de la Bridget!\nBridget Jones té trenta-tants anys, no té parella estable, viu en un caòtic pis de Londres, es passa fent una feina que no li distreu, fa molt cas dels llibres d'autoajuda i porta un diari divertidíssim en què anota tot això i els pensaments que li passen pel cap.\nEs vol divertir i no sap gaire com fer-ho, li agradaria ser feliç i no se'n surt; en el fons, s'adona que no sap si triar l'ideal feminista de vida o bé imaginar-se que està enamorada del primer xitxarel·lo que passi... A més de ser divertit, El diari de Bridget Jones és una mirada aguda i tendra que no creu ni en alarmistes ni en ideals: segons Salman Rushdie,<<una creació literària brillant i còmica: fins i tot els homes riuran>>.\nPublicado por Lídia Romaguera a 16:06


Notícies - Els Joves d'Esquerra Verda volen promoure la masoveria urbana a Sant Cugat\nEls Joves d'Esquerra Verda volen promoure la masoveria urbana a Sant Cugat\nel 1/jul/03 Esteve Política PDF\nEls Joves d'Esquerra Verda i Iniciativa per Catalunya volen fomentar la masoveria urbana com una alternativa per resoldre el problema de l'accés a l'habitatge dels joves santcugatencs. La secció jove dels ecosocialistes vol presentar una moció perquè l'Ajuntament es posicioni a favor d'aquesta pràctica.\nSegons els Joves d'IC-V, la masoveria urbana s'ha aplicat amb èxit a poblacions com Premià i Vilassar de Mar, i és molt habitual en d'altres països, i especialment a Suïssa. Els ecosocialistes asseguren que a Sant Cugat hi ha cases abandonades, tal com han envidenciat les accions del col·lectiu "Som els que som". Carles Casanova, membre dels Joves d'IC-V, explica l'alternativa de la masoveria urbana davant les dificultats del jovent per accedir a un habitatge:\nLa masoveria urbana és una ocupació legal i regulada d'una casa deshabitada, i amb el consentiment del propietari.\nEn la majoria dels casos, aquest tipus d'ocupació té una durada limitada, i l'habitatge torna al seu propietari un cop l'han rehabilitat. Segons els ecosocialistes, Sant Cugat està mancada de polítiques com aquesta, i hi ha factors, com la precarietat laboral o l'encariment dels preus, que fan gairebé impossible que els joves s'emancipin:\nEls preus de compra de l'habitatge s'han encarit molt; i la precarietat laboral fa pràcticament impossible llogar un pis\nEls ecosocialistes proposen tres models diferents de Masoveria Urbana, amb una implicació major o menor de l'Ajuntament, però sempre amb la mediació d'un ens públic entre els joves i els propietaris de cases abandonades.


El tatuatge. – laveujovetv.cat\nL’origen de la paraula tatuatge procedeix del Samoano (Illes Samoa de l’ocenà Pacific, de la seva paraula Tátau, que significa marcar o copejar. Al Japó, Papua i a Indoxina es practicava tradicionalment el tatuatge, majoritàriament en relació a la religió.\nAquelles cultures, −com ara va entrant en la nostra−,les anaven posant a les cuixes, la cara, els braços, el pit, a l’esquena, i de vegades fins i tot deixant el cos ple. Els maoris, arribaven que els tatuatges de la cara els arribessin a impedir menjar sòlid.\nDifícil saber de quan comença a sentir la humanitat la fascinació pels tatuatges.\nEs veuen primers tatuatges al naixement de la història de la humanitat, doncs hi ha datacions de tatuatges en les dones egípcies de fa més de 2.000 anys.\nModernament s’ha extès el seu us. Segons la Universitat de Texas, el 44% de la població es realitza un tatuatge per sentir-se diferents, El 33% es tatua per demostrar una major independència i rebel·lia, i el restant 28% recorre a la tinta sota la pell per motius personals.\nEls tipus de dibuixos més freqüents són flors, animals, calaveres de tots els colors. Fins i tot n’hi ha que s’hi posen verset bíblics o noms de paraules o frases més o menys xocants.\nQuan els Tipus de tatuatges. N’hi ha que són superficials, anomenats mehendi, fets principalment amb les fulles de l’alquena, que serveix pels tenyits els cabells o per fer dibuixos a la pell, principalment a les mans, i que desapareixen al cap d’uns pocs dies. Altres es fan arribar fins a la pell dermis, per davall l’epidermis, de manera que la pintura es fa pràcticament inesborrables. Es poden fer amb agulles o amb incisions practicades a la pell de manera que arribin a la dermis, aquestes és poden considerar permanents, de per vida.\nLes primeres màquines tatuadores amb un mecanisme similar al dels nostres dies, no van ser inventades fins a finals del segle XIX, quan es va posar tinta a la perforadora, per cert, creada per Edison.\nVers les curiositats dels tatuatges. els primers van aparèixer a les presons. Malgrat les màquines tatuadores eren totalment inofensives, estaven prohibides. Per aquest motiu els presos creaven les seves pròpies màquines tatuadores obtenint la tinta de restes de pneumàtics i tatuant mitjançant cordes de guitarra o cintes d’un reproductor de casetes.\nEn els inicis moderns, ot i els tatuatges professionals les tintes contenien restes d’elements metàl·lics, la qual cosa provocava que les persones tatuades no poguessin sotmetre’s a ressonàncies magnètiques. Per evitar aquests problemes, actualment els tatuatges es realitzen amb tinta vegetal.\nHi ha Centres Mèdics que asseguren és aconsellable que no es realitzin tatuatges durant els períodes d’embaràs de les dones, per ser impossible l’aplicació de la injecció epidural mentre les de l’esquena podrien produir complicacions infeccioses a la medul·la espinal.\nAl nostre país, es obligatori deixar transcórrer almenys sis mesos després de fer-te un tatuatge abans de donar sang. En altres països europeus no es pot fer fins que passin dos anys.\nEl tatuatge ha passat per diferents fases quant a moda es refereix, atès que hi hagut èpoques de molt auge, altra de baixa per entendre són practiques dels baixos fons, però en aquests dies tornen estar de moda, amb l’agreujant que és freqüent veure’ls cada vegada més i en totes les parts del cos inclusiu les més íntimes, per no esmentar aquells bojos del tatuatge integral que amb prou feines deixen espais visibles en el cos.\nI per finalitzar, l’última tendència en tatuatges és tatuar-se en alguna part del cos la “informació sanitària” necessària per casos d’emergència o d’accident. En aquest cas, potser sigui acceptable fer-se un tatuatge.\nI per esborrar-se els tatuatges?\nNo creguin que sigui tan fàcil esborrar els tatuatges malgrat hi ha tècniques, però la veritat es que són doloroses i difícils. El làser y les tècniques de electro-coagulació, crio-cirurgia o dermo-abrasió poden esborrar, però totes elles deixen cicatrius bastant visibles a la pell.\nEl tatuatges no sempre son ben rebuts per totes les religions. Per exemple la jueva no els admet. Els motius que argumenten els rabins: és que està prohibit maltractar el nostre cos. Alerten de que el cos és una creació divina, per alló de la ‘imatge i semblança’ del Creador. Altre motiu és que la cultura jueva relaciona el tatuatge amb la idolatria.\nMODELS DE TATUATGES\nA continuació aporten varis models de tatuatges, que van des de els decorosos a uns fets art, fins i tot d’esgarrifosos o horrorosos. També n’ha aportem de minimalistes que són aquells de mida molt petita, quasi imperceptibles.\nHi ha tatuatges que déu ni do\nEl símbol àrab (la mà de Déu)\nTatuatge amb ganes\nTatuatges inimaginables i barbars\nSón els tatuatges petits: puntes de llança petits cercels animalets diminuts, etc\nMinimalista en el peu\nMinimalista en el pit\nMinimalista en el cos\nMinimalista en els dits de les mans\nMinimalista a les orelles\nMinimalista en les anques Aquest, maximalista\nMinimalista i maximalista en el braç\nMinimalista a l’espatlla\nMinimalista a l’esquena\nMinimalista a la mà\nMinimalista en el sota ventre\nMINIMALISTES ORIGINALS I EXTRAVAGANTS\nFins i tot en el culet A qui l’ensenyarà?\nQuè indicarà aquest tatuatge?\nQuè?, animats?. Apa doncs, cap a Reus, que diuen que hi ha tatuadors molt acreditats.\nALGUNS PERSONATGES DE RELLEVÀNCIA AMB TATUAJES.\nReis i polítics amants dels tatuatges\nAlexandre I de Iugoslàvia. Va intentar unir Iugoslàvia amb una dictadura. Després fou assassinat l’any 1934. Aquell rei tenia un enorme tatuatge d’un àguila que cobria tot el seu pit.\nMister Churchill, portava un ancora tatuada en el seu braç dret. La seva mare, tènia un tatuatge d’una serp a la seva mà esquerra i perforacions en els dos mugrons.\nFranklin D.Roosevelt, el president dels Estats Units de la 2ª guerra Mundial, portava al pit un gran tatuatge amb l’escut de la seva família.\nGeorge Orwell, gran escriptor i rebel, autor del llibre “Homenatge a Catalunya”. Es tatuà els famosos 5 punts de la llibertat a la seva mà.\nEdison, diuen que va inventar la màquina de tatuatges. També es va tatuar els 5 punts carcellers a la mà.\nArtistes del cinema\nAngeline Joli, una de les artistes millor pagades de Hollywood, protagonista, entre altres moltes de les peliculas Gia, amar peligrosamente, el Buen Pastor, y Kung Fu Panda.\nJohnny Depp, protagonista de Piratas del Caribe i Las 7 puertas.\nDanny Trejo Actor, identificat majorment pels seus papers de vilà o de tipus dur, en els films Heat i Deseperado, té grans parts del seu cos tatuats.\nScarlett Johansson, protagonista entre més de “Diario de una niñera” El d’Scarlett és sens dubte, és un dels tatuatges més bonics i elaborats dels artistes del món del cinema.\nTatuatges d’artistes de la música i el seu significat\nTravis Barker El bateria del famós grup Blink 182.\nJohn Mayer, Cantant de música pop i guitarrista nord-americà.\nLady Gaga, cantant, compositora, productora, ballarina, activista i dissenyadora de moda nord-americana amb un tatuatge espectacular.\nDavid Beckham té diversos tatuatges , el que més li agrada és el que té en la part baixa de l’esquena, amb la frase “Brooklyn”, nom d’un dels seus fills.\nMike Tyson, boxejador tatuatge en la pell de la cara.\nChris Andersen és jugador de basket carismàtic de la NBA. Té tatuada aproximadament el 75% de la seva pell.\nLionel Messi del CF. Barcelona, només cal veure’l jugar a la televisió per observar els seus tatuatges en els braços.\nNeymar da Silva, només cal veure’l jugar a la televisió.\nLes activitats de CoopCamp.


Christopher Nolan: el drama excels | Descriu\nPer Octavi Franch\t Última actualització 3 Jul, 2019 27\nPel que fa a la trilogia primerenca de Batman, reitero l’anteriorment citat: només hi ha 2 directors igual de preparats i amb potencial per equiparar els seus treballs cinematogràfics al capdavant d’una superproducció de superherois: JJ Abrams i Bryan Singer. Si Tim Burton als 90 va ser capaç de plasmar l’atmosfera gòtica del nou Batman negre i fosc, després Nolan va aconseguir adequar aquest univers ombrívol a un món més diàfan, versemblant i transparent, com de pel·lícula d’acció o fins i tot de guerrers medievals. Perquè per adonar-se’n només cal recordar el primer acte de Batman Begins, que no té absolutament res de film de superherois. I, a més, insisteixo que per fi hem gaudit de l’actor idoni per encarnar tant l’Home Rat-Penat com la seva carcassa civil Bruce Wayne.\nAixí doncs, a Christopher Nolan ja només li falta recollir algun Oscar, ja sigui en la modalitat de director o guionista. Però si no ho ha aconseguit ja després de dirigir i escriure tantes obres mestres, només pot significar una cosa: que el millor encara està per arribar.


4a edició - Sabadell, 22 i 23 d'octubre de 2012 | Fundació Dr. Antonio Esteve\nSi enfrontar-se a un auditori ja acostuma a ser un motiu d’ansietat, la tensió s’aguditza quan l’idioma oficial de la conferència, reunió o congrés és l’anglès. El 22 i 23 d’octubre de 2012 passats, la Fundació Dr. Antoni Esteve va organitzar en col·laboració amb la Corporació Parc Taulí de Sabadellla quarta edició del Seminari de formació How to improve your scientific presentations, amb diferents tècniques i consells pràctics per a millorar les presentacions en anglès dels científics.\nDurant dues jornades intensives, els alumnes realitzen una immersió en el idioma internacional de Brian McCarthy. D’origen irlandès, és escriptor, traductor i instructor de diferents cursos. També ha traduït i editat desenes d’articles sobre farmacologia, psicologia i educació. Abans de traslladar-se a Espanya el 2005, va ser director de teatre professional i professor d’actuació.\nPer als assistents d’aquesta quarta edició, el curs no es tanca un cop conclòs el programa. Totes les presentacions, enregistrades en vídeo, i els seus comentaris posteriors, es posen a disposició dels alumnes en una web 2.0 d’ús restringit. En aquest espai també s’allotjarà més material de recolzament que els participants tindran a mà cada cop que s’hagin d’enfrontar a una nova presentació oral en anglès.


Com identificar una tipografia - Sistemas Digitales\nAbans de dissenyar i imprimir un treball, és lògic planificar unes pautes de disseny. Això inclou els colors, les imatges, tipografies… i tot allò que, en definitiva, donarà vida al teu projecte. Centrant-nos en aquest últim element, la tipografia és vital en tot projecte, ja que marcarà la identitat del missatge que es vulgui transmetre. Per això, és important saber com identificar una tipografia, per si en algun moment sents que una font en concret seria perfecta per a algun dels teus treballs, però no saps com trobar-la.\nAixí doncs, a continuació trobaràs 5 eines online que poden ajudar-te a identificar una tipografia de forma molt senzilla.\nEines per a identificar una tipografia\nWhatTheFont és un dels webs de referència per trobar una tipografia online. Pots utilitzar-la tant al seu web https://www.myfonts.com/WhatTheFont/ com la seva App “myFont”. Per a identificar la tipografia, WhatTheFont requereix que pugis una imatge i que, dins d’aquesta, identifiquis alguna paraula que contingui aquesta font. A la seva versió app, això sí, l’experiència és molt diferent ja que aquesta és capaç de detectar diverses fonts alhora amb tan sols una imatge.\nCal aclarir que els resultats que es mostren són les possibles fonts que poden coincidir amb el text proporcionat. La identificació no sempre és totalment precisa.\n“What Font is” és un altre dels webs principals per identificar una tipografia, i s’utilitza de la mateixa forma que l’anterior: pujant una imatge (o la seva URL) i assenyalant el text del qual vols obtenir la font. Pots accedir a través d’aquest enllaç: https://www.whatfontis.com/.\nPer assenyalar algunes diferències amb “What the Font”, podem destacar que “What Font is” permet filtrar només aquelles fonts que siguin gratuïtes, així com ajuntar les lletres que tinguin dues parts (com la “i”) per realitzar una lectura més precisa).\nNo obstant, quant als resultats obtinguts, l’observació és la mateixa que amb l’anterior.\nEn aquest cas no es tracta d’un web, sinó d’una extensió de Chrome molt pràctica i fàcil d’utilitzar. En activar-la (clicant sobre ella), només has de passar el ratolí per sobre del text del web que vulguis perquè et digui la font que s’està utilitzant. I si fas clic sobre cada text, fins i tot et dóna els detalls de la font (com la seva grandària).\nEs tracta d’una altra extensió molt ràpida i fàcil d’utilitzar. Amb ella no és que puguis trobar una tipografia en concret, sinó que pots previsualizar totes les fonts que desitgis al lloc web que vulguis (òbviament, les proves t’interessarà fer-les al web o el disseny online al qual tu estiguis treballant). Indica-li a l’extensió si vols previsualitzar els títols, el text, etc., segons el seu CSS (H1, H1, p…), tria la font que vols previsualitzar i els canvis es faran automàticament.\nAquesta és una aplicació tant per a mòbil (Android i iOS) com per a PC (Windows i Mac), que funciona d’una forma molt semblant a les dues primeres opcions que hem repassat. Només necessites una imatge (o foto) del text que vols identificar. L’app farà tota la resta!\nAmb aquestes 5 eines, ja saps com identificar una tipografia i utilitzar-la als teus dissenys. Tens tant webs com apps, i fins i tot una d’elles et serveix per a posar la font que vulguis a prova en el teu disseny. Ja pots començar!\nPrevAnteriorEl 2022 ja és aquí: Bon Any Nou!


Capella de Sant Antoni, de Cal Codina - Els Prats de Rei - Pobles de Catalunya\nCapella de Sant Antoni, de Cal Codina\n(Els Prats de Rei - Anoia)\nPrats de Rei - Capella de Sant Antoni, de Cal Codina (Foto: Albert Esteves, 2009)\nAl costat de Cal Codina de la Quadra\nComunicada amb la masia de Cal Codina per mitjà d'un pont, conserva les quatre parets però la volta es troba completament esfondrada. Va ser construïda l'any 1743 i té unes considerables dimensions, la qual cosa testimonia la gran puixança del mas durant el segle XVIII. L'edifici té planta rectangular i una capella lateral a cada banda. Ara en un dels costats s'hi ha adossat un magatzem modern que desfigura completament el conjunt.\nRamon Llorens ens fa arribar la següent informació:\nDins de la capella, davant de l’altar, una llosa de pedra es va trencar i va posar al descobert unes escales que baixaven a un petita cripta. això deu fer uns 20 i pocs anys. Llavors la volta encara no s’havia ensorrat. Recordo una ossera i un munt de nínxols (no menys de 12) alguns, la tapa s’havia desfet i deixava a la vista els ossos ven col•locats formant la silueta estirada dels cossos humans.


Els municipis de l'Horta Sud volen guanyar-li el pols a la violència de gènere\nEls municipis de l’Horta Sud volen guanyar-li el pols a la violència de gènere\n“Caminem junts perquè cap dona haja de passar mai per on no vol”, assegura el president de la Mancomunitat.\nAmb motiu de la celebració del 25N, Dia Internacional contra la Violència Masclista, la Mancomunitat de l’Horta Sud continua llançant noves propostes dins la campanya de conscienciació #STOPMASCLISME. En esta ocasió es tracta d’una nova acció conjunta oferida a tots els municipis de la comarca amb missatges clars i contundents per tal de fer calar en la societat la idea de que junts “Guanyem-li el pols a la violència”. El cartell dissenyat sota este lema ha estat repartit a tots els consistoris de l’Horta Sud donant eixa imatge d’unitat contra esta xacra.\nA més, la Mancomunitat ha repartit més de 2.000 polseres de silicona i altres 3.000 de tela, totes amb el lema violeta #STOPMASCLISME, per a l’us dels ajuntaments en les seues corresponents campanyes. Segons declara el president de la institució Intermunicipal, Carlos Fernández Bielsa, “Hem de caminar junts, i de fet anem units, per a aconseguir que cap dona haja de pasar mai per on no vol. I acabar amb un masclisme intolerable en la nostra societat”.\nLes polseres, i la campanya, complementen ara a més el repartiment de carpes i materials que este passat estiu va oferir la Mancomunitat a tots els ajuntaments. Uns equipaments que van conformar una xarxa de Punts Violeta, o llocs segurs, per a tota dona que necesitara en qualsevol moment ajuda o assessorament, i en qualsevol cas una iniciativa per conscienciar a tota la societat “en el camí d’aturar el masclisme i la violència de gènere”. Segons explica el president “volem donar visibilitat a un gran problema social que, a dia de hui, no hem aconseguit aturar”.\nAixí, en l’últim plenari celebrat a la Mancomunitat tots els membres que el conformen van posar amb la polsera de la campanya i fent el gest d’#STOPMASCLISME al saló de plens de la institució. L’objectiu és donar una imatge de rebuig, en bloc, a la violència, especialment de cara al 25 de novembre.\nD’esta manera la Mancomunitat de l’Horta Sud seguix fomentant el treball en equip amb totes les tècniques i regidores d’Igualtat, en constant contacte, per seguir treballant conjuntament.\nL’assassí masclista de Moraira va ser absolt de maltractament\nEl ‘Igualment Fest’ arriba este diumenge a la Plaça de l’Ajuntament


El Grau Centre Esportiu es podrà visitar el divendres 24 de setembre\n• De 17.00 a 20.00 h, fa una jornada de portes obertes per a la gent interessada i conéixer les millores introduïdes per a la re-apertura.\n• Les inscripcions ja van començar dilluns passat i l’activitat s’iniciarà el dilluns 27 de setembre (no el 24). Només es pagarà a partir de l’1 d’octubre, però la inscripció és necessària per a gaudir dels quatre dies gratuïts.\nLa regidora d’Esports, Lydia Morant, ha anunciat aquest matí que el Grau Centre Esportiu mostrarà les seues instal·lacions a les persones interessades i usuaris en una jornada de portes obertes que tindrà lloc el pròxim divendres 24 de setembre, de 17.00 a 20.00 h. Morant ha aclarit que no es tracta de l’inici de l’activitat esportiva, que tindrà lloc el dilluns 27 de setembre. Amb 4 dies gratuïts, ja que la quota mensual contarà a partir de l’1 d’octubre. Però caldrà inscripció prèvia, la qual està en marxa des de dilluns passat.\nMorant ha recordat alguns dels cursos i classes dirigides que s’hi ha organitzat, des de natació (per a bebés de 6 a 36 mesos, infantil, xiquets i joves, adults… aqua–gym…), passant per crossfit, suspensió, GAB, Ioga, body pump, spinning, fit dance, pilates… L’abonament normal permetrà accés a piscina, gimnàs i les classes oferides a la graella.\n“En principi, no caldrà demanar cita prèvia per a fer ús de les instal·lacions, i s’estudiarà a mesura que augmente el nombre d’usuaris. On sí que caldrà fer-ho serà en els cursos per raons d’espai reduït i aforament limitat”.\nCal recordar que, després de la finalització del passat contracte, el consistori ha realitzat una important inversió que ascendeix a 290.000 €.\nL’espai serà de gestió pública i comptarà amb personal municipal per a tasques com consergeria i recepcionistes que es complementarà amb els serveis existents de manteniment d’instal·lacions esportives i neteja.\nPel que fa a les actuacions que s’hi han realitzat, la regidora ha explicat que s’ha actuat a la zona de màquines (caldera i aigua calenta sanitària) per tindre les temperatures òptimes tant a la piscina com en el got d’ensenyament i al jacuzzi & SPA. «Els usuaris gaudiran d’unes instal·lacions immillorables» ha assegurat l’edil, qui ha destacat que també s’han reparat les plaques solars per a millorar la seua eficiència i sostenibilitat; a més de canvis en la il·luminació, fontaneria, instal·lació de fibra òptica perquè els usuaris disposen de connexió internet, i adquisició de maquinària d’última generació… També s’ha actuat sobre el sostre de la piscina; millorant la zona de platja de la piscina i el material d’aquesta, al mateix temps que s’ha implantat una nova imatge corporativa.


