els millors rentats per a la pell greixosa: el millor netejador per a pells grasses i propenses a l’acne\nPin el·lipsi Més Inici de diapositives següent Instagram / @ dermalogica\nSi la pell és més oliosa que una llesca de dòlars de pizza de Nova York, cal fer una mica més d’esforç que pegar-li la cara unes quantes vegades amb un paper senyal per obtenir més brillantor sota control.\nPerò què causa exactament la pell oliosa?\n'Les persones desenvolupen una pell greixosa quan la glàndula sebàcea a la pell produeix massa oli anomenat sèu', explica el doctor Gretchen Frieling, un dermatòleg de triple junta amb seu a la zona de Boston. En estil. 'El sèu és vital per mantenir la pell sana; Tanmateix, quan les glàndules sobreprodueixen sèu, tendeix a obstruir els porus i fer que la pell sigui massa brillant i propensa a l’acne. Diversos factors juguen el paper de la pell oliosa, com les hormones, la genètica, l'estrès, la dieta i la pell deshidratada. '\nRELACIONATS: Els millors productes per a la pell per a la pell oliosa\nL'ús de productes adequats juga un paper fonamental en la reducció de la cruesa, començant per la manera de rentar-se la cara. Per tal de veure els millors resultats, el doctor Frieling suggereix adherir-se a fórmules suaus lliures de productes químics durs, exfoliants que són grans perles i, si és possible, fragàncies. 'És millor utilitzar hidratants suaus, netejadors i exfoliants per a la pell greixosa', diu. 'Per tant, heu d'evitar els netejadors a base d'oli i alcohol, perquè provoquen que la pell quedi excessivament seca o irritada'.\nEn lloc d'això, utilitzeu un netejador suau o rentat facial, preferiblement un formulat amb un àcid salicílic que lluita contra l'acne. 'Ajudaria si et rentessis la cara cada matí i a la nit abans de dormir per eliminar tota la brutícia i l'oli que la pell ha acumulat al llarg del dia', afegeix el doctor Frieling.\nI, tot i que pot semblar contraintensiu afegir més humitat a la cara, no oblideu fer un seguiment amb la crema hidratant. Pel que resulta, quan la pell està deshidratada, realment envia les glàndules sebàcies a excés per intentar humectar la pell i, per tant, la cara podria sortir més grassa.\nperforar les orelles\nPer ajudar-vos a controlar la vostra rutina de la pell, hem arrodonit els vuit millors rentats i netejadors per a la pell grassa.\nOLEHENRIKSEN Trobeu el vostre netejador de control d’oli\nNetejador facial espumant CeraVe per a pells normals a les grasses\nNetejador diari de poros profunds de les terres rares de Kiehl\nNetejador de pomelo rosat per rentar-ne l'acne sense neutre\nNetejador de l’acne de Murad Time\nSkinfix Barrier + Netejador d'argiles espumants\nNetejador Laneige Multi Deep-Clean\nCortesia $ 26Ole Henriksen BOTIGA Obre una finestra nova\nEls extractes de te verd, eucaliptus, algues i molses irlandeses poden semblar com els ingredients d’una beguda que voldríeu prendre a una barra de sucs fantàstica, però el combinat d’aquest netejador realment fa meravelles per eliminar l’oli de la pell sense treure-la.\nCortesia $ 14Cera VEURE BOTIGA Obre una finestra nova\n'Els experts en cura de la pell els agrada aquest rentat facial perquè és suau i espumós', afirma el doctor Frieling. 'El netejador elimina fàcilment tot l'excés d'oli i brutícia de la pell sense irritar-la.' La fórmula també conté tres ceramides diferents que protegeixen la barrera de la pell perquè la pell conservi la humitat.\nCortesia $ 39Dermalogica SHOP IT Obre una nova finestra\nAquest suau netejador sense sabó elimina la brutícia, l’oli i qualsevol trosset de maquillatge que quedi a la cara sense deixar d’equilibrar els nivells d’humitat de la pell. L'extracte d'escorça de Quillaja daponaria proporciona a aquest gel la seva textura espumosa satisfactòria, mentre que l'espígol calma qualsevol enrogiment.\nCortesia $ 24KKI SHOP IT Obre una nova finestra\nPenseu en aquest netejador de Kiehl com un buit per als vostres porus. La fórmula a base d’argila xucla brutícia, excés d’oli i impureses, de manera que la pell se sent i sembla més suau. L’àcid salicílic que lluita contra l’acne ajuda a tractar els espinacs causats pels porus obstruïts i prevé futurs esclats.\ncopa d’estelades de cristall\nNetejador facial d'aranja rosada sense oli d'acne Neutrogena\nSi el producte que es pot adquirir a la botiga pot semblar un rentat facial ideal, el doctor Frieling el suggereix a Neutrogena. “Conté àcid salicílic que ajuda a prevenir l’oli i l’acne sense assecar-se excessivament la pell”, diu.\nCortesia $ 39Murad SHOP IT Obre una finestra nova\nAmb àcid salicílic, antioxidants, àcid hialurònic i aminoàcids, el netejador suau de Murad funciona per netejar i hidratar la pell, alhora que millora l’aspecte de fines línies i arrugues.\nCortesia $ 28SkinFix BOTIGA Obre una finestra nova\nL’argila s’aferra a l’oli com a cola. Això és el que fa que el netejador a base d’argila glacial i de caolí de Skinfix sigui tan eficaç per a mantenir els porus lliures d’acumulació d’oli. Netejadors de coco sense sulfat arrodoneixen la fórmula per desfer-se de la brutícia i el maquillatge de la superfície de la pell i reduir l’excés d’oli.\nCortesia $ 23Laneige BOTIGA TI Obre una finestra nova\nEn lloc d’abandonar la brutícia i l’oli atrapats en els porus, els enzims de fruites del netejador profund i net de Laneige descomponen les cèl·lules mortes acumulades. En poques paraules, és una forma més suau d’exfoliar la pell greixosa.\nL’estil de carrer de capçalera de Jessica Simpson sembla\nAquests mocadors Everlane aprovats per Angelina tenen gairebé un 50% de descompte\nExplicació del transport: Com arribar a Montauk / The Hamptons\nBehati Prinsloo revela com va tenir els secrets del Victoria a punt 8 mesos després del part\nDaily Beauty Buzz: pintallavis vermells de Jessica Chastain\nAquests leggings aprovats per J.Lo són atractius i còmodes, i estan a la venda a Nordstrom ara mateix\n120.000 persones es van inscriure per comprar aquesta bossa extremadament rara i, finalment, torna a estar en estoc\npintallavis d'or rosa mac\nzac efron nòvio


La ultradreta negocia entrar al Govern d'Àustria\nEls nacionalistes xenòfobs (FPÖ) s'acosten a un pacte amb els conservadors (ÖVP) però allarguen la mà als socialdemòcrates (SPÖ)\nBerlín - Dilluns, 16/10/2017 | Actualitzat el 27/02/2018 a les 18:27 CET\nÀustria es va despertar ahir preparada per negociar un nou govern. Després que diumenge el Partit Popular (ÖVP) s’alcés com a gran guanyador gràcies a la candidatura personalista del jove Sebastian Kurz, conegut com el Macron austríac, l’acomodada república transalpina es prepara per formar un executiu en què l’ultradretà Partit per la Llibertat (FPÖ) té moltes possibilitats d’entrar. Si fos així, els nacionalistes xenòfobs tornarien al poder 12 anys després, ara de la mà d’un polític amb passat neonazi com Heinz-Christian Strache.\nFins ara hi ha hagut una certa confusió amb l’escrutini. Segons els instituts demoscòpics que projecten resultats, els conservadors s’imposarien amb el 31,6% dels vots, seguits pels socialdemòcrates (SPÖ) amb el 26,9% i la ultradreta amb el 26%. Aquestes projeccions inclouen els gairebé 900.000 vots per correu. Per la seva banda, el Ministeri de l’Interior ha publicat unes altres xifres que canvien l’ordre, ja que darrere dels populars (31,4%) se situen els ultradretans (27,4%) en la segona plaça i els socialdemòcrates (26,7%) en la tercera. En aquest càlcul hi falta el vot postal, que s’escrutarà fins dijous.\nMés enllà dels resultats finals, el camí està aplanat perquè l’FPÖ torni a assumir quotes de poder per primera vegada des del 2002. El trencament de l’anterior coalició amb l’SPÖ sembla apuntar a una nova aliança governamental dels conservadors amb els islamòfobs, un possible pacte unit per una agenda antiimmigratòria compartida. Així, amb Kurz, els conservadors s’han marcat com a objectius combatre l’islam polític, multar els immigrants que no participin en cursos d’integració i endurir el sistema d’asil, coincidint en to i contingut amb l’extrema dreta. «Un 60% ha votat el programa de l’FPÖ», va assegurar Strache, líder dels ultres i potencial vicecanceller. Durant la campanya va acusar reiteradament Kurz de copiar-los el missatge.\nNegociacions a dues bandes\nMalgrat aquest xoc per intentar captar el vot islamòfob, els dos partits van de la mà en la idea de governar una Àustria més tancada als refugiats, menys solidària amb els estrangers i menys inclusiva en el projecte europeu. Entre les possibles peticions dels ultres per entrar al Govern s’especula amb la intenció d’aconseguir carteres importants com Defensa o Justícia. Strache, que apunta a ser vicecanceller, també es podria convertir en ministre de l’Interior. Norbert Hofer, candidat ultra que va perdre les presidencials del desembre passat in extremis, podria ocupar Afers Exteriors o Infraestructures. Felicitats per la veïna formació extremista Alternativa per a Alemanya (AfD) per uns resultats que consideren un «baluard contra la invasió massiva», l’FPÖ s’ha mostrat disposat a parlar amb totes les parts.\nEls socialdemòcrates no volen quedar-se de braços plegats. Un dia després dels comicis, la directiva de l’SPÖ ha votat a favor de començar negociacions amb l’extrema dreta, un gest que trenca la tradició de donar-los l’esquena i actuar com a cordó sanitari seguida des de fa més de 30 anys i que revela com la islamofòbia ha marcat l’agenda política del país els últims temps. El canceller sortint i líder de l’SPÖ, Christian Kern, ha allargat la mà a les dues dretes. Significativament, els populistes han conquistat el 54% del vot obrer, tradicionalment roig. Encara que després de l’èxit de Kurz sembla poc probable, l’FPÖ podria explorar una aliança amb els socialdemòcrates, cosa que solament ha passat una vegada en la història del país, el 1983.\nÀustria gira a la ultradreta\nTemes: Extrema dreta Àustria


Substitució Física Servidor de Correu - Il·lustre Col·legi d'Advocats de Sabadell\nInici Notícies Informàtica i TIC Qüestionari sobre Aplicacions Mòbils\nPublicat el divendres, 22 juliol 2011\nUs informem que per a aquest cap de setmana està programada una intervenció tècnica per a la substitució dediverses màquines físiques que allotgen el correu electrònic de l'ICASBD. La previsió de tasques és la següent:\n- Matinada del dissabte 23 de juliol: Entre les 04:00 i les 08:00, aproximadament, es realitzarà una còpia total del servidor ICASBD i es guardarà en una màquina independent.\n- Tarda del dissabte 23 de juliol: S'iniciaran els treballs per preparar el canvi de màquina. No afectaran el servei i no suposaran cap interrupció en la connexió o el funcionament.\n- Matinada del diumenge 24 de juliol: Entre les 01:00 i les 06:00 hores es realitzarà el canvi de màquina. Aquest canvi suposarà la desconnexió de la màquina de la xarxa local de servidors i la seva posterior reconfiguració i bolcat de dades en el nou disc dur, per la qual cosa durant una gran part del temps el servei no serà accessible, per evitar que es modifiquin dades o arribin correus nous al disc reemplaçat.\nNo es preveu cap incidència després de la substitució de màquina, ni en el funcionament de les aplicacions ni en els usuaris o contrasenyes, que seguiran sent exactament els mateixos i continuaran funcionant amb les mateixes configuracions. A partir de les 06: 00 hores, aproximadament, tot seguirà exactament igual que estava abans del canvi de màquina. (En cas d'emergència greu, existirà una còpia completa del mateix dia que es realitza la intervenció).\nPer tal d'evitar manca de resposta a les eventuals incidències, l'esmentada intervenció ha estat programada per a aquest mes de juliol i no per al mes d'agost com es feia habitualment, de manera que el servei tècnic pugui respondre al 100% de la seva capacitat.\nQuedem a la vostra disposició per aclarir qualsevol dubte i/o problema que s'us pugui plantejar.


L'esforç dels policies contra la ineptitud del PP\n07 desembre 2019 18:46\nSr. director, com és sabut, l'Ajuntament de Palma, comandat pel Partit Popular, va privatitzar el servei de grues de la ciutat lliurant-lo a l'empresa Dornier. Com que des de fa quatre mesos som propietari d'una llicència de gual permanent en el barri antic, he pogut constatar, setmana rere setmana, que la solució ha estat nefasta. Podria contar-vos tants de casos que cabrien en aquesta pàgina. Per citar-ne només dos, diré que el dissabte 3 d'octubre vaig estar esperant una grua durant hora i mitja perquè no podia sortir de ca meva, fins que va arribar abans l'infractor (ignor quan es va presentar la grua). I el dilluns 19, de nit, la persona que m'atenia em va informar que quedaven set serveis abans que el meu. L'explicació: hi havia una única grua disponible per a tota la ciutat. Cal recordar que Palma s'estén des de Sant Agustí fins a l'Arenal? Com és possible que hi hagi una sola grua a tants de metres quadrats?\nPer un altre cantó, m'agradria que aquesta carta servís a tot el Cos de la Policia Local, que sempre s'ha mostrat amable, cooperant i diligent a l'hora d'ajudar-me amb els nombrosos problemes que la situació del meu garatge ha plantejat. A tots els seus membres, doncs, l'enhorabona per la seva professionalitat i pels consells que m'han donat fins ara.\nJoan Bover i Serra. Palma.


Èlida - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nregió de l'antiga Grècia\n(S'ha redirigit des de: Èlide)\nPer a altres significats, vegeu «Èlide (desambiguació)».\nL'Èlida (grec antic: Ἦλις, llatí: Elis; etnònim Ἠλεῖος, català eleu) fou un territori de l'antiga Grècia, la capital del qual fou la ciutat homònima d'Elis i que es correspon, a grans trets, amb l'actual Unitat Perifèrica de l'Èlida. Era a la costa oest del Peloponès, entre Acaia i Messènia. Tenia al nord el cap Araxos i el riu Larissos, i al sud el riu Neda; a l'est tenia les muntanyes d'Arcàdia i a l'oest la mar Jònica. També acollia la ciutat d'Olímpia, seu del festival homònim que portava al país nombrosos visitants; com que posseïa el temple de Zeus Olímpic, a la riba del riu Alfeu, el territori era sagrat i inviolable.\n37° 42′ N, 21° 30′ E / 37.7°N,21.5°E / 37.7; 21.5Coord.: 37° 42′ N, 21° 30′ E / 37.7°N,21.5°E / 37.7; 21.5\n2.1 Història mítica\n2.2 Època arcaica\n2.3 Època clàssica\n2.4 Època hel·lenística i romana\n2.5 Edat mitjana i moderna\n3 Èlida Buida\nIctis (avui Katákolo)\nCil·lene (al nord)\nPeneu, que neix al mont Erimant.\nLadó, afluent de l'anterior (actualment Γαστούνη «Gastúni»)\nL'Èlida es dividia en quatre districtes: l'Èlida Buida, al nord, entre el cap Araxos i el cap Ictis; la Pisàtida, del cap Ictis al riu Alfeu; Trifília, al sud, de l'Alfeu al riu Neda; i Acrorea, a l'interior.\nSegons els historiadors antics, els antics habitants de l'Èlida eren pelasgs, i rebien el nom de caucons. Per altra banda, hi ha rastres d'influència fenícia a la ciutat d'Elis, com ara el culte a Afrodita Urània. Els següents habitants, segons el relat mític, foren els epeus (Ἐπειοί), que estaven emparentats amb els etolis. Els dos fills d'Endimió, Epeu i Etol, foren els herois epònims dels epeus i els etolis respectivament. Per la seva banda, el nom dels eleus (habitants de l'Èlida) es remet a l'heroi epònim Eleu, fill de Posidó i Eurícida, germana d'Endimió.\nEleu va tenir com a successor el seu fill Augies (pare de Fileu), que va fer la guerra a Hèrcules. Després, el regne es va dividir en quatre estats, els quatre districtes posteriors, un dels quals fou pel fill d'Àugies, Agàstenes. El epeus van anar a la guerra de Troia amb 40 vaixells dels quatre estats, dels quals un era governat per Polixen, el net d'Augies. Homer esmenta els epeus i els pilis com els pobles més poderosos de la costa de l'oest del Peloponnès que anaren a la guerra de Troia. Polixen fou l'únic dels quatre reis de epeus que va retornar de la guerra. En temps del seu net, es va produir la invasió dels doris i l'Èlida fou per Òxil i els seus etolis per pagar la seva participació en la conquesta.\nPerò etolis i epeus es van fusionar ràpidament i així va néixer el poble dels eleus, sempre segons el relat mític. Un altre estat, la Pisàtida, poblat pels epeus, tenia per capital Pisa, antiga residència d'Enòmau i Pèlops (que va donar nom al Peloponnès), i era una confederació formada per vuit estats, però més tard aquesta ciutat va desaparèixer, probablement amb la conquesta dels eleus. A la mateixa època, els mínies, expulsats de Lacònia, es van apoderar de Trifília i van expulsar els habitants originals, els caucons i parorets, i s'hi van establir i van fundar sis ciutats estat. Hi vivien, a més dels mínies, els epeus i els eleus (que ja havien dominat abans els parorets i caucons sense expulsar-los). Vers el segle viii aC, els eleus d'Èlida Buida van conquerir els estats de la Pisàtida i de Trifília, que esdevingueren estats sotmesos, i amb el temps van assimilar els seus pobles.\nLa conquesta de Pisa per part dels eleus va suposar que el control dels Jocs Olímpics (dedicats a Zeus Olímpic i celebrats a Olímpia, a la Pisàtida) depengués dels eleus, de manera que eren ells els agonotetes dels Jocs Olímpics. Els pisatans van voler recuperar la direcció del festival i en la VIII Olimpíada, el 747 aC, van obtenir-ne la presidència amb l'ajut de Fedó, tirà d'Argos, que participava en el festival. Però, derrotat Fedó pels espartans, els eleus van recuperar la presidència del festival. Durant la segona guerra messènica (segle vii aC), els pisatans i els trifilis es van revoltar i van ajudar els messènics mentre els eleus ajudaven a Esparta. Els pisatans els manava el seu rei Pantaleó, que va ocupar Olímpia durant la XXXIV Olimpíada el 644 aC i van celebrar els jocs amb exclusió dels eleus. Però la derrota dels messènics va suposar també la dels pisatans.\nEl 588 aC, en la XLVIII Olimpíada, els eleus sospitaren de la fidelitat del rei dels pisatans, Damofont, fill de Pantaleó, i van envair el seu país, però finalment es van retirar. El 572 aC, en la LII olimpíada, el rei de la Pisàtida, Pirros, germà i successor de Damofont, va envair l'Èlida ajudat per les ciutats de Disponti, Macistos i Escil·lunt, però fou derrotat, i les ciutats revoltades foren destruïdes. Després d'això, la pau va ser la norma en tota la regió de l'Èlida.\nEn la Guerra del Peloponès, foren aliats d'Esparta fins a la pau de Nícies, el 421 aC. A partir de llavors, Esparta va començar a donar suport als petits estats per evitar que cap pogués arribar a ser massa fort i això va provocar que, quan Leprèon es revoltà contra els eleus, Esparta va reconèixer la seva independència i va enviar-hi un exèrcit per ajudar-los. Llavors, Elis va renunciar a la seva aliança i va entrar a la lliga entre Argos, Corint i Mantinea. El 420 aC, es va celebrar el festival olímpic, i els espartans en foren exclosos. Van lluitar a la Batalla de Mantinea (418 aC) contra Esparta, i encara que Esparta, vencedora, va imposar la seva hegemonia, no es van restablir les antigues bones relacions: quan Esparta va imposar l'hegemonia sobre Atenes, es va dirigir contra Elis i li va exigir que renunciàs al domini sobre les ciutats dependents i pagàs tributs a Esparta. Com que no ho van atendre, el rei Agis va envair el país el 402 aC. La guerra va durar tres anys, fins que Elis va demanar la pau i va renunciar a les ciutats de Trifília i Làsion (reclamada pels arcadis) i algunes ciutats del districte muntanyós d'Acrorea. El port de Cil·lene fou lliurat a Esparta. Els pisatans reclamaren de recobrar l'organització dels Jocs Olímpics, però, com que havien perdut molta d'entitat atesa la seva decadència, els espartans rebutjaren la petició i Elis en va conservar la presidència (400 aC).\nDesprés de la Batalla de Leuctra i la derrota del poder espartà (371 aC), Elis va voler recuperar el domini de l'antiga Èlida, inclosa Trifília, però aquesta regió s'incorporà a la confederació arcàdia (368 aC) que havia creat Epaminondes i estava tutelada per Tebes. També hi foren admeses les ciutats de l'Acrorea. Llavors l'Èlida es va aliar amb Esparta contra Arcàdia i, el 366 aC, va començar una guerra contra Arcàdia. Els eleus van ocupar Làsion i les altres ciutats d'Acrorea, però els arcadis van contraatacar i les van recuperar, i van establir una fortalesa amb guarnició al turó de Croníon, a Olímpia, i partiren tot seguit cap a Elis, que no estava fortificada i era al seu abast. El partit democràtic es va revoltar i va enderrocar l'oligarquia, però finalment foren derrotats, van fugir de la ciutat i es van ajuntar amb els arcadis, gràcies als quals van ocupar Pilos. Els arcadis es van retirar i van deixar el combat en mans dels demòcrates; van tornar a l'any següent (365 aC) i van derrotar els eleus en un lloc entre Elis i Cil·lene. Elis va demanar ajut a Esparta, que va envair el sud-oest d'Arcàdia per distreure l'exèrcit de la lliga de la seva guerra a l'Èlida. Així, els eleus van recuperar Pilos i van exterminar els demòcrates. El 364 aC es va celebrar la CIV Olimpíada. Els arcadis, mentrestant, havien rebutjat els espartans i conservaven guarnició prop d'Olímpia, i van decidir retornar la presidència als pisatans en unió dels quals van celebrar els jocs. Els eleus es van indignar, i van atacar els arcadis prop d'Olímpia i els van vèncer. Els eleus, després, van retirar aquesta olimpíada (així com la VIII i la XXXIV) dels registres. Els arcadis es van emportar els tresors del temple d'Olímpia, però els mateixos ciutadans arcadis ho van trobar malament, car ho consideraren un sacrilegi. L'assemblea de la lliga arcàdia va decidir compensar l'Èlida signant la pau i els van retornar Olímpia i la presidència dels jocs (362 aC).\nÈpoca hel·lenística i romanaModifica\nUns anys després, l'Èlida es va sotmetre voluntàriament al rei Filip de Macedònia, però amb la condició de no lluitar contra Atenes i Tebes. No foren presents a Queronea. Van romandre dins l'aliança macedònia fins a la mort d'Alexandre el Gran, el 323 aC. Després, van lluitar contra el regent Antípater en la Guerra de Làmia. El 312 aC, la ciutat d'Elis fou ocupada per Telesfor, que va fortificar la ciutadella amb la finalitat d'establir un principat independent al Peloponnès, però un altre general, Ptolemeu, el va expulsar i va destruir les fortificacions.\nDesprés d'això, els eleus es van aliar amb els etolis i ingressaren en la lliga Etòlia, de la qual eren partidaris. Com que no van voler unir-se a la lliga Aquea i van romandre dins la lliga Etòlia, els aqueus els atacaren. Trifília, en canvi, sí que es va unir a la Lliga Aquea. Després de la Quarta Guerra Macedònica i la destrucció de Corint (146 aC), tot el Peloponnès caigué sota domini romà, per bé que la celebració dels Jocs Olímpics no cessà.\nEn temps de l'emperador Julià l'Apòstata, Elis fou exonerada de tributs per acollir els jocs olímpics, en un assaig de reviure les manifestacions del paganisme; però el 394 Teodosi els abolí.\nEl 396, el país fou devastat pel visigot Alaric I i va entrar en decadència dins l'Imperi Romà d'Orient, al qual va pertànyer fins al 1205. Però al final de l'etapa bizantina, el país recobrà importància. Vers el 1208, els cavallers francs de Patres van sortir vers la vall del Peneu. Guillem de Champlitte va establir la seva residència a Andrabida, un districte fèrtil a la riba dreta del Peneu. Jofre de Villehardouin va construir Glarentza, que va esdevenir el principal port de la costa oest de Grècia. Més tard hom bastí també el Castro Tornese a Glarentza, i Castuni i Santameri com a noves fortificacions. Va passar, com la resta del Peloponnès, als venecians, i formà el districte de Belvedere (Morea occidental), nom que corresponia a la ciutadella d'Elis.\nAmb els otomans, el país va entrar en decadència i en un llarg procés de despoblament. Al segle xix, Pirgos era el sol centre de població important, car tota la costa romania inhabitada per causa de la malària.\nL'Èlida Buida (grec antic: κοίλη Ἦλις) era el districte nord de la regió de l'Èlida i la regió de la capital, Elis. Generalment va exercir domini sobre el districte central de la Pisàtida, però molt menys sobre el districte sud, la Trifília. El país es dividia en dues parts: la plana de Peneu i el país muntanyós de l'interior o Acrorea. Precisament el nom d'Èlida Buida prové de l'absència de muntanyes de la plana del Peneu, car originalment solament es referia a aquesta zona. La plana era la part més fèrtil de tot el país i produïa un lli fi de molta qualitat entre molts altres productes. El vi també era apreciat i s'utilitzava en grans quantitats pel culte a Dionís de la ciutat d'Elis i al festival anomenat Thyia, en el qual tres gerres s'omplien soles de vi. També hi havia molta fusta i pastures i les ovelles del país ja són esmentades en temps del rei mític dels epeus de l'Èlida, Augies; també els cavalls eren de considerable categoria i esmentats als poemes d'Homer. Es deia que les mules no podien engendrar al país, però això es devia al fet que els eleus portaven les mules a Arcàdia perquè les fecundassin muls arcadis, que eren considerats els millors de Grècia.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Èlida\n↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 866. ISBN 9788441224223.\n↑ 3,00 3,01 3,02 3,03 3,04 3,05 3,06 3,07 3,08 3,09 3,10 3,11 3,12 3,13 3,14 Smith, William (ed.). «Elis». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 13 gener 2021].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Èlida&oldid=28212207»\nDarrera modificació: 9 set 2021 a les 09:22


Els 11 allotjaments de Nicaragua - WeTravel.cat\nHome Nicaragua\tEls 11 allotjaments de Nicaragua\nescrit per WeTravel 27/04/2016\nA diferència del que fem sempre (decidir el lloc on dormim sobre la marxa) en aquest viatge vam portar el 80% dels allotjaments reservats. Ens va fer por marxar a l’aventura després de comprovar disponibilitat, preus i llocs d’allotjament a la part atlàntica del país i vam preferir agafar-ho per si de cas. La veritat és que, tot i que vam perdre el poder d’improvisació, va ser molt còmode. Vam trobar preus de tot tipus i vam veure que, sobretot, els llocs menys turístics, eren més cars.\n*Les valoracions generals són de 0 (no el recomanem gens) a 10 (100% recomanable)\n1. Hostal Hamacas (Granada)\nHostal modest al centre de Granada, amb habitacions amb bany i sense. Hi ha un pati interior ple d’hamaques, ideal per relaxar-te les hores de més calor o pels vespres. També disposen de cuina, però no la vam fer servir.\nTipus d’habitació: Doble amb bany compartit\nServei: Correcte. És força impersonal, però qualsevol cosa que necessitis, t’ho faciliten.\nNeteja: Correcte. Donen tovalloles i als banys hi ha pastilles de sabó.\nSituació: Al centre. Molt ben situat.\nEsmorzar: No inclòs. No tenen restaurant, però tenen cuina.\nValoració general: 7, bona relació qualitat-preu.\n2. Hostal Malinche (León)\nHostal molt acollidor al centre de León gestionat per una parella de Saragossa molt amable, disposats a donar-te tot tipus d’informació de la zona i ajudar-te amb el que calgui. Vam compartir una cervesa molt llarga amb ells i ens van convèncer de fer la baixada del Cerro Negro amb la cooperativa del parc nacional. Molt bona recomanació.\nServei: Un 10! Servicials i atents i preocupats perquè estiguis a gust.\nEsmorzar: Inclòs. Tè o cafè, fruita, ous i torrades.\nNeteja: Molt net i amb tovalloles.\nSituació: A 5 minuts de la catedral i amb un espai per deixar el cotxe si, com nosaltres, aneu amb cotxe de lloguer.\nValoració general: 10, el tracte és exquisit, barat, però cuiden tots els detalls.\n3. Barca del Oro (Las Peñitas)\nÉs un dels hotels més grans de la zona. Tenen bunglaows, habitacions i una zona comú amb taules i hamaques ideal per allargar els vespres. Els bungalows són ecològics i autosuficients.\nTipus d’habitació: Bungalow ecològic molt acollidor.\nServei: Correcte. Qualsevol cosa que necessitis, t’ho faciliten. Ens van buscar el pescador per fer l’excursió a l’illa de San Juan Venado per veure les tortugues.\nNeteja: Correcte, amb tovalloles i mosquiteres.\nEsmorzar: Inclòs. Fruita, torrades i cafè. Suficient.\nSituació: Just al davant de la platja.\nValoració general: 8\n4. Hostal Paradiso (Laguna del Apoyo)\nÉs un establiment ple de motxillers i el seu principal atractiu és la situació i els serveis que ofereix. Situat just al costat de la Laguna, disposa de diferents zones comunes (bar, restaurant, sala de jocs, chillout i platja amb lloguer de canoes gratuït) que faran que no t’avorreixis.\nServei: El noi millor que la noia, però tots dos correctes.\nNeteja: Net i amb tovalloles.\nEsmorzar: Només donen té i cafè gratuït. La resta cal pagar-ho a part.\nSituació: Està a la carretera que voreja la laguna i els pueblos blancos. Potser no és la millor ubicació per arribar-hi amb transport públic, però si teniu cotxe de lloger és ideal. Sobretot si voleu passar un dia de relax gaudint simplement del lloc.\nValoració general: 8, val la pena passar-s’hi un dia sencer!\n5. Las Hamacas (El Astillero)\nÉs el principal hotel de la zona. Habitacions àmplies i amb piscina. Hi vam anar en temporada baixa i érem els únics hostes. Vam tenir la piscina per nosaltres sols!\nTipus d’habitació: Doble amb bany\nServei: Correcte. Vam enganxar temporada baixa i la noia de recepció només venia a estones.\nEsmorzar: Bàsic, però suficient.\nSituació: Just al davant de la platja a 2 minuts del centre.\nValoració general: 8, no és gran cosa, però la zona és tan bàsica que és el millor que s’hi pot trobar.\n6. Montania Sagrada (Ometepe)\nAmb diferència, el millor hotel on hem estat a Nicaragua. Ubicat en plena natura, té tres casetes allunyades les unes de les altres que encara et donen més intimitat. L’espai comú és un porxo bar-restaurant que convida a passar llargues vetllades conversant amb els altres hostes.\nTipus d’habitació: Bungalow molt acollidor.\nServei: El porta una parella d’italians molt divertits i servicials. A les nits, a la zona del restaurant, vam passar unes bones vetllades parlant de viatges amb la resta d’hostes de l’hotel. Tenen cuina, no deixeu de tastar els seus plats de pasta fresca!\nNeteja: Súper net, amb tovalloles i sabó.\nEsmorzar: Inclòs. Fruita, ous, pa, té, cafè.. Molt complet!\nSituació: Està a la zona menys turística de l’illa en mig de la muntanya. Ideal per desconnectar.\nValoració general: 10, preciós, ben cuidat i servei exquisit.\n7. Hospedaje Soma (Ometepe)\nMolt més modest que l’anterior, és un dels punts de trobada dels motxillers i segueix l’estructura bàsica: habitació amb i sense bany i zona comuna on fer-la petar.\nServei: Ho porta un alemany una mica excèntric, però molt correcte, com tots els treballadors.\nNeteja: Net amb tovalloles i sabó\nEsmorzar: Inclòs, però no vam poder gaudir-ne perquè vam haver de marxar molt d’hora per agafar el ferry.\nSituació: A les afores de Moyogalpa, però s’arriba al centre en 10 minuts a peu. Si aneu amb cotxe de lloguer, com nosaltres, podeu entrar-lo al recinte.\nValoració general: 7, bona relació qualitat preu\n8. Nicaragua Guest House (Managua)\nÉs una casa amb un pati interior des d’on s’accedeix a totes les habitacions, que són modestes, però correctes.\nFoto: Nicaragua Guest House\nServei: El porten una mare i el seu fill. La mare més parladora que el fill, que és molt sèrio.\nNeteja: Correcta, amb tovallola i sabó\nEsmorzar: Inclòs i Abundant. Un bon bol de fruita amb pa amb mermelada.\nSituació: A 10 minuts en cotxe de l’aeroport. Ideal si es fa servir de pas, com nosaltres que hi vam dormir la nit abans de volar a l’altra banda del país i la nit abans de deixar Nicaragua. A més, molt amablement, ens van guardar un parell de bosses que no volíem endur-nos a l’altra banda del país.\nValoració general: 7, és un establiment bàsic però que compleix les expectatives.\n9. Queen Lobster (Pearl Lagoon)\nTé dos bungalows molt acollidors situats sobre de la laguna. La primera nit vam enganxar tempesta i ens pensàvem que sortíem volant! Sort que hi ha havia un nòrdic, perquè sinó hauríem passat fred en ple Carib! La resta de nits van ser més agradables sentint el soroll calmat de l’aigua.\nTipus d’habitació: Bungalow sobre la laguna amb bany\nServei: Ho porten un noi madrileny i la seva parella. Correctes, però ens van fer ballar una mica el cap a l’hora de contractar les excursions als Cayos i les comunitats miskitas de la zona.\nNeteja: Net amb tovallola i sabó.\nEsmorzar: No inclòs.\nSituació: A 5 minuts caminant del port i del carrer principal.\nValoració general: 7, el lloc és ídilic, però els falla una mica el tracte amb el client.\n10. Carlito’s Place (Little Corn Island)\nConjunt de bungalows molt bàsics a la platja, gairebé sobre del mar. Sembla ser que els van construir més lluny, però el mar s’ha menjat la sorra i ara estan gairebé dins. Pel preu que tenen, podrien estar més cuidats.\nTipus d’habitació: Bungalow amb bany\nServei: Pèssim i bastant antipàtics.\nNeteja: Bàsica però correcta. Amb tovalloles.\nSituació: Està a l’altra banda de l’illa (contrària al port). En teoria és una zona més tranquil·la però accessible fàcilment a peu a les nits (a l’illa no transiten cotxes). És tranquil·la, però està massificada de bungalows i els han volgut fer tan a prop del mar, que s’han quedat sense platja.\nEsmorzar: No inclòs\nValoració general: 4, massa car i mal tracte.\n11. Paradiso Beach (Big Corn Island)\nHotel amb bungalows d’obra repartits al voltant d’una zona ajardinada. Són grans i ben cuidats, però no valen 60$!\nFoto: Paradiso Beach Hotel\nTipus d’habitació: bungalow d’obra amb bany\nEsmorzar: Inclòs. Buffet de fruita, pa i cereals.\nSituació: Apartat del centre, però fàcilment accessible a peu o amb taxi.\nValoració general: 6, massa car pel que realment era. Un cop a l’illa vam descobrir que hi ha gent que llogava habitacions a casa seva. Si ho haguéssim sabut, no hauríem reservat. Vam dinar a casa d’una dona, que oferia habitacions a 25$.\nEls 11 allotjaments de Nicaragua was last modified: Maig 7th, 2016 by WeTravel\nUn poble de pescadors autèntic: El Astillero | WeTravel.cat 10/05/2016 at 10:01 pm\n[…] d’ubicar-nos a l’Hostal Las Hamacas (sembla que aquest nom agrada als nicaragüencs), sortim a fer una volta de reconeixement i ens […]


Vídeo xat Dhubāb (Ciutat) - sales de xat a Dhubab - Muhafazat ta'izz - Iemen - Kangaroochat\nvídeo xat Iemen\nPàgina d'inici › Per país › Iemen › Muhafazat ta'izz › Dhubab › Vídeo xat dhubāb (ciutat)\nVídeo xat dhubāb (ciutat) Dhubab > Muhafazat ta'izz > Iemen\nÉs cert que cada dia són desenes de noves xarxes de xat, i amb el que l'oferta no és de mala qualitat o que no funcionen bé. Amb Kangaroochat que no va a presentar aquest tipus de problemes perquè treballem cada dia per aconseguir la qualitat, per la qual cosa podria xatejar amb gent de Dhubāb (Ciutat) a la sala de xat Vídeo xat Dhubāb (Ciutat).\nNo s'aturi sense fer res, esperant que la vida de regal que l'oportunitat de conèixer a la seva ànima bessona. De fet, no se sabrà aquesta persona especial si no es fa res. Invertir una mica del seu temps a la sala de xat Vídeo xat Dhubāb (Ciutat) si vol complir amb la gent bella de Dhubāb (Ciutat). I veurà que és divertit, no voldrà deixar aquest xat.\nResponsabilitats de la vida adulta consumeixen molt de temps, fent-nos impossible dedicar temps a la construcció d'amistats, fins i tot amb algú que hem conegut, o simplement sembla interessant. No obstant això, la conversa en línia com Vídeo xat Dhubāb (Ciutat) ens permetrà accedir a la possibilitat de fer un munt de nous amics al mateix temps,.\nQuantes vegades ens diem el disc que es va a aconseguir alguna cosa que volem. Li passa a les persones que volen trobar una parella i no poden aconseguir-ho. Pot ser més senzill a través d'un lloc web com Kangaroochat. Així que d'ara endavant, deixar de queixar-se i començar a xatejar i conèixer gent nova.\nLlista d'usuari al costat de Dhubāb\nabdaa- (Situat a 281.20 km)\nSaná ,Old City ,Amanat Al Asimah ,Iemen.\nali1111- (Situat a 281.20 km)\nkha- (Situat a 281.20 km)\nyaserkhyufj- (Situat a 281.20 km)\nalgeblawe- (Situat a 281.20 km)\ngoorggoorg- (Situat a 281.20 km)\nanb- (Situat a 281.20 km)\nmuneerx7- (Situat a 281.20 km)\nyazan55- (Situat a 281.20 km)\n3d4ef- (Situat a 281.20 km)


