Les petites immobiliàries temen que el sector faci un nou pet - Altaveu el diari digital d'Andorra\nLes petites immobiliàries temen que el sector faci un nou pet\nNo hi ha producte ni de lloguer ni de compra per a clients d’un poder adquisitiu mitjà o inferior i el que es construeix està pensat per a nivells alt i ho sol comercialitzar directament el promotor amb el suport dels bancs que financen l’operació\n06/06/2022 (12:00 CET)\nUna obra en construcció. Toni Solanelles\nLes petites immobiliàries del país, que no són pas poques, temen que el sector torni a patir, més aviat que tard, un nou esclat negatiu. Un nou pet. Pel motiu que sigui, el mercat per a rendes mitjanes està saturat. No hi ha producte. I l’únic que tiren endavant -i en molts casos no sense dificultats per l’encariment de les matèries primeres de la construcció- són promocions o habitatge de cert luxe només aptes per a butxaques molt ben equipades.\nEl fenomen no és exclusiu del Principat. A Espanya, on els preus estan pels núvols, s’estan fent operacions de compra-venda de forma continuada. Gairebé no hi ha temps a valorar si s’adquireix o no un immoble. O es fa l’operació, o la farà el següent que passi. I això que el mercat, evidentment, és molt més gran. A Andorra, la situació està evidenciant una bretxa molt important en funció de la butxaca. La immensa majoria dels residents -o persones que vénen a treballar- tenen problemes per accedir a un habitatge en condicions, mentre que són els inversors estrangers els qui fan incrementar una bombolla que es tem que torni a petar.\nEn el darrer lustre, o menys i tot, els immobles s’han revaloritzat i de quina manera. Les subhastes en són un bon exemple. Per habitatges que fa quatre anys podien adquirir-se per 60.000 euros, ara, pisos del seu mateix nivell, de vegades habitatges de la mateixa promoció, estan valorats pel doble o pel triple. Fonts del sector expliquen que les petites immobiliàries fa mesos que pateixen. “No hi ha producte ni de lloguer ni de venda. No queda res per menys de 100.000 euros. Pisos d’una sola habitació poden oscil·lar entre 150.000 i 200.000 euros. Els de dues habitacions se situen al tomb dels 300.000 euros i els de quatre no es troben per menys del 400.000 euros”.\n“No hi ha producte ni de lloguer ni de venda. No queda res per menys de 100.000 euros. Pisos d’una sola habitació poden oscil·lar entre 150.000 i 200.000 euros. Els de dues habitacions se situen al tomb dels 300.000 euros i els de quatre no es troben per menys del 400.000 euros”\nI tot això lluny del centre, indiquen les fonts, que remarquen que a Andorra la Vella i Escaldes tot plegat està molt més car i que amb aquestes xifres és molt complicat trobar ciutadans que disposin d’un 20% del capital per poder oferir l’entrada d’una hipoteca. “Queda el producte de luxe, però aquest té les seves agències concretes. I no van més enllà de mitja dotzena.” I, és clar, les petites immobiliàries les veuen passar. “Amb un cop de sort vas tirant endavant, però cada cop hi ha menys marge per poder tenir aquest cop de sort”, indiquen els consultats.\nD’immobles sencers en queden pocs o cap. I sobre l’obra nova de preu mig que es farà -“i que serà mig alt”- es tracta de promocions “molt patrocinades per entitats bancàries”. Els consultats expliquen que les entitats financeres atorgaran el 90% del finançament necessari, però les petites immobiliàries tampoc tindran accés a aquest mercat perquè “el promotor ho vendrà tot sol o amb l’ajuda del banc i, com a molt, d’una o de dues immobiliàries”.\nSegons les fonts, aquesta obra nova que s’està fent en molts casos es basteix sobre “parcel·les que el banc tenia com a garantia de línies de crèdit o préstecs i ara han vist que estaven sobrevalorades”. Per tant, remarquen els consultats, “la solució serà construir a sobre i amb la totalitat de l’operació acabar de compensar”. Però tot plegat queda molt limitat i a l’abast de pocs. I hi ha massa empreses al Principat, proporcionalment, que depenen d’un mercat o saturat o car. Molt car per aquells que viuen habitualment al país.


Proposta de Compromís Alfafar davant les tronades de gener 2020 – Compromís per Alfafar\nLa setmana del 20 al 22 de gener 2020 hem viscut a Alfafar una situació de fortes pluges i vent (Temporal Gloria) que han derivat en diferents intervencions degudes a caigudes d’arbres, túnels inundats, carrers tallats, accidents, trencaments de senyals, panels, caigudes diverses etc.\nNo es van suspendre les classes, a excepció de la vesprada del 22 de gener i això ha comportat segons la nostra opinió, un risc important cap a la població estudiantil i professorat del nostre municipi.\nNo anem a entrar en demanar responsabilitats o traure crèdit polític de la gestió, millorable per part del ajuntament, ja que pensem que la gestió de aquestes situacions no es gens fàcil i confiem en la bona intenció dels regidors/es afectats a l’hora de prendre decisions. Esperem que la pròxima vegada siguin més diligents.\nHem patit el temporal “Gloria” en Gener. A finals de 2019 van patir la “Dana” i es va suspendre les classes com a mesura de precaució. També al 2018 es van suspendre les classes per un altra situació de alerta meteorològica. Es a dir, el fenomen de la “Dana”, una paraula desconeguda fa quatre dies, es pràcticament conegut de tothom.\nI nosaltres des de Compromís per Alfafar, arribem a la conclusió que això no és una altra cosa que els efectes evidents de la situació de emergència climàtica, per el canvi climàtic que estem vivint al planeta. I que els joves de tot el mon, ens ho recorden manifestant-se cada divendres de més.\nConsiderem que la situació viscuda al més de gener, una situació inhabitual, és una situació malauradament que anem a viure moltes més vegades en el futur, i La gent jove ens està mostrant el camí, hem de ser solidaris amb ells i no deixar-los una planeta de “merda” com va dir la jove activista Greta Thunberg.\nTenim una moció presentada al ple del dia 26/12/2020 sobre emergència climàtica. La deixarem damunt de la taula per a poder treballar en conjunt. Esta moció es presenta per la possibilitat d’afrontar de nou una tempesta d´aquest tipus i reforçar l´acord establit amb l´equip de govern i resta de l´oposició.\n1.- Fer una taula de treball urgent per a tractar el següents aspectes. Establiment de calendari i persona responsable d’aquesta.\nClarificar quina es la situació i els paràmetres per decretar una alerta climatològica. A partir de quants litres/ metre2 ha de dir la previsió meteorològica per decretar la alerta,\na partir de quina força ha de bufar el vent, quants kilòmetres hora?\nA partir de quina temperatura estem en una ona de fred o de calor?\nEn aquesta situació, si hi ha un protocol, pensem s’ha de seguir en tot moment, independentment de qui estigui al front del consistori, que sigui convenient o no, per que la prioritat ha de ser la seguretat dels vianants, dels pacients del ambulatori, dels treballadors, dels estudiants, es a dir, dels nostres conciutadans.\nProposem, d’establir un protocol clar de actuació per fer front a aquestes alertes, si no hi ha un protocol establert, i seguir-lo sempre.\nProposem crear un gabinet de crisi comarcal que pugui seguir l’evolució meteorològica i que prengui decisions o al menys hi haja una mena de col·laboració i decisió conjunta dels municipis a nivell comarcal.\nProposem que es urgent que l’ajuntament d’Alfafar s’involucri de mà ferma amb la lluita contra el canvi climàtic i doni exemple realitzant estudis i portar propostes com reciclatge el més efectiu possible, instal·lacions de panels solars als edificis municipals, sistemes de recollida de aigua de pluja, estudiar la implantació de una central elèctrica de biomassa amb col·laboració amb els agricultors etc.\nSra. Amàlia Esquerdo Alcaraz.\nPortaveu del GRUP MUNICIPAL DE COMPROMÍS PER ALFAFAR\n←Manifest de Compromís per Alfafar davant el acte taurí a una escola publica\nTornem amb el Premi Josep Lacreu Sena al millor llibret en valencià de les falles d’Alfafar→


Bellvís ha tornat, aquest cap de setmana, al segle XVII en motiu de la celebració dels Firals. Unes 300 persones participen en les representacions que es porten a terme durant tot el cap de setmana\nBellvís acull aquest cap de setmana la festa dels Firals, un viatge al segle XVII que barreja llegenda amb historia, ja que reviuen l’ocupació del municipi per part de les tropes de Felip IV, però, alhora, representen la faula de “L’anella de cal Bufalà”, una història d’amor on els protagonistes han de lluitar contra les adversitat de l’època. Uns 300 veïns del poble participen en les representacions que es porten a terme durant tot el cap de setmana.\nEls visitants als Firals van poder gaudir de diferents espectacles, com la representació de la llegenda, amb la visita dels nobles de la família Bufalà. A més a més, el certamen va acollir, també, un mercat de productes artesanals, un sopar amb productes de proximitat, o una acampada vikinga. Mari Pau Huguet fou l’encarregada d’apadrinar aquesta edició dels Firals.


RELATS DE MUNTANYA: CAMBRE D'ASE\nDivendres vespre, la Neus i en Joel ens truquen per fer una excursió al Pirineu. Requisits, zona Montlluís (hi van directes de Girona) i sense llevar-se excessivament d'hora... penso que ja que tindrem dos cotxes podríem pujar per la vall de Lló i baixar per la vall d'Eyne, tot passant per exemple pel Finestrelles. Però tot i que la idea és engrescadora, amb les poques hores de llum que hi ha en aquesta època, més si comencem a caminar a les 10 del matí, sembla poc viable. M'en vaig a dormir pensant altres propostes...st barchelemy massa lluny repeteixo interiorment.\nDissabte a tres de 10 ens trobem a Montlluís. Fa un dia gris i una mica de vent. En Joel es gira, mira Cambre d'Ase i diu: perquè no ens fiquem per darrera aquella vall? A la Gemma i a mi ens sembla perfecte. Objectiu? Difús...almenys arribar fins al llac del fons de la vall i a partir d'aquí el primer cim que sembli factible... Comencem a caminar ara pista ara sender, parem a esmorzar i xino-xano anem remuntant la vall. Sembla que al fons hi ha força neu per embarrancar-se més del compte i quan arribem al llac, després de passar per la cabanya de pastors, s'escolta "a veure si haurem fet 200 km per pujar només fins aquest llac". Mirem el mapa i ens fiquem cap a la coma amagada. Pujar directe el Cambre d'Ase des d'aquí sembla factible, però entre la neu espurnejada i la pendent que té, dubtem si això serà un PIC DE RUHLE 2...quan a mitja pendent es veia tot molt dret. Ens ho mirem bé i anem enfilant. Entre tots ens convencem que no, que això és més planer...però mentre diem això ja anem de quatre grapes grimpant per tot just començar!!!\nSuperem els 300 metes de desnivell, que al final són prou drets. No hi ha camí, algun indici de fites a baix, però que han desaparegut. Potser era més suau per l'esquerra (però hi havia neu). Nosaltres hem començat per l'esquerra per de seguida fer una diagonal a la dreta, encarant l'últim tros directe per l'aresta rocosa. Vaja, una altra encigalada! Només quan som dalt ens adonem que sí, que tenia pendent, de fet més que no pas la canal central del circ de Cambre d'Ase, que ara queda al nostra davant. Malgrat el dia de núvols alts, el sol traspúa entremig i deixa uns colors daurats, que junt amb el blanc de la neu, fan molt atractives les vistes. A cops sembla que el paisatge hagi estat plasmat a cops de pinzell, sobretot sota la Serra de les Esques, més amunt del Pic de l'Orri.\nFem els dos cims més propers a la canal i comencem a baixar, doncs el dinar espera al cotxe. La baixada és directe, però no tan ràpid com semblava. A les quatre i 10 en Joel i la Neus ja mengen espaguetis, la Gemma i jo esperem que el fogonet faci la seva feina. Potser ha estat l'últim cim del Pirineu aquesta temporada sense neu, o potser no, però com a mínim sí que esperem que la setmana vinent ja estigui tot ben blanc!!!\nescrit per Samuel a 19:34\nQuines fotos i llums tant guapes!! Aviam si en penjo alguna més tard ;-)\n30 de novembre de 2012 a les 10:16\nTot el mèrit de la llum, perquè les fotos són del mòbil, però és que hi havien uns colors genials!!!\n1 de desembre de 2012 a les 19:56\nCÓRRER X CÓRRER 2012\nGORGES, PRIORATS, ORGUES I MUSEUS


Va escriure la primera novel·la catalana que abordava amb duresa la vida dels heroïnòmans\nL'escriptor Miquel Creus ha mort aquest dijous a Berlín, on residia des de fa anys, a causa d'un càncer. Creus va publicar dos llibres de narrativa a finals de la dècada dels anys 80: Gaia...oh! Gaia! (La Magrana, 1987) i Òpera àcid (Edicions 62, 1989). Aquesta última va ser la primera novel·la catalana que va abordar la duresa de la vida dels heroïnòmans. Després de publicar-la, Creus va desaparèixer del panorama literari català.\nSi bé fa 30 anys Òpera àcid va passar força desapercebuda en el moment del seu llançament, l’editorial Males Herbes va reeditar-la el setembre passat i aquesta recuperació va situar-la de nou a primera línia del panorama literari català. Segons l’editorial, la resposta dels lectors i de la crítica va permetre el setembre passat “fer justícia per fi a una obra singular, genuïna i d’una força extraordinària”. Creus va debutar amb Gaia...oh! Gaia! quan La Magrana buscava nous títols per transformar-se com a segell. El llibre, publicat a la col·lecció Les Ales Esteses, parlava d’un triangle amorós i no feia referència a la droga. Va ser un debut que va passar discretament pel mercat literari català.\nDos anys després Creus va tornar a les llibreries amb Òpera àcid. A la novel·la, Creus s’aproxima a l’addicció d’una forma crua i alhora lírica. El llibre s’ambienta a una ciutat que podria ser Vic a la dècada dels 80 i està escrita de forma claustrofòbica. Òpera àcid trasllada al lector l’angúnia vital d’un home i una nena enganxats al cavall, com també la d’una dona que els vol salvar. “Qui s’acosti ara a aquest llibre hi trobarà una obra pertorbadora i contundent, plena d’una foscor existencial molt poc conreada en la nostra llengua. També hi trobarà un llibre trencador, que anhela una llibertat vital i creativa que, segons sembla, el protagonista només pot trobar en la dissolució –explicava Ramon Mas, un dels dos editors de Males Herbes i autor del pròleg de la novel·la, en una entrevista al setembre a l’ARA–. Potser és per aquest nihilisme galopant que en el seu moment el llibre no va ser entès, però crec que el lector català actual ja està acostumat a llegir llibres tant o més durs que aquest. A més, el fet que l’obra estigui escrita a la dècada dels 80, amb la plaga de l’heroïna de fons, li dona un valor extra”.\nDesaparegut des dels anys 90\nA l’hora de reeditar Òpera àcid, l’equip de Males Herbes va haver d’iniciar una recerca per trobar Miquel Creus. L’escriptor va desaparèixer als anys 90, però els responsables del segell van descobrir que vivia a Berlín. Al principi, Creus va respondre la proposta de l’editorial “lacònicament, amb agraïment però no exempt d’un cert escepticisme”, explica Mas, que afegeix que l’escriptor “feia l’efecte que li parlàvem d’alguna cosa que ja havia oblidat, o que havia viscut en una altra vida”. Finalment els editors van aconseguir quedar amb l’autor en un bar de Gràcia. “Van ser dues hores plenes de silencis incòmodes –admet l’editor–. En Miquel feia l’efecte d’un home que ha sobreviscut a diverses guerres, que ha vist coses que seríem incapaços de pair i a qui res no podia afectar excessivament”.


La Colla “El Campanà” veu insuficient la solució de l’Ajuntament al problema dels contenidors de Sant Pasqual | Colla ecologista-cultural "El Campanà"\n← Canvi climàtic i política nuclear\nPrograma d’activitats per als mesos d’hivern de 2011 →\nPosted on 24 gener 2011\tby Colla El Campanà\nDesprés de la denúncia de la Colla Ecologista-Cultural “El Campanà” sobre la situació dels\ncontenidors il·legals ubicats a la Partida del Canastell, en la zona del camí de sant Pasqual,\nl’Ajuntament de Crevillent ha instal·lat una tanca darrere dels contenidors de fem per tal d’intentar evitar que continuen sent utilitzats indegudament per part d’alguns veïns.\nEl Campanà valora positivament que l’Ajuntament haja pres mesures per reduir la contaminació de la zona, però pensa que aquesta solució resultarà insuficient a llarg termini. Efectivament, la tanca podrà dissuadir de llençar els residus de major grandària, tals com mobles o electrodomèstics, però no afronta el problema de l’espargiment de la brossa, que continuarà envolant-se per l’efecte del vent i escampant-se per tot arreu, suposant un perill d’incendi, contaminant els aqüífers i degradant l’indret, catalogat com a Mont d’Utilitat Pública.\nAquest problema, de fet, podria agreujar-se per la instal·lació de la tanca, ja que dificultarà la neteja i recollida de la brossa escampada.\nVista de la tanca instal·lada per l’ajuntament\nD’altra banda, la competència per a la gestió sobre Mont Públic recau en la Conselleria de Medi Ambient, i l’Ajuntament no pot gestionar aquestos espais de forma unilateral com ho ha estat fent fins ara. A més, alhora que manté de forma il·legal els contenidors al mateix lloc, eludeix la seua responsabilitat carregant-la totalment sobre els veïns que fan l’ús indegut del femer. Precisament, l’objectiu de la Regidoria de Brosses és evitar que això passe, fent servir les eines i els mitjans dels que disposa. Malauradament, l’estat del femer de sant Pasqual no és un cas aïllat\nactualment, on hi ha femers espontanis per tot arreu.\nAlgunes suggestions que proposa la Colla el Campanà són la instal·lació descentralitzada de Punts Verds per la població, ja que l’Ecoparc com a punt centralitzador no ha quallat del tot, i una campanya de conscienciació ciutadana per al bon ús d’aquests Punts Verds.\nAmb respecte als contenidors de sant Pasqual, la Colla el Campanà ha de dir que: primer, la tanca instal·lada per l’Ajuntament tan sols és acceptable com a mesura temporal e immediata. Segon, la nostra proposta segueix sent el crear un Punt Verd a l’antic dipòsit de vehicles com a solució a llarg termini, ja que es tracta d’un espai totalment cercat i actualment en desús; allí, a banda de contenidors d’orgànic, es poden habilitar d’altres de major grandària per a dipositar altres residus com mobles i electrodomèstics.\nAquesta entrada s'ha publicat en Brossa, Comunicats-Denúncies-Manifestos, Contenidors, Ecologia, Natura i etiquetada amb Ajuntament de Crevillent, Contenidors, Crevillent, Premsa, Serra de Crevillent. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nUna resposta a La Colla “El Campanà” veu insuficient la solució de l’Ajuntament al problema dels contenidors de Sant Pasqual


David Cirici imagina el desig amb el tacte d’un noi cec (Laura Serra)\nDavid Cirici imagina el desig amb el tacte d’un noi cec\n‘L’olor del desig’ fa reviure Picasso i se situa a la França dels 60\nAl final del primer capítol es revela l’element més significatiu i singular de la nova novel·la de Davi Cirici, L’olor del desig (Proa): el seu protagonista, l’adolescent André, és un noi cec. Però aquesta discapacitat no serà el tema central del llibre, ni tampoc cal imaginar un protagonista que inspiri compassió i pena, sinó que és una excusa literària per poder viure el món des d’una nova perspectiva, més “primària i simple”. “Un grau abans del nivell intel·lectual, m’interessa com percebo la realitat com a animal”, diu l’autor.\nDavid Cirici, professor i expublicitari, es veta aquí l’ús de l’univers visual, tan propi de la nostra època. Però la limitació d’un dels sentits fa florir els altres, així que a les pàgines de la novel·la guanyen terreny els sons i les olors i el tacte, com si calgués palpar el paisatge per entedre’n els contorns. “És una sensació similar a llegir El perfum de Süskind”, apunta l’editor Jordi Rourera. “És com quan tanquem els ulls per escoltar música. O quan apaguem la ràdio per aparcar -exemplifica Cirici-. Aquesta concentració dels sentits es dona. La novel·la explora què ens passa quan no hi veiem. Per als cecs de naixement no hi ha cap drama. No tenen una sensació de pèrdua”.\nMés enllà de l’originalitat del seu protagonista, la novel·la està marcada per tres personatges més: una mare pedagògicament avançada que va expandir el món del protagonista educant-lo com una persona no dependent; un amic confident que resulta ser Pablo Picasso, i una professora d’història amb qui manté una relació secreta (i edípica). Tant Picasso com Madame Lamy cauen rendits a la manera que té de veure el món, i també l’art, aquest noi tan especial, intel·ligent, curiós i innocentment seductor.\nDesprés d’aconseguir el premi Sant Jordi 2016 amb El setè àngel, Cirici va ensopegar amb aquesta novel·la quan va unir dos arguments que estava treballant, l’un sobre l’enamorament d’una alumna i un professor i l’altre una novel·la infantil d’un nen que preguntava a Picasso què és l’art. Cirici, que ja havia fet reviure Picasso i Miró a El lladre del Guernica (2015), va col·locar la història a la França de principis dels anys 60, en la breu etapa que Picasso va viure al castell de Vauvenarga (1959-61). És on està enterrat en la realitat i on se suposa que fa de jardiner el pare de l’André.\nTambé és una època en què les teories feministes de Simone de Beauvoir comencen a tenir prèdica. Cirici crea una professora rebel, infidel i feminista avant la lettre. “Aposto per la figura de la dona alliberada, moderna”, diu l’escriptor. La ceguesa del noi permet que s’acosti a la feminitat des dels sentits, sense valorar-ne la bellesa. Perquè com indica el títol, tota la novel·la gira entorn el desig, el tacte, el sexe, l’amor. Fins i tot un Picasso gairebé octogenari està obsessionat pel sexe i pinta dibuixos explícits: és l’època en què elabora variacions del Déjeuner sur l’herbe. Picasso també havia tractat el tema de la ceguesa en la seva obra. En la literatura, en canvi, hi ha pocs protagonistes cecs. David Cirici espera que L’olor del desig tingui una versió Braille gràcies a l’ONCE.