En què consisteix? – GLP\nEn què consisteix?»\nLa teva instal·lació de gas necessita inspeccions periòdiques per garantir-te un aprofitament òptim de l’energia i la màxima seguretat en la seva utilització. Resolem tots els dubtes que tinguis sobre el procés d’inspecció periòdica:\nLa teva instal·lació de gas ha de passar obligatòriament una inspecció cada 5 anys per comprovar que compleix els requisits tècnics i de seguretat.\nPoden fer aquesta comprovació les empreses instal·ladores habilitades o la teva empresa distribuïdora de gas.\nEl manteniment, la conservació i el bon ús de la instal·lació de gas és responsabilitat del titular o de l’usuari de la instal·lació.\nAbsent . No s’ha pogut fer la inspecció i cal concertar una nova visita.\n1.L’absència de fuites de gas a la instal·lació\n2.La comprovació de les canonades del gas (zones visibles i accessibles)\n3.Condicions de ventilació i la ubicació dels comptadors\n4.La ventilació dels locals que contenen aparells de gas\n5.La connexió dels aparells a la instal·lació de gas\n6.Els conductes d’evacuació d’escalfadors i calderes\n7.Comprovació de la combustió en escalfadors, calderes i vitroceràmiques de gas\n8.Les condicions de funcionament dels aparells que funcionen amb gas\n1.Mantingues la zona de l’escalfador o caldera neta i accessible\n2.No manipulis la instal·lació i els aparells de gas de qualsevol manera sense assistència professional.\n3.No impedeixis l’entrada d’aire als orificis i no obstrueixis les ventilacions.\n4.No pengis objectes a les canonades del gas o a les seves claus.\n5.No emmagatzemis productes combustibles a prop dels aparells que funcionen amb gas.\nLa teva instal·lació de gas requereix certes cures per garantir-ne la utilitat. No oblidis passar la inspecció, per la teva seguretat. Si no es passa la inspecció, es notificarà a l’organisme competent de la teva comunitat autònoma i es pot interrompre el subministrament de gas.\nPosa’t en contacte amb el nostre Servei d’Atenció al Client al telèfon 900 510 511, disponible les 24 hores del dia, per concertar una cita nova.


El-doctor-Daniel-Davi-Arderius-guanyador-del-Premi-Jose-Manuel-Blecua - Facultat d'Economia i Empresa - Universitat de Barcelona\nEl doctor Daniel Daví Arderius, guanyador del Premi José Manuel Blecua\nEl Consell Social de la Universitat de Barcelona ha concedit el Premi José Manuel Blecua al Dr. Daniel Daví Arderius pel seu article «Analysing electricity flows and congestions: Looking at locational patterns» publicat a la revista Energy Policy. La distinció reconeix el millor article derivat d’una tesi doctoral llegida i defensada públicament a la UB durant els darrers 5 anys.\nL’investigador de l’Institut d’Economia de Barcelona i alumni del doctorat d’Economia de la UB School of Economics conclou en el seu treball que la ubicació actual de les centrals de cicle combinat i les de cogeneració és molt eficient, mentre que l’energia eòlica ha de recórrer força distància fins a arribar als grans nuclis de consum. Avui dia, les regions amb més concentració de generació renovable, com la zona nord-oest de la península Ibèrica, ja presenten uns nivells de saturació de la xarxa elèctrica molt més elevats que la resta del territori. La recerca premiada també fa alguns suggeriments de cara a les polítiques energètiques, «com ara que les polítiques de promoció d’energies renovables (subhastes) incloguin incentius de localització per estimular-ne una ubicació més repartida i equilibrada pel territori». La recerca està recollida en una tesi doctoral dirigida per la catedràtica emèrita d’Economia María Teresa Costa i per Elisa Trujillo (UdL) i s’ha publicat a l’article «Analysing electricity flows and congestions: looking at locational paterns».\nReconeixement als doctorats\nAmb aquest tipus de premis, la UB posa en relleu un dels seus actius més importants, els programes de doctorat, així com un dels elements clau per valorar la qualitat d’aquests programes, les publicacions derivades de les tesis doctorals. I és que la formació adquirida en els programes de doctorat de la UB ha de servir per millorar el coneixement sobre la realitat que ens envolta, per iniciar i potenciar una recerca d’alta qualitat i per tornar a la societat els coneixements adquirits.\nEls objectius del Premi José Manuel Blecua són impulsar la imatge dels estudis de doctorat de la Universitat de Barcelona, destacar i donar a conèixer el doble vessant de recerca i desenvolupament de qualitat originada en aquests programes de doctorat, i mantenir un contacte més fluid amb els doctors i doctores de la UB, que permeti estrènyer les relacions de recerca i transferència de coneixements en benefici mutu.


CRU�LLES: Un espai setmanal de di�leg entre creadors i artistes de Tarragona\nEl Mat� de Tarragona R�dio\nDe dilluns a divendres de 07,00 a 13,30 h. Dissabtes, de 09,00 a 12,00 h.Un programa extens i variat que inclou el rep�s a l'actualitat local de primera hora del mat�, amb informaci� del temps, el tr�nsit, els esports, la revista de premsa i l'agenda cultural. Un espai diari d'opini� a trav�s de tert�lies i debats. Entrevistes en l'�mbit de la pol�tica, l'economia, la societat, la cultura i l'esport, i seccions espec�fiques dedicades a tem�tiques molt diverses (llibres, salut, ensenyament, llengua, cuina, cinema, rutes...)Presentaci�: Josep Su�� , N�ria Carta�� i Miguel Gonz�lez. Control t�cnic i serveis exteriors: Joan Maria Bertran i Llu�s Comes. Amb el suport dels serveis informatius i d'esports de Tarragona R�dioelmati@tarragonaradio.cat\nEvoluciona La tert�lia La volta al m�n\nLes unitats m�bils del mat� de T.R.\nRealitat o ficci�?\nUn quart de catal�\nCru�lles / El Mat� de Tarragona R�dio\nUn espai setmanal de di�leg entre creadors i artistes de Tarragona. Una secci� de Tarragona Capital de la Cultura Catalana 2012\npublicat el 07/03/2013 09:33 per Dep. T�cnic - Arxiu sonor\nNou espai setmanal dedicat a Tarragona 2012 capital de la cultura catalana. Cada dimecres, els creadors i artistes tarragonins seran els protagonistes d�aquesta secci�. Escolta-ho\nDimecres 28 de novembre de 2012. PROGRAMA ESPECIAL FINAL CRUILLES: amb la coordinadora de la capital de la cultura 2012, Rosa Comes, i molts convidats.\nDimecres 21 de novembre de 2012. CRU�LLES amb la coordidaora de Tarragona Capital de la Cultura Catalana 2012, Rosa Comes. Avui amb Ra�l Cid, m�sic d�Stromboli Jazz Band, i Xavi de la Salud, m�sic de l�Small River Dixie 21-11-2012 13:07\nDimecres 07 de novembre de 2012. CRU�LLES, amb Rosa Comes, coordinadora de Tarragona 2012 capital de la cultura catalana. Avui amb dos fot�grafs professionals: el Manel Granell i el Ram Giner. 07-11-2012 13:01\nDimecres 31 d'octubre de 2012. CRU�LLES amb Rosa comes, coordinadora de tarragona Capital de la Cultura catalana 2012 i 2 pintors: el Jordi Abell� i l��lvar Calvet. 31-10-2012 13:01\nDimecres 24 d'octubre de 2012. CRU�LLES Amb la responsable de Tarragona capital de la cultura 2012, Rosa Comes i avui amb 2 gestors culturals: Carles Marqu�s, que fa 5 anys que dirigeix CaixaForum Tarragona, i Jordi G�mez, responsable d�Imaginautes Serveis Culturals, empresa que funciona des de l�any 1998. 24-10-2012 13:03\nAudios m�s antics Galeria d'imatges