El Dia de l’Associacionisme Cultural reconeix les entitats centenàries d’Amposta , Tortosa, Roquetes i La Sénia | EbreExprés\nEl Dia de l’Associacionisme Cultural reconeix les entitats centenàries d’Amposta , Tortosa, Roquetes i La Sénia\nLa Societat Musical La Unió Filharmònica d’Amposta va ser una de les entitats que va rebre un diploma amb motiu de la celebració del seu centenari. L’acte va tenir lloc ahir dijous a Barcelona.\nAltres entitats de les Terres de l’Ebre que també van rebre el diploma van ser La Lira Roquetense de Roquetes, Joventuts Unides de La Sénia i la Banda Municipal de Música de Tortosa.\nL’acte el va encetar l’actuació de la cobla més antiga de Catalunya, els Lluïsos de Taradell, que va interpretar peces de Pep Ventura, amb motiu del bicentenari del naixement del músic. També es va oferir als representants de les entitats que omplien l’auditori de l’Orfeó Martinenc, el Ball d’Homenatge interpretat per l’Esbart Sant Jordi. Abans de l’entrega de diplomes, va tenir lloc la conferència “La cultura que ha generat el Centre de Lectura de Reus” a càrrec de Xavier Filella, president de l’entitat. Per tancar l’acte es va oferir a tots els assistents una copa de cava.\nEl Dia de l’Associacionisme Cultural (DASC) que se celebra el 4 de juny convida a les entitats a fer unes jornades de portes obertes, amb l’objectiu d’acostar els ciutadans als ateneus, casals, casinos, orfeons, locals castellers o a qualsevol tipus d’equipament cultural gestionat per associacions, convidar-los a entrar i fer-los partícips de la important tasca de difusió cultural que realitzen les entitats del país.


La cullerada: Poble, desperta't!\nNo m'agrada que la gent no pagui per un servei. No m'agrada que la gent salti a les vies del tren per bloquejar-les, i encara menys, m'agrada que la gent sabotegi el transport públic. Però és que el que està passant amb RENFE ja passa de taca d'oli, i la gent que necessita el tren cada dia per a la seva mobilitat obligada comença a estar-ne fins els ous. Tant fins els ous que estan ultrapassant els límits del civisme i la racionalitat. I sabeu què us dic? Que ben fet!\nDesprés de totes les putades que aguanten aquestes persones a diari, alguns, que n'estan tips i es fan dir Usuaris Farts de Renfe, han convocat tothom a no pagar els dijous. I aquest matí, que és dijous, aquesta crida no té gaire seguiment, i la gent segueix pagant religiosament. Però què li passa al meu poble? Que no té sang a les venes? Ja n'hi ha prou que es riguin a la nostra puta cara. En casos com el de Rodalies, em decanto descaradament per la desobediència civil. Que el servei que em donen és penós, doncs no pago. Que hi ha una altra avaria de la merda, doncs salto a les vies. Vinga catalans! desperteu del vostre letargi i sigueu valents, hòstia!\nSona una mica irònic, però en dies com avui, m'agradaria ser un usuari putejat de la Renfe, m'agradaria no pagar, m'agradaria saltar a les vies, i potser fins i tot m'agradaria tallar algun cable. Poble, desperta't!\nFoto: César Rangel\nAhir, misteriosament, cap al vespre, hi va haver un incendi al tunel que uneix Plaça Catalunya amb Sants. Curiós, no?\nAra, penso com tu, la gent s'hauria de revolucionar més o aguantar les averies, que després tot són queixes però ningú fot res.\n01 de març, 2007 09:14\nAixò ens passa perquè els catalans som uns dats pel sac des de la prehistòria, i com ja tenim l'anus del tamany de Júpiter, ens hi caben de tots tamanys.\nSi això passés a qualsevol altre lloc, a la tercera averia ja haguéssin cremat trens, rodat caps dels (ir)responsables, i el tema més que solucionat en un mes.\nCharlie Hi-Hat, patidor diari de RENFE. Ahir, una hora tard a casa.\n01 de març, 2007 10:14\nÉs fastigòs i tercermundista! Està bé això de no pagar, però Renfe va dir que augmentaria la vigilancia. Els odio!!\nHauriem de fer la rebelió des de dintre de les estacions, a les vies i als trens! Salutacions!!\n01 de març, 2007 10:30\nNo es pot culpar a la gent que no destrossi les portes per poder saltar a les andanes sense pagar.\nEl que és intolerable és que els polítics que només van a les desgracies per fer-se fotos encara diguin que no n'hi ha per tant, que són coses que passen...en el cotxe oficial no es fa mai tard!\nI plegar...aqui no plega ni l' apuntador!\nCharlie, tamany de júpiter? juasjuasjuas\n01 de març, 2007 10:32\nEstic en la línia d'en Clint. Les rebelions de 200 persones són complicades. Tothom té prou problemes.\nEl que és emprenyador és veure que els que manen no exigeixen res. Ja està clar que els d'abans ho van fer TOT malament, però per això la gent ha volgut canviar. O no?\nL'un es passa el dia preocupant-se només del PSOE i els altres potser que baixin de la poltrona, que ja els agrada massa.\n01 de març, 2007 11:25\nTrobo ben lògic que la convocatòria dels Usuaris Farts de RENFE no tingui èxit, perquè el que demanen és que cadascú, a títol PARTICULAR, assumeixi el risc de no pagar bitllet.\nCom que te la jugues tu solet, i si t'aglapeixen tu solet et pagues la multa, doncs la convocatòria és una kk.\nEls Usuaris farts de RENFE tenen una gran oportunitat d'armar-la grossa, però si busquem el risc individual van ben llestos. Que convoquin una botifarrada a la via 3 a Sants, i llavors veuran quina gentada.\n01 de març, 2007 12:01\nHola, em dic Candela i també soc patidora de RENFE.\nTard a tot arreu.\nA la pota coixa i jugant a la xarranca ja hauria arribat.\n01 de març, 2007 13:24\nCruella, del que es tracta és de convertir el risc individual en risc col·lectiu i massiu. En qualsevol cas, m'apunto a la butifarrada a la via 3 de Sants.\n01 de març, 2007 13:50\n"El funcionamiento no es satisfactorio" Rodríguez Zapatero, 28/02/2007\n01 de març, 2007 14:42\nCruella té raó. A títol individual ens hi juguem molt. Em de ser tots alhora que assaltem i cremem un tren.\n01 de març, 2007 16:10\nAixò de la Renfe es escandalós! No em puc creure que s'estigui arribant a aquests extrems i que ningú hi faci res!\nSom trecer mundistes, ens agrdi o no, però és així!\n01 de març, 2007 17:16\npuji, el mateix passa amb els peatges, que desmprés fotem dues hores de retencions i al arribar al peatge, paga que te paga.\n01 de març, 2007 19:14\nDec ser l'únic ciutadà que no es queixa de la Renfe, senzillament...perquè no sóc usuari (per sort!). Però entenc la revolta ciutadana i estic -tot i que sovint va més enllà del que és políticament correcte- amb la visió del Charlie Hi-hat sobre com ens l'estan foten als catalans amb la renfe, l'aeroport, el preus dels pisos i la mare que els va parir.\n01 de març, 2007 19:17\nDe petits no déieu allò de Rogamos Empujen Nuestros Ferrocarriles Escacharrados?\n01 de març, 2007 22:39\nCom que no hi diu ningu ja ho dic jo COP DE MALL a la puta RENFE\n02 de març, 2007 08:14\nEp Víctor! Benvingut a la cullerada. Crec que en el fons, la Crue, tu i jo estem dient el mateix. Cal una revolta social, i social vol dir de tothom, no des de l'idividualisme. Un delicte d'una persona, quan es comet en massa queda diluit. En casos com aquest, la força està en la massa, i d'això és del que em queixo, que hi ha molta gent adormida, que no deixa que la massa flueixi.\nZinc, feia anys que no sentia aquestes sigles. Que trist que vint anys després torni a ser vigent.\n02 de març, 2007 08:18


Els constructors volen actualitzar els contractes | betevé\nConstructors i promotors demanen actualitzar contractes per l’encariment de les matèries primeres\nLa mesura requeriria un canvi legislatiu per fer-ho viable legalment\nFrederic Pahisa | dijous, 1 de juliol del 2021, a les 16.03\nEl cost dels materials essencials per a la construcció s’està incrementant de manera sostinguda a causa de l’escassedat i alta demanda. En un any, segons dades de la Confederación Nacional de la Construcción (CNC), el preu de l’acer ha crescut un 36,73 %; l’alumini, un 63,81 %, i el coure, un 89,85 %. I preveuen que la situació empitjorarà.\n“Hem vist com en els últims mesos algunes matèries primeres com el coure o l’acer han pujat moltíssim de preu. És veritat que alguns materials com el ferro ja venien d’una tendència d’alces constants, però aquest fet complica la previsió de costos“, explica Xavier Vilajoana, president de l’Associació de Promotors i Constructors de Catalunya (APCE). I adverteix: “Al final, els recursos de la Terra, com sabem, són limitats, i tothom sap que els components derivats del petroli cada vegada seran menys”.\nConstructors i promotors noten l’acceleració dels preus de les matèries primeres essencials\nLa CNC ha fet un estudi en què calcula la repercussió d’aquesta variació en el cost de les obres. Afirma que suposaria un increment del 52 % en les infraestructures viàries, però seria molt més elevat en aquelles obres amb presència de materials bituminosos, és a dir, els derivats del quitrà. També ha calculat que el valor de les línies ferroviàries de recent construcció pot augmentar fins a un 24 % sense tenir en compte l’increment de l’acer.\nDavant d’aquesta situació, els constructors demanen la possibilitat de revisar preus, encara que els contractes d’obres ja s’hagin signat temps abans. Consideren que l’actual regulació jurídica és restrictiva pel que fa a aquesta qüestió. En concret, demanen una modificació de la llei 2/2015 de 13 de març de Desindexació de l’Economia Espanyola i la 9/2017 de 8 de novembre de Contractes del Sector Públic.\nLa tendència a l’alça de les matèries primeres complica la previsió de costos”\nXavier Vilajoana, president d’APCE\nEl president de l’APCE explica que “temps enrere hi havia les anomenades clàusules d’actualització polinòmiques, que s’aplicaven, sobretot, amb el preu del ferro. Quan hi havia variacions en el cost d’aquest material es feien actualitzacions entre constructors i promotors o amb l’Administració pública”.\nVilajoana aposta per “començar a pensar en una manera de construir les infraestructures i l’habitatge amb un altre tipus de materials, d’una altra manera més enfocada a la sostenibilitat i a l’eficiència. És un repte i un deure de tots els que estem d’una manera o altra en aquest sector”. I conclou: “És veritat. És un canvi social, és un canvi difícil, que no és immediat però de mica en mica hem d’anar cap aquesta via”.\nAntonio Turiel: “Al setembre hi haurà una interrupció del subministrament”\nAntonio Turiel és doctor en física teòrica i investigador del CSIC destinat a l’Institut de Ciències del Mar. És un dels científics més reconeguts i citats en el seu àmbit i destaca per la seva capacitat de divulgació. El seu blog The Oil Crash és un dels més llegits pels lectors interessats en el sector energètic. El seu darrer llibre es titula ‘Petrocalipsis. Crisis energética global y cómo (no) la vamos a solucionar’. Encara ressona la seva compareixença al Senat, el 30 de març del 2021, davant la Comissió de Transició Ecològica pel contingut punyent del seu discurs. Turiel conversa amb betevé per videoconferència des de la seva residència de Figueres, a l’Alt Empordà.\n-Dr. Turiel, quina és la causa d’aquest encariment de les matèries primeres?\n-És un problema d’interacció entre múltiples factors que afecten les cadenes de subministrament. Principalment, el que més es nota, és que ara mateix comença a escassejar el dièsel. Tenim un problema amb la producció de petroli, que està començant a davallar des de l’any 2018 i, a més, les companyies petrolieres cada cop hi inverteixen menys. Saben perfectament que els jaciments de petroli de les quals són propietàries són de poca rendibilitat.\nDes de fa set anys ja no queden jaciments de petroli rendibles”\nHi ha un fenomen global d’abandonament del petroli. S’intenta justificar dient que és per complir els compromisos d’emissions de CO2, que s’han de complir, però la raó fonamental és que des de fa set anys ja no queden jaciments rendibles. I des de fa set anys no és una cosa d’ara, les companyies han anat desinvertint lentament. El dièsel és el primer dels combustibles, derivats del petroli, que es veu compromès, i és fonamental per al transport: per als camions, vaixells, per a la maquinària pesant en general.\nDes de fa 7 anys ja no queden jaciments de petroli rendibles, segons el científic del CSIC Antonio Turiel Foto: Zbynek-burival\n-I, a banda del petroli, quins altres materials comencen a ser escassos?\nComencem a tenir dificultats, per exemple, amb el coure. La producció d’aquest material està molt compromesa des de ja fa temps perquè les mines ja estan força exhaurides.\nComença a escassejar de tot. Fins i tot de coses que no haurien de començar a faltar”\nPer altra banda, com que minva el petroli, falten plàstics. I si hi ha poc plàstic i et manca coure, no es poden fabricar cables. I sense cables hi ha maquinària que no es pot fer. Al capdavall, tot acaba retroalimentant-se i generant un problema que comença a agafar unes dimensions, les que hi ha ara mateix, que són molt considerables. Comença a escassejar de tot, fins i tot de coses que no haurien que començar a faltar. Ara mateix, per exemple, no es troba acer laminat, alumini o cautxú. Falta liti i fusta. És un fet que cada vegada es va estenent més. La causa és tota aquesta cadena d’interaccions que hi ha entre les diverses matèries.\nNo és el col·lapse definitiu del mercat de matèries primeres del món però és un primer avís”\nA llarg termini, però, aquest augment de preus que estem vivint ara, aquesta sincronització de dificultats, aquestes interconnexions que hi ha entre tot, tendiran a anar a més i ja no seran fàcils de resoldre. No és el col·lapse definitiu del mercat de matèries primeres del món, però és un primer avís.\n-Què passarà al setembre, després de vacances?\nPer què setembre és tan critic? Bé, doncs, perquè s’està produint una onada de xoc. És a dir, jo ara et dic que no t’ho puc subministrar. T’ho subministro a un mes, quan passa un mes dic: ‘Bé, ara és a tres mesos’. Però en el fons, el que estic fent és diferir la demanda cap al futur i et dic: ‘T’ho serviré quan ho tingui. Però, és clar, em faltarà per subministrar-te més tard i em faltarà més quantitat. Aleshores en aquesta actitud de fugida cap endavant, al final es genera un moment que estires tant la màniga que no arribes. Per això, molts subministradors s’estan adonant que hi haurà una ruptura d’estoc. Simplement, el que passarà és que al setembre hi haurà una interrupció de subministrament”.\nPer què el setembre és tan crític? Doncs perquè s’està produint una onada de xoc”\nEl problema de tot plegat és que ara anem justos i el problema, a mesura que passin els mesos i els anys, és que començarem a anar curts. No justos sinó curts. Realment cada any es produirà menys. No hem d’oblidar que, ara mateix, la producció de petroli, a causa de la desinversió de les companyies, està començant a davallar a un ritme bastant ràpid. I si no hi ha una actuació dels estats, el ritme de caiguda possible és bastant elevat.\nLa producció industrial anirà a menys, segons l’investigador del CSIC Antonio Turiel. Foto: Clayton Cardinalli\n-I què es pot fer per aconseguir un “aterratge suau” i començar una transició sense alts i baixos tan pronunciats?\nPart dels problemes es resoldrien amb les polítiques adequades de gestió de les cadenes de logística, fent-les més curtes i fomentant-ne el reciclatge. Però altres aspectes es mantindran amb dades preocupants i l’única solució que haurem de preveure és que es deixi de consumir. Cal una actuació molt forta i molt decidida en els propers anys per poder establir un context que sigui més estable, que no tingui aquests problemes, aquests vaivens que tindrem si no fem res.\nÉs un problema que s’està accelerant. Com més temps perdem, més dificultats ens trobarem”\nEls estats dels països productors s’hauran de plantejar nacionalitzar els jaciments, parcialment o totalment, per garantir que es continuï produint petroli. El que passa és que això implicarà retallades de l’estat del benestar. Els països consumidors, semblants al nostre, ens haurem de plantejar prendre mesures restrictives, bàsicament per racionalitzar el consum.\nEns hem d’adonar que no hi ha temps. Hem d’anar amb la màxima urgència perquè és un problema que s’està accelerant. Com més temps perdem, més dificultats ens trobarem.\n“Haurem de prendre mesures restrictives, com ara racionalitzar el consum”, Antonio Turiel – investigador CSIC\nHi ha moltíssimes coses que es poden fer. El problema és que hauríem d’estar treballant en això i tot el coneixement que tenim actualment, tots els avenços en enginyeria, estic segur que els podríem utilitzar per millorar allò que van fer els nostres avis, que ho feien bastant bé i ells van prosperar.\n-Anem cap a un decreixement forçat, perquè els recursos de la Terra s’estan esgotant. Són finits?\nHi ha un decreixement, sens dubte, de la base material de la nostra economia però aquest decreixement ja és inevitable, ja està sobrevenint. És a dir, tant si volem com no. Hi ha una cosa que és evident: si hi comença a haver menys petroli i menys materials essencials, el nostre consum d’energia i el nostre consum de matèries primeres disminuirà. Això no hi ha res que ho pugui evitar.\nEl nostre consum d’energia i el nostre consum de matèries primeres disminuirà. No hi ha res que ho pugui evitar”\nNo és una qüestió de gust, ni de preferència ni d’imposició. És una cosa que ve donada per la mateixa naturalesa. Això és el que hi ha i dona per al que dona i, evidentment, anirem a menys. Aquest decreixement del consum material de la nostra societat que, com dic, és absolutament inevitable, no ha de comportar, necessàriament, un descens del nivell de vida de les persones. De fet, fer les coses correctament, jo penso que fins i tot el nivell de vida es podria incrementar.\nMés que assumir la idea del decreixement, hem d’anar cap a la maduresa. Simplement estacionar-nos, que és el que hem fet tots, no? Tots hem estat nens i adolescents. Bé doncs, ara hem de ser, simplement, adults.\n— construcció — habitatge públic — obres


Hotel Ra Kuun Hakone Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n103 Motohakone, Hakone-machi, Ashigarashimo-gun, Ashinoko, Hakone, Japó, 2500522 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Hotel Ra Kuun?\nBarri Ashinoko Ashinoko Ashinoko Kowakudani / Miyanoshita Ashinoko Ashinoko\nMés informació sobre Hotel Ra Kuun\nConvenientment situat a Hakone, Hotel Ra Kuun és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hotel Ra Kuun és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, ascensor, màquina venedora.\n25 habitacions que es distribueixen sobre 4 plantes ofereixen una càlida i plaentera escapada i comoditats modernes com ara televisió de pantalla plana, llençols, mirall, sabatilles, tovalloles. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses bany, bany d'aigua termal calenta, spa, massatge, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Hakone, el Hotel Ra Kuun és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (67)Viatger de Negocis (1)Parelles (23)Viatgers en solitari (21)Famílies amb infants petits (5)Famílies amb infants grans (6)Grups (11)


El club de lectura del Col·legi de l’Advocacia de Tarragona programa una trobada amb l’escriptora Marta Orriols\nTarragona, 11 de març de 2019. En el marc de les activitats que periòdicament programa el club de lectura de la biblioteca de l’ICAT, el passat dissabte dia 9 de març es va celebrar al restaurant Casa Balcells de Tarragona un dinar amb l’escriptora Marta Orriols, autora de la novel·la “Aprendre a parlar amb les plantes” (Periscopi, 2018), la darrera proposta de lectura d’aquest club integrat per advocades i advocats tarragonins. En la trobada hi van participar també representants de la llibreria la Capona.\nEl debut literari de Marta Orriols (Sabadell, 1975) va ser l’any 2016 amb “Anatomia de les distàncies curtes”, un llibre de relats amb pròleg de la Jenn Díaz, a qui hem d’agrair que ens posés sobre la pista d’aquesta escriptora. “És brillant, no deixeu de llegir-la”, ens va dir fa uns mesos quan vam convidar-la per parlar sobre la seva novel·la “Mare i filla”.\nDos anys més tard de l’edició del seu primer llibre Orriols publica “Aprendre a parlar amb les plantes”, la seva primera novel·la. La protagonista és la Paula, neonatòloga de 40 anys; una dona autosuficient i equilibrada que hores abans de perdre el seu marit en un accident, aquest li diu que la deixa per una altra dona. A partir d’aquí, l’autora teixeix un relat on parla sobre la mort, el dol, l’absència, la traïció, el dolor, la mentida, l’amor i, sobretot, la lluita per la supervivència i la superació personal. I ho fa a través d'una prosa senzilla, sense sentimentalismes, plena de detalls, intensa, vital però sobretot sincera.\nTot i que l’autora també va perdre el seu marit en un accident, la novel·la no és autobiogràfica. “Volia escriure sobre la mort, sobre la pèrdua i sobre la reconstrucció personal però des d’una perspectiva que no acabava de trobar en aquelles novel·les que havia llegit”, comenta. El punt d’inflexió per tirar endavant el llibre li va donar la Sílvia Querini, aleshores directora editorial de Lumen, que li volia publicar el seu primer llibre en castellà. “Quan ens vam conèixer em va regalar Nora Webster de Colm Tóibín, una història sobre un vídua amb fills a la Irlanda rural, i em va dir que jo també podia fer-ho”.\nSobre la creació dels personatges ens explica que per a ella va ser molt important posar prou distància entre la seva experiència personal i la que es descriu al llibre. “En moltes entrevistes he hagut de defensar que la veu de la Paula no és la veu de la Marta”, tot i que reconeix que inevitablement escriure un llibre així implica incloure una part important d’experiència i reflexions personals. “T’adones que per evitar el dolor de la mort no existeixen dreceres i que la tristesa és un espai necessari que cal reivindicar per aconseguir tirar endavant”. I afegeix “Quan pateixis una mort a destemps, a diferència del que passa quan ets més gran, tothom vol que ràpidament passis pàgina, que comencis de nou, que trobis una altra parella i això no t’ajuda”.\nEns confessa que el gust per l’escriptura li ve ja de ben petita. “Recordo que demanava als meus pares que em compressin llibretes que amb el temps es van convertir en diaris personals". Reconeix que guanyar el Premi Òmnium va ser tota una sorpresa i admet que encara ara sovint li costa veure’s com a escriptora.\nRespecte als seus autors favorits ens parla de Mercè Rodoreda , James Salter, Juan Marsé, Alice Munro, Raymond Carver o Edna O’Brian entre tants d'altres; a la pregunta de quins llibres ens recomana llegir ens suggereix a Kent Haruf i el seu "Nosaltres a la nit" i les obres de dos autors molt joves: "El funeral de Lolita", de Luna Miguel (1990) i "Ama" opera prima de l'advocat José Ignacio Carnero (1986), que publicarà properament l'editorial "Caballo de Troya".\nEn acabar la sessió Ramon Setó, coordinador del club i diputat de la Junta de Govern de l’ICAT, li va fer entrega d’alguns obsequis i també hi va haver temps per a la dedicatòria de llibres.\nSi en les distàncies curtes Marta Orriols deixa entreveure una personalitat armoniosa, serena i intel·ligent és en les distàncies llargues, a través dels seus llibres, que emergeix en tota la seva dimensió i fa que la seva escriptura sigui ja considerada per alguns com immutable i universal.\nEs despedeix de nosaltres amb el convenciment que tornarà ben aviat a Tarragona, ara amb els seus dos fills, una ciutat on feia temps que no venia i que, diu, li ha encantat.


'Foxtrot': avorriment, soledat i por dels soldats israelians\n'Foxtrot', avorriment, por i soledat dels soldats israelians\nLa segona pel·lícula de Samuel Maoz critica tant els usos i abusos de l'Exèrcit israelià com l'absurd de la vida militar\nTràiler de 'Foxtrot' (2017)\nDimecres, 28 de febrer del 2018 17:40CET\nPer ballar el foxtrot només s’ha de repetir un moviment senzill: un pas endavant, un altre a l’esquerra, un altre cap enrere i, finalment, altra vegada al punt d’inici. És lògic, per tant, que la segona pel·lícula de Samuel Maoz avanci al llarg de tres capítols abans de tornar al principi. El primer pla de la pel·lícula 'Foxtrot', en concret, se situa darrere el parabrisa d’un vehicle que travessa una carretera desolada i cobrarà ple sentit al final de la pel·lícula gràcies a l’últim.\nEn tot cas, és el segon pla el que deixa demolidorament clar quina mena d’història vol explicar Maoz: una dona obre la porta de casa, processa la presència dels dos estranys que l’observen i, immediatament, cau desmaiada. En pocs segons entenem que es tracta d’uns homes d’uniforme que han anat a fer realitat el pitjor malson de qualsevol progenitor. No els cal obrir la boca perquè ella ja sap que el seu fill, el jove soldat, ha mort. La resta de la cinta meditarà sobre la ràbia i el dolor que aquesta horrible visita produeix.\nIntèrprets: Lior Ashkenazi, Sarah Adler, Yonaton Shiray, Shira Haas\n'Foxtrot', diem, es divideix en tres passatges. El primer transcorre immediatament després d’aquestes males notícies. Mentre la dona està sedada, el seu afligit marit es troba en estat de xoc. De sobte, rep un nou cop: tot ha sigut un error. Un soldat va ser assassinat, però no és el seu fill sinó algú amb el mateix nom. A la segona part coneixem el fill, que està estacionat juntament amb tres soldats més en un punt de control de l’Exèrcit gairebé còmicament aïllat. En aquest oasi de tedi, que Maoz envolta amb una atmosfera surrealista, queda clar que la guerra pot ser insuportablement inactiva. Fins que deixa de ser-ho.\nParlar de més del capítol final, en què tot adquireix sentit de manera emocionalment aclaparadora, seria trair la intrèpida arquitectura del relat; diguem només que, com qualsevol pel·lícula que descriu l’avorriment i la soledat i la por que els soldats experimenten –així com el patiment que trasbalsa els seus pares quan moren en acció–, 'Foxtrot' pot ser considerada una obra antibel·licista i fins i tot antimilitarista. La mort és omnipresent a la pel·lícula, en la sang dels joves i els adults, dels israelians i els palestins.\nL'agilitat amb què alterna perspectives i estils.\nAbusa de l'artifici formal i narratiu.\nTambé hi ha humor i amor, i fins i tot hi ha passos de ball. I, sobretot, hi ha una desesperada necessitat de comprendre el que és incomprensible, i de buscar sentit a tant dolor i culpa i ràbia i ressentiment. Maoz no pretén tenir respostes, però és impossible esquivar la força de les seves preguntes.


Amb els meus tresors: 2011\nEns ho passem genial en el Parc Catalunya (Sabadell)\nÚltimament estem estudiant la zona de parcs i jardins dels voltants de casa nostra. I és que el nostre calendari d'advent ens te molt ocupats.\nFa uns dies vam estar en el Parc Catalunya, a Sabadell.\nEls nens ho van passar moooolt bé !!! Mamaaaaaa aquí volem tornar moltes vegades mes, eh????\nVam començar la visita amb un passeig en un trenet a vapor. Un recorregut pel parc que va durar 20 minuts. Vam passar per túnels i ponts. (Cost del bitllet: 1,5 euros !!!)\nDesprés del passeig, vam anar al cotxe, vam carregar amb la motxilla del pícnic, i vam començar a caminar!! Vam arribar a un llac ple d'ànecs i cignes ... Els nens ràpidament es van posar "manos a la obra", i és que els animalets estaven desitjant menjar una mica d'herba !!!\nI el gran descobriment del dia, una zona espectacular per practicar l'equilibri amb bici o inclús saltant, una zona plena de roques, pneumàtics gegants, fustes i cilindres de ciment. Pels meus fills el paradís !!! Van estar corrent i saltant sense parar !!! Un excel-lent exercici de psicomotricitat !!!\nQuan ja portàvem una bona estona jugant, vam tenir espectacle en viu i en directe, i es que va venir un noi amb la seva bici a practicar. El Pau estava encantat de la vida !!!\nEn total vam estar com hora i mitja!!! Després d'aconseguir arrencar als nens de la zona d'equilibris, vam fer un curt passeig i vam descobrir una zona de joc fantàstica, amb tobogans gegants, petites cames elàstiques, i vam trobar fins i tot un vaixell pirata navegant per un mar ple de dofins, taurons i cocodrils !!! Tota una aventura !!!\nEl parc està genial per passar-hi un dia amb els nens !!! Diversió assegurada !!!\nPublicat per SILVIA a 14:52 Cap comentari:\nJa fa molt temps que vaig veure al Fnac un conte que ràpidament em va enamorar. El vaig comprar sense cap dubte. El vaig guardar pel dia de reis.\nEl país de las pulgas. Un llibre de Beatrice Alemagna. Editorial Phaidon.\nAvui, en el país de les puces, és l'aniversari de la "puça gorda" i ha decidit fer una festa i convidar a les seves veïnes. Com entre elles no es coneixen, pot ser que es portin alguna sorpresa ...\nUn conte molt senzill amb un missatge final que a mi m'encanta !!!\n"I es que, en el país de les puces, com en qualsevol altre país del mon, no es tria: es neix com es neix, cadascú diferent de l'altre. Les puces son les úniques que no ho saben"\nÉs un dels contes preferits del Jan.\nPublicat per SILVIA a 20:25 3 comentaris:\nL'altre dia abans d'anar a buscar als nens a la sortida del cole, vaig pujar el nostre Tió (el tenia amagat a l'altell de casa des de les festes de Nadal de l'any passat) al castell del nostre poble, dalt de la muntanya.\nI el vaig amagar !!!\nLa sorpresa d'aquell dia del nostre calendari d'advent era anar a buscar un Tió a la muntanya, per portar-lo a casa, donar-li de menjar i veure durant tots aquests dies, i fer-lo cagar la Nit de Nadal ...\nCaga Tió, avellanes i torrons\nsi no vols cagar, garrotada vaaaaaaaaaaaaaa !!!!!!\nQuan van sortir del cole vam anar directes al castell. Els nens i el papa van donar una volteta i finalment el van trobar, un petit Tió amagat entre les fulles, mort de fred, de gana i sed !!!\nEl Jan i el Pau estaven contentíssims amb la troballa !!!\nAra ja el tenim a peu d'arbre de Nadal, tapadet amb la seva manta. I cada dia li posem el seu plat de menjar i el seu got d'aigua !!!\nEsperem que la Nit de Nadal ens cagui força xocolatines !!!\nPublicat per SILVIA a 16:00 3 comentaris:\nÚltimament estem experiment ant molt amb la barreja de colors.\nL'altre dia vaig improvisar una activitat amb els nens.\nVam començar barrejant colorant alimentari i aigua en uns gotets petits. Al mateix envàs en el que es ven el colorant, per la part del darrera, t'indiquen en quina proporció (gotes) has de barrejar els colors per obtenir diferents tonalitats (taronja, rosa, blau, verd ...). Aquestes proporcions ens van anar molt bé !!!\nVaig posar una mica de farina en quatre plats de plàstic. Vam abocar el líquid de cada un dels gots en un plat de farina, un plat per cada color.\nAmb una cullera vam barrejar la farina amb el color, afegint-hi aigua quan la barreja era massa espesa.\nAixí vam aconseguir aquesta "pintura" casolana:\nEls nens s'ho van passar molt bé creant la "pintura", i després la van utilitzar, amb rodets i pinzells, cadascú va triar com volia pintar.\nEl Jan va fer un os i un gat !!\nEl Pau un avió !!\nAixí d'enfeinats vam estar una bona estona !!!\nPublicat per SILVIA a 17:28 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Ciència, Expressió plàstica, Juguem\nArrel d'un comentari que em va deixar la Nuria Mundet, a la meva anterior entrada sobre la màgia de les pinyes (http://ambelsmeustresors.blogspot.com/2011/11/la-magia-de-les-pinyes.html), a casa hem volgut probar un altre experiment.\nDia 0. Posem llenties als forats d'una pinya oberta, i la deixem sobre un plat amb aigua.\nDia 1. La pinya, com ja ens esperàvem en aquesta ocasió, es tanca.\nDia 4. Dels forats tancats de la pinya comencen a aparèixer els primers brots verds. El Jan es queda amb la boca oberta al veure-ho !!\nDia 6. Aquest és l'aspecte que te la pinya ...\nUn experiment molt senzill per fer a casa.\nGràcies per la idea Nuria !!!\nPublicat per SILVIA a 14:53 4 comentaris:\nEl dissabte a la tarda vam anar a la Fundació Miró per gaudir de l'espectacle Un toc de Pastorets, de Toc de Retruc.\nJa hi hem anat en varies ocasions a la Fundació Miró a veure els espectacles infantils que organitzen, i mai hi hem sortit decebuts.\nSon representacions destinades als mes petits, i a un cost molt assequible (aquest dissabte vam haver de pagar 6 euros per cada entrada).\nAnàvem amb la idea de veure una representació dels pastorets, i al final van ser els mateixos nens els protagonistes de la tarda. Van acabar pujant a l'escenari, i van haver de representar a les diferents figures del pessebre.\nEl Jan va resultar ser un pastor, i el Pau una gallina. Ells encantats de la vida, i el papa i la mama amb la baba al terra !!! (perdó per la pèssima qualitat de les fotos ...)\nTot realitzat amb molt gust, unes disfresses molt senzilles però maquíssimes, combinant l'espectacle amb un ampli repertori de nadales cantades i tocades en directe.\nVam passar una estona molt agradable !!!\nPublicat per SILVIA a 15:04 2 comentaris:\nPublicat per SILVIA a 19:39 2 comentaris:\nSortida del calendari d'advent: Parc del Laberint d'Horta\nL'altre dia la sorpresa del nostre calendari d'advent va ser fer una sortideta, al Parc del Laberint d'Horta (Barcelona). Està just al costat del Velòdrom d'Horta.\nVam passar un dia genial, acompanyats del nostre cosí, el Pol. Ens va agradar molt a tots.\nEvidentment l'objectiu nº1 era buscar el laberint. Els nens estaven impacients per arribar-hi !!\nEl laberint de xiprers té 750 metres lineals i posa a prova l'orientació i la paciència de tothom qui s'atreveixi a entrar.\nDesprés de repetir el recorregut varies vegades i trobar la sortida, ens mereixíem un descans.\nHora de dinar. Un pícnic que vam gaudir assentats en unes taules a l'aire lliure, molt ben situades, just al costat d'un parc molt xulo.\nCafetó pels papes i estona de joc pels nens !!!\nDesprés vam voler aprofitar per passejar una mica pels jardins del parc. Ens vam sorprendre de la quantitat de racons espectaculars que amaga ...\nSortíem del parc a quarts de sis de la tarda !!! Un dia molt ben aprofitat. Sens dubte repetirem la visita!!!\nPublicat per SILVIA a 23:19 3 comentaris:


ARTICLE TÈCNIC | 15/06/2021 F. Garriga, E. Blanco, Mª J. Bejarano, Mª J. de Ribot\nEls Grups Operatius i la Cooperació per a la Innovació: balanç del període 2015-2019\nDurant el període 2015-2019, el Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació (DARP) (ara Departament d’Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural) ha posat a l’abast del sector, els ajuts a la cooperació per a la innovació a través de la creació de grups operatius de l'Associació Europea per a la Innovació (AEI) en matèria de productivitat i sostenibilitat agrícoles i la realització de projectes pilot innovadors per part d'aquests grups.\nLa innovació és fonamental per promoure un sector eficient des del punt de vista dels recursos utilitzats, productiu i amb baix nivell d'emissions, que garanteixi un desenvolupament sostenible de les zones rurals i l'augment de la competitivitat i la diversificació del sector. Per aquest motiu, la innovació en l’àmbit agroalimentari i forestal és una de les prioritats tant del Govern de la Generalitat de Catalunya com de la Unió Europea. En aquest sentit, el Govern de la Generalitat de Catalunya va definir com una de les seves prioritats l'impuls i la coordinació de la R+D i la innovació del sector agroalimentari i rural de Catalunya. Aquest compromís es va formalitzar amb l'aprovació del Pla estratègic de recerca, innovació i transferència agroalimentària de Catalunya 2013-2020 per mitjà de l'Acord de Govern GOV/85/2013, de 18 de juny.\nAixí mateix, un dels objectius o reptes del Programa de desenvolupament rural (PDR) de Catalunya 2014-2020 és estimular la innovació i la transferència de coneixements en el sector agroalimentari i forestal. Per donar resposta a aquests objectius, el PDR de Catalunya 2014-2020 va preveure diferents mesures i operacions. Entre elles es troba l’operació 16.01.01 Cooperació per a la innovació, dotada amb 18,9 milions d’euros per a tot el període de programació. En el marc d’aquesta operació, durant el període 2015-2019, el Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació (DARP) (ara Departament d’Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural) ha posat a l’abast del sector, els ajuts a la cooperació per a la innovació a través de la creació de grups operatius de l'Associació Europea per a la Innovació (AEI) en matèria de productivitat i sostenibilitat agrícoles i la realització de projectes pilot innovadors per part d'aquests grups.\nEls Grups Operatius (GO) són agrupacions de diverses persones o entitats amb interessos comuns a l’entorn d’un projecte d’innovació específic i pràctic. Els membres d’un Grup Operatiu es comprometen a treballar junts i activament per resoldre un problema específic o per aprofitar una oportunitat concreta.\nEls ajuts a la cooperació per a la innovació inclouen dues modalitats d’ajut: d’una banda, l’ajut a la creació de grups operatius, que dona suport al plantejament i redacció de projectes innovadors. D’altra banda, l’ajut al funcionament de grups operatius, que permet finançar els costos de realització d’un projecte pilot innovador (desenvolupament de prototipus i contractació tecnològica, entre d’altres).\n02. Un programa en constant millora: evolució 2015-2019\nLa primera convocatòria dels ajuts a la cooperació per a la innovació va ser l’any 2015, amb un total de 38 projectes aprovats (16 projectes de redacció (plantejament) i 22 d’execució (pilots)). La segona convocatòria, l’any 2016, va aprovar un total de 34 projectes. Posteriorment, les convocatòries 2017 i 2018, amb una dotació pressupostària més gran que les anteriors, van permetre augmentar el nombre de projectes aprovats. En el cas de la convocatòria 2017 es van aprovar un total de 42 projectes (10 projectes de redacció i 32 projectes pilot). En el cas de la convocatòria 2018 es van aprovar 49 projectes (11 projectes de redacció i 38 projectes pilot). A la darrera convocatòria, l’any 2019, han estat 44 els projectes aprovats. Això suposa un total de 207 projectes concedits fins al moment (taula 1), que s’acumulen al llarg dels cinc anys successius de convocatòries anuals que el DACC ha publicat.\nDurant el període 2015-2019, un total de 533 beneficiaris han pogut gaudir d’aquest tipus d’ajuts\nEls projectes innovadors, tant de creació de Grups Operatius (redacció) com d’execució (projectes pilot) tenen la premissa que han de ser innovadors i implicar l'execució d'una acció en comú entre, com a mínim, dos actors independents entre si. Han de fomentar la innovació, la cooperació i el desenvolupament de la base de coneixements a les zones rurals, i enfortir els lligams entre l'agricultura, la producció d'aliments i la silvicultura, d’una banda i la investigació i la innovació, de l’altra, incloent l'objectiu de millorar la gestió i el rendiment mediambientals. Així mateix, han de contenir noves activitats i estar enfocats al desenvolupament de nous productes, pràctiques, processos, tecnologies o serveis en els sectors agrícola, alimentari o forestal. Per últim, han de donar resposta, com a mínim, a un dels focus àrea establerts al PDR 2014-2020 per a la mesura de cooperació per a la innovació.\nTaula 1: Resum dels projectes aprovats i de la distribució pressupostària per tipus de projecte i sector (2015-2019). Font: https://grupsoperatius.cat.\nPel que fa al tipus de persona beneficiària, en els projectes de creació de grups operatius, les cooperatives (26%), les empreses agràries (21%) i les agrupacions/associacions de productors agraris o forestals (16%) han estat les més actives en participar. Pel que fa als projectes pilot, la indústria agroalimentària (32%) ha encapçalat aquesta participació, a través de projectes innovadors en diferents subsectors seguida de les empreses agràries (19%) i les cooperatives (17%).\n03. Anàlisi territorial\nQuant a la distribució territorial dels 533 beneficiaris que han participat en el conjunt dels 207 projectes innovadors, Barcelona, Girona i Lleida encapçalen aquestes iniciatives, tant en els projectes de redacció com en els d’execució (fig. 1 i 2).\nFigura 1. Distribució territorial dels projectes de redacció - plantejament (nombre de beneficiaris). Font: https://grupsoperatius.cat.\nFigura 2. Distribució territorial dels projectes d’execució – pilots (nombre de beneficiaris). Font: https://grupsoperatius.cat.\nLes zones més actives han estat les de Girona, Barcelona i l’eix transversal, connectant amb Lleida i passant per la Plana de Vic (fig. 3 i 4). El camp de Tarragona, Catalunya Central i les Terres de l’Ebre també han estat territoris que han promogut projectes innovadors. L’Alt Pirineu i Aran han tingut una representació minoritària.\nFigura 3. Distribució geogràfica dels projectes de redacció - plantejament (nombre de persones beneficiàries). Font: https://grupsoperatius.cat\nFigura 4. Distribució geogràfica dels projectes d’execució – pilots (nombre de persones beneficiàries). Font: https://grupsoperatius.cat.\n04. Distribució per sectors, sub-sectors i temàtiques\nDel conjunt dels 207 projectes innovadors desenvolupats durant el període 2015-2019, la indústria agroalimentària i la producció agrària han estat els sectors més actius tant pel que fa als projectes de redacció com als projectes pilot innovadors (fig. 5 i 6). No obstant, l’anàlisi és sensiblement diferent pel que fa als projectes de ramaderia, que han estat més presents en projectes d’execució (26%) que en projectes de redacció (18%).\nFigura 5. Distribució per sectors dels 62 projectes de redacció (esquerra) i dels 471 projectes pilot (dreta). Font: https://grupsoperatius.cat.\nPel que fa al sector forestal, contràriament al cas del sector ramader, aquest ha estat més present en projectes de redacció (19%) que en projectes d’execució (6%). Tal i com mostra la figura 7, els projectes forestals es troben principalment ubicats en terres gironines i del nord de Barcelona.\nFigura 6. Distribució geogràfica dels projectes pilot en agricultura (esquerra), en indústria agroalimentària (centre) i en el sector ramader (dreta). Període (2015-2019). Font: https://grupsoperatius.cat.\nFigura 7. Distribució geogràfica dels projectes pilot en el sector forestal. Font: https://grupsoperatius.cat.\nCal destacar la clara ubicació dels projectes ramaders (fig. 6), que es localitzen al llarg del corredor Eix Transversal (Lleida-Catalunya Central-Girona) i amb un segon nucli d’activitat, a Barcelona. Distribució per sub-sectors:\n· Projectes de redacció: d’un total de 62 projectes aprovats durant el període 2015-2019, el sub-sector forestal (amb un 19% de representativitat) i la indústria vitivinícola (amb un 11%), han estat els més proactius. Seguidament, els sub-sectors porcí, horticultura i altres indústries agroalimentàries han representat, en conjunt, un 29% dels projectes de redacció aprovats durant aquests cinc anys de convocatòries.\n· Projectes pilot innovadors: d’un total de 145 projectes aprovats durant el mateix període, el sub-sector porcí (16%), seguit del sub-sector de la indústria càrnia (16%) i el de la fruita dolça (14%) han estat els més presents en aquest tipus de projectes. Tots plegats quasi representen la meitat del percentatge de projectes aprovats durant el període 2015-2019. En una segona franja de participació, se situen els sub-sectors de boví de carn, indústria vinícola i altres indústries agroalimentàries, viticultura, indústria làctia, forestal, indústria oleícola, horticultura, boví de llet i arrossaire. Els sub-sectors que han mostrat una participació més discreta a l’hora de participar en projectes pilot innovadors han estat l’ornamental/jardineria i paisatgisme, micologia i tubericultura, indústria fructícola, cereals d’hivern, avicultura, pesca i aqüicultura, olivicultura, fruita seca, farratges i cereals d’estiu, entre d’altres.\nFigura 8. Distribució de projectes per sub-sector (2015-2019). Font: https://grupsoperatius.cat.\nDistribució per temàtica: Pel que fa a la temàtica, destaquen els projectes relacionats amb el desenvolupament de nous productes, processos o serveis, en primer lloc, seguits dels projectes de qualitat i comercialització de productes. En tercer lloc, hi ha els projectes relacionats amb l’alimentació, la sanitat i el benestar animal (fig. 9).\nFigura 9. Distribució de projectes per temàtica (2015-2019) Font: https://grupsoperatius.cat.\nCal destacar que al voltant del 20% dels projectes aprovats recull la digitalització o big data com a part dels seus objectius. Així mateix, una part important dels projectes té en compte l’economia circular a l’hora de definir els objectius del projecte.\n05. El paper de les entitats de recerca, centres tecnològics i altres socis de l’ecosistema RDI al servei de la innovació i la competitivitat empresarials\nEl rol que han jugat els centres d’innovació, transferència tecnològica i recerca del nostre país en els 207 projectes innovadors aprovats durant el període 2015-2019 ha estat fonamental per posar al servei de les empreses el coneixement i la tecnologia amb l’objectiu de millorar les capacitats, la competitivitat en productes i l’eficiència dels processos productius de les empreses del sector. Tant és així, que 25 entitats de l’ecosistema d’RDI han participat en l’execució dels 145 projectes pilot innovadors aprovats durant el període 2015-2019 (fig. 10).\nFigura 10. Rànquing de participació de les entitats del sistema RDI en els projectes innovadors. Font: https://grupsoperatius.cat.\nEn cada projecte ha participat, com a mínim, una entitat. En alguns casos, però, hi ha hagut participació de més d’una entitat en un mateix projecte. Totes aquestes participacions posen de manifest que, fruit d’una primera col·laboració amb l’empresariat català agroalimentari i forestal, han sorgit sinergies i complicitats, i s’han establert lligams de col·laboració perdurables en el temps que han fet possible noves experiències, continuant aquest camí d’innovació i de millora continuada. 06. Com es presenten aquests resultats? Aquests resultats es poden consultar a través de l’Observatori de Grups Operatius, vinculat a la Xarxa-i.cat del DACC (fig. 11).\nFigura 11. Pàgina principal l’Observatori de Grups Operatius www.grupsoperatius.cat.\nL’Observatori de Grups Operatius permet fer diversos tipus de cerques. D’una banda, mitjançant l’opció “Consulta de Grups Operatius” es poden cercar projectes segons diferents variables, com ara l’any de convocatòria, el tipus de projecte (projecte pilot o projecte de redacció/plantejament), el sector i sub-sector de producció i la temàtica dels projectes. La cerca mostra una relació de tots els projectes que compleixen les variables sol· licitades i permet descarregar la fitxa informativa del projecte. El tractament gràfic de les dades ha permès incorporar en aquest espai diversos gràfics que sintetitzen la informació (distribució de les persones beneficiàries per àmbit territorial, distribució dels projectes segons sector i sub-sector de producció i distribució dels projectes segons temàtica). D’altra banda, l’opció “Consulta de centres de recerca” permet cercar quins centres han participat en la realització dels projectes pilot innovadors. La cerca mostra en quins projectes ha participat cadascun.\nArticle extret del Dossier Tècnic nº 108: "Grups Operatius a Catalunya. Resultats i conclusions de la convocatòria 2016"\nOrdre ARP/133/2017, de 21 de juny, per la qual s’aproven les bases reguladores dels ajuts a la cooperació per a la innovació a través del foment de la creació de Grups Operatius de l’Associació Europea per a la Innovació en matèria de productivitat i sostenibilitat agrícoles i la realització de projectes pilot innovadors per part d’aquests grups (operació 16.01.01 del Programa de desenvolupament rural de Catalunya 2014- 2020) (DOGC núm. 7399, de 27.06.2017).\nOrdre ARP/240/2017, de 9 d’octubre, per la qual es modifiquen les bases reguladores dels ajuts a la cooperació per a la innovació aprovades mitjançant l'Ordre ARP/133/2017, de 21 de juny (DOGC núm. 7480, de 24.10.2017).\nOrdre ARP/57/2018, de 4 de juny, per la qual es modifiquen les bases reguladores dels ajuts a la cooperació aprovades mitjançant l'Ordre ARP/133/2017, de 21 de juny (DOGC núm. 7638, de 08.06.2018).\nResolució ARP/1531/2019, de 28 de maig, per la qual es convoquen per a 2019 els ajuts a la cooperació per a la innovació a través del foment de la creació de grups operatius de l'Associació Europea per a la Innovació en matèria de productivitat i sostenibilitat agrícoles i la realització de projectes pilot innovadors per part d'aquests grups (operació 16.01.01 del Programa de desenvolupament rural de Catalunya 2014-2020) (DOGC núm. 7892, de 07.06.2019).\nPrograma de desenvolupament rural (PDR) de Catalunya per al període de programació 2014-2020: mesura 16, operació 16.01.01, ajuts destinats a la Cooperació per a la innovació: Grups Operatius de l’Associació Europea per a la Innovació en matèria de productivitat i sostenibilitat agrícoles (AEI-Agri).\nXarxa-i.cat: https://ruralcat.gencat.cat/web/guest/xarxa-i.cat Xarxa-i.cat\nObservatori de Grups Operatius: www.grupsoperatius.cat\nCercador de Grups Operatius: https://ruralcat.gencat.cat/web/guest/xarxa-i.cat/cercador-grups-operatius\nFermí Garriga Serra\nResponsable de l'Observatori Forestal Català CTFC\nEster Blanco Casellas\nResponsable de transferència CTFC - Forest Bioengineering Solutions (FBS) ester.blanco@fbs.cat\nMª Jesús Bejarano Gómez\nTècnica del Servei d’Innovació Agroalimentària. DACC\nMaria Josep de Ribot Porta\nCap del Servei d'Innovació Agroalimentària. DACC\nDossier Tècnic nº 108: "Grups Operatius a Catalunya. Resultats i conclusions de la convocatòria 2016"


Un quiosc que tanca - Regió7\nUn quiosc que tanca\n02·10·20 | 23:08\nEscric «un quiosc» però penso «el meu quiosc». Amb aquell mateix sentit de pertinença amb què ens sentim vinculats a «la nostra» farmàcia, al bar on anem sempre, al supermercat habitual... El Quiosc Bonavista ha sigut el meu des que tinc ús de raó. De quan el regentava la família Compte i la mare m'hi comprava cromos. De quan hi anàvem a «tirar la quiniela» i hi havia diaris de matí i de tarda, capçaleres que ja eren històriques abans de desaparèixer.\nDes de fa més de vint anys el Quiosc Bonavista ha estat regentat pel Josep Maria Creus i mantingut actiu amb l'esforç d'ell, de la seva dona i dels seus tres fills. En la seva etapa final, acabada la reurbanització de la plaça Bonavista, isolat en una cantonada, als baixos d'un edifici que té els dies comptats, el quiosc ha sigut l'últim resistent d'una sèrie de comerços que havien omplert d'animació una vorera desapareguda ja fa molts anys. En dies d'hivern, a les set del matí, la llum del quiosc era com un far guiant-nos en un mar de boira, i durant tot l'any, de dilluns a diumenge, un port segur. Per als passavolants, ja fossin manresans desubicats o forasters perduts, el quiosc era un punt d'informació («saps on puc fer una fotocòpia?», «la Seu queda molt lluny?»...); per als habituals, un aixopluc i un espai de relació i fins i tot de debat. De debats sorgits a propòsit del titular d'un diari o de la portada d'una revista, tertúlies improvisades que valien més del que costa un diari. El quiosc del Josep Maria ha sigut també, per la seva generositat, el meu punt de recollida dels discos que comprava per Internet i el lloc on deixar un sobre que passaria a buscar algú. Allà hi he fet coneguts i amics. I va ser allà també on vaig estar per últim cop amb un d'ells, el Josep Renalies, que passat el confinament ja no va tornar. El recordo per última vegada dissertant amb el Salvador Sala (tan ben informat, tan apassionat i tan franc com ell) i jo escoltant més que intervenint, fins acabar amb la sensació d'haver après més coses amb ells dos que llegint cent articles.\nAra que el Josep Maria Creus ha decidit jubilar-se, no sols em quedo sense un quiosc de premsa, sento que també em tanquen un local social i un espai ple de vida. Quan aquest 1 d'octubre els seus habituals vam iniciar una diàspora erràtica per Manresa buscant un lloc on comprar el diari, mentre caminava pensava en aquells que quan els ho comentes et diuen tan convençuts: «Però si ara ho pots llegir tot a Internet!». I no sabia si riure o plorar.


L'avi Ninus, Libro electrónico, ebook – ibubok.es\n¿Qui era la besàvia de l’autor? La Ben Plantada, el mite literari d’Eugeni D’Ors. ¿I la tia besàvia? Isabel Llorach, la protagonista de la Vida privada de Sagarra. Però els vincles d’aquesta família amb personatges crucials de la nostra història no s’aturen aquí: el pintor de la família era el mateix Casas; els arquitectes, Gaudí i Puig i Cadafalch; el cosí, Pompeu Fabra; i el professor de violoncel, Pau Casals.\nEl protagonista d’aquesta història és el Ninus, l’avi de l’autor i encara una criatura quan la seva mare va fugir de casa a cavall per reunir-se amb el seu amant. El Ninus, meticulós i cerimoniós, es va convertir amb el temps en un model de la seva condició de gran senyor de Barcelona. Un testimoni excepcional dels grans canvis del segle xx.\nDel palauet a Mataró a l’«apartament» a la Casa Milà. Dels estius a Camprodon als primers xalets de la Molina. Del frac als texans. De la llotja del Liceu al Centre Excursionista. L’avi Ninus és al mateix temps tradició i impuls innovador.\nXavier Baladia ha fet reviure un món que ja no existeix, però que mostra una manera genuïna i europea de ser català.\nL’avi Ninus no és una ficció. És un testimoni que es llegeix com una novel·la.


TRAC dóna suport de nou a un projecte educatiu a Mèxic | TRAC\nTRAC dóna suport de nou a un projecte educatiu a Mèxic\nUn vincle amb la responsabilitat social cooperativa.\nPer sisè any consecutiu, TRAC col·labora amb els projectes de cooperació de la Fundació Educació Solidària de l’Escola Pia de Catalunya. Amb les aportacions realitzades durant tres anys per TRAC i d'altres empreses i particulars, ja es va fer possible impulsar el projecte del centre educatiu de secundària de Thiaroye (Senegal), i desdoblar tant el cicle de primària com el de secundària, oferint el cicle de batxillerat i, en definitiva, poder escolaritzar més joves a Thiaroye. Així mateix, l'any passat TRAC va aportar fons destinats a les "Escuelitas de Tareas" de les ciutats de Tijuana i Mexicali, a Mèxic. Un treball pedagògic i de vinculació amb les famílies que presentaven mancances econòmiques i socials més greus.\nEnguany, l’Escola Pia de Sarrià vol agermanar-se amb les missions escolàpies de “Las Californias” a través de la Asociación Educación Solidaria a les Califòrnies, que treballa a la zona de Mexicali (Mèxic). El projecte consisteix en la realització d’una pista esportiva per a l’Instituto José Calasanz de Mexicali. TRAC participarà en aquest nou projecte, reafirmant la seva voluntat de seguir donant el seu suport en aquest tipus de projectes educatius a les zones més necessitades.


L'accés al servei de CAIXAGUISSONA i a la informació relativa a qualsevol dels productes i dels serveis que conté comporta l'acceptació de les condicions previstes en aquest Avís Legal. Per això li recomanem que en llegeixi atentament el contingut si vol accedir i fer ús de la informació i dels serveis que s'ofereixen des del servei de CAIXAGUISSONA.\nLa informació que contenen aquestes pàgines és la vigent en la data de l'última actualització. CAIXAGUISSONA es reserva el dret de modificar-les en qualsevol moment, i en aquest cas entraran en vigor des que es publiquin i seran aplicables a tots els usuaris del servei des d'aleshores.\nEls continguts del servei, especialment les referències informatives i publicitàries, llevat que s'indiqui el contrari expressament, no constitueixen una oferta vinculant. CAIXAGUISSONA es reserva el dret d'introduir modificacions o ometre parcialment o totalment els continguts actuals del servei de CAIXAGUISSONA quan ho consideri oportú, així com impedir o restringir-ne l'accés d'una manera temporal o permanent.\nEl servei de CAIXAGUISSONA, les pàgines que comprèn i la informació o els elements que s'hi contenen, inclouen textos, documents, fotografies, dibuixos, representacions gràfiques, bases de dades, programes informàtics, així com logotips, marques, noms comercials o altres signes distintius, protegits per drets de propietat intel•lectual o industrial, dels quals CAIXAGUISSONA o les empreses del seu Grup són titulars o llicenciatàries legítimes.\nCAIXAGUISSONA no atorga cap garantia sobre la licitud i la legalitat de la informació o els elements que contenen les pàgines del servei de CAIXAGUISSONA quan la seva titularitat no correspongui a CAIXAGUISSONA ni a les empreses del seu Grup.\nAixò no obstant, a compte i risc de l'usuari, aquest podrà descarregar aquests elements o fer-ne còpies exclusivament per al seu ús personal, sempre que no infringeixi cap dels drets de propietat intel•lectual o industrial de CAIXAGUISSONA. En especial, no els podrà alterar, modificar o suprimir ni totalment ni parcialment. En cap cas això no significarà una autorització o llicència sobre els drets de propietat de CAIXAGUISSONA o de les empreses del seu Grup.\nQueda prohibit, llevat en els casos que expressament ho autoritzi CAIXAGUISSONA, establir enllaços, hipervincles o links, des de serveis o llocs web de tercers a pàgines web de CAIXAGUISSONA diferents de la pàgina principal del seu servei, accessible a l'adreça URL http://www.caixaguissona.es, o la que la substitueixi en el futur, així com presentar les pàgines web de CAIXAGUISSONA o la informació que contenen sota frames o marcs, signes distintius, marques o denominacions socials o comercials d'una altra persona, empresa o entitat.\nCAIXAGUISSONA no garanteix l'accés continuat, ni la correcta visualització, descàrrega o utilitat dels elements i de la informació que contenen les pàgines del servei de CAIXAGUISSONA, que es poden veure impedits, dificultats o interromputs per factors o circumstàncies fora del seu control.\nCAIXAGUISSONA no és responsable de la informació i dels altres continguts integrats en espais o pàgines web de tercers accessibles des del servei de CAIXAGUISSONA mitjançant enllaços, hipervincles o links, ni de la informació i altres continguts integrats en espais o pàgines web de tercers des dels quals s'accedeixi, mitjançant enllaços, hipervincles o links al servei de CAIXAGUISSONA o a qualsevol de les seves pàgines web, ni de la informació i els continguts de qualsevol pàgina web de tercers que es presenti sota l'aparença o els signes distintius de CAIXAGUISSONA, tret que aquesta ho autoritzi.\nCAIXAGUISSONA i els seus proveïdors d'informació com a terceres parts no assumeixen cap responsabilitat amb relació a la informació, continguts de tota mena, productes i serveis ofertats o prestats a través del servei de CAIXAGUISSONA per terceres persones o entitats, encara que pertanyin al seu mateix grup econòmic, i, en especial, pels danys i perjudicis de qualsevol tipus que, vinculats a l'anterior, es puguin produir per: (i) absència o deficiències en la informació facilitada als usuaris o en la seva veracitat, exactitud i suficiència; (ii) incompliment o compliment defectuós o impuntual dels contractes o relacions precontractuals; (iii) incompliment de les obligacions que incumbeixen els prestadors de serveis de la societat de la informació; (iv) infracció dels drets dels consumidors i usuaris; (v) infracció dels drets de propietat intel•lectual i industrial; realització d'actes de competència deslleial o de publicitat il•lícita; (vi) infracció del dret de protecció de dades; del secret professional i dels drets a l'honor, a la intimitat personal i familiar i a la imatge de les persones; (vii) en general, l'incompliment de qualssevol lleis, costums o codis de conducta que resultin d'aplicació i (viii) qualsevol decisió presa en dependència de la informació subministrada a través del servei de CAIXAGUISSONA.\nNi CAIXAGUISSONA ni els proveïdors d'informació com a terceres parts no assumeixen cap responsabilitat per danys, perjudicis, pèrdues, reclamacions o despeses, produïts per: (i) interferències, interrupcions, fallades, omissions, avaries telefòniques, endarreriments, bloquejos o desconnexions en el funcionament del sistema electrònic, motivades per deficiències, sobrecàrregues i errors en les línies i xarxes de telecomunicacions, o per qualsevol altra causa aliena al control de CAIXAGUISSONA; (ii) intromissions il•legítimes mitjançant l'ús de programes malignes de qualsevol mitjà de comunicació, com ara virus informàtics o qualsevol altre; (iii) ús indegut o inadequat de les pàgines web de CAIXAGUISSONA; (iv) errors de seguretat o navegació produïts per un mal funcionament del navegador o per l'ús de versions no actualitzades d'aquest.


Obertes les inscripcions als Casals d’Infants diaris - Ajuntament de Rubí\nObertes les inscripcions als Casals d’Infants diaris La ciutadania recupera a partir del 3 de novembre aquest recurs educatiu que havia quedat suspès amb motiu de la crisi sanitària de la Covid-19 https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/obertes-les-inscripcions-als-casals-d2019infants-diaris https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/obertes-les-inscripcions-als-casals-d2019infants-diaris/@@images/image/preview\nEl consistori reprèn aquest recurs educatiu a l’Institut-Escola Teresa Altet (foto: Ajuntament de Rubí – Cèsar Font)\nEl servei de Casals d’Infants Diaris s’ofereix als nens i nenes de 3 a 12 anys i disposa de quaranta places d’atenció diària. A aquest recurs té l’objectiu de donar suport i estimular el desenvolupament de cada infant, i ajudar en la socialització i l’adquisició dels aprenentatges bàsics. La crisi sanitària de la Covid-19 va forçar a suspendre l’activitat durant l’estat d’alarma, de la mateixa manera que es van deixar d’oferir classes presencials. Amb l’inici del curs 2020-2021, el consistori reprèn també aquest recurs educatiu a partir del 3 de novembre a l’Institut Escola Teresa Altet amb les mesures de prevenció de la Covid-19 que dicten les autoritats sanitàries.\nL’horari d’atenció del servei serà de 17 a 19 h, amb entrades i sortides esglaonades. Els infants que siguin alumnes de l’Institut Escola Teresa Altet seran recollits pels responsables del Casal Diari a les 16.30 h i els acompanyaran directament a l’activitat. La relació amb les famílies que fins ara es duia a terme presencialment al mateix Casal es farà, d’ara endavant, de forma periòdica i telemàtica.\nLes inscripcions ja es poden formalitzar a través de la Seu Electrònica. Trobareu la informació i l’imprès de sol·licitud d’inscripció en aquest enllaç. La petició s’ha de presentar prioritàriament de manera telemàtica en forma d’instància genèrica. Per poder fer el tràmit telemàtic, cal que disposeu del certificat electrònic (idCAT o eDNI) o que estigueu donats d’alta al servei idCAT mòbil per identificar-vos. Podeu obtenir l'IdCAT mòbil de forma immediata a través d’aquest enllaç.