Onada Edicions publica ‘El somni trencat’, d’Andreu Caralt, la història de la Guerra Civil a Amposta – Vinaròs News\nOnada Edicions publica ‘El somni trencat’, d’Andreu Caralt, la història de la Guerra Civil a Amposta\nAMPOSTABENICARLÓDALT DEL SÉNIA 13 octubre, 2021 Vinaròs News\nONADA EDICIONS Onada Edicions ha publicat l’obra ‘El somni trencat. Amposta: revolució, guerra i exili’, obra de l’historiador i periodista ebrenc Andreu Caralt Giménez....\nOnada Edicions ha publicat l’obra ‘El somni trencat. Amposta: revolució, guerra i exili’, obra de l’historiador i periodista ebrenc Andreu Caralt Giménez. El títol és el resultat del segon Premi de Recerca Jordi Fontanet 2019 concedit a l’autor per l’Ajuntament d’Amposta per dur a terme una recerca sobre la Guerra Civil a la ciutat.\nL’obra pretén posar les bases d’una història global dels fets succeïts a la capital del Montsià entre 1936 i 1939, amb l’addenda imprescindible de la repressió franquista i un exili massiu a l’estranger. ‘El somni trencat’ aborda esdeveniments comuns a altres poblacions ebrenques com els bombardejos aeris, els combats terrestres en el marc de l’Ofensiva d’Aragó, l’arribada de refugiats de guerra i l’evacuació de la ciutat quan el riu Ebre és front de guerra, entre d’altres. Tanmateix, un darrer succés, la fortalesa del moviment anarquista, esdevé el principal tret identitari que converteix en única dins el marc català la Guerra Civil a Amposta.\nEl llibre aborda aquesta història de manera rigorosa, detallada i àgil. Per fer-ho possible, durant un any i mig l’autor ha consultat més d’una vintena d’arxius i ha explorat fonts hemerogràfiques i bibliogràfiques, a més de realitzar nombroses entrevistes a supervivents dels fets i informants amb disposició de dades valuoses.\nEn aquest sentit, ‘El somni trencat’ aporta recerca inèdita sobre l’exili dels ampostins, els represaliats pel franquisme, els combats terrestres per conquerir la ciutat, l’estada de corresponsals de guerra a la població, l’evacuació d’una colònia infantil amb nens ampostins fins a França i l’operació de la batalla de l’Ebre pel municipi el 25 de juliol de 1938, entre altres.\nEl volum incorpora 74 pàgines de llistats d’ampostins, ja sigui a l’exili, milicians, represaliats pel franquisme, morts en els atacs aeris o desapareguts durant el combat de la batalla de l’Ebre. La voluntat d’oferir aquesta informació és facilitar noves recerques en l’àmbit personal o en treballs de recerca d’estudiants.\nCaralt Giménez (El Vendrell, 1971) és Màster i Doctorand en Història Contemporània per la Universitat de Barcelona. Copropietari de l’empresa de serveis de memòria històrica Terra Enllà (www.terraenlla.com) , des de 2014 i periodista del Diari de Tarragona entre 1999 i 2018, entre d’altres. Ha publicat obres com ‘3669 Biberons. Història de l’Agrupació de Supervivents de la Lleva del biberó-41’ (Generalitat de Catalunya, 2017) i ‘La Guerra Civil a Almatret, cruïlla entre els fronts de l’Ebre i el Segre’ (Diputació de Lleida, 2020).


Riverdale finalment va centrar els seus personatges gai, lèsbic i bi: la recopilació de 'Bizzarodale' - Tv I Cinema | Gener 2021\nBizzarodale té una idea del que Riverdale hauria d'haver estat fent al llarg del temps ...\nRiverdale és un, si no, el drama adolescent més gran de tot el món ara mateix. Des de la seva primera difusió al CW el 2017, el xou ha captivat grans audiències internacionals. Des del seu brillant repartiment (de debò quin és el conjunt!) Fins a les seves línies argumentals completament salvatges (mai no serem per sobre dels nadons flotants !!), no hi ha sèries com Riverdale. No podem recordar com era la vida abans i no ho tindríem d’una altra manera.\nRiverdale ha d’aturar la reducció del seu públic LGBTQ +\nUna de les coses que fa Riverdale tan gran però són els seus caràcters LGBTQ +. Riverdale no seria el mateix sense Toni, Cheryl, Kevin, Moose i la resta de líders que van viure. Tot i això, malgrat això, Riverdale ha estat molt criticada per no donar als seus personatges prou temps de pantalla. Per sort, tot va canviar en l'episodi icònic d'aquesta setmana (6 de febrer): 'Bizzarodale'.\nPer què va ser tan innovador el 'Bizzarodale' Riverdale?\nRiverdale va centrar els seus personatges gai, lèsbic i bisexual en 'Bizzarodale'. Fotografia: El CW\nDesprés de gairebé ignorar els seus personatges LGBTQ + durant tota la temporada, 'Bizzarodale' finalment va posar Cheryl, Toni, Kevin i Moose al davant i al centre. En primer lloc, Kevin va demanar a Moose que anés com a data al casament de Tom i Sierra. Tot i això, Moose va declinar per por de sortir al seu pare. L’escena en moviment va actuar com un recordatori important que la sortida és diferent per a tothom. Ben fet, Riverdale.\nCheryl i Toni es van enfrontar llavors a algun drama escolar. Tots dos van obtenir la seva puntuació SAT, però Cheryl va descobrir que és poc probable que entrés a la seva escola de somnis, l'alma mater de la seva mare, Highsmith College. Això es deu al fet que l’escola va introduir una nova política a favor dels estudiants fora de la piscina d’antics alumnes. Bé en teoria, però, segons resulta, Penèlope va iniciar la política d’homofòbia a pesar de Cheryl. No puc amb ella.\nAleshores, per intentar ajudar a Kevin, Cheryl va sortir essencialment a Moose mitjançant l'intercomunicador a Riverdale High. Toni va insistir a Cheryl per ser tan insensible i li va recordar que va ser rebutjada pel seu propi oncle després de sortir. Aleshores, Kevin va dir a Moose que no podia seguir sortint amb algú a l’armari i que Moose hauria de sortir si anessin a estar junts. Duro però just.\nEn resposta, Moose va sortir al seu pare, que aparentment es va emportar bé, i ell i Kevin van tenir relacions sexuals al búnquer infame per celebrar-ho. Després van ser segrestats pel rei Gàrgola. Tot i això, Cheryl i la resta dels nostres herois Riverdale els van salvar. Va resultar que el pare de Moose pretenia ser el Rei Gàrgola per espantar Koose. Una veritat Riverdale moment.\nTanmateix, no estava fora d’homofòbia. D'adolescent, el pare de Moose es va sentir atret pel pare de Kevin Tom i va ser enviat a The Sisters of Quiet Mercy per culpa d'això. Va espantar Kevin i Moose per gelosia. Una figura de pare complexa, però encara amb escombraries. Moose va decidir traslladar-se a Glendale per viure amb la seva tia i va acabar les coses amb Kevin. Els nostres cors.\nMentrestant, Cheryl i Toni van posar fi a la nova política del Highsmith College exposant als shenanigans del prostíbul de Penèlope a la directora i Cheryl, confiada en les seves possibilitats d'entrar-hi, va organitzar una entrevista per a Toni. Oh, i Cheryl també va formar una nova colla de noies per a Toni que Toni va nomenar Pretty Poisons. Sí. Aquest nom és un desastre.\nEviteu algunes opcions de personatges estranys (per què Cheryl sortiria a algú quan la seva pròpia mare fos homòfoba?), L'episodi va ser un triomf. Va demostrar com de talentós Madeline Petsch, Vanessa Morgan, Casey Cott i Cody Kearsly, tot i que posen les narracions LGBTQ + al centre de diferents i interessants maneres que encara rarament es veuen a la televisió actuals.\nEn lloc només de sortir d'una narració, Bizzarodale n'ha presentat diverses. No només això, sinó que també hem pogut veure quatre personatges LGBTQ + molt diferents, tots prosperen i resulten desordenats i complicats de maneres que no només giren al voltant de la sexualitat. I això ni tan sols s’endinsa en el desenvolupament de personatges que ja feia temps que Josie i Reggie van tenir. Icones.\nTot l'episodi va servir de recordatori perquè aquests personatges haurien de ser al capdavant Riverdale al costat d'Archie, Betty, Jughead i Verónica. Les seves històries no haurien de canviar-se en un episodi ni descuidar-se durant tota la temporada, sinó entrellaçar-se en el teixit propi Riverdale. No és estrany per què els fans han reaccionat tan positivament a l'episodi.\nLa representació és important. Ajuda a normalitzar les minories i a donar-los veu i plataforma. Tanmateix, la representació no és només el cas de tenir un repartiment divers. La representació està centrant els diferents membres del repartiment i donant-los interessants arcs de caràcter. Bizzarodale va fer això. Aquí teniu l'esperança que no en sigui un.


Com triar un aspirador per a una casa o apartament\nEls aspiradors del tipus de rentat no només poden netejar les habitacions de la pols, sinó que també netegen completament els terres. Al cap i a la fi, s’afegeixen a l’aigua agents de neteja eficaços que aporten un mínim d’escuma per a la seva neteja. I un dispositiu similar pot eliminar fàcilment les deixalles humides, que un aspirador normal no pot fer front. Impressionada per tots aquests avantatges, una persona està preparada per anar a comprar. Sovint una cosa l’atura: no sap triar un aspirador. Per ajudar els que hi ha a la cruïlla de camins: aquest article.\nCaracterístiques i principi de funcionament dels rentadors aspiradors\nPotència de succió i consum d’energia: és important no confondre’s\nCapacitat del dipòsit d’aigua\nQuè necessiteu saber sobre sistemes de filtració de pols\nTubs de ventosa, mànegues, quadre de comandament\nQuins brocs es necessiten per a la neteja\nCaracterístiques del soroll\nAlguns consells addicionals\nEl principi de funcionament per a tots els dispositius amb funció de rentat és el mateix. Tenen un recipient especial on s’aboca aigua neta i detergent. En mode polvoritzador, flueix per la mànega fins a la boquilla a pressió, distribuïda per tota la seva superfície i mullant el terra. A continuació, sota la influència de l’aire poc freqüent, recollit de la superfície del sòl, el líquid brut surt pels canals de brutícia del segon dipòsit per a l’aigua bruta.\n1. Solució de detergent net. 2. Polvoritzador. 3. Aspersió de la solució de neteja. 4. Aspiració de brutícia. 5. La brutícia recollida es trasllada a un contenidor especial. 6. La direcció del moviment del pinzell.\nDesprés del funcionament d’un aspirador, tota la superfície del sòl queda igualment neta, no hi ha taques ni taques enlloc. Aquesta qualitat de neteja es pot aconseguir a causa del subministrament constant d’aigua neta. Linòleum rentat, rajola i laminat s’assequen gairebé a l’instant. Després d'un parell de minuts pel terra net, ja podeu caminar amb seguretat. En principi, un sòl dur es neteja amb una fregona regular. Però per netejar i refrescar la catifa, retornant-la a colors vius, només pot fer un aspirador de rentat.\nAquests aparells que poden netejar el sòl es poden distingir en una classe diferent. Aquests, com els aspiradores habituals, poden assecar-se netejats de manera eficient. Tanmateix, si cal, sempre podeu activar el mode de neteja en humit, que permet no només rentar el sòl, sinó també recollir les escombraries humides.\nQuan convé fer servir un aspirador de rentat\nPer a necessitats quotidianes, especialment en un petit apartament, no és gaire convenient utilitzar un aspirador de rentat. És força voluminós i requereix molt d’espai d’emmagatzematge, té pes tangible i no és capaç de conduir a tot arreu. I després de netejar s’haurà de desmuntar en peces que necessitin rentar i assecar. Hi ha molt de temps per això, de manera que els propietaris de les habitacions petites han de mirar millor les aspiradores habituals.\nPerò és bo utilitzar les unitats de rentat en aquells apartaments o cases on la zona per netejar és prou gran. També seran útils per als propietaris d’animals de companyia: un aspirador recollirà cèlebrement llana, fins i tot humida. I per a aquells que prefereixin cobrir el terra amb catifes esponjoses, també estaria bé aconseguir un dispositiu similar. El millor de tot és afrontar la neteja general, processant ràpidament grans àrees. Tot i així, alguns propietaris d’apartaments grans estan encantats d’utilitzar aspiradores fins i tot per a la neteja freqüent.\nEls revestiments ideals per a aquests electrodomèstics són rajoles ceràmiques o terres de pedra. També és convenient utilitzar-los en catifes, on la base és de làtex prim. El linòleum i un laminat resistent a la humitat són dues superfícies més adequades per al tractament en humit. Però el parquet, les catifes a base de jute natural, les catifes amb base de materials d’escuma no els agrada aquest tractament.També haureu d’estalviar mobles que tinguin por de la humitat.\nPer assegurar-vos que està satisfet amb la qualitat de l’aspirador, la potència d’aspiració mínima acceptable de l’aspirador és de 300 watts. I quan haureu d’eliminar-lo molt ràpidament, mitjançant diversos filtres, necessitareu un agregat amb una potència de succió més elevada: de 400 watts. Més és possible: les accions mai no faran mal. Tot i que el dispositiu rarament s’encendrà a la màxima potència, però en càrregues elevades definitivament no fallarà, és a dir, hi haurà un factor de seguretat redistribuït. Cal recordar que és la potència de succió que és el paràmetre determinant a l’hora d’escollir un aspirador. No ho confongueu amb el consum d’energia indicat al passaport.\nAquests són els propers trucs dels venedors: els fabricants d’aspiradores, que intenten atreure clients, operen amb nombres en milers de vats (1000, 2000, 2500). Tanmateix, aquí parlem de consum d’energia, l’increment del qual condueix a un augment del consum d’energia. I el rendiment està afectat pel poder de succió. El millor aspirador de rentat aconsegueix només 900 watts. Al mateix temps, pot consumir molta menys electricitat que els models xinesos barats, suposadament “super potents”.\nLes característiques poden indicar tant la mitjana (nominal) com el valor màxim de la potència consumida i la potència de succió. El màxim supera el valor nominal del percentatge en 15-30. Normalment, només es pot aconseguir quan l’aspirador s’encén i, fins i tot, si les condicions de treball són idònies. Per tant, és millor centrar-se en una potència mitjana. Quan decidiu en una botiga quin rentador aspirador escollir, compareu els valors de potència mitjana i màxima dels models que més us agradi. Això ajudarà a determinar l’elecció específica.\nAquest és potser un dels detalls més importants que cal parar atenció a l’hora de triar un dispositiu. Si la vostra casa té una o dues habitacions, aleshores podeu agafar un model amb un dipòsit de 2 a 4 litres. Un apartament de tres habitacions requerirà un dipòsit més gran - de 4 a 5 litres. Una neteja gran amb una gran superfície es netejarà convenientment amb un aspirador de rentat amb un dipòsit de 8 a 10 litres. En cas contrari, haurà de córrer constantment per l’aigua, canviant-la. Això és força molest, al cap i a la fi, quan es substitueix l’aigua, s’ha de desmuntar l’aspirador cada vegada. És millor comprar un model amb paràmetres corresponents a la zona netejada.\nNo hem esmentat el segon dipòsit, que recull l'aigua bruta. El fet és que el seu volum a l’hora d’escollir un aspirador no és necessari. Per regla general, depèn del volum del dipòsit d’aigua neta.\nUn cop al dipòsit amb aigua, la mousse s’humiteja, fa més pes i s’instal·la a la part inferior. Però no tots, del 5 al 10% de les partícules de pols lleugeres eviten aquesta sort. Les bombolles d’aire els rescaten, dins dels quals apareixen. Arribant amb aquestes bombolles a la superfície, la pols fina queda seca i il·lesa. Però al seu davant hi ha filtres fins (igual que en aspiradores de tipus sec). Solen ser filtres AFS, S o HEPA. Ells s’ocupen millor de la tasca d’un dispositiu amb aquafiltres.\nCaptenen perfectament grans partícules de brutícia i pols que s’enfonsen a l’aigua. Gràcies a això, es neteja l’aire que entra a l’habitació. Tot i això, fins i tot l’aqüífer no és omnipotent, i passa de l’1,5 al 2% de pols fina. Els filtres HEPA i S fina de carbó l’ajuden a “agafar-se”. Serveixen com a mínim un any (alguns models - diversos anys) i només requereixen un rentat periòdic sota aigua corrent. Segons EN 1822, els filtres HEPA utilitzats capturen el 99,5% de les partícules de 6 micres de mida. Els filtres S segons DIN 24184 eliminen les partícules de pols de 3 micres de mida, és a dir, el 99,7% dels contaminants.\nAnalitzem amb més detall les classes de filtres HEPA, l'eficàcia dels quals es determina normalment segons la norma EN 1822.\nEls filtres següents estan disponibles:\nNom del filtre i etiquetatge\nEl percentatge de partícules eliminades,%\nDiversos models de rentadores aspiradores en el disseny tenen un separador que pot atrapar petites partícules de pols. Al cap i a la fi, tal com recordem, s’amaguen a les bombolles d’aire. El separador corregeix aquest inconvenient: quan gira ràpidament, es forma una suspensió superficial d’aigua, conservant fins i tot partícules de pols microscòpiques. L’eficàcia de purificació de l’aire augmenta fins al 99,97%.\nAbans de comprar el model que us interessa, assegureu-vos de preguntar-vos quin sistema de filtratge hi ha instal·lat, especialment per a persones que pateixen al·lèrgia.\nLes aspiradores modernes estan equipades amb tubs telescòpics. Són còmodes perquè són fàcilment regulables, per tant són adequats per a una persona de qualsevol alçada.\nEls models "avançats" tenen un tauler de control al mànec, és molt convenient.\nSegons el mètode de connexió amb l’electrònica de l’aspirador mateix, són de tres tipus:\nMètode 1 - Gestió de tipus filferro. Els cables s’encaminen a l’interior de la mànega, connectant l’aspirador i el seu mànec. Aquesta és l’opció més pressupostària, que s’utilitza força sovint. Té un punt negatiu: els fils fan que la mànega sigui més pesada.\nMètode 2 - control d’infrarojos. Aquí, el principi de funcionament és el mateix que el d’un comandament a distància de televisió. Sense cables, només cal introduir dues bateries al comandament. Però de vegades el senyal no arriba a l’aspirador, quedant sobre un obstacle. Pot ser, per exemple, un sofà o un armari.\nMètode 3 - control de ràdio. Aquest mètode és convenient, eficient i lliure d’errors. És temptador triar un aspirador per al vostre habitatge en un radiocontrol, però hi ha molt pocs models d’aquest tipus. I són cares.\nEls tubs aspiradors poden ser d’acer, alumini o plàstic. Aquests últims són més barats que la resta, però no són tan durables. Els més fiables i forts són els tubs d’acer. És molt convenient utilitzar tubs plegables de tipus telescòpic, però tenen un inconvenient important: les juntes soltes gradualment comencen a passar aigua. Podeu, per descomptat, utilitzar tubs llargs i sòlids, però no són gaire convenients d'utilitzar.\nTípicament, un aspirador en un conjunt d'aquests broquets de cinc a set. Es tracta d’un dispositiu de neteja en sec, amb modes “sòl” i “moqueta”, així com broquets per rentar el sòl, netejar mobles i processar vidres. De vegades hi ha un èmbol.\nLa neteja en humit es fa generalment amb la broqueta principal dissenyada per a la neteja de catifes. Per rentar el sòl dur, s’hi posa un adaptador especial. Fins i tot per a la neteja en humit, utilitzeu un broquet per a la neteja de mobles entapissats i avions petits, així com un raspall per a superfícies dures.\nLa neteja en sec comporta la presència d’un raspall universal, en el qual es pot ajustar l’alçada de la pila. És adequat per a qualsevol tipus de superfície. Un petit raspall permetrà arribar a llocs de difícil accés i es neteja el mobiliari amb un broquet ranurat.\nEn general, l’elecció de broquets i accessoris és molt gran, però tot depèn dels fabricants. Cadascun d’ells, competint entre ells, crea les seves pròpies adaptacions o millora les d’antigues. No hi ha manera de descriure-les totes, però algunes d'elles val la pena prestar atenció.\nVAX subministra les seves aspiradores amb un raspall especial antiestàtic, convenient per netejar un monitor d’ordinador, teclat o pantalla de televisió. I el broquet del pistó ajudarà a la aspiradora THOMAS fins i tot a netejar ràpidament l’aigüera. ROWENTA fabrica electrodomèstics. Així doncs, el broquet Swip elimina fàcilment la pols de les fulles i dels teclats, i la tovera Wip feta amb escuma suau no danya el mobiliari polit ni la pantalla del televisor. Aquest fabricant també es va ocupar de les catifes amb mobles entapissats, havent preparat un raspall turbo per a ells.\nEl broquet per a recobriments durs compta amb una tira especial de raspall que es pot utilitzar per subjugar un sòl brut. Treballar amb ell és una reminiscència de rentar el terra amb una fregona, però resulta més eficient.Al cap i a la fi, l’aigua neta s’ofereix constantment i l’aigua bruta és aspirada a un dipòsit especial. Val la pena elogiar el broquet de l’empresa PHILIPS, que netejarà la brutícia que s’ha assecat al terra i rentarà bé el sòl alhora, i recollirà tota l’aigua bruta a la gota. Al mateix temps, té un consum molt econòmic d’aigua neta.\nSi necessiteu rentar els vidres de la finestra, us són útils els broquets de les finestres realitzats per ROWENTA i PHILIPS. Les empreses DELONGHI i LG van anar per un altre camí, per a aquest cas produeixen rodets de broques. D’una banda, tenen una esponja que humiteja el vidre i, de l’altra, un rascador de goma que elimina la brutícia. D’aquesta manera, podeu rentar miralls i diversos revestiments ceràmics.\nPer decidir quin aspirador triar per a una casa o apartament, cal navegar per les mides dels diferents models. Les unitats de rentat són d’execució horitzontal i vertical. L’última opció és un clàssic. Aquests models són produïts per ROWENTA, DELONGHI, THOMAS, VAX. I el primer aspirador de rentat va ser exactament vertical. Aquest dispositiu sembla una galleda equipada amb control automàtic. El seu cos sembla un cilindre o un trapezi, i un motor està situat per sobre dels dipòsits d'aigua. Un aspirador cilíndric és més pesat i gran, els seus dipòsits d'aigua són més capaços. Aquests professionals l'utilitzen dispositius, són adequats per a un gran apartament o casa.\nSi no us agrada el voluminós model vertical (o potser simplement no hi ha lloc per posar-lo), podeu comprar un aspirador més compacte. A l'exterior, és molt similar al seu germà petit - un dispositiu de neteja en sec. El seu elegant disseny s’ajusta bé a l’estil dels apartaments moderns i la seva bona maniobrabilitat permet utilitzar-lo fins i tot en habitacions petites.\nCada vegada després de la feina, s’ha de desmuntar i rentar l’aspirador, de manera que els fabricants s’esforcen perquè el muntatge i el desmuntatge siguin senzills i ràpids. Si tot està ordenat racionalment i correctament, aquest procés no trigarà més de 15 minuts. I aquells models en els quals es troben les peces incomodament han de desmuntar i muntar durant molt de temps.\nEn aquest sentit, depèn molt de la ubicació dels dipòsits d'aigua. Per exemple, VAX té un dipòsit d’aigua neta a la part superior i un dipòsit de líquids de residus a sota. Per drenar-lo, heu de retirar el dipòsit superior: és llarg i no massa convenient.\nPerò el disseny utilitzat sovint "tanc en dipòsit" és bastant senzill d'utilitzar. Aquí, la part inferior de l'habitatge també serveix de contenidor per a l'aigua bruta. Té un dipòsit extraïble amb aigua i xampú per netejar. Per alimentar-lo, cal obrir els panys laterals i retirar el dipòsit. THOMAS i KARCHER produeixen models verticals en aquesta versió.\nROWENTA ha desenvolupat un disseny lleugerament diferent: un dipòsit d’una sola peça format per dos cilindres inserits l’un a l’altre. El cilindre interior per a aigua neta es pot omplir diverses vegades, i després abocar aigua bruta. Amb una gran quantitat de treball, això és molt convenient. I si netegeu una habitació petita, n'hi ha prou amb una porció d'aigua neta i xampú.\nLes unitats de rentat no són més “fortes” que les aspiradores habituals. Si el dispositiu està fet de bona fe i els detalls són d’alta qualitat, no farà gaire soroll. Els models de marques conegudes tenen un nivell de soroll no superior als 60-65 decibels. Aquesta xifra és inferior a una rentadora. Tanmateix, el funcionament a curt termini de les aspiradores fa que el seu nivell de soroll no sigui tan paràmetre significatiu.\nCalculeu l'abast de la unitat afegint la longitud de la mànega, el tub amb un raspall, un cordó i el cos. Hauria de resultar com a mínim 7 metres. La funció automàtica del cordó és una funció necessària. Un rodatge massa brusc és inacceptable, carregat de ferides.\nSi el sobreescalfament s'ha de fer apagar automàticament el motor. També es necessita una protecció contra sobrecàrregues. En molts models serveix una funció d'inici suau.\nEls aspiradors d’un tipus de rentat poden fer una casa molt més neta. És especialment útil utilitzar-les on viuen al·lèrgies i pacients pulmonars.\nAra, després d’haver estudiat la teoria, ja ho sabeu com triar un aspirador de rentat segons les característiques tècniques i les seves necessitats. Podeu procedir a la pràctica amb seguretat.


Política de privacitat – Marina Tena\nLa present Política de Privacitat estableix els termes en què Marina Tena fa servir i protegeix la informació que és proporcionada pels seus usuaris a l’hora d’utilitzar el seu lloc web. Aquesta companyia està compromesa amb la seguretat de les dades dels seus usuaris. Quan li demanem omplir els camps d’informació personal amb la qual vostè pugui ser identificat, ho fem assegurant que només es farà servir d’acord amb els termes d’aquest document. No obstant això aquesta política de privacitat pot canviar amb el temps o ser actualitzada pel que li recomanem i emfatitzem revisar contínuament aquesta pàgina per assegurar-se que està d’acord amb aquests canvis.\nInformació que es recollida\nMarina Tena està altament compromès per complir amb el compromís de mantenir la seva informació segura. Fem servir els sistemes més avançats i els actualitzem constantment per assegurar-nos que no hi hagi cap accés no autoritzat.\nMarina Tena Es reserva el dret de canviar els termes de la present Política de Privacitat en qualsevol moment.


La Cova del Tabac es convetirà en ruta turística per conèixer les pintures rupestres de l'interior i l'entorn - Diari de Girona\nÉs una de les més visitades de Catalunya i es troba als voltants de la presa de Camarasa (Noguera)\nacn 13.08.2018 | 00:24\nL'interior de la Cova amb arqueòlegs del Campus UAB treballant. acn\nL'interior de la Cova amb arqueòlegs del Campus UAB treballant.\nEl recorregut de 2,2 quilòmetres que separa la presa de Camarasa (Noguera) de la Cova del Tabac, situada a uns vint metres d'alçada, serà una ruta turística a partir de la tardor. L'Espai Orígens posarà a disposició dels senderistes unes tauletes que es podran endur durant el recorregut i que els ajudaran a descobrir l'entorn i la seva història. La ruta, segons va explicar el catedràtic de prehistòria de la UAB, Rafael Mora, ja és una de les més visitades de Catalunya i ara es pretén donar a conèixer tant el recorregut com els treballs arqueològics que es fan aquests dies a l'interior de la cavitat. La Cova, a més, té pintures rupestres que són Patrimoni de la Humanitat i volen protegir-les per evitar desperfectes i agressions. És per això que, a partir del setembre, quan està previst que acabin els treballs arqueològics, es tanqui la cova per controlar l'accés. A partir de llavors, caldrà comunicar a l'Espai Orígens la intenció de visitar la Cova del Tabac i un guia acompanyarà els senderistes que ho desitgin i els obrirà la porta que protegirà la cova. A més, amb aquest projecte turístic que impulsen els investigadors del UAB, el departament de Cultura de la Generalitat i l'Ajuntament de Camarasa, es podran visualitzar les pintures rupestres amb una aplicació de realitat augmentada.\nHistòries per conèixer la Cova\nEls visitants podran agafar les tauletes a l'Espai Orígens abans d'arribar a la presa de Camarasa, on comença la ruta, un material que els permetrà conèixer la Cova a través de «petites històries» va explicar Mora. Una d'elles serà la de l'enginyer Lluis Maria Vidal, que va treballar a l'embassament. «El seu testimoni explicarà com va viure ell la cova i com hi pujava». També hi haurà la d'una pastora, perquè en el camí de pujada, s'explica que la ramaderia hi era present a la muntanya. I un cop s'arriba a la Cova, «es trobaran fòssils marins» amb els quals es podrà entendre la formació del paisatge no només de Tabac sinó també del Pre-Pirineu, va apuntar Mora. Per la seva banda, Susana Vega, directora de l'excavació,va explicar que les tauletes mostraran als visitants imatges antigues dels enginyers que treballaven al pantà, i fins i tot, la visita del rei Alfons XIII a les instal·lacions i la vaga de la Canadenca, que diu, troba el seu origen a la presa de Camarasa. A més, la ruta també explicarà els elements del paisatge com el canvi de vegetació amb el pas dels anys.\nVega va destacar que a l'inici de la ruta s'explicarà també la importància del moviment social que va suposar la construcció de l'embassament de Camarasa per l'entorn. «El poble va créixer tenint en compte que al pantà hi treballaven 3.000 persones. Van créixer els comerços i es va fer la carretera de Lleida a Balaguer», va constatar. L'excursió des de la pressa fins a l'entrada de la Cova es podrà seguir fent lliurement, però per visitar l'interior de la Cova del Tabac caldrà contactar amb l'Espai Orígens.


A Menorca entre versos i Marsillach | TASCA Projectes d'animació sociocultural\nPàgina d'inici · Actualitat TASCA · A Menorca entre versos i Marsillach\nDesprés de passar per 22 ciutats de tot l’estat espanyol, l’espectacle ‘Entre versos i Marsillach’ ha passat per primer cop per Menorca, de la mà de les persones grans voluntàries dels EspaiCaixa de Ciutadella i Es Mercadal. Un espectacle en homenatge a Adolfo Marsillach en què la gent gran és protagonista de tot un procés que va des de la formació i l’assaig fins a l’escenari, per recitar, de manera teatralitzada, versos del Segle d’Or Espanyol. El projecte és una iniciativa de la Fundació Bancària “la Caixa” i la companyia Varela Produccions, de Blanca Marsillach, per acostar les arts escèniques a les persones grans.\nEls i les participants d’aquesta iniciativa valoren molt positivament l’experiència, no només per les sensacions sobre l’escenari sinó per haver tingut l’oportunitat de viure en primera persona el procés teatral professional i tot el que passa darrere els telons perquè un espectacle arribi al públic.\nEl projecte té com a objectiu la integració de les persones grans en les arts escèniques i potenciar les seves habilitats i autoestima, fent arribar a aquest col·lectiu els beneficis de la interpretació i les possibilitats d’expressió que ofereixen el teatre i la poesia. TASCA ha estat responsable de la cerca i l’acompanyament de les persones grans participants per a aquesta experiència, així com dels aspectes logístics de l’acte. Així, hem pogut tornar a col·laborar en aquest interessant projecte després de les experiències en anteriors edicions a Barcelona, Girona i Lleida.


Suspenen el Programa Vacances en Pau dels nens sahrauís d'aquest estiu pel coronavirus - Diari de Girona\nSuspenen el Programa Vacances en Pau dels nens sahrauís d'aquest estiu pel coronavirus\nEl Front Polisario buscarà "un programa alternatiu" per a les criatures que cada any viatgen a Espanya\neuropa press madrid 07.04.2020 | 12:29\nFesta de rebuda dels nens sahrauís a Girona, foto d'arxiu Aniol Resclosa\nFesta de rebuda dels nens sahrauís a Girona, foto d'arxiu\nLa Comissió Nacional Sahrauí ha suspès per a l'estiu de 2020 el Programa 'Vacances en Pau' a causa de la pandèmia provocada pel coronavirus COVID-19. Cada any viatgen a Espanya centenars de nens sahrauís a través d'aquest programa. Així ho ha traslladat la Delegació Sahrauí per a Espanya al moviment solidari amb el poble sahrauí a Espanya.\n"La situació actual ens exhorta a prendre la decisió de suspendre el programa Vacances en Pau per a l'estiu de 2020, però per molt dolorosa que pogués resultar, a parer nostre, és la millor opció per la qual podem decantar-nos en aquestes circumstàncies excepcionals que travessa el món", informa la Comissió en un comunicat.\nA més, puntualitza que el Front Polisario buscarà "un programa alternatiu variat que satisfaci les diverses necessitats educatives, culturals, esportives i recreatives" dels nens sahrauís per a aquest estiu.\nLa decisió s'ha pres, segons precisen, després d'avaluar l'evolució dels esdeveniments "a causa de la ràpida i àmplia propagació de la pandèmia del coronavirus COVID-19" i "tenint en compte les consultes realitzades per diversos socis".\nLa Comissió Nacional Sahrauí subratlla que el Programa Vacances en Pau "ha contribuït de manera eficaç i palpable a alleujar el sofriment de milers de nenes i nens sahrauís".\nA més, assegura que "ara per ara, el poble sahrauí se sent fort, cohesionat, unit i decidit a assolir els nobles objectius pels quals tant s'ha sacrificat". Al mateix temps, mostren la seva solidaritat amb tots els pobles del món en la seva lluita contra la pandèmia.


Katalanische Bücher | Libromania - Ihre Spezialisten für romanische Literatur\nKatalanische Bücher 16 Ergebnisse.\nPremi Sant Jordi 2018Un escriptor famós descobreix que el llibre més venut del dia de Sant Jordi és la seva autobiografia. Però ell no l'ha escrit, tot i que el seu nom apareix a la coberta. Qui l'ha suplantat? Per què? I què hi diu? Quins secrets revelarà?Jordi Cabré ens proposa un joc de miralls que enfronta un escriptor d'èxit amb una vida personal anodina amb el seu reflex, ...\nEls llegums són una immensa font de nutrients i aporten grandíssims beneficis per a la salut. La cuina dels llegums presenta duescentes receptes molt variades perquè puguis descobrir tota la seva versatilitat.\nGier, Kerstin (D)\nAnar-se'n al passat quan t'acabes d'enamorar potser no és una bona idea. Això és el que pensa la Gwendolyn, de 16 anys, que acaba de descobrir que pot viatjar en el temps. Al capdavall, en Gideon i ella tenen molts altres problemes. Per exemple, salvar el món. O aprendre a ballar el minuet (cap de les dues coses no és gens senzilla!). Quan en Gideon, a més, comença a comportar-se de manera enigmàtica, la Gwendolyn té clar que ha de dominar def...\nCabré, Jaume (España)\nSi la botiga d’antiguitats de la família és tot un univers per al petit Adrià, el despatx del seu pare és el centre d’aquest univers, i el tresor més preuat de tots és un magnífic violí del segle XVIII al voltant del qual giren moltes històries d’aquesta novel·la de novel·les. Jo confesso és una llarga carta d’amor d’algú que ha hagut de jugar sol durant molts anys, entre llibres vells i secrets inconfessats, d’algú que ha estimat de manera in...\nDocument escrit i sonor fruit d'un treball de camp sobre la música popular catal ana de tradició oral amb la comarca del Bages com a territori explorat i objecte d'estudi. Es compon d'un DVD, un doble CD i un llibre. En el DVD s'hi troben im atges filmades de balls diversos ordenats de dues maneres diferents: pel seu con tingut o tipologia i per la seva trajectòria geogràfica. En el doble CD es poden escoltar documents procedents de la tradici...\nBarbal, María (España)\nCàmfora és una història d'amor i desamors, de gelosies i d'enveges, de tendreses i de dolor, contada per la mà mestra de Maria Barbal.\nLa construcción literaria de Barcelona\nMargarida Casacuberta, Marina Gustà\nCol·laboradors Jaume Aulet, Rosa Cabré, Maria Campillo, Margarida Casacuberta, Enric Cassany, Jordi Castellanos, Francisco J. Díaz de Castro, Jordi Foguet i Boreu, Julià Guillamon, Marina Gustà, Eulàlia Pérez-Vallverdú, Albert Quintana, Neus Real, Núria Santamaria\nWalser, Robert (CH)\nEm sento com una pedra amuntegada en una tartera. Si algú o alguna cosa encerta a moure-la, cauré amb les altres rodolant cap avall, si res no s’atansa, m’estaré quieta aquí dies i dies.... La Conxa es veu així quan empresonen el seu marit al final de la Guerra Civil. D’adolescent, ella va haver de deixar la família en un poble del Pallars per viure amb la de la seva tia i, d’aquesta manera, ajudar-la en una altra població de la mateixa comarc...\nEl dolor i les adversitats assetgen una família de set dones. Mencia, Lia, Flàvia, Helena, Agnès, Bea i Irene pateixen, estimen, ploren i riuen. Però, sobretot, s’afermen amb valor i decisió a la vida. Text de contraportadaSumides en la solitud i la indefensió, mares i filles tenen en l’àvia Mencia el seu puntal. Malgrat la seva vellesa, aquesta carismàtica dona les insta a ajudar-se entre si i a no doblegar-se. Les sev...\nRodoreda, M. / Sales, J.


Al Ribera ja donem la benvinguda al Nadal!\nInici » Actualitat » Notícies » Al Ribera ja donem la benvinguda al Nadal!\nEnribera't amb el bombo al circ, les receptes festives, l'artesania i diferents propostes virtuals\ndimecres, 16 desembre, 2020 - 11:00\nS’apropen els dies més familiars i màgics de l’any i al Centre Cívic Sant Jordi-Ribera Baixa no podem estar més encantades d'oferir diferents propostes per gaudir el Nadal al Centre Cívic i a casa!\nAquest cap de setmana vam realitzar la primera activitat nadalenca per escalfar motors: vam aprendre a crear adorns tecnològics en família al Klub Infantil Tecnològic, i ens ho vam passar d'allò més bé!\nAquesta setmana acollim un any més, el pessebre de l'artesà pratenc Josep Peraire. A partir del 16 de desembre es podrà visitar el pessebre al hall del Centre Cívic, on haureu de buscar la nova incorporació d'aquest any! A més, aquest Nadal us animem a embolicar els vostres regals d'una manera artesana i sostenible, i per això presentem el taller virtual "Embolcalls sostenibles: tècnica Furoshiki" el proper divendres 18 de desembre. Trobareu el vídeo explicatiu al web i xarxes socials del Ribera, i posteriorment organitzarem una trobada amb la tallerista per tal que es pugui aprofundir en el tema i resoldre dubtes conjuntament. I per acabar la setmana, el diumenge 20 de desembre convidem a totes les entitats, grups i persones que formen part de la comunitat del Ribera a compartir una trobada virtual de bingo i riures per tancar l'any amb alegria!\nCom sempre, des del Ribera donem Bombo al Circ i oferim durant les festes diferents propostes virtuals i presencials. D'una banda, un excèntric director de circ i la seva ajudant ens convidaran a gaudir del circ des de casa cada dilluns, participant dels seus reptes i tallers que podreu trobar al nostre web i xarxes socials a partir del dilluns 21 de desembre. També podreu experimentar amb la màgia amb el taller del Mag Ferbuch, que us mostrarà els seus trucs més ben guardats, i us convidarà a gaudir del seu espectacle en directe i des de casa. Podeu fer la vostra inscripció al Taller de Màgia fins al 23 de desembre a online.elprat.cat.\nAquest dissabte presentem el cicle d'espectacles familiars amb una proposta plena de bona música, humor i acrobàcies: Saltimbanqui: Total Glamour! Les entrades estan exhaurides, però encara us podreu apuntar al següent espectacle del cicle: Saltimbanqui: Mad Magic Stories! Recuperem aquesta proposta màgica i divertida que es va haver de suspendre a l'octubre, el dissabte 2 de gener a les 18 h, i les entrades es podran reservar a partir del dilluns 28 de desembre a elprat.koobin.cat.\nLa comunitat gastronòmica del Ribera també se suma a celebrar les festivitats, compartint receptes des de La Cuina del Ribera. L'IFE de l'Institut Les Salines, en Juan Antonio de La Cocina de Mi Vecina, en Pepe i en Pedro de l'AVV Sant Jordi-Ribera Baixa, la Maria Elenea d'ASCA i la Martina de la Casa Extremadura ens mostraran els seus plats estrella per a àpats festius. Trobareu els vídeos al nostre web i les nostres xarxes socials, a partir del dimarts 22 de desembre.\nPer últim, el projecte Felicita la Veïna continua amb les creacions de postals de la mà del grup d'artesanes ScrapPrat. A més de felicitar el veïnat, han preparat kits d'scrap per a les residències del barri, i també comptem amb la participació d'escoles i serveis del territori, per aconseguir entre totes un Nadal ple d'Scrapbooking!


Fridays For Future aconsegueix un compromís dels partits polítics de les Corts per a actuar contra el canvi climàtic - À Punt\nFridays For Future aconsegueix un compromís dels partits polítics de les Corts per a actuar contra el canvi climàtic\nTotes les formacions, amb l'excepció de Vox, han signat un document que obliga a activar mesures concrets d'ací a quatre mesos.\nLa delegació de Fridays For Future València posa amb els representants polítics de les Corts després de la firma / Europa Press\n22 de maig 2019 - 19:10\nEl moviment Fridays For Future València ha aconseguit que tots els partits polítics amb representació a les Corts s'adherisquen al document anomenat Compromís polític pel clima, un decàleg amb objectius concretes per a minimitzar el canvi climàtic. Només Vox ha declinat participar en la reunió que s'ha celebrat aquest dimecres entre els portaveus del moviment i els polítics.\nEl text dona un marge de quatre mesos a les formacions per a activar accions concretes com declarar l'estat d'emergència climàtica "el més prompte possible", una reducció anual "dràstica" de les emissions de gasos d'efecte d'hivernacle, més incentius i prioritat pressupostària per a la transició energètica o un sistema de mobilitat més just socialment i sostenible. Els representants del moviment asseguren que la firma no és "un brindis al sol" i que avaluaran els compliments una vegada complit el termini.\nUna de les portaveus de Fridays For Future València, Paula Espinosa, ha explicat als micròfons d'À Punt que després de mesos de situar els polítics en els centres de les seues reivindicacions han decidit passar a l'acció i contactar-los, "perquè són els responsables del nostre futur i del present també, ja que el canvi climàtic ens està afectant des de ja".\nL'acció té lloc en vespres de la vaga estudiantil pel clima que s'ha convocat a globalment i en la qual participarà Fridays For Future València. La protesta planetària busca incrementar la pressió sobre els líders polítics, als quals els moviments acusa d'inacció, per a aconseguir un canvi de rumb abans de 2030, data la qual una part de la comunitat científica considera un punt de no retorn per a revertir el canvi climàtic.


Novament l'empresa concessionària i l'Ajuntament actuen contra els drets dels treballadors i les treballadores\nAdjuntem comunicat de la Secció Sindical de CCOO al Parc Esportiu Municipal-PEM Guiera de Cerdanyola del Vallès:\nDes de CCOO hem denunciat en diverses ocasions les polítiques discriminatòries, abusives i poc objectives que es duien a terme al Parc Esportiu Municipal-PEM GUIERA per part de l’empresa Ebone, amb la connivència (o suport) de l’actual equip de govern de l’Ajuntament de Cerdanyola del Vallès, del partit Compromís per Cerdanyola.\nDimecres passat novament Ebone va actuar de forma desmesurada i totalment al marge de la llei. A les 17.30h, i prèviament al dies festius, Ebone va acomiadar a dos treballadors del centre amb més de 10 anys d’antiguitat i bons professionals. En un dels casos, a més, reconeixent directament la improcedència i la manca d’arguments en l’acomiadament.\nEl més greu d’aquests dos acomiadaments és que les persones afectades, conjuntament amb 8 persones treballadores més, varen interposar fa anys una demanda contra l’Ajuntament i Ebone per cessió il·legal de treballadors. Aquesta demanda es va resoldre en primera instància el passat mes de juliol donant la raó als treballadors, reconeixent la cessió il·legal i declarant que des de la intervenció de l’Ajuntament l’any 2014 havien de ser treballadors directes i formar part de la plantilla del Consistori. Teníem el “compromís” per part de l’Ajuntament i de l’empresa de que cap treballador seria acomiadat, i menys, de forma improcedent.\nTot i que Compromís va anunciar recurs contra aquesta sentència, reafirmant el seu posicionament al costat de l’empresa, no entenem que toleri l’actuació d’Ebone d’acomiadar a dos treballadors que en base a la sentència són plantilla de l’Ajuntament.\n¿Utilitza l’Ajuntament el recurs anunciat per a donar temps a Ebone per acomiadar a tots els treballadors/es que van guanyar el judici? ¿És ètic que l’Ajuntament permeti a una empresa concessionària efectuar acomiadaments subjectius i injustificats? ¿Entén l’Ajuntament que una empresa concessionària pot tenir pràctiques tan contràries als drets dels treballadors/es simplement perquè no són plantilla de l’Ajuntament? ¿És aquesta la política que defensa Compromís per Cerdanyola?\nDes de CCOO trobem que aquest fet sobrepassa qualsevol límit. Estem parlant directament de que s’estan acomiadant a treballadors de l’Ajuntament (per sentència) sota el paraigües de una concessió en pròrroga.\nTot això s’afegeix als continuats problemes i irregularitats que venim denunciant des de fa anys:\n- Treballadors amb formació insuficient per a les tasques de coordinació.\n- Incompliments en matèria de salut laboral.\n- Incompliments del conveni col·lectiu i la legislació laboral vigent.\n- Manca d’ètica en la contractació per part d’Ebone del fill del Cap de Serveis de l’Ajuntament per al PEM Guiera; amb un alt volum horari i una formació en dos mesos, igual que companys amb una antiguitat de 10 anys.\nDes de CCOO sol·licitem que l’Ajuntament de Cerdanyola insti a l’empresa EBONE a posar fi a aquestes pràctiques. Sol·licitem que l’Ajuntament controli de forma més directa i estricta la gestió de l’empresa Ebone i vetlli pel compliment de la legislació laboral vigent.\nSol·licitem que l’Ajuntament entengui que la plantilla d’Ebone són, indirectament, treballadors i treballadores de l’Ajuntament i que no toleri actituds que en cap cas toleraria per als treballadors i treballadores públics. I que en el cas dels dos acomiadats, per a més gravetat, són per sentència treballadors públics de l’Ajuntament de Cerdanyola.


Es constata l'augment de participació a la Seu i l'Alt Urgell en les eleccions del 27-S - FÒRUM.ad\nEs constata l’augment de participació a la Seu i l’Alt Urgell en les eleccions del 27-S\nEl 27/09/15 21:20\nEs constata l’augment de participació a les eleccions d’aquest diumenge al Parlament de Catalunya, segons les dades sobre el número de votants facilitades per la Generalitat de Catalunya a les 18 h. A la Seu d’Urgell s’arriba ja al 57,96%, 5 punts més que el 2012 (52,97%). A l’Alt Urgell el percentatge de votants es del 59,53%, també 5 punts per sobre del percentatge del 2012 (54,76%).\nD’altra banda, la participació mitjana a Catalunya a les sis de la tarda era del 63,2%, fet que suposa un increment de gairebé 7 punts respecte els comicis de l’any 2012. Són dades que ha confirmat la Consellera de Governació i Relacions Institucionals de la Generalitat, Meritxell Borràs.\nPer demarcacions, Tarragona és on més s’ha incrementat la participació. Un 61,80% dels electors tarragonins ja han passat per les urnes, xifra que representa un 8’9% més que en les darreres eleccions catalanes. Mentrestant, Girona es manté com la demarcació amb una participació més elevada, amb un 65,34%, i les comarques de Lleida són les que registren una participació més baixa (61,09%).\nEs poden consultar les dades de participació dels municipis de l’Alt Urgell i la resta de Catalunya, en aquest enllaç:http://bit.ly/1Fss4En\nNotícia Anterior: Andorra i Portugal signen el Conveni per evitar la Doble Imposició\nSegüent Notícia: La Seu d’Urgell cerca voluntaris per al projecte d’acompanyament educatiu per al nou curs


Una ruta de temporada, de l’Urdial a sa Crivella\nUna excursió per la serra de Tramuntana que comença i acaba a la possessió de Mortitx, entre els termes municipals d’Escorca i Pollença\n3 min. Palma 28/12/2018 21:49\n651x366 Una ruta de temporada, De l’Urdial a sa Crivella Una ruta de temporada, De l’Urdial a sa Crivella\nLa ruta comença en el predi de Mortitx (és l’inici i el final), en direcció a l’Urdial, pel bosquet de Mortitx, ben poblat d’alzines, on s’observa una curiosa pedra formada per carbonat càlcic. Quan se surt de l’alzinar, el camí continua per una pista agrícola que voreja un dels camps de vinya de Mortitx. A la dreta, apareixen els característics roquissars d’aquesta zona. Tot seguit, entre grans roques apareix un ancestral camí d’un empedrat perfecte, conegut com el camí del Coll Ciuró. Les panoràmiques que regala la situació vers el puig Gros de Ternelles i Pollença són magnífiques. A l’horitzó sobresurten els puigs cònics de Maria i la Cuculla de Fartàritx.\nJa es pot contemplar millor el pla de l’Urdial, que es troba a 414 m d’altura i on hi ha dos sementers separats per una línia de matolls abatzers. S’ha de continuar fora camí cap a la pista de Femenia fins a assolir la font d’en Quelota, situada a mitjan camí de les cases de Femenia Vell i el coll Ciuró. Es pot observar la panoràmica de la zona de Mortitx. En primer pla, els pins de ses Comes, on neix el torrent homònim, el qual omple els embassaments de ses Comes. Destaca el puig Gros de Ternelles.\nEs continua la caminada per la pista cap al Coll Ciuró, des d’on es comença a pujar al puig de ses Moles. En alguns mapes aquest cim apareix amb el nom del ‘Més Alt de Lavanor’. La passa és per un terreny dificultós, en direcció nord, amb el pla de ses Basses com a referència llunyana.\nDel coll parteix un comellar en direcció a la font Blanca, que no s’ha d’agafar, ja que l’objectiu són ses Basses. Es voreja un morro de forma piramidal, en sentit descendent, per l’esquerra de la tossa que tanca el costat nord d’aquest coll. Al fons s’albira la plana de ses Basses, una espectacular dolina formada per la dissolució de les roques.\nA continuació s’assoleix un nou collet tancat per un marge. Arrambats a les penyes, s’ha de continuar uns 250 m en davallada fins a una sitja, en la mateixa orientació nord-est. Des d’aquest punt ja es veu la pista de ses Basses, un extens tancat sembrat de pastura on campa una reduïda guarda d’ovelles, i es baixa cap a aquest camí per un rost costaner de càrritx. El pla de ses Basses s’estén quasi fins a tall dels penya-segats marins.\nLa gran mata indica el començament de sa Crivella, una gran bretxa oberta a la costa que baixa cap a la mar de manera vertiginosa, situada a l’altura de les Marsesques. La bretxa es va obrint com més s’avança i les parets laterals es van fent cada vegada més amunt. Fins que s’arriba a un punt on unes grans roques quasi barren el pas. Aquest punt en concret, el de sa Crivella, es pot remuntar, amb algunes dificultats, però pareix quasi impossible baixar sense corda i arnès. Sa Crivella està situada entre el torrent dels Porcs i el torrent de s’Argelagar. Es deixa el camí per on s’ha vingut, de cap a ses Basses.\nPer finalitzar la ruta, el camí de tornada cap a Mortitx travessa les ruïnes d’un extens assentament islàmic, compost per dotzenes d’edificacions en forma de cabana, defensades per trams de murada en els punts de més fàcil accés.


“Em trobo un pèl desorientat… una confusió generalitzada que ve d’un desig profund de trobar un sentit a la meva existència”. Són paraules del granollerenc Gerard Porredón, de 24 anys. Aquest llicenciat amb Ciències Polítiques es troba com molts després d’acabar la carrera en un moment de cruïlla a la seva vida. Mentre decidia cap on encaminar-la i després de sentir el relat d’una amiga sobre l’estada que havia fet a la Índia col·laborant en un orfenat es va sentir seduït per aquesta realitat i ara fa un any va decidir tirar-se a la piscina i anar-hi. A quart de carrera en Gerard va fer un Erasmus a París, així que viure fora de casa no li era estrany.“L’experiència m’atreia pel fet de conèixer el país, tan intens, pobre, espiritual“, recorda mentre admet, però, que el veritable viatge que tenia ganes de pilotar era cap a les seves entranyes, intentant descobrir la seva pròpia identitat.\nCalcuta va ser la ciutat que durant sis mesos va acollir en Gerard. Després d’unes primeres setmanes de descoberta –en un orfenat al camp i en una de les cases d’acollida creades per la Mare Teresa de Calcuta- va trobar la seva “missió” a l’estació de trens de la ciutat, Haroa. Allà s’hi troben viatgers i comerciants, però també els orfes –alguns enganxats a la cola- així com homes i dones que no tenen on anar –cinc dels quinze milions d’habitants d’aquesta populosa ciutat estan en aquesta situació -. En Gerard es va engrescar junt amb una tarragonina a preparar àpats, fer cures bàsiques i proporcionar canvis d’imatge (roba, tallar cabells, afaitar) a aquestes persones. “Anava aprenent, veient, sorprenent-me, estimant, trencant-me a vegades, enamorant-me...”, explica. El darrer mes de la seva estada, recordant la premissa que el viatge era tan de donar com per rebre, en Gerard el va destinar a conèixer el Nepal, on va aprofitar per aprendre meditació Vipassana.\nTot el viscut aquests mesos se li fa difícil de pair: “Quan patiment que hi ha!”, s’exclama. Com difícil ha estat també la tornada. “M’he sentit molt estrany. On és casa meva? Què vull?”, es pregunta. De moment el camí d’en Gerard passa per fer d’educador en un centre de menors a Sant Celoni. No sap si aquest serà el camí definitiu, però per si de cas, seguirà buscant-lo: “Imagino que, com molts, busco… La meva vida s’ha anat impregnant d’una recerca, d’una set d’autenticitat, de vida plena, que corre pel cos i fa bellugar l’esperit”, explica. Bon viatge, caminant del món!\n* Publicat a Foc Nou de gener 2007.\nSovint, volem viatjar lluny pensant que trobarem allò que enyorem... i, en el fons, el que ens fa por és descobrir-nos. És dins nostre on trobem les respostes.\nNo cal viatjar lluny, cal mirar a prop.\nI aquest camí és tan curt o tan llarg com la nostra pròpia vida... i tan interessant...


Dues-centes espècies invasores amenacen rius, mars i llacs - Diari de Girona\nDues-centes espècies invasores amenacen rius, mars i llacs\nCrustacis, peixos i mol·luscs procedents d'aigües càlides colonitzen Espanya per l'escalfament\nf.j.benito 05.06.2020 | 20:12\nEl cranc blau americà es propaga ràpidament per les costes mediterrànies.\nUna de les conseqüències de la crisi climàtica provocada per l'escalfament és la fàcil adaptació que estan tenint espècies exòtiques de peixos i crustacis que acaben colonitzant els espais naturals. Són espècies foranes introduïdes de manera artificial, accidental o intencionadament i que, després de cert temps, aconsegueixen adaptar-se al mitjà i quedar-s'hi.\nÉs un combat desigual en el qual l'autòcton és el clar perdedor. Les espècies natives, al no haver evolucionat en contacte amb les nouvingudes, no poden competir amb elles, per la qual cosa són desplaçades o, en el pitjor dels casos, moren i desapareixen. A Espanya existeixen més 200 espècies que han arribat de manera artificial, sobretot des de climes exòtics. Gràcies a les altes temperatures propiciades per l'escalfament s'han anat adaptant perfectament i provoquen un impacte greu per a la biodiversitat i les espècies locals.\nUn dels casos més recents és el cranc blau, que va colonitzant el Mediterrani i constitueix, per exemple, una sèrie amenaça per a la preuada gamba vermella. Però abans va arribar, per exemple, el popular silur «asturià», una espècie de peix d'aigua dolça originari dels grans rius d'Europa Central. S'ha estès artificialment fora de la seva àrea de distribució natural i ha arribat a països com Espanya, Itàlia i el Kazakhstan. Musclo zebra, granota toro, cranc vermell, llangardaix Alacant, peix gat€ formen part també d'un llistat que amenaça tant a la flora com a la fauna.\nPoden arribar de manera accidental, a través del comerç o del transport. És el cas del musclo zebra a la conca de l'Ebre, on va arribar adherit al casc dels vaixells de manera fortuïta i està causant greus estralls a la zona. Altres espècies, en canvi, són introduïdes per l'ésser humà de manera intencionada per a activitats com la caça o la pesca (com el silur), aprofitaments com l'horticultura i la jardineria, per usar-los com a mascotes o per obtenir pells, segons WWF Adena. Per evitar aquest problema, la sensibilització pública és clau, segons aquesta entitat.\nEl Ministeri per a la Transició Ecològica alerta que les espècies exòtiques invasores constitueixen una de les principals causes de pèrdua de biodiversitat al món, circumstància que s'agreuja en hàbitats i ecosistemes especialment vulnerables, com són les illes i les aigües continentals. La introducció d'aquestes espècies pot ocasionar greus perjudicis a l'economia, especialment a la producció agrícola, ramadera i forestal, i fins i tot a la salut pública.\nUn equip de científics del Centre de Recerca Marina de la Universitat d'Alacant desenvolupa un projecte per combatre l'expansió del cranc blau americà per la costa del Mediterrani. Una espècie exòtica, molt voraç, sense depredadors coneguts, que va aparèixer a Espanya el 2012, i s'ha anat expandint per tot el litoral des del 2014. És, a més, un cranc letal per a les poblacions locals de llagostí i sépia.\nLa voracitat del cranc blau\nCarmen Barberá, investigadora d'aquest centre, explica que la seva expansió va més ràpida que els avanços científics i els esforços de l'Administració per combatre'l. Aquest cranc té, a més, unes taxes elevades de fecunditat i supervivència, la qual cosa podria justificar també l'èxit de la seva adaptació a la costa del Mediterrani o les illes Balears, amb aigües cada vegada més càlides diversos mesos a l'any. La pesca artesanal és un dels sectors més afectats, ja que el cranc destrossa les xarxes quan són capturats, de manera accidental. A l'Albufera de València i al Mar Menor de Múrcia està causant problemes tot l'any perquè pesquen també a l'hivern.\nEl cranc blau es caracteritza per ser molt agressiu, tenir les pinces molt dures i les mandíbules fortes, amb les quals pot arribar a menjar-se un altre cranc. Els investigadors han arribat a la conclusió, analitzant continguts estomacals, que aquests crancs també es mengen entre ells. Alguns exemplars poden arribar a mesurar més de vint centímetres d'extrem a extrem de les seves potes, i pesar més de 450 grams. Estan camuflats de dia i pesquen de nit. Els ous necessiten certa salinitat per fer eclosió i expulsar les larves, per la qual cosa a principis de la tardor les femelles migren amb els juvenils a masses d'aigua dolça.\nA causa de la pròpia fragilitat dels ecosistemes fluvials i al costum d'introduir-hi espècies per a la pesca esportiva, és entre els peixos on el problema és més acusat. Més del 30% de la nostra fauna piscícola correspon ja a espècies invasores. Nombroses espècies –algunes tan conegudes com la carpa– poblen les aigües i fan que els peixos autòctons vagin desapareixent dels rius. Així, entre molts altres, hi ha la perca americana, el luci, la truita arc de Sant Martí i el silur. La situació no és millor al mar. Almenys 110 espècies importades conviuen amb unes 530 autòctones al Mediterrani, segons un informe d'Ecologistes en Acció.\nTampoc n'escapen els rèptils i amfibis. Tots els anys es deixen anar centenars d'exemplars de les denominades tortugues de Florida, un dels animals de companyia més venuts a Europa. Va ser introduït en nombroses llacunes del continent i va entrar així en competició directa amb les tortugues d'estany. La granota toro americana ha escapat de les granges de cria i ja s'ha assilvestrat, per exemple, a Extremadura.\nTortugues de Florida, una espècie que amenaça les autòctones en disputar-los aliment i hàbitat.\nEspanya es «tropicalitza»\nEl canvi climàtic provoca la «tropicalització» de mars com el Mediterrani. La temperatura de l'aigua arriba als 26-27 graus a partir de la segona quinzena de juny i fins a finals de setembre, quan fa 20 anys això només passava entre l'1 i el 30 d'agost, subratlla el president de l'Associació Espanyola de Geògrafs i climatòleg, Jorge Olcina.\nLa nacra o musclo gegant, una espècie endèmica del Mediterrani, ja ha desaparegut per culpa d'un paràsit que pot estar relacionat també amb el canvi climàtic. Només es troben ja exemplars de nacra al Mar Menor, el Delta de l'Ebre i a les illes Columbretes, enfront de Castelló.\nLa tropicalització comporta, a part dels fenòmens descrits, l'arribada de noves espècies que s'instal·len i aclimaten a la costa i que porten els seus paràsits, els quals poden acabar afectant la fauna i flora autòctones. «Rebem espècies exòtiques del Mar Roig i de l'Atlàntic tropical. Ja hem albirat algun exemplar del peix trompeta, procedent de l'Indus-Pacífic, i un de fugu, el perillós peix globus, així com algues exòtiques que estan proliferant i competeixen amb les nostres», apunta Alfonso Ramos, catedràtic de Zoologia.\nTambé arriben crancs atlàntics, cloïsses i cucs tropicals. El musclo zebra, que no és comestible, és un mol·lusc bivalve procedent dels mars Negre, Caspi i d'Azov. És una espècie amb una gran capacitat de modificar l'ecosistema i genera per això importants impactes ecològics i econòmics. La Unió Internacional per a la Conservació de la Naturalesa (UICN) el considera com una de les cent espècies exòtiques invasores més perilloses del món.\nCranc vermell, contra l'ibèric\nQuant al cranc vermell o americà, es tracta d'un crustaci natiu del sud-est dels Estats Units, però que es pot trobar en altres continents, on sovint és una espècie invasora. Ha desplaçat en moltíssims cursos d'aigua al cranc de riu ibèric. S'ha comprovat que alguns individus són capaços de travessar alguns quilòmetres de terreny relativament secs, especialment en les èpoques humides de l'any, encara que el comerç per a aquaris i l'activitat pesquera poden haver accelerat la seva expansió en algunes zones. És un gran excavador i aquesta labor pot produir danys en el curs dels rius i en els cultius, particularment en l'arròs. A Espanya ha desplaçat al cranc de riu autòcton en gairebé tots els cursos d'aigua, i en realitat aquest ja només roman en els cursos més alts (on l'aigua és més freda) de rius de Castella i Lleó, País Basc i La Rioja.\nNo obstant això, la llista no para d'augmentar, segons denuncien els experts, i cada vegada es van comptabilitzant noves espècies a Espanya.\nPolèmic «indult» a diverses espècies exòtiques\nEl Congrés dels Diputats va aprovar al juny de 2018 la reforma que va proposar el PP quan encara estava en el Govern per modificar la Llei del Patrimoni Natural i de la Biodiversitat i «indultar» a algunes espècies invasores. Així, el luci, la carpa, la truita arc de Sant Martí, el cranc vermell o la cabra arruí, totes elles catalogades com a invasores, s'han beneficiat d'aquesta mesura a causa de l'interès que tenen des del punt de vista cinegètic o piscícola. Van votar a favor del text els diputats del PP, Ciutadans, el PDeCAT, el PNB i Fòrum Astúries, els portaveus del qual van coincidir a destacar els beneficis «econòmics, socials i culturals» de moltes de les espècies considerades exòtiques en zones rurals des de fa dècades i l'elevat nombre d'ocupacions i rendes lligats a elles. Contra la reforma de la Llei del Patrimoni Natural i de la Biodiversitat hi van votar els parlamentaris de PSOE, Unides-Podemos, ERC i Compromís, que van lamentar que prevalguin els interessos econòmics d'alguns sectors privats en detriment del patrimoni natural, i van recordar que la invasió d'espècies exòtiques és la segona causa de la destrucció de la biodiversitat al món.\nL'anterior Govern del PP va impulsar aquesta reforma amb la intenció de fer compatible la protecció del medi ambient i l'activitat i l'ús dels sectors cinegètic i piscícola. El portaveu socialista Gonzalo Palacín va assegurar durant el debat d'aquesta modificació que la llei ja preveia mecanismes de gestió per a determinades espècies invasores i va dir que la reforma aprovada «obre la porta» a l'entrada de noves espècies invasores amb el consegüent risc per a les espècies autòctones i per als ecosistemes.Juan López de Uralde (Unides Podem) va assegurar que aquest és el cim de la «contra-reforma» mediambiental del PP i va lamentar que prevalguin interessos econòmics i privats enfront de la protecció del patrimoni natural. Els ecologistes han criticat també aquesta modificació legal.\nCap de setmana de bon temps i temperatures per sobre els 30 graus.