Xarxa MOBAL, mobilitat local - Actualitat - Pla de pacificació del centre urbà a Vilanova i la Geltrú\nOn ets: Xarxa MOBAL >> Actualitat >> Pla de pacificació del centre urbà a Vilanova i la Geltrú\nPla per pacificar el trànsit a Vilanova i la Geltrú\nLes primeres actuacions del pla es començaran a aplicar el mes de juny i consistiran en alguns canvis de sentit dels carrers del centre\nLes propostes del pla de pacificació han estat consensuades amb les associacions de veïns i també amb el Forum de mobilitat\nL'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú ha aprovat un pla per tal de pacificar la circulació del centre de la ciutat. Les principals mesures del pla tenen a veure amb la reordenació de al circulació pels carrers del centre de la ciutat i es pretén redireccionar el trànsit de pas per tal que els vehicles no circulin pels carrers més estrets del centre sinó que ho facin per carrers més perifèrics i que admeten millor el trànsit de vehicles.\nL’objectiu que persegueix l’Ajuntament amb aquest pla és crear una gran àrea al centre de la ciutat destinada als vianants i ciclistes i que alhora actuï com a pol de dinamització social i comercial de la ciutat.\nLa zona que s’inclou en el pla de pacificació del centre de Vilanova i la Geltrú està delimitada pels següents carrers:\nAl sud: carrer de l’Havana i carrer Tetuan\nA l’oest: Rambla de Salvador Samà i C/ del Pare Garí\nAl nord: C/ Tarragona, C/ Miquel Guansé i Ronda Ibèrica\nA l’est: Raval de la Pastera, C/ de la Unió i també C/ Sitges i C/ Barcelona.\nÀmbit de la zona de pacificació del trànsit a Vilanova i la Geltrú\nDins d’aquest àmbit l’Ajuntament fa temps que està realitzant actuacions de millora del nucli antic, tant pel que a fa a la mobilitat com a l’urbanisme i la dinamització social i comercial del centre.\nDe fet, l’Ajuntament de Vilanova i la Geltrú porta treballant en la pacificació del centre de la ciutat des de l’any 2008 i amb el pla que s’ha aprovat recentment s’espera poder accelerar el conjunt d’actuacions previstes per a millorar la mobilitat del nucli antic.\nCanvis de sentit de circulació per evitar el trànsit de pas\nLes actuacions més destacades que es duran a terme durant el mes de juny són, principalment, d’ordenació de la xarxa viària. Està previst que el C/ Pere Garí, passi a ser de doble sentit de circulació i que serveixi com a via de pas pels moviments nord – sud de la ciutat i així descongestionar el carrer Santa Anna que, per la seva amplada no permet un trànsit de pas amb fluïdesa i seguretat.\nDe la mateixa manera es canviaran alguns dels sentits de circulació del centre de la ciutat de tal manera que el trànsit de pas es desviï cap a les vies perifèriques del nucli antic. L’objectiu d’aquests canvis de direcció és que no hi hagi itineraris directes que permetin travessar el centre urbà per dins del nucli pacificat, sinó que aquest tipus de trànsit es redireccioni cap a les vies perifèriques pensades per a aquesta finalitat.\nActuacions acordades amb els agents socials de la ciutat\nUn fet important de les actuacions que té previst dur a terme l’Ajuntament durant el proper mes de juny és que aquestes s’han treballat i acordant conjuntament amb els agents socials de la ciutat, especialment amb els veïns i comerciants de la zona. A més a més les mesures també s’han presentat al Fòrum de mobilitat de la ciutat que hi ha donat el vist-i-plau.\nPrimers passos cap al pla de mobilitat\nEl Pla de pacificació del trànsit al centre de la ciutat que està impulsant l’Ajuntament de Vilanova i la Geltrú servirà, també, per a començar a definir les propostes que s’integraran al Pla del mobilitat urbana de tota la ciutat que el consistori ha començat a desenvolupar amb la col•laboració de la Diputació de Barcelona.\nActualment, el pla de mobilitat es troba en fase de redacció i així que s’avanci en els treballs de recollida d’informació i diagnosi es podran començar a perfilar les principals actuacions que hauran de definir el model de mobilitat de la ciutat de Vilanova i la Geltrú i molt especialment de la mobilitat al centre de la ciutat.\nLa gestió de la mobilitat als centres urbans, un repte per a la majoria de municipis\nLa gestió de la mobilitat als centres urbans sempre és una tasca complexa ja que normalment els centres urbans es caracteritzen per una important concentració d’activitats, tant lúdiques com comercials, i per tant, per una considerable necessitat de mobilitat.\nConjugar la mobilitat amb l'activitat comercial no resulta gens fàcil. La facilitat d’accés als centres urbans és clau per a la competitivitat del comerç però la confluència d'usuaris que accedeixen al centre amb diferents mitjans de transport converteixen l'espai públic en un bé limitat. Per a donar resposta a totes aquestes demandes esdevé necessària una planificació integral que ordeni i gestioni l'espai dels centres urbans en funció de les necessitats comercials, però també donant una solució als diferents mitjans de transport.\nLa gestió de l’aparcament als centre urbans i també al seu entorn és un element clau per tal de definir el model de mobilitat que es vol per als centres urbans.\nEl cas de Vilanova i la Geltrú és un exemple dels reptes que han d’afrontar la majoria de municipis en la gestió de la mobilitat al seus centres urbans. Per aquest motiu des de la Diputació de Barcelona s’ha organitzat per al proper 21 de juny una jornada que es dedicarà exclusivament a la gestió de la mobilitat als centres urbans, fent un èmfasi especial en la gestió de l’aparcament.\nMés informació sobre la jornada sobre la gestió de la mobilitat als centre urbans.\n28/08/2019 Es millora la seguretat de l'alumnat de l'IES Baix a Mar, amb la creació d'un nou itinerari que connectarà el carrer de l'Àncora amb la plaça de la Rajanta\n24/04/2019 Comencen les obres de pacificació del carrer de la Llibertat\n24/07/2018 El Govern i les entitats consensuaran el projecte de zona de vianants del carrer de la Llibertat passat l'estiu\n25/04/2017 Intervenció al Portal de Sitges per millorar l'accessibilitat i seguretat dels vianants\n11/07/2016 Instal·len tres pilones per regular l'accés de vehicles a la plaça de la Vila de Vilanova\n23/06/2015 S'amplia la vorera del carrer de Miguel de Cervantes, entre els carrers de Sant Gervasi i dels Caputxins\n30/10/2014 El pas sota via del carrer de la Llibertat s'obrirà el 31 d'octubre\n22/10/2014 El pas sota via del carrer de la Llibertat s'obrirà el 31 d'octubre\n10/09/2014 Les obres del pas sota la via finalitzaran a l'octubre\n30/07/2014 Ja s'han instal·lat els nous punts de senyalització direccional per a vianants\n22/01/2014 Ports anuncia la retirada de la tanca del port de Vilanova i la Geltrú\n15/10/2013 Comença la remodelació del pas sota la via del carrer de la Llibertat, a Vilanova\n15/10/2013 La setmana vinent s'inicien les obres de reforma i millora del pas sota la via del carrer de la Llibertat\n05/05/2013 Nou mobiliari urbà per 'pacificar' el trànsit al Nucli Antic\n21/03/2013 A finals d'estiu començaran les obres d'ampliació i reforma del pas sota la via del carrer de la Llibertat\n18/02/2013 Fòrum de la Mobilitat i Consell Assessor del Nucli Antic\n30/08/2011 Actuació per evitar relliscades a les rampes del pas soterrat\n19/08/2011 Es repinten les entrades i sortides a la zona de pacificació del trànsit\n11/01/2011 Les obres del cobriment del torrent de la Pastera entren en una nova fase\n03/11/2010 Continuen els treballs d'adequació de voreres per facilitar l'accés a persones amb mobilitat reduïda\n03/11/2010 S'activen les càmeres de control fotogràfic en tres punts d'accés restringit de trànsit\n02/06/2010 La Zona de pacificació del trànsit, senyalitzada\n05/05/2010 Culmina la creació de la Zona de pacificació del trànsit, amb la senyalització als carrers\n07/10/2009 L'accés amb vehicle a la plaça de Miró de Montgròs es controlarà amb càmeres\n28/05/2008 S'aprova el projecte de reforma dels carrers del Teatre i del Jardí\n15/05/2008 Nova senyalització al carrer de Narcís Monturiol per millorar la seguretat dels vianants\n30/04/2008 L'Ajuntament de VNG ha fet l'aprovació inicial del Pla de Millora Urbana del Nucli Antic\n04/05/2006 Vilanova arregla un passeig que permet tenir vistes al mar


per Laura Martínez dilluns, 8 d’abril 2019 - 06:00h\nPocs són els que no coneixen la Setmana Medieval de Montblanc, que enguany se celebrarà del 23 d'abril al 5 de maig. Diversos dies replets de cultura popular i tradicions a càrrec dels mateixos habitants del municipi, els quals es vesteixen com veritables cavallers, princeses i artesans de l'època. La tradició d'aquesta festa es remunta a la llegenda de Sant Jordi, que va tenir lloc a Montblanc. El cavaller que va matar al drac per salvar a la princesa de la seva mort. De la sang d'aquest va sorgir una rosa que Sant Jordi va regalar a la princesa i que, milers d'anys més tard, segueix sent el símbol més emblemàtic d'aquesta festa.\nUn emblemàtic convent català convertit ara en pedrera d'artistes


Colaborar amb els comercis - Ayuntamiento de Alboraya\nCol·laborar amb els comerços\nRecentment l’Ajuntament ha posat en marxa una campanya en la qual es pretén conscienciar tots els veïns del municipi de la necessitat que tots col·laborem a mantindre nets els carrers i jardins del nostre poble. Els nostres comerços, són una de les parts que més patix la brutícia i les olors causades per les dejeccions de gossos, els grafitis en parets, o els papers i puntes de cigarret tirats pel sòl de les nostres places i jardins.\nA fi de reforçar esta campanya, s’han dissenyat uns vinils, en els quals s’advertix que les façanes dels nostres comerços no són un pipican. Pretenen ser una crida d’atenció als amos d’estos animals.\nSi tu, com a comerciant d’Alboraya, estàs interessat a aconseguir un d’estos adhesius, pots informar-te enviant un correu electrònic al correu electrònic: periodic@alboraya.com\nEstem segurs que entre tots, podem aconseguir una Alboraya + neta.


Curs: La intervenció psicosocial en emergències. Rol del TS en relació d'ajuda - Igualada | TSCAT\nInici » Actualitat » Noticies » Curs: La intervenció psicosocial en emergències. Rol del TS en relació d'ajuda - Igualada\nCurs: La intervenció psicosocial en emergències. Rol del TS en relació d'ajuda - Igualada\nPer aquest motiu durant els dies 8, 15, 22 de febrer, 1 i 8 de març es donaran eines i estratègies d'intervenció psicosocial en les emergències. L'objectiu és formar als treballadors socials en aquesta matèria i que com a professionals entrin dins del procés de formació continuada que sempre requereix l'exercici qualificat de qualsevol àmbit de la nostra professió.


En un local que anteriorment ja havia acollit sales de projeccions (Pathé Cinema, Lido i Actualidades), l’any 1939 es va inaugurar el cinema Alcázar, una sala amb una vida llarga que va arribar fins al segle XXI. El nou nom del local (amb ressonàncies franquistes) el va triar l’empresa Fèmina i, pel que sembla, era important que comencés per la lletra «A», ja que així apareixia als primers llocs de la cartellera. L’activitat del local va ser durant gairebé tota la seva existència purament cinematogràfica, tot i que els anys quaranta es va convertir breument en escenari teatral. Acabat el parèntesi escènic, el cel·luloide va tornar a l’Alcázar. L’aforament era d’uns 1.600 espectadors.\nExplotat per la família Balañá des del 1948, l’Alcázar va tancar el 2006 per convertir-se, primer, en una botiga d’objectes de regal i, el 2009, en la macrollibreria Bertrand. Finalment, el negoci va passar a mans de Casa del Libro, que encara gestiona una llibreria de grans dimensions en aquest emplaçament.\nLes produccions que l’Alcázar va acollir durant el breu període de temps en què va ser teatre van ser, majoritàriament, propostes comercials procedents de la cartellera de Madrid.\nEl juny del 1941 el cinema va canviar les bobines de cel·luloide per les bambolines teatrals i va programar una farsa musical dedicada al jazz, El congreso de los dioses, obra d’Antonio Losada. A l’agost, s’hi va programar l’espectacle de varietats Brisas modernas, i al setembre s’hi va estrenar la comèdia Dos docenas de claveles, de la Compañía Armando Calvo, amb Laura Pinillos com a primera actriu. L’activitat teatral va continuar el mes d’octubre, quan s’hi van poder veure dues comèdies de Jacinto Benavente, Sin querer i Por las nubes, a càrrec de la companyia del Teatro Calderón de Madrid. A la fi del mateix mes, s’hi va estrenar La señora está servida, una comèdia sentimental de Pedro S. Neyra interpretada, entre d’altres, per Rosario Ferrer. El juny del 1942 va ser el torn de Marisa, una comèdia lírica en tres actes de l’actor i guionista José González Álvarez Casin amb música de Pedro Braña. El parèntesi teatral es va tancar i l’Alcázar va tornar a ser un cinema.\nEl 1948, quan l’empresa Balañá n’agafa les regnes, s’hi programen films comercials de reestrena i a mitjan anys seixanta arriba el gran moment per al cinema Alcázar, amb estrenes sonades, com la de My fair lady. Més endavant, s’hi veuran pel·lícules de Samuel Fuller (Corredor sin retorno), d’Otto Preminger (El hombre del brazo de oro) i d’Ingmar Bergman (La venganza), que compartiran l’espai amb projeccions de films destinats al públic infantil (Cantinflas, Walt Disney).\nTierz, Carme; Muniesa, Xavier. Barcelona, ciutat de teatres. Barcelona: Ajuntament de Barcelona: Viena Edicions, 2013.\n<https://elpais.com/diario/2006/02/08/catalunya/1139364442_850215.html> [Consulta: 5 desembre 2017]\n<https://elpais.com/ccaa/2016/12/30/catalunya/1483088397_694763.html> [Consulta: 5 desembre 2017]\n<http://barcelofilia.blogspot.com.es/2014/05/cinema-alcazar-rambla-catalunya-37-1939.html> [Consulta: 5 desembre 2017]


ELS PAPERS DE CAN PERLA: LA FEBRE DELS DIES\nEn iniciar la lectura de La febre dels dies vaig notar uns canvis en la seua poesia respecte a llibres anteriors, vaig trobar un to més irònic, una manera més diàfana d’escriure, un acostament cap a una certa narrativitat que en alguns moments emparentava els poemes amb entrades d’un dietari pel toc reflexiu i confessional que tenien. En altres s’acostava al microrelat, Fugida o En algun lloc de València, i també a l’apunt filosòfic, Si no hi poses la pell.\nEn el llibre hi ha homenatges, alguns assenyalats pel mateix autor, com ara el que li fa a l’amic i poeta Jaume Pérez Montaner, Si un dia ha de venir l’odi, i altres aparentment ocults com el que li fa a Ausiàs March, Ja la pensa, no pot ser d’una altra manera en un autor que se sap lector i que ens arriba a oferir una instantània d’ell mentre llig en un dels seus poemes Lectura.\nA més de la música, també trobem referències gastronòmiques, com ara als poemes en Un plat de llagostins, i al viatge: En tren.\nEn La febre dels dies trobem els grans temes que al llarg de la seua trajectòria han preocupat i han mogut Guillem a escriure, l’amor i el desig, la recerca de la bellesa a través de la paraula, la seua passió per gaudir-la i la constatació, una constatació que de vegades l’indigna: que la bellesa com la vida mateixa és efímera. També trobem el pas del temps i les incerteses que l’acompanyen i la mort. El to irònic del qual els parlava en un principi oculta una por espantosa al dolor, al patiment, a la fi.\nUn llibre que traspua un gran amor per la vida, la paraula i la bellesa.


Barcelona, ciutat festiva | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nBarcelona, ciutat festiva\nL’escriptora i il·lustradora Teresa Duran reivindica el caràcter festiu de la capital\nBarcelona 6 DES 2016 - 21:49\tCET\nUna il·lustració de Ricard Opisso sobre la jornada de Sant Jordi.\nBarcelona té fama per moltes coses: per la seva arquitectura, pel seu urbanisme, per la capacitat d’atreure turistes, un bon lloc per emprendre negocis. I de ciutat festiva? “Rotundament sí”, sosté l’escriptora i il·lustradora Teresa Duran que reivindica aquesta faceta per a la ciutat: “Un cop d’ull a tot tipus de celebracions que se succeeixen en el calendari anual en tots els barris de la ciutat et dóna una idea que a Barcelona li va la festa, especialment als milers de ciutadans que les organitzen de forma desinteressada”. A Duran, l’Ajuntament de Barcelona i l’editorial Triangle Books li van encarregar un llibre sobre aquesta faceta i el resultat ha estat Barcelona festes. Una publicació en la qual mana la fotografia acompanyada de petits textos, de la mateixa Duran, que expliquen les tradicions que de vegades estan complementades amb il·lustracions del Costumari català, de Joan Amades, o de Ricard Opissso, entre altres.\nQue la ciutat és festiva és clar en algunes de les xifres que apareixen al llibre: el conjunt de celebracions atreu cada any 8,3 milions de persones. I per dur-les a terme s’hi impliquen 117.000 persones a través de 500 entitats que cedeixen 12 milions d’hores de feina anuals de manera desinteressada.\nEn el llibre –amb els textos en castellà, català i anglès– hi ha les festes més conegudes, com la Mercè, Sant Jordi, Carnestoltes o la celebració de Cap d’Any però també celebracions menys famoses, com la festa que se celebra en un grapat de carrers que toquen a Santa Maria del Pi el 23 de març en memòria d’un ciutadà, Josep Oriol, que va viure allà a finals del segle XVII i que va ser proclamat sant per ajudar les persones desvalgudes. “Tot i que el personatge més popular d’aquesta festa és el gegantó Perot lo Lladre, que en aquest cas no entra a les botigues per robar, com feia el seu avantpassat al barri, sinó per repartir monedes de xocolata”.\nDuran, escriptora de desenes de llibres infantils i juvenils, ha descobert com algunes de les tradicions han canviat en els últims anys: “La festa de la Palma de Rams està clarament a la baixa i, per contra, la de Santa Rita –cada 22 de maig i més localitzada a la plaça de Sant Agustí– és cada vegada més popular, probablement per la devoció que li té la població sud-americana”. I altres curiositats, com la Festa del Canó del barri de la Barceloneta en la qual cada any, per les festes de Sant Miquel, el 29 de setembre, un canó dispara caramels des que va ser fos el 1912 als forns de la Maquinista, que va ser un dels senyals d’identitat d’aquest barri durant dècades. “Jo crec que és un llibre que pot ser interessant per als barcelonins, per conèixer millor les seves tradicions i festes, encara que també pot funcionar molt bé entre forasters curiosos”, apunta Duran que no dubta a involucrar-se en primera persona en les explicacions: “Per descomptat, si parles de festes no pots utilitzar un to acadèmic”.


El cant de la Sibil·leta, teatre familiar i el Parc de Nadal, propostes infantils nadalenques a la Seu - FÒRUM.ad\nEl cant de la Sibil·leta, teatre familiar i el Parc de Nadal, propostes infantils nadalenques a la Seu\nOn: 23/12/14 17:36\nLa Seu d’Urgell segueix amb els actes de celebració de Nadal amb diverses propostes per a totes els públics que s’engloben en la programació del Món Màgic de les Muntanyes.\nLa regidora de Festes i Tradicions i Joventut i Infància de l’Ajuntament urgellenc, Meritxell Planes, desitja que “les famílies aprofitin aquestes activitats infantils per poder gaudir amb els més petits de la casa”.\nDemà dimecres, 24 de desembre, a les set de la tarda, s’interpretarà el Cant de la Sibil·leta, novetat d’enguany, que tindrà lloc just abans de celebrar-se la Missa del Pollet.A dos quarts de dotze de la nit, tindrà lloc el Cant de la Sibil·la i la Missa del Gall. Ambdós concerts i les dues misses se celebraran a la catedral de Santa Maria d’Urgell.\nTeatre familiar per Sant Esteve\nPer divendres 26 de desembre, festivitat de Sant Esteve, hi haurà una representació teatral per a tota la família, a càrrec de la Companyia del Príncep Totilau amb l’espectacleEl país del pa amb tomàquet amb Clara Dalmau i Mònica Torra. El text i la direcció escènica són de Marc Hervás.\nEl país del pa amb tomàquet és un espectacle dedicat a les festes i tradicions catalanes des d’un punt de vista molt peculiar: el de dues extraterrestres que han estat un any convivint en una escola del nostre país.\nAquesta sessió teatral tindrà lloc a la sala de Sant Domènec de la Seu a les sis de la tarda. El preu de l’entrada és de 5 euros.\nParc de Nadal: del 27 al 30 de desembre\nLes activitats delParc de Nadal s’iniciaran aquest dissabte 27 de desembre . Com novetat d’enguany, i a proposta del Consell Municipal d’Infants de la Seu d’Urgell, funcionarà un dia més que en les darreres edicions.\nAixí del 27 al 30 de desembre, els nens i nenes de la Seu i comarca podran gaudir d’un munt d’activitats lúdiques i tallers durant quatre dies seguits al poliesportiu municipal.\nEl Parc de Nadal estarà en funcionament aquest quatre dies d’onze del matí a una del migdia i de quatre de la tarda a les set del vespre. El preu de l’entrada és de 2 euros per infant.\n11 tallers i 10 d’activitats\nUn any més, des de la Regidoria de Joventut i Infància de l’Ajuntament de la Seu d’Urgell es proposa a tots els nens i nenes que gaudeixin del Parc de Nadal, un espai on els infants s’ho poden passar bé en família: jugant, aprenent, saltant, creant i ballant al so de les nadales.\nEls tallers estaran dedicats a fer un cotilló per Cap d’Any, jocs de tota la vida, civisme, grafitis, drets dels infants, pintura, ‘els Diables es maquillen’, minairó titella, fem capgrossos, escriu el teu desig, confecció d’imants, entre d’altres.\nCom a activitats, els infants podran gaudir d’inflables, espai de contes, ludoteca infantil, jocs gegants familiars, photocall minairó, circuit vial i photocall dels Mossos d’Esquadra, munyeix la vaca, exhibició de dansa i hip-hop, rocòdrom i ballada de gegants.\nEl Parc de Nadal compta amb un bon nombre d’entitats i empreses col·laborades que fan possible aquesta proposta lúdica durant aquests dies de vacances nadalenques. Al respecte, Meritxell Planes agraeix a tots les col·laboradors la seva implicació en el Parc de Nadal, ja que “també gràcies a ells podem allargar-lo un dia més”.\nPrevious Post: La Seu suma prop de 2.000 euros més als ja recaptats per la Marató de TV3\nNext Post: La Generalitat serà la nova propietària de Boí-Taüll


SI BEETHOVEN POGUÉS ESCOLTAR-ME - Casa Usher Llibreters\nRamon Gener és un apassionat de la música. De fet, només hi ha una cosa que l'apassioni més: compartir aquesta dèria, fer-nos còmplices d'aquesta manera de viure i de sentir. Perquè, com ens explica en aquest llibre, si s'aprèn a escoltar-la, a conèixer-la, a estimar-la, la música ens pot donar les claus per entendre el valor de l'amistat, la necessitat de la imaginació o la importància de ser sempre curiós i valent.\nAquestes són algunes de les coses que la música ha ensenyat a Ramon Gener al llarg de la vida, i que comparteix amb tots nosaltres en un llibre ple d'història i anècdotes curioses, pinzellades biogràfiques, sentit de l'humor, passió i molta, moltíssima música.\n«La música és la millor companya de viatge que mai hauria pogut somiar. Una companya que no ha deixat mai d'ensenyar-me alguna cosa nova cada dia. He arribat fins aquí gràcies a ella i seguint sempre el dictat del cor. Moltes vegades m'he equivocat. Moltes. Moltes vegades no me n'he sortit. Però no importa quantes vegades m?hagi equivocat, no m'he penedit mai d'intentar-ho. Sempre hi he tornat, perquè sé que si segueixo el cor i la música tot, absolutament tot, serà possible.»


Estudiants UAB: de desembre 2011\nEvitem la retallada de beques de col·laboració\nFinalment, el Consell Social ratifica la proposta d'estudiants UAB de reduïr la retallada a les beques de col·laboració del 15% al 5%. Així mateix també reconeix una reivindicació històrica que Estudiants UAB ha defensat fermament al Consell de Govern i davant del vicerector que no és altre que la congelació de la taxa de serveis de suport a l'aprenentatge al nivell de 2010.\nValorem molt positivament aquests fets tot i que considerem que encara queda molta feina a fer. Estudiants UAB està disposat a continuar defensant i impulsant les propostes que varen ser aprovades al passat Claustre i continuarà reivindicant millores dels drets i de la situació dels estudiants.\nel 11:56 a. m.\nEtiquetes: Accés i permanència\n6 de 7 propostes aprovades al Claustre\nEl passat dia 20 de desembre es va celebrar el Claustre de la UAB. Cal destacar:\nEn primer lloc cal dir que l'informe de la rectora va ser valorat negativament al Claustre per una diferència d'uns quants vots.\nEn segon lloc la creació de dues comissions per les que Estudiants UAB va votar favorablement doncs ha defensat la necessitat de debat en governança i de seguiment dels graus ja, aquesta última, quan es va fundar.\nEn tercer lloc, cal destacar que es van aprovar 10 de les 15 propostes presentades al Claustre per estudiants i membres del PAS. D'aquestes 15, 7 eren presentades per Estudiants UAB i 6 han estat aprovades. Analitzant al detall:\nProposta 1: alliberament de 2 hores setmanals per tasques socioculturals. Estudiants UAB votava a favor de la proposta tot i que considerava millor negociar un temps més dilatat com que fos cada 2 setmanes. El Claustre, tanmateix, no va donar suport a aquesta proposta per 3 vots.\nProposta 2: reformes a la normativa de permanència. Estudiants UAB sempre ha defensat la necessitat de dues convocatòries i la no configuració del no presentat com a suspès. Tanmateix el Claustre va votar en contra d'aquesta proposta.\nProposta 3-4: aquestes propostes, defensades per Estudiants UAB i EPICA no va ser aprovada pel claustre i consistia en l'eliminació de la prohibició d'haver-se de matricular d'assignatures suspeses. Lamentem profundament la decisió del claustre ja que en un context de dificultat econòmica aquesta reforma hagués estat molt beneficiosa pels estudiants.\nProposta 5: Suspensió de les retribucions variables per objectius a vicegerents i cap d’àrea. Estudiants UAB no va demanar al seus claustrals cap direcció sent cada un d'ells els que va decidir que votar. El Claustre va aprovar aquesta moció.\nProposta 5 bis: eliminació de la prohibició de fer foc a la UAB per activitats estudiantils i culturals. Estudiants UAB tampoc va demanar cap direcció dels vots dels claustrals. El Claustre va informar negativament aquesta proposta.\nProposta 6: eliminació del recàrrec als extracomunitaris. Estudiants UAB va votar negativament a aquesta proposta perquè en un context de retallades entenem que els estudiants d'aquells països on no existeixi reciprocitat al moment de que els nostres ciutadans es matriculin a les seves universitats hem de gastar els diners públics en el mantenim de l'educació per a la població propera. El Claustre va votar negativament aquesta proposta.\nProposta 7: Eliminació de la taxa de serveis específics als PIF. Aquesta proposta ja va ser aprovada per l'anterior claustre. Estudiants UAB torna a donar-li suport i el Claustre també.\nProposta 8: Demanar un comunicat de la Universitat oposant-se a l'increment de preus públics de la Generalitat. Aquesta proposta la presentaren Estudiants UAB i EPICA i el Claustre li va donar suport.\nProposta 9: No cobrament de la taxa de serveis a l'aprenentatge a estudiants que cobrin la beca general o tinguin exempcions de matrícula. Proposta presentada també per Estudiants UAB i EPICA i que el Claustre va aprovar.\nProposta 10: Reducció de la retallada del 15% a beques de col·laboració al 5% (equivalent a professorat) que presentaren Estudiants UAB i EPICA i que va aprovar el Claustre.\nProposta 10bis: Posicionament clar de la Universitat en contra de les retallades. Proposta que Estudiants UAB i el Claustre va votar favorablement.\nProposta 11: consideració dels estudiants de doctorat com a PIF i no com a Estudiants. El Claustre i Estudiants UAB voten afirmativament. Entenem que el que s'està fent és el compliment de la legalitat vigent.\nProposta 12: Aquesta proposta d'Estudiants UAB insta a la creació d'una carta de drets i deures dels estudiants que continuï amb el procés iniciat al març passat. El Claustre l'aprova.\nProposta 13: La següent proposta d'Estudiants UAB proposa la creació d'un compendi de bones pràctiques docents. El Claustre li dóna suport.\nProposta 14: Finalment, l'última proposta d'Estudiants UAB proposa una millora dels serveis d'autobusos en hores puntes. El Claustre li dóna suport.\nValorem molt positivament aquest Claustre per l'ampli acolliment de les nostres propostes però hem de recordar que importants propostes que han presentat altres estudiants no han estat aprovades. Demanem que aquestes propostes es continuïn treballant als òrgans de govern en la mesura del possible. Estudiants UAB així ho farà.\nel 8:01 p. m.\nEtiquetes: Claustre , Propostes\nS'aprova el pressupost 2012\nAvui ha quedat provat per Consell de Govern el pressupost de la UAB per al 2102 amb només 7 vots contraris (4 estudiants, 2 PAS i 1 professor).\nEstudiants UAB ha decidit votar contràriament a aquest pressupost per no complir-se els compromisos als que vam condicionar el nostre vot favorable:\n-Posicionament clar en contra de les retallades per part de l'equip rectoral.\n-No aplicació de la taxa de serveix a l'aprenentatge per als estudiants amb necessitats econòmiques.\n-No obligació de matriculació d'assignatures suspeses.\nLamentem que tots els col·lectius estudiantils no hagin tramés el vot negatiu a aquest pressupost a la sessió del Consell de Govern doncs entenem que aquests punts que no només defensa Estudiants UAB eren quelcom innegociable.\nAixí mateix el nostre col·lectiu ha estat negociant desde l'inici una reducció de la retallada als becaris de col·laboració que no sigui del 15% sinó del 5%. Recentment i amb col·laboració amb la resta de representants estudiantils sembla que la proposta marxa per bon camí però encara s'ha quedat en paraules i els fets no són consumats. Estudiants UAB continuarà buscant suports per acomplir aquest objectiu començant pel Claustre del proper dimarts.\nel 2:51 a. m.\nEtiquetes: Consell de Govern\nRecollida solidària d'aliments\n8a CAMPANYA SOLIDÀRIA DE NADAL (RECOLLIDA D’ALIMENTS NADALENCS): TU NOTES LA CRISI, ELLS LA SOFREIXEN\nEl SAFOR UAB, des de fa set anys, ha dedicat un dia quan s’apropa el Nadal per recollir aliments. En el SAFOR pensem que les famílies més desfavorides també han de celebrar el Nadal. Per aquesta raó mes de 30 voluntaris, per conscienciar a la comunitat universitària de les desigualtats socials del món on vivim, sota el lema TU NOTES LA CRISI, ELLS LA PATEIXEN, organitzarem la esmentada recollida d'aliments nadalencs per a les famílies del Vallès més desafavorides. La campanya vol arribar a tota la comunitat universitària causa de la crisi econòmica l’ampliem a cinc dies. El destinatari de la recollida és Càritas del Vallès.\nInformació més destacada de la recollida:\nDies de recollida: dilluns 12, dimarts 13, dimecres 14, dijous 15 i divendres 16 de desembre.\nHorari: De 9.00h a 20.00h\nPunts recollida; punts d’informació de les facultats Dret, Economia, CCPP i Sociologia, Filosofia i lletres, Psicologia, Bio Ciències, Ciències Veterinària, el Rectorat i a la ETC.\nel 5:34 p. m.\n▼ de desembre ( 4 )


La ‘Ciudad Agroalimentaria’ que hui promet el PP sona a l’estafa de l'”Ahora empleo” y el “Menos impuestos” de 2011 | Socialistes / Socialistas de Gandia. PSPV-PSOE\nLa ‘Ciudad Agroalimentaria’ que hui promet el PP sona a l’estafa de l'”Ahora empleo” y el “Menos impuestos” de 2011\nHomeNotíciesLa ‘Ciudad Agroalimentaria’ que hui promet el PP sona a l’estafa de l'”Ahora empleo” y el “Menos impuestos” de 2011\nEls Socialistes de Gandia considerem que el projecte de “Ciudad Agroalimentaria” presentat ahir en societat pel Govern local del PP —amb una suposada inversió de 100 milions d’euros i amb la promesa de crear 8.300 llocs de treball— “sona a l’estafa de l’‘Ahora Empleo’ i el ‘Menos Impuestos’ de la campanya electoral de l’any 2011”. Els Socialistes no estem en contra de la col·laboració público-privada amb projectes com el de la “Ciudad Agroalimentaria”, però no aprovem este ‘bluf’ més anunciat en la recta final del mandat de l’alcalde Torró, com el Centre de Desenvolupament Agrícola de la Torre dels Pares o el suposat parc aquàtic que a hores d’ara encara no té inversors, entre d’altres.\n“És indecent que a dos mesos de les eleccions municipals, quan el PP ja té un peu i part de l’altre fora del Govern local, l’alcalde Torró vulga vendre als gandians que es preocupa per generar ocupació, quan durant quatre anys ha estat donant l’esquena a projectes que realment aporten riquesa i treball a la nostra ciutat”, ha assenyalat el secretari d’Economia i Empresa del PSPV-PSOE de Gandia, Salvador Gregori.\nEls Socialistes de Gandia recordem que la nostra ciutat ja supera els 9.000 aturats —quasi 1.000 persones més apuntades a les llistes del Servef des de que el PP va accedir el Govern local al juny de 2011— i a Gandia hi ha 4.628 persones menys afiliades a la Seguretat Social —segons dades del Ministeri de Treball del passat mes de febrer— des de que Torró va arribar a l’alcaldia. “Per tant, no té cap credibilitat que el PP s’esforce ara en vendre projectes que teòricament aporten ocupació, quan durant tota la legislatura tan sols s’ha preocupat en gastar-se diners en ‘saraos’, boleres ruïnoses i rescatar discoteques”, ha indicat Gregori.\nUna vegada més, volem denunciar la falta de transparència del Govern local del PP, que no ha informat ni consultat res del projecte virtual de “Ciudad Agroalimentaria” amb els grups polítics de l’oposició, com ja va ocórrer amb el Centre de Desenvolupament Agrícola de la Torre dels Pares. “Li demanem a l’alcalde Torró que no utilitze diners de tots els gandians per a pagar-se la seua pròpia campanya electoral. Així, l’acte de presentació d’ahir va ser clarament un acte electoral del PP”, ha remarcat Salvador Gregori.\nAl contrari que està fent ara el PP, els Socialistes de Gandia inclourem en el nostre programa de govern projectes factibles que ajuden a generar ocupació. A més, els posarem en pràctica des del primer dia de la legislatura, i a no a presses i carreres abans de les eleccions municipals.


Plaça Urquinaona, ahir. Fotografia de Maite Cruz.\nNo és possible escriure res encoratjador, després dels gravíssims disturbis d'ahir. El profund malestar social i l'excessiva indulgència han eclosionat, una vegada més, en forma de manifestacions d'una violència descontrolada, que es repeteixen sistemàticament, amb qualsevol excusa. Se suposava que ja teníem una certa experiència acumulada. Coneixíem la trista dinàmica dels darrers anys. Ahir era el dia més escaient per a desallotjar els okupes atrinxerats al centre de Barcelona? De debò que ningú va preveure que es desfermaria novament el vandalisme? Aquesta inoportuna acció policial, no és una clara pífia de la Conselleria d'Interior? Qui s'hauria de fer càrrec dels abundants desperfectes? Els antisistema? Els comerciants? L'Ajuntament? Suposo que demanar responsabilitats polítiques és completament inútil.\nEls aldarulls i les destrosses, evidentment, van molt més enllà de la vaga general, encara que sempre hi ha algú que prova de confondre naps amb cols. Els brots de violència no se s'eradicaran tan sols a cop de porra i sentències exemplars, malgrat que la repressió policial sigui necessària. Tots estem d'acord que fins ara s'ha actuat amb excessiva permissivitat. La capital catalana és un campi qui pugui. Un tot s'hi val, si. A bones hores ve l'alcalde Hereu a fer el ploricó. Això seu no és mala sort, no confonguem els termes. Quan gires la cara als conflictes de la teva ciutat, aquests t'esclaten a la cara, més tard o més d'hora. La mala sort es busca, no es troba casualment. Tal com jo ho veig, és contraproduent recórrer a les solucions d'emergència. A la caça de quatre caps de turc no s'ataquen els conflictes d'arrel. Ans al contrari, pot ser que es donin més ales als radicals. El mal ve de massa lluny i és profund. Molt profund. És global i polièdric. Són els bancs, els governs, els sindicats, les empreses, els treballadors, els ciutadans d'arreu. Les mancances, els abusos, la deixadesa, la desesperança i la incertesa generen un ofec vital que pot degenerar en violència. Tal i com va passar a Grècia, amb els estudiants. És sobrer dir que aquesta catarsi hostil no condueix a la sortida de la crisi però és el fenomen social que tenim damunt la taula, ens agradi o no. Caldria analitzar-lo amb profunditat, rigor i compromís. Espero que avui, després de la ressaca vaguista, els mitjans públics catalans, completament desapareguts en combat, pensaran en suggerir-nos algunes solucions. Si els està permès, naturalment.\ndemocràcia justícia mitjans policia política\nJo em demanava si es manifestaven en contra dels contenidors i de les papereres...si no, per què els hi calaven foc? Què té a veure el tocino amb la velocitat?? No ho entendré mai per anys que visqui...\n30 de setembre de 2010, a les 23:38\nDavant d'una crisi com la que vivim, a tants nivells, encara que costi d'entendre, hi ha persones que busquen la sortida de la violència, encara que no condueixi enlloc...\n1 d’octubre de 2010, a les 10:06\nEl lapsus de Rachida\nEs pot reeducar un maltractador?\nUna espècie bàrbara\nEl canvi real\nOn va a parar la droga decomissada?\nGuapos, rics i espirituals\nL'autèntic interès per l'altre\nUna altra Casablanca\nPer una caravana solidària al Raval\nTres anys i vuit mesos de presó\n'Tea Party', què hem fet malament per merèixer això?\nQuan l'excentricitat és complaença\nFelipe i la droga\nLa infinita perseverança de les 'abuelas'\nCinc-centes violacions a menors\nFatiga Crònica, un missatge preventiu\nDescens als inferns (o això diuen)\nViolència masclista (aquella patata calenta)\nEl control de l'estrès allarga la vida\nCasanegra, a la recerca d'un ideal\nIntercanvi de parella ( alguns dubtes )\nPetita història d'un heroi amb peus de fang\nDos anys més tard


Les universitats: campus tancats, passadissos buits i pantalles ‘non-stop’\nProfessors i estudiants encaren el final de curs més atípic dels últims anys amb classes, exàmens i treballs per Internet\nEl coronavirus ha paralitzat tota l’activitat educativa presencial a les universitats, que han hagut d’adaptar-se en temps rècord per continuar oferint els coneixements als seus alumnes, alguns dels quals acabaran la seva carrera universitària en mig d’una pandèmia mundial i, això, d’alguna manera o altra, incrementa les preocupacions ja de per si existents a finals d’etapa.\nLa Covid-19 ha deixat buida la UdL però els seus docents han traslladat les classes presencials a les habitacions i imparteixen els continguts de forma virtual. Una d’elles és l’Eva Martín, que imparteix classes de Turisme en grau i màster. “Ocupo la mateixa franja horària que tenia a les classes presencials”, explica per poder garantir que la feina que es demana és “com la que es demanava de forma presencial”. L’Eva imparteix classes en grau, on té 86 alumnes i en màster, on en té 9. Les classes del grau les imparteix els dilluns i els dijous i les del màster en divendres alterns. En el seu cas, ja ha fet un examen de manera virtual a través del Campus Virtual de la UdL. “El sistema va funcionar”, assegura. En aquest sentit, afirma que els universitaris s’han adaptat bé i, “potser els treballs en grup és el que és més complicat, però se’n surten bé”.\nÉs una nova situació de repte que posa a prova la capacitat per continuar oferint coneixements i de totes les experiències, sempre se n’extreuen coses bones: “Els alumnes participen molt a les classes virtuals, especialment pel xat, potser més i tot de quan les fem presencials”, assegura. De fet, aquesta idea també l’apunta la professora de biomedicina, Ester Vilaprinyo: “La reciprocitat dels alumnes és més alta que a les classes presencials”. Vilaprinyo imparteix classes de Bioestadística a 38 alumnes de segon del grau de Biomedicina; Modelització Estadística a 15 alumnes de tercer de Biomedicina; Bioestadística a 58 alumnes de primer del grau de Biotecnologia i forma a 71 alumnes del doble grau de Fisioteràpia i Cafe i Infermeria i Fisioteràpia. Amb tots aquests alumnes i des de l’habitació “el repte és interessantíssim”, assegura l’Ester, que explica que “abans de fer les classes ens coordinem per garantir la flexibilitat respecte a les altres matèries”. En el seu cas, encara no ha fet cap examen i un dels parcials que tenia “l’he substituït per una activitat interactiva”. En aquest sentit, remarca que es manté el contacte amb la resta de professors per valorar les experiències que estan tenint a nivell d’exàmens i, un dels aspectes que els han recomanat, és “no utilitzar el sistema de no poder tornar enrere un cop resposta la pregunta”.\nVilaprinyo reconeix que és un dels sistemes per evitar plagis però és conscient que “qui vulgui copiar, copiarà. Ho hem d’assumir”. Tant l’Eva com l’Ester porten Treballs de Final de Grau, els quals han hagut d’adaptar a la nova situació: reunions i consultes on-line i a “l’espera que passin les instruccions per la defensa”.\nEls professors són a una banda de la pantalla i a l’altra hi ha els estudiants. Una d’elles és la Carla Galeote, estudiant de segon de Dret a la UdL. Galeote constata que al principi hi va haver “desorganització”. En aquesta línia, afirma que “l’única assignatura que, des de l’inici, ha seguit el curs amb classes virtuals és la Dret Penal part Especial, mentre que Drets Reals compta amb vídeos explicatius per poder seguir la matèria”. A partir d’ara, però, farà quatre classes virtuals perquè Dret Europeu i Dret Administratiu ja han programat les sessions fins a final de curs.\nLa Carla acabarà un final de curs en el qual “la càrrega de feina és exponencialment molt més superior perquè en diverses assignatures hem hagut de resumir i fer els apunts, ja que, no teníem una explicació prèvia i teòrica de la classe”.\n“L’esforç dels nostres docents, que són metges, és sobrehumà”\nEl Roger Cortada, de Lleida, és estudiant de cinquè de Medicina a la UAB, a la unitat docent de la Vall d’Hebron. La matèria de final de curs l’estan fent “amb molts formats diferents”. De fet, “alguns professors ens han preparat casos clínics per poder resoldre’ls via on-line”, explica. De les assignatura que cursa aquest semestre, Medicina Legal i Toxicologia tenien programades les classes abans del confinament i, per tant, no s’han vist alterades. La resta, entre elles Dermatologia i Farmacologia, “han optat per pujar-nos el material al campus virtual”. Tant professors com alumnes estan fent un esforç i el Roger ho reconeix: “És increïble l’esforç sobrehumà que estan fent els nostres professors que, alhora, són metges” i remarca que “estem agraïts per aquesta tasca titànica que estan fent dia rere dia”.\nRespecte a la càrrega de feina, el Roger explica que “totes les classes s’estan impartint com estava previst. No ens han manat cap treball extra” però “el que sí que em porta molta feina és el càrrec de delegat perquè la situació, un cop declarat l’estat d’alarma va ser caòtica”.\nDe moment, el Roger encara no ha fet cap examen i el primer el té programat pel 25 de maig però “ja ens han explicat que el més probable és que sigui un examen en format digital”. A l’espera que arribin els exàmens, el que més preocupa al Roger són les avaluacions perquè “és una experiència nova”.\n“En aquesta situació s’hauria de tenir en compte l’afectació emocional”\nLa Mar Font, de Maials, és estudiant de quart curs de Filologia Catalana i Estudis Occitants a la UdL. No s’hauria imaginat mai que acabaria la carrera en mig d’una pandèmia i reconeix que “la tensió i la inquietud han estat molt presents des de l’inici del confinament”. El ritme del curs ha variat i, segons explica la Mar, “hi ha professors que ens proposen un temari i unes activitats amb uns terminis i, altres, que ens donen la llibertat d’anar fent”. En el seu cas, considera que “no és excessiva la càrrega de feina o, si més no, no superior a la que tindríem normalment” i el sistema d’avaluació continua igual: se’ls pot qualificar a partir de treballs o d’exàmens.\nLa principal preocupació de la Mar és el TFG i les pràctiques. Respecte a les pràctiques “hem hagut de modificar gairebé tot el projecte formatiu i encarar-les d’una manera diferent” i pel que fa al TFG “hem de concloure’l sense disposar de tota la bibliografia necessària perquè es troba a la biblioteca o té un preu massa elevat per adquirir-la”.\nEn aquest sentit, la Mar remarca que “en aquesta situació excepcional, s’haurien de tenir en compte les possibles afectacions acadèmiques i emocionals dels alumnes en general i adaptar-se una mica més a les seves necessitats”.\n“Els conceptes perduts els podrem recuperar”\nLa Maria Capell és estudiant de primer de Periodisme a la Universitat Autònoma de Barcelona. Primer curs a la universitat i l’acaba en mig d’una pandèmia. De totes les assignatures que està cursant actualment, Estructura Social i Política és l’única per la qual rep classes virtuals “regularment” d’una hora i mitja cadascuna. Tot i això, també pot fer tutories amb els professors de pràctiques de l’assignatura de Llenguatges Audiovisuals i els professors de seminari d’Estructura de la Comunicació. En aquest sentit, la Maria valora “positivament la implicació de les dues docents que m’han impartit classes virtuals”. Respecte a la càrrega de feina, considera que és “regular” però “la docència virtual on s’expliquen conceptes teòrics és limitada en la majoria d’assignatures, excepte a Estructura Social i Política”. No obstant això, matisa que “hi ha més volum de feina perquè tots els conceptes que adquiriem a classe ara els hem d’aprendre de forma autònoma”. De tota la feina feta fins ara hi ha tres exàmens, dos d’ells tipus test amb trenta preguntes cadascun i amb mitja hora de temps per respondre-les, i una tercera prova escrita de 8 preguntes, on van tenir 45 minuts per contestar-les. La Maria és la més jove i el fet d’estar cursant primer de carrera ho considera una “sort” perquè tot i perdre coneixements “els podem adquirir l’any que ve”.\n“M’han demanat fins a 11 treballs, en prou feines puc fer alguna afició”\nL’Ainoa Vidal és estudiant de tercer curs de Ciències del Mar a la Universitat de Barcelona. En el seu cas, “la majoria dels professors utilitzen Power Points amb àudios i, alguns, fan classes virtuals”, com ara Dinàmica sedimental litoral. L’Ainoa explica que té la sensació de tenir més càrrega de feina perquè durant aquest període “m’han demanat fins a 11 treballs”. Un fet pel qual viu aquesta situació “força estressada” perquè “en prou feines puc fer alguna afició”.\nEn el seu cas, només ha fet un examen, de Georecursos marins, dels tres parcials que tenia programats per aquest semestre “perquè els han agrupat tots a l’examen final”. És per això que la principal preocupació que té aquesta estudiant de les Borges Blanques és “com faran els exàmens finals, ja que els professors no et responen dubtes durant l’examen, cosa que abans sí que passava”, assegura.\nI quan s’acabi, què?\n“Cal estar motivat per encarar els reptes”.\n“Em preocupa la problemàtica que tindrem per buscar feina”.\n“Si continua així no podré treballar i hauré de limitar les activitats”.\n“No sé si el curs que ve podré estudiar on vull”.\n“Em neguiteja saber si les mesures tindran efecte”.\n“Ha canviat la metodologia”\n“És un repte per la professió”


Arcadi Oliveres o com predicar amb l'exemple... al costat de Colau | NacióDigital\nper Joan Serra Carné, 14 de maig de 2019 a les 19:54 |\nOliveres i Colau, aquest dimarts. | Barcelona en Comú\nEscoltar Arcadi Oliveres sempre és gratificant. La seva mirada a una economia justa enriqueix. És planer i didàctic, atributs que són sinònim d'explicar-se bé. I, explicant-se bé, sol ser més senzill convèncer l'interlocutor. En les centenars de xerrades que ha fet al llarg de la seva trajectòria -com la d'aquest dimarts al barri de Sants-, Oliveres ha encisat molts auditoris. Li hauria agradat tenir la mateixa capacitat de seducció quan el 2013 va dissenyar amb Teresa Forcades el projecte de Procés Constituent, una plataforma que bevia del pòsit del 15-M i l'Onze de Setembre, i que aspirava a mesclar moviments socials i esquerra nacional. Aquella proposta de base que havia de tenir recorregut electoral a les eleccions catalanes del 2015 no va aconseguir l'objectiu primari, i Procés Constituent va quedar relegada a un paper secundari.\nHa plogut molt des del 2013. El moviment dels indignats va deixar espai a propostes polítiques com la de Barcelona en Comú, que capitanejada per Ada Colau va aconseguir l'alcaldia. En paral·lel, el procés sobiranista va fer recorregut fins a la votació de l'1 d'octubre, culminada amb una declaració d'independència sense transcendència jurídica, reprimida també per l'Estat per via judicial. Però, sis anys després de l'aparició de Procés Constituent, Oliveres continua defensant la tesi que espai polítics que han estat d'esquena poden tenir complicitats. Diumenge va fer costat a Dolors Sabater a Badalona -en l'acte de la coalició que formen Guanyem i ERC- i aquest dimarts ha participat en un acte electoral amb Colau, després de donar suport a la CUP a Sant Cugat, on resideix.\nInspiració de la candidata\nAl costat de Colau i d'excompanys de Procés Constituent -Gerardo Pisarello-, l'economista ha fet confiança als comuns des de la seva primera intervenció. "Espero que continueu governant quatre anys més, o molts més, tot i que jo ja no ho veuré", ha afirmat Oliveres. El ponent i Colau han mostrat sintonia en la manera d'enfocar la ciutat, especialment en la descripció i lluita contra els agents econòmics que fomenten l'"especulació" a la ciutat. "L'Arcadi té una gran part de responsabilitat que jo decidís implicar-me en moviments socials", ha recordat la líder dels comuns, que ha citat una xerrada "pedagògica" de l'economista l'any 2000 com a punt d'inflexió.\nEl diari repartit per Barcelona en Comú en el míting d'aquest dimarts a Sants. Foto: Barcelona en Comú\nLa sintonia s'ha fet evident en la manera de descriure l'acció dels poders econòmics sobre Barcelona. "Avui l’economia s’enfoca des de la perspectiva de guanyar diners. I l'especulació té força", ha recalcat Oliveres, que ha citat com a agents amenaçadors les societats immobiliàries, els interessos vinculats al turisme o les entitats financeres. Colau ha pres el relleu: "Som i volem ser una ciutat oberta, però una altra cosa és convertir-se en una ciutat global en la qual els grans capitals generen processos d’especulació que provoquen l’expulsió de veïns i del comerç de proximitat", ha advertit Colau, que ha defensat l'¡mpacte de l'acció de govern en aquest mandat. "Ens deien que veníem a enfonsar l’economia de la ciutat. I molts indicadors han millorat", ha recalcat.\nColau ha defensat, davant d'Oliveres, que els comuns han aconseguit transformar la relació de l'administració pública amb els poders econòmics. "Ha estat interessant veure com els grans poders ens van rebre amb recel i, ara, han entès que la situació és millor, perquè les regles del joc són les mateixes per a tothom i qui les respecti sap que podrà treballar amb l’Ajuntament de Barcelona", ha detallat Colau. "Tenim una mirada social sobre el conjunt de l'economia", ha puntualitzat la candidata per discutir les acusacions que l'esquerra no se sap relacionar amb els indicadors econòmics.\nPisarello ha reforçat el missatge desplegat per Colau. Ha reivindicat la determinació del govern municipal per posar vetos a determinats models "especulatius" i a bonificar l'economia col·laborativa. "Hem pogut arribar fins on ha arribat la força de la gent", ha verbalitzat Pisarello, responsable de la primera tinença d'alcaldia i de l'àrea econòmica de l'Ajuntament en els últims quatre anys. "Els diners municipals no poden anar a finançar l'economia especulativa, la que destrueix el territori o la que paga salaris baixos", ha exposat Pisarello. "Aquests quatre anys ens han servit per demostrar que hi ha alternativa", ha reblat.\nI sobre futur n'ha parlat Oliveres, per enviar un darrer enunciat de suport a Colau: "El millor futur que podem esperar és que hi hagi un govern de Barcelona en Comú". La frase ha aixecat aplaudiments entre el públic. Colau ha demanat el suport de l'electorat per consolidar l'obra de govern, exemplificada en projectes com la consolidació de l'elèctrica municipal, la remunicipalització de l'aigua i el desplegament de la funerària pública.\n.@AdaColau ha viscut la primera protesta en un acte electoral de @bcnencomu en aquesta campanya: un grup de famílies de l'escola de Cal Maiol del districte de Sants ha demanat suport de l'Ajuntament a les reivindicacions del centre educatiu https://t.co/pq2zohVmiW #municipalscat pic.twitter.com/k8G2tHZieK\n— NacióDigital (@naciodigital) May 14, 2019\nPrimera protesta en un acte electoral dels comuns\nAbans de l'acte al barri de Sants, un grup de pares i mares de l’escola Cal Maiol ha protagonitzat la primera protesta en un acte electoral de Barcelona en Comú. Les famílies, que han exhibit una pancarta i han conversat breument amb Colau i la regidora del districte, Laura Pérez, demanen que sota l’edifici de l’escola no s’hi ubiqui un parc de neteja, que implicaria trànsit de camions, presència de contenidors d’emmagatzematge de residus i de maquinària de compactació. Tant Colau com Pérez han demanat poder conversar amb la comunitat educativa per escoltar les seves demandes.\nAda Colau, Laura Pérez i Gerardo Pisarello conversen amb un grup de pares de l'escola Cal Maiol. Foto: Joan Serra Carné\nColau desafia Collboni a reformar la llei d'estrangeria en un debat amb manters\nEleccions municipals 2019, Eleccions municipals Barcelona 2019, Barcelona, La caravana del 26-M, Política, CUP, Barcelona en Comú, Ada Colau, exemple, Gerardo Pisarello, predicar, Arcadi Oliveres, eleccions municipals 2019, Dolors Sabater, Badalona, ERC


La Plaça del Pou, actualment anomenada Plaça de Catalunya, va ser durant molts anys el cor de la vila dels Masos.Era l'entrada principal de la vila i tenia prou comerços.La Fira es celebrà a la plaça des del 1831 fins a començaments dels anys 1960.\nPer Sant Antoni en plena festa major d'hivern , com a quasi tots los pobles de la Ribera,m'explicava mon padrí , lo "Sinyor"Lluís de Ca Nogués ,que a la plaça es ballaba la jota , la plaça era il·luminada amb teies i es subastàven les coques.Les festes majors de setembre en honor a la Mare de Déu del Remei , també tenien com escenari este ampli espai del poble, era on es feien els balls i els focs artificials .Tenia la plaça al mig un pou on la gent anava a buscar aigua , era lloc habitual de trobada , de reunió,de festeig,de xafardeig.\nQuan Los Masos van ser independents (l'any 1830 )de Móra d'Ebre va ser batejada amb lo nom de Plaza de San Carlos, recordem que Carlos IV era lo pare de Fernando VII , qui va ser lo rei que mos concedí lo títol de Vila Reial de Móra la Nova.En temps de la primera República portà lo nom de Plaza de Cirujeda, a començaments del segle XX i en agraïment al diputat Caballé de Tortosa(va ser l'artífex de dotar a les dos Móres del Pont de ferro) esdevingué la Plaza de Caballé. Un cop finalitzada la Batalla de l 'Ebre i amb l'entrada de les tropes nacionals (novembre de l'any 1938)es rebatejà amb lo nom de Plaza de José Antonio. Des de l' arribada de la democràcia, sense gaire encert, s' anomena Plaça de Catalunya.\nPerò, per a la gent que mos estimem i som del poble sempre serà la Plaça del Pou. En un poble nou, com lo nostre, no mos podem permetre perdre los noms populars , ja que formen part de la història i són a la fí els que perduren.\nBuesa rep un nou càstig per la seva gestió de la brossa\nEls dos expedients sancionadors oberts per l'Agència Catalana de Residus (ACR) contra l'empresa Gestió i Recuperació de Terrenys -titular de l'abocador de Tivissa (Ribera d'Ebre)- avalen les tesis que els ecologistes que s'oposaven a la planta sempre havien expressat abans de l'obertura de la planta. Les denúncies contra aquesta instal·lació partien del fet de considerar-la sobredimensionada a les necessitats de la comarca. Les actuacions iniciades per l'ACR imputen als gestors haver excedit el límit de residus acordat i per superar l'àmbit territorial de la procedència dels residus.Gestió i Recuperació de Terrenys és una societat propietat de Gustavo Buesa que també té al seu càrrec el polèmic abocador de Cruïlles (Baix Empordà), que ha rebut diversos revesos administratius i judicials. Buesa també ha tingut conflictes urbanístics a Lloret de Mar (la Selva) municipi on té un xalet en primera línia de mar en un paratge conegut con el Turó Rodó i on van va ser denunciat per l'Ajuntament i la Generalitat per unes obres presumptament il·legals. L'afer encara no està resolt. Una societat de Buesa s'ocupa de la neteja urbana de Lloret.Les irregularitats que s'han detectat a l'abocador de Tivissa suposen que, com a mínim, s'han superat entre els mesos de març i setembre en un 20% la quantitat de tones permeses. Una bona part de les infraccions especificades als expedients es refereixen a l'abocament de pneumàtics procedents de la planta de tractament de Maials i al dipòsit de residus industrials procedents de les zones exteriors a l'àmbit d'actuació del Consorci format per les comarques de la Ribera d'Ebre,Terra Alta i el Priorat.L'organització ecologista GEPEC ha afirmat que això constata “el que sempre havíem denunciat, que la gestió d'un abocador en mans privades comporta uns riscos inadmissibles, traduïts en una vulneració reiterada dels compromisos ambientals fixats”.http://www.eldebat.cat/cat/viewer.php?IDN=5693\nPublicat per 2teixidor a 20:28 1 comentari:\nAutoretrat de Matías amb la Lívia.\nMatías va ser company meu de gravat a la facultat de Belles Arts de Barcelona.És pintor, gravador , fotògraf i professor d'EVP.\nUna famosa vaca seua.\nLo Marcel a la platja quan era menut.\nI este "andividuo" sóc jo retratat per Matías,\nPublicat per 2teixidor a 13:49 Cap comentari:\nLa Beatriu Surroca és una amiga de Rupit que resideix a Barcelona i treballa com jo donant classes d'EVP. La primera obra que veureu és un quadre de Beatriu retratada pel seu company Matías i els altres són obra d'ella.\nPublicat per 2teixidor a 12:01 1 comentari:\nUna foto al revés.\nAquesta foto de començaments del segle XX l'he tret del portal de Móra la Nova.http://www.moralanova.altanet.org/index.php\nÉs una foto del conegut popularment com a carrer estret ( la part estreta del carrer major).Aquest carrer s'ha anomenat al llarg dels temps:Calle Virgen del Remedio, Calle de Mendizábal, Avenida del Generalísimo i ara porta el nom de Carrer Major. A la foto es pot veure l'antic Banc de Reus i el cotxe de línia que anava a Benissanet,Miravet i el Pinell " Lo güito".\nEl que és una llàstima és que la foto està penjada al revés des de fa anys i ningú ho ha corregit.\nPublicat per 2teixidor a 21:26 Cap comentari:\nNou blog de l' Andreu Carranza\nLa clau carranza és lo nou bloc de l'escriptor riberenc Andreu Carranza.L' Àngel et desitja molta sort amb lo teu nou llibre i moltes visites al teu nou blochttp://laclaucarranza.blogspot.com/\nPublicat per 2teixidor a 21:10 Cap comentari:\nEsta és la portada de la miscel·lània dedicada a Móra la Nova del Centre d'estudis de la Ribera d'Ebre http://www.tinet.org/~cere/ Al fer lo disseny vaig representar lo Mas de la Coixa amb una estètica Pop-Art. A la part inferior es veu un mas sencer invertit que representa lo reflex de l'edifici al riu.Fa dos segles per la vora del mas hi passava lo galatxo petit de l ' illa de les Sequines.\nPublicat per 2teixidor a 20:12 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Art, Masos\nFa dos setmanes ja vaig veure ametllers florits a Prat de Comte ( Terra Alta ). Aquesta setmana ja es poden veure los primers arbres florits a la Ribera. S'ha acabat l'anar al "difora" a plegar "aulives" i ara toca disfrutar dels colors del camp a la primavera.\nPublicat per 2teixidor a 19:26 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Art, Imatges, Prat\nAquest és un disseny per a la contraportada de la revista Fliparies de l' IES Flix, està relacionat amb la diversitat cultural . És un paisatge del Marroc.\nPublicat per 2teixidor a 19:16 Cap comentari:\nAquest és un disseny que tracta sobre mediació , per a la portada de la revista Fliparies de l' IES de Flix\nPublicat per 2teixidor a 19:11 2 comentaris:\nVallderoures és un dels pobles més bonics de la comarca del Matarranya\nPublicat per 2teixidor a 16:48 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Imatges, Terres de l ' Ebre\nEste és lo cartell de Fira que vaig dissenyar per la 166a Fira dels Masos\nPublicat per 2teixidor a 16:40 Cap comentari:\nCORBERA : la nostra Guernica.\nPublicat per 2teixidor a 15:17 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Terres de l ' Ebre, Terres de l' Ebre\nERC es torna a presentar a Móra la Nova\ndiumenge, 28 gener 2007\nERC tornarà a tindre llista electoral a Móra la Nova, encapçalada per Jesús Àlvarez. El candidat ha sigut presentat avui per Josep-Lluís Carod-Rovira, en un acte amb presència de 200 militants i simpatitzants.\n[ Enrera ]\nPublicat per 2teixidor a 09:13 2 comentaris:\nMóra la Nova sense planta de gasificació de plàstics\nL'alcalde confirma un canvi de propietaris a la societat, amb altres prioritatsL'alcalde de Móra la Nova, Joan Manel Sabanza, va confirmar que el projecte per construir una planta de gasificació de plàstics, que també havia de servir per revalorar el residu de l'oliva, està «aturat» per un canvi de propietaris a la societat inversora. Sabanza va detallar que l'antic projecte de Vilaseca Energia és ara propietat del grup ACS, i que la planta de gasificació no es farà perquè els inversors tenen altres prioritats. Amb tot, Sabanza va dir que confia que es puga recuperar més endavant.El projecte que vinculava la planta de gasificació de Móra la Nova amb la revaloració de la sansa, el residu resultant del premsat de les olives, va presentar-se el maig del 2003. De fet, la iniciativa incloïa la construcció d'una planta d'assecament de sansa que aprofitaria una part dels vapors produïts a les instal·lacions de la gasificadora de plàstics que havia de fer-se primer a la fàbrica de colorants de Vila-seca, també a Móra la Nova. Paral·lelament, un equip de científics catalans i del Quebec havien d'investigar durant tres anys la millor manera de reaprofitar la sansa per a diferents aplicacions farmacèutiques, alimentàries i també mediambientals. Així, la presentació del projecte va tenir l'aval del cap de l'àrea d'energies renovables de l'Institut Català de l'Energia, Salvador Salat; del doctor en química de la URV, Joan Salvadó; del doctor en química fina de la Universitat de Sherbrooke, Esteban Jornet, i d'un representant de la societat Vilaseca Energia, Ignacio Sanchis.En aquella època, la ja dissolta plataforma de la Ribera d'Ebre qüestionava la idoneïtat de les instal·lacions que havien de construir-se a Móra la Nova, ja que havien de funcionar amb la mateixa tecnologia que una planta que l'empresa Poligas va posar en marxa a Ribesalbes (Castelló), també amb l'oposició de grups ecologistes i veïnals. Amb tot, el principal objectiu dels inversors era generar electricitat «neta» a partir de la gasificació de plàstics no clorats, i a la vegada resoldre un dels problemes del sector agrícola del territori. De fet, l'Ajuntament i la URV també van signar un conveni el novembre del 2003, per investigar l'aprofitament de la sansa.> «A la llarga es farà»«De moment, el projecte no tirarà endavant i podríem dir que fins i tot ha passat a la història, perquè els actuals propietaris estan fent altres inversions, però crec que a la llarga es farà», va valorar l'alcalde de Móra la Nova, Joan Manel Sabanza. Amb tot, Sabanza va ser molt clar a l'hora de sentenciar que l'ajornament del projecte ni el preocupa ni l'interessa especialment. «Les empreses passen per millors i per pitjors moments», va afegir l'alcalde moranovenc en referència als problemes financers i d'altres tipus que la promotora del projecte hauria acumulat, pels canvis en l'accionariat i per la necessitat d'adaptar la planta de Castelló. «Han hagut de fer algunes modificacions a la gasificadora de Ribesalbes», va aclarir Sabanza abans de remarcar que la promotora pertany ara al grup ACS.El Punt (1-Febrer-2007)\nPublicat per 2teixidor a 21:57 Cap comentari:\nUn llibre nou de l' Andreu Carranza\nPublicado por Pere Muñoz los 12:39\nPublicat per 2teixidor a 21:36 Cap comentari:\nLO TRANSBORDO A L' ESTACIÓ\nÉs una foto que vaig pescar del blog de Pere Muñoz .\nCom a fill de ferroviari m'emociono al recordar la vitalitat de l'estació de Móra la Nova als anys seixanta.\nPublicat per 2teixidor a 20:26 Cap comentari:\nUna foto des de l'aire del poble dels Masos.\nPrat de Molins\nAixí de bonic quedarà Prat de Comte amb tants molins eòlics.\nPublicat per 2teixidor a 19:56 2 comentaris:\nAny Nou a Lisboa\nEstic al costat de Roberto i semblem alumnes de reforç. Me fa molta il·lusió crear un blog i penjar quatre fotos de les darreres vacances.\nMóra la Nova sense planta de gasificació de plàsti...


Blog Bloc d'una mestressa de casa - Horticultura\n23.09.2014 Bloc d'una mestressa de casa\nPer fer les boles de seitan necessitem 300 gr de farina de força i 300 gr d’aigua de la bona. Posem la farina en un recipient i poc a poc hi anem afegint l’aigua, amassant-ho amb les mans, fins que quedi una massa uniforme i no se’ns enganxi a les mans (uns 15 min.) Amb […]\n14.05.2014 Bloc d'una mestressa de casa\nEl nostre pagès ha tingut molt bona collita de calçots aquesta temporada i ens n’ha regalat un parell de manats. També teníem faves i les volíem fer a la catalana, però hem fet alguns canvis a la recepta per poder aprofitar els calçots. Així doncs, hem fet unes faves amb calçots. Ingredients calçots faves […]\n30.04.2013 Bloc d'una mestressa de casa\nAvui per esmorzar m’he fotut una llesca de pa amb paté d’algues fet a casa. És molt fàcil de fer. Es posen a macerar alga nori en flocs i alga dulse tallada a trossets ben petits (prèviament remullada durant un parell de minuts), amb oli, vinagre de mòdena, salsa de soja, un all picat i [...]\n21.04.2013 Bloc d'una mestressa de casa\nFa molts anys que faig a casa la típica coca de iogurt, però fa poc en vaig trobar la recepta millorada en un llibre molt interessant que vaig trobar en una llibreria encara més interessant (les referències, al final de l’article). I, realment, és molt millor que la que jo havia fet sempre. Aquí teniu [...]\n24.03.2013 Bloc d'una mestressa de casa\nJa sabeu que fa més de dos anys que no em dedico a l’hortet seriosament perquè he preferit dedicar-me a cultivar una criatura, i això vol temps. Però l’hort no ha estat mai aturat, i ara, després de les pluges i amb l’arribada de la primavera, està en plena producció. La caputxina està instal·lada a [...]\n21.03.2013 Bloc d'una mestressa de casa\nLa Laura Gutman ja es pot llegir en català!\nTemps enrere vaig penjar una llista de llibres sobre maternitat i criança que m’han interessat, i que vaig ampliant a mesura que en trobo de nous. Intento llegir sempre en català, però, malauradament molts llibres de la llista que vaig donar només han estat publicats en castellà. En temes de maternitat i criança el món [...]\n06.02.2013 Bloc d'una mestressa de casa\nTinc 37 anys, sóc mare i mestressa de casa a temps complet i dono el pit al meu fill de dos anys. La lactància materna ha estat la millor inversió de la meva vida. Els beneficis de la lactància materna són enormes, tant per a la mare, com per al nadó, però també per a [...]\n24.01.2013 Bloc d'una mestressa de casa\nL’altre dia vaig fer un curs de cuina d’hivern a René electrodomèstics amb la Isabel Celma i, entre moltes altres coses, vaig aprendre aquest truc. Havíem de fer una amanida amb escarola, però l’encarregada de comprar-ne no en trobava cap de bonica a les botigues. Finalment, en va comprar una que estava una mica pansida [...]\n10.01.2013 Bloc d'una mestressa de casa\nFa uns mesos ens van donar una iogurtera de segona mà i des de llavors que els iogurts sempre ens els fem nosaltres. No teníem cap llibret d’instruccions i vam anar recollint receptes i consells d’aquí i d’allà, fins que vam trobar les mesures exactes. I ara ens fem uns iogurts cremosos i [...]\n30.12.2012 Bloc d'una mestressa de casa\nA la meva família som dels que quan evacuem ens quedem descansats; sobretot en dates de neules i torrons. El més greu del cas és que a vegades les nostres femtes han arribat a embussar el pobre vàter. I això és complicat de gestionar. No vull parlar d’olors ni d’objectes flotants dins la tassa de [...]\n25.12.2012 Bloc d'una mestressa de casa\nAra que tenim un nen petit a casa volem recuperar la tradició del tió. Però com que és una tradició tan escampada, cada família se l’ha anat adaptant a la seva manera i n’hi ha diverses versions, i ens costa decidir quina serà la millor per casa nostra. A casa meva, el tió el feien [...]\n3356 articles totals


L'empresa de Càritas APASOMI es consolida en l'àmbit de la inserció laboral després de cinc anys | Ràdio Sabadell\nL'empresa de Càritas APASOMI es consolida en l'àmbit de la inserció laboral…\nImatge del servei de neteja d'APASOMI (Càritas Diocesana de Terrassa ) | Cedida\n06.10.2020 17:13 Núria García\nL'empresa de Càritas APASOMI es consolida en l'àmbit de la inserció laboral després de cinc anys\nL'empresa d'inserció laboral APASOMI, gestionada per Càritas Diocesana de Terrassa, ha tancat el 2019 amb més d'una vintena d'usuaris, dels quals un 25 per cent han trobat una feina estable en una empresa convencional. És el principal triomf d'aquest recurs nascut fa tot just cinc anys, quan set de cada deu persones que s'adreçaven a l'entitat es trobaven en situació d'atur. La tècnica d'inserció d'APASOMI Agnès Benedicto ha fet "un balanç molt positiu" d'aquesta trajectòria i ha insistit que la veritable raó de ser de l'empresa no és només ajudar els usuaris a trobar una feina "sinó oferir unes eines personals que permetin la persona tirar endavant en tots els àmbits de la vida". Per aquesta raó, els participants d'APASOMI passen per dos processos que avancen en paral·lel: un orientat al creixement personal i un altre a la formació tècnica.\nEl volum d'inserció durant el 2019 ha estat alt, però Benedicto reconeix que depèn de cada any i, en bona part, de la implicació de les empreses. "Volem fer una crida a les empreses perquè podem oferir perfils laborals molt empoderats", ha subratllat el tècnic de producció d'APASOMI Víctor Martínez. Pel que fa al 2020, es fa difícil de preveure enmig d'una pandèmia quins seran els resultats, però tots dos coincideixen que la crisi de la Covid-19 no els ha aturat. "En certes línies hem perdut producció, però hem aguantat l'envestida consolidant altres línies", ha remarcat Martínez. Entre les especialitzacions que ofereix APASOMI hi ha temes relacionats amb logística, muntatge i manipulació en cadena, als quals en els últims anys s'han afegit seccions del sector serveis com el petit comerç, la neteja i la desinfecció d'espais, el tractament d'olors i els manteniments, entre altres.\nCava solidari de Càritas\nAl marge dels seus programes, Càritas acaba de posar en marxa la campanya 'Cava solidari', juntament amb la Confraria del Cava de Catalunya, amb l'objectiu de recaptar fons per a cobrir les beques menjador dels seus usuaris. Les ampolles es poden trobar en diferents supermercats des d'ahir a un preu de 7,90 euros i amb la mateixa etiqueta. S'han posat a la venda un total de 6.000 unitats.\nEscolta l'entrevista a Mercedes Comín, responsable d'Entitats amb Cor de Càritas Diocesana de Terrassa.


Tondoroque Hotels - PREUS AMB ELS DESCOMPTES MÉS GRANS a tots els hotels a Tondoroque\nexperiència [Tondoroque, Nuevo Vallarta]\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Las Palomas Vallarta està situat idealment a Nuevo Vall\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Las Palomas Vallarta està situat idealment a Nuevo Vallarta; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel Las Palomas Vallarta asseguren una estada plaentera als seus clients. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com recepció 24 hores, servei d'habitacions, centre de negocis, visites turístiques, servei de bugaderia. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, telèfon, TV satèl•lit/cable, plat de dutxa, sala d'estar a cada habitació. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina exterior, jardí. Hotel Las Palomas Vallarta és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Nuevo Vallarta.\nLlocs històrics de Tondoroque\nEssent una localització molt desitjada, Tondoroque és el lloc on anar quan es va a Nuevo Vallarta. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, Tondoroque és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Quan és hora de reservar l'hotel adequat a Tondoroque o a qualsevol lloc a Nuevo Vallarta, Agoda.com ofereix els millors preus. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a Tondoroque i us direm els preus ideals disponibles.\nDescobreixi els barris de Tondoroque\nHotels Tondoroque populars


Més ordre, menys consum, més felicitat | Ana Villagordo\nL’ordre és molt relatiu. Depèn de cadascun que un espai estigui endreçat. Cadascú troba el seu ordre en el seu caos, i pot arribar a no trobar res en l’ordre dels altres. Però més enllà d’aquests aspectes de filtre i visió personals, tenir endreçada casa nostra esdevé, la majoria de vegades, tot un repte! Els grans enemics de l’ordre són: tenir massa coses, un espai limitat i poc temps per gestionar ambdues coses.\nTenir els armaris de la roba endreçats, fins i tot amb algun calaix buit; la caixa de les eines organitzada, sense claus, cargols i tacos de mides diverses barrejats; el menjar visible i amb la data de caducitat controlada, tant en els armaris con en la nevera; les joguines, els llibres, les fotografies impreses en àlbums, etc. Tot allò que tenim i que en part ens defineix com som; ocupa un espai, no menor, a les nostres llars i en les nostres vides. L’ordre no permet únicament que trobem allò que necessitem quan ho necessitem, sinó que ens transmet ‘pau’, ‘control’ i sobretot, ‘consciència’ sobre allò que tenim. Perquè en el dia a dia frenètic, moltes vegades comprem i consumim més del que necessitem per manca de temps, d’organització, de previsió. Arribem a casa amb un enciam quan resulta que ja en teníem un o dos acumulats. O amb un paquet d’arròs, quan ja en teníem 4 però invisibles entre tants paquets oberts. Comprem roba que en realitat no necessitem perquè no sabem realment què tenim a l’armari i en tenir tanta roba no som capaços de distingir-la i combinar-la. Ens cansem de posar-nos sempre el mateix (allò que està més a mà) i sortim a comprar més i més. I així podríem enumerar moltes de les coses que ens rodegen diàriament i que reclamen tenir un lloc on ser vistes, valorades, utilitzades i gestionades correctament. Però en no tenir aquest lloc, les oblidem, les descuidem i busquem substitutes.\nAlgú pot dedicar-se a posar ordre en tant caos? Sembla que sí. Marie Kondo s’hi dedica fa més de 10 que es dedica a aquesta disciplina. Li diuen la ‘Beyoncé de la organització’. Ha escrit diversos llibres al respecte atès que les seves llistes d’espera per endreçar les vides dels altres arribaven a més d’un any. Els seus clients necessitaven respostes, una guia, una solució per ser autosuficients en el seu desordre casolà. I d’aquí va sorgir ‘La magia del orden. Herramientas para ordenar tu casa…. ¡y tu vida!‘ (Alfaguara, 2014), llibre del qual s’han venut més de 3,6 milions d’exemplars.\nFa temps que sento a parlar d’aquesta professional i de la seva curiosa manera de guanyar-se la vida, en part perquè la comparteixo i estic totalment d’acord que tenir massa coses ens cega, ens fa consumir més i de manera més inconscient, ens frustra i ens insatisfà constantment. Si realment valorem què és allò que tenim que ens ajuda, ens agrada, no ens preocupa i ens és útil… ens sorprendríem de la quantitat de coses de les quals podríem prescindir. No ho fem per lligams emocionals, per mandra, per inèrcia… però és tot un exercici que pot esdevenir molt saludable.\nEn Marie Kondo entra en més detalls, però. Fins i tot explica com hem de plegar les nostres samarretes perquè ocupin menys i les puguem trobar quan les busquem. Així com tovalloles, mitjons, roba interior, etc. En aquest vídeo viral (visualitzat per més de 2,5 milions de persones) fa una demostració de com guardar la nostra roba interior: mitges, sostenidors i calces. Amb trucs com aquests, aquesta organitzadora nata comparteix com es pot tenir menys, d’una banda; i tenir-ho més endreçat i a la vista, per l’altra. La dificultat arriba quan s’ha de mantenir l’ordre, però tenir menys ja és un punt de partida. M’agradaria saber quanta roba interior tenim en el calaix que ja no ens posem o bé perquè està foradada, feta malbé, se’ns ha quedat petita o, simplement, ja no ens agrada. El primer pas és seleccionar el que realment fas servir i a partir d’aquí, endreçar-ho serà molt més fàcil.\nEl resultat de ser endreçat, doncs, són espais més habitables però també una possible reducció del nostre consum i de les despeses associades; tant perquè l’ordre ens permet ser més conscients del que realment tenim i del que necessitem, com perquè després d’endreçar casa nostra… no ens vindran ganes d’omplir-la de més ‘trastos’.\nAllargar vida útilCadena de satisfaccióCanvis de paradigmaConceptesGurúsInspiracióLess is moreUna ullada al món


Actualizada 13/12/2021 a las 17:58\nEl escritor leridano Llorenç Capdevila i Roure.\nDes de l’octubre, tenim una nova oportunitat de submergir-nos en la prosa hipnòtica de Joan Jordi Miralles. Una oportunitat per retrobar-la o, si és el cas, descobrir-la.\nAmb Marginàlia (Males Herbes), Miralles recupera un gènere, el del relat llarg (entre la novel·la i el conte), que ja va demostrar que dominava amb La intimitat de les bèsties (2017). Marginàlia són tres històries que, com és habitual en l’autor, mostren les obsessions d’uns personatges que viuen situacions inquietants.\nJardins presenta un vidu desbordat que, en el moment més cru de la pandèmia (carrers deserts, mascaretes, gel hidroalcohòlic, distància de seguretat), treballa com a jardiner i s’ha de fer càrrec de les filles petites i els sogres malalts. Amb una naturalitat que busca la neutralitat narrativa, retrata amb encert la quotidianitat del confinament i posa al descobert la intimitat i la fragilitat d’uns personatges profundament humans, en un lent i quotidià camí cap al col·lapse.\nReconquesta aborda el tema de la xenofòbia, amb una dona obsessionada per la “invasió musulmana”, casada amb un home enganxat a les tertúlies polítiques que no es perd ni un detall del judici del procés.\nMiralles va despullant dos personatges que, d’entrada, tenen alguna cosa de caricatura, però que van adquirint profunditat a mesura que avança el relat, sobretot en el cas de l’home, un pare “vell, fràgil i desemparat”, que se sent sol.Marginàlia és el més àcid i inquietant dels tres relats, però també el més críptic, i el més líric. Genera més preguntes de les que resol.\nUn jubilat a qui apassiona l’art de guixar els marges dels llibres, afeccionat al voayerisme als marges de la ciutat (on es practica el cruising), es veu atrapat en una espiral d’esdeveniments surrealistes i sòrdids, a l’estil d’algunes pel·lícules de David Lynch, en companyia d’un noi abúlic a qui recull de nit prop de la torre de Santa Caterina, a Manresa, presentada com una ciutat mediocre i provinciana amb un to que pot recordar Bernhard quan parlava d’Àustria. Tot i mantenir-se en temes i situacions recurrents (personatges obsessius i desubicats, visió àcida de l’actualitat propera, relacions entre pares i fills, atraccions malsanes...), la prosa de Miralles ha evolucionat, amb els anys, cap a un to cada vegada més contingut, una veu pròpia que, sense estridències, torba i atrapa el lector en una teranyina de sensacions contradictòries.\nNo busca complaure, no fa una narrativa amable i fàcil de pair. Es fixa en detalls aparentment banals per penetrar en la intimitat dels personatges.\nEscriu amb un llenguatge fàcil de llegir, que flueix amb una naturalitat planera, però exigeix que el lector resti ben atent als marges del text, on hi ha la veritable transcendència de les històries que explica.


Albert Botran: Sunzi visita l'independentisme - El Temps\nSunzi visita l'independentisme\nLa setmana passada vaig llegir dos articles suggeridors que feien el símil dels debats actuals de l’independentisme amb dos episodis de la Segona Guerra Mundial com són l’ofensiva japonesa al Pacífic i la de les forces aliades a Normandia, escrits per l’enginyós José Rodríguez, vinculat a UGT i a ERC. En aquests articles descarta que ara mateix tinguem força per guanyar cap enfrontament directe amb l’Estat espanyol i aconsella una estratègia de desgast que implicaria “afeblir la posició internacional espanyola, laminar la seva imatge mediàtica a la premsa internacional, aconseguir més simpaties i suports, aconseguir una base social àmplia, construir un front antirepressiu que debiliti el front antiindependentista”. Plantejat així, ningú amb dos dits de front s’hi pot oposar. Ja és més difícil posar-se d’acord en què serveix per a acumular aquestes forces: quines accions, quines aliances o quina gestió del mentrestant.\nL’autor també defensa que aquesta acumulació només és possible a mitjà o llarg termini. En el segon dels articles ho concreta, fet que s’agraeix perquè ara mateix la manca d’horitzons temporals és una de les coses que més desconcerta l’independentisme. L’autor planteja que la vigent legislatura, esgotant-la fins al final, serviria per a acumular les forces necessàries. Novament, ningú entenimentat pot rebatre que tres anys són una inversió intel·ligent si del que es tracta és de guanyar.\nEls símils entre la política i la guerra són recurrents almenys des que Clausewitz va deixar escrit que la guerra és la continuació de la política per altres mitjans (una frase que Foucault va capgirar i que és igualment encertada). Per això després d’aquests articles vaig recuperar L’art de la guerra de Sunzi, el més antic i més referencial llibre sobre temàtica militar, que no tan sols s’ha llegit des del punt de vista dels conflictes polítics sinó que les escoles de negocis n’han sabut veure les virtuts. El capítol tercer d’aquest breu tractat es dedica a la planificació de les ofensives, i el savi xinès va deixar escrit que hi ha cinc circumstàncies que permeten predir la victòria.\nLa primera: “el qui sap quan cal combatre i quan s’ha d’evitar la batalla serà victoriós”. Això dona la raó a Rodríguez i a totes les veus (algunes de més raonades i d’altres més insultants) que dins l’independentisme defensen el càlcul de forces per damunt de la predisposició permanent al combat.\nLa segona: “el qui sap utilitzar un exèrcit gran i també un exèrcit petit serà victoriós”. Això ens faria pensar en una actitud menys mecànica amb relació a la correlació de forces. Mai serem tan poderosos com un Estat constituït, però això no ens invalida per enfrontar-nos-hi. Aquesta ha estat la realitat de tots els processos d’alliberament nacional.\nLa tercera: “el qui té el suport unànime dels oficials i dels soldats serà victoriós”. La translació ens remet a la necessària unitat d’acció independentista. Per assolir-la cal la claredat en els plantejaments i la coherència entre el que es diu i es fa. Però, ara mateix, el debat encara està massa viciat pels ressentiments acumulats d’ençà de l’octubre de 2017 i pel partidisme que no oblida que tenim eleccions a la primavera.\nLa quarta: “el qui està preparat i espera una distracció de l’enemic serà victoriós”. Un altre criteri que ens convida a no ser ortodoxos en la qüestió de les forces. Cal estar preparats perquè un moment de crisi de l’Estat pugui ser aprofitat, fins i tot si és a curt termini.\nLa cinquena i darrera és aparentment menys assimilable: “el qui té oficials competents que no pateixen ingerències del sobirà serà victoriós”. Però ens ho podríem prendre com un requeriment de qualitat en els lideratges i un recordatori que, si algú sap com guanyar la batalla, són els i les que trepitgen el terreny.\nSunzi no va deixar escrit un manual per guanyar independentment de les circumstàncies, sinó una sèrie de criteris per analitzar en cada moment els factors clau. Això ens porta a valorar les lluites polítiques com a quelcom dinàmic i no com una mena d’acumulació mecànica de forces. Per això ha d’estar obert el debat sobre si les accions de desobediència ens fan avançar posicions, i no pas descartar tot allò que trenqui la normalitat pel fet de no haver assolit aquesta correlació clarament majoritària.\nAtendre només a la correlació, per exemple en el camp sindical, desaconsellava convocar una vaga com la del 3-O i encara més la del 8-N. Perquè teníem i tenim, en aquest cas, un “exèrcit petit”. Però van servir per a avançar posicions: la primera va expressar un rebuig majoritari a la repressió de l’Estat i la segona va servir per enfortir el sindicalisme independentista i els CDR. Aquest és l’art que ens cal aprendre.\nLart de la guerra


La participació en les eleccions municipals només augmenta al Principat\tLa participació en les eleccions municipals només augmenta al Principat\nParticipació històrica a tot el país en les eleccions europees\tParticipació històrica a tot el país en les eleccions europees\nAquesta nit, tots els resultats de totes les eleccions, en temps real, a VilaWeb\tAquesta nit, tots els resultats de totes les eleccions, en temps real, a VilaWeb\nLa participació en les eleccions municipals augmenta al Principat i baixa al País Valencià i les Illes\tLa participació en les eleccions municipals augmenta al Principat i baixa al País Valencià i les Illes\nLa participació en les eleccions europees es dispara\tLa participació en les eleccions europees es dispara\n[EN DIRECTE] Minut a minut del 26-M: Els resultats de les eleccions municipals a tot el país\t[EN DIRECTE] Minut a minut del 26-M: Els resultats de les eleccions municipals a tot el país\nLes portades: 'Molt en joc' i 'A les urnes!'\tLes portades: 'Molt en joc' i 'A les urnes!'\nConsulteu la força dels partits sobiranistes a les eleccions europees, municipi a municipi, arreu dels Països Catalans\nL’independentisme ha obtingut un resultat històric a les eleccions europees. Ha arribat al 49,71% dels vots, amb un augment de més de mig milió en relació amb fa cinc anys. El sobiranisme al Principat, amb la suma dels vots de Compromís, ateny el 49,82%.\nAl País Valencià, el sobiranisme ha millorat el resultat, amb un augment del vot a Compromís (+54.000). Malgrat això, no ha pogut mantenir l’eurodiputat. Cal afegir-hi encara gairebé 20.000 vots que han anat a ERC i JxCat. A les Illes, la coalició Compromís per Europa ha millorat resultats, gràcies a fer coalició amb Més, i l’independentisme hi ha aconseguit 30.000 vots (7,45%).\nConsulteu tots els resultats en aquest mapa interactiu. Podeu ampliar-lo a pantalla completa clicant el botó de les dues fletxes de la part superior esquerra. Per veure les dades d’un municipi concret, heu de passar el cursor per sobre.


Vitamina D3 1000IU (25ug) Masticable - Solgar - 100 comprimits\n> Complements Alimentaris>Vitamines>Vitamina D>Vitamina D3 1000IU (25ug) Masticable - Solgar - 100 comprimits *\nVitamina D3 1000IU (25ug) Masticable - Solgar - 100 comprimits *\nCòmoda formulació masticable, manté els ossos i les dents sanes i ajuda a la funció muscular.\nVitamina D3 1000IU (25 mcg) Masticable\nQuè és la Vitamina D3 1000IU (25 mcg) Masticable?\nÉs una fórmula d'alta qualitat que aporta vitamina D en la forma que millor processa l'organisme, la D3. Els beneficis de la "vitamina del Sol" són molts i estan ben documentats, però està especialment indicada per mantenir un sistema immunitari i uns ossos sans.\nLa vitamina D és una vitamina liposoluble necessària per estimular l'absorció del calci, que ajuda a mantenir sans els ossos i les dents. S'obté per exposició al Sol i a partir d'aliments rics en vitamina.\nLa Vitamina D3 1000 UI (25 mcg) contribueix al:\nNormal funcionament del sistema immunitari\nManteniment de l'estructura normal d'ossos i dents\nAbsorció i utilització normal de calci i fòsfor\nManteniment d'un nivell de calci normal en sang\nManteniment de la funció muscular normal\nVitamina D3 (1000 UI, colecalciferol). Agents de càrrega: sacarosa, fructosa, xilitol, cel·lulosa microcristal·lina, midó alimentari, maltodextrina, dextrosa; Antiaglomerants: àcid esteàric vegetal, diòxid de silici, estearat de magnesi vegetal; Aromatitzants: maduixa natural, plàtan natural; Saboritzant: àcid màlic, àcid cítric.\nCom es pren la Vitamina D3 1000 UI (25 mcg)?\nEs recomana prendre un comprimit al dia.\nEnvàs de 100 comprimits masticables.\nLiposomal Vitamina D3 1000 ui - Equisalud - 60 ml *\nD3 1000 IU - Vitamina D3 - Laboratorios Kal - 100 perles\nRex Vitamin D 400 UI - Laboratoris Kal - 90 gominoles


Dijous, 16 Mai 2013 01:00\nOligopoly2 s’estrenarà avui a 37 localitats de forma simultània\n16/05/2013. Marea ciutadana a favor de les renovables\nOligopoly2, documental produït per la Plataforma per un Nou Model Energètic i dirigit per Alba del Campo, que pren el testimoni del Salvados de Jordi Évole i mostra els interessos de UNESA per a frenar el canvi de model energètic, s'estrenarà en 37 localitats de l'Estat espanyol gràcies a l'interès de milers de ciutadans per conèixer la realitat del sistema energètic.\nOligopoly2 és un documental produït per la Plataforma per un Nou Model Energètic i dirigit per Alba del Campo, que treu a la llum els interessos d'oligopoli energètic per a evitar una transició cap a un model basat en renovables i les lluites socials a favor de la democratització de l'energia.\nEl documental, finançat per crowdfunding, aprofundeix en temes com les contínues pujades de la factura de la llum, el dèficit de tarifa, les portes giratòries entre la classe política i les companyies elèctriques i la dependència de combustibles fòssils de l'exterior.\nA Oligopoly2, l'imperi elèctric contra todxs s'entrevista a l'expresident de la Xarxa Elèctrica d'Espanya, Jorge Fabra, a Javier García Bacora, president de la Fundació Renovables, a Mario Sánchez-Herrero, professor d'economia de la Universitat Complutense de Madrid, a Jorge Morales, empresari i a Cote Romero, coordinadora de la Plataforma per un Nou Model Energètic entre uns altres.\nSón més de 20 els testimonis que, des del rigor, apareixen a Oligopoly2 analitzant i creant alternatives a partir d'una idea tremendament senzilla: és imprescindible lluitar contra el canvi climàtic a partir d'un nou model energètic que generi ocupació i un control ciutadà de l'energia.\nLa presentació del Oligopoly2 estava prevista per a tres localitats però la marea ciutadana a favor de les renovables ha motivat l'estrena en 37 localitats de l'Estat espanyol. Promogudes per grups de ciutadans, localitats com Madrid, Gijón, Barcelona, Las Palmas, Londres, Palma, Sevilla, València, Donosti o Alburquerque realitzaran una projecció simultània el dijous 16 de Maig.\nPer a veure el tràiler:\nPer a consultar les ciutats on es projectarà el documental\nLlegir 1528 vegades\tDarrera modificació el Dijous, 16 Mai 2013 13:56\nMés en aquesta categoria: « 21.02.2014. El GOB demana una reunió amb Emaya per conèixer els detalls del projecte de central hidroelèctrica a Cúber\t23/12/09 El GOB demana el compromís del sector turístic amb el clima »


Un Brexit sense acord tindria un impacte a Catalunya de fins a 2.000 milions en cinc anys | NacióDigital\nUn Brexit sense acord tindria un impacte a Catalunya de fins a 2.000 milions en cinc anys\nEl Regne Unit és el cinquè soci comercial de Catalunya, amb vendes anuals de 3.900 milions d'euros, i més de 3.370 empreses catalanes hi exporten\nper NacióDigital , 27 de gener de 2020 a les 12:36 |\nEl Govern ha xifrat que un Brexit sense acord tindria un impacte en l'economia catalans d'entre 1.200 i 2.000 milions d'euros en l'acumulat de cinc anys, el que equival a una forquilla d'entre el 0,5% i el 0,8% del PIB català. Està previst que el Regne Unit abandoni la UE aquest divendres, i aleshores s'obrirà un període transitori de 11 mesos per negociar.\n"És una xifra important en el pitjor dels escenaris, sense cap tipus d'acord", ha dit en declaracions als mitjans la consellera d'Empresa i Coneixement, Àngels Chacón, que aquest dilluns s'ha reunit amb la representant del consolat del Regne Unit, Jessica Griffiths.\nChacón ha indicat que aquesta xifra s'ha calculat tenint en compte aranzels, costos de logística, fiscalitat i mobilitat, i ha destacat la preocupació que aquesta qüestió ha suscitat entre l'empresariat català, ja que des que l'empresa pública Acció va posar en marxa el març de l' any passat la Finestreta Brexit un total de 830 empreses catalanes han utilitzat aquest servei d'assessorament, el que suposa el 38% de les empreses exportadores regulars a país britànic.\nEl Regne Unit és el cinquè soci comercial de Catalunya, amb vendes anuals de 3.900 milions d'euros en 2018, i més de 3.370 empreses catalanes exporten a aquest país, 2.200 de les quals ho fa de forma regular, i un 2% s'exporta de forma exclusiva al Regne Unit.\nA més, en cas de no tancar-se un acord comercial en aquests 11 mesos de negociacions, Acció ha calculat que 1.500 milions d'euros d'exportacions de 48 productes catalans -vinculats sobretot a automoció, química i alimentació, sobretot- al Regne Unit es veurien afectats per nous aranzels, fet que suposa el 37,6% de les vendes d'empreses catalanes a aquest país.\nPrincipal soci en projectes universitaris\nLes afectacions del Brexit també s'estenen a l'àmbit universitari i de recerca, ja que el Regne Unit és el principal soci de Catalunya en col·laboració en projectes amb finançament comunitari, amb 615 projectes en el marc de el programa Horizon 2020 i amb més d'un centenar de articles científics publicats.\nActualment, les universitats catalanes acullen 330 estudiants Erasmus, 299 estudiants de grau, màster o doctorat i 142 doctorands originaris del Regne Unit, mentre que 668 estudiants Erasmus catalans es formen en universitats britàniques -només la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) no enviar estudiants a país anglosaxó aquest any-.\nA més, les universitats i centres de recerca catalans integren 370 britànics entre personal docent i investigador i un miler d'investigadors catalans resideixen al Regne Unit.\nEn aquest sentit, la consellera ha lamentat que "l'intercanvi de coneixement entre universitats també es veurà afectat", i malgrat que la Generalitat buscarà nous socis en investigació, Chacón ha indicat que la proximitat del Regne Unit, la solidesa del seu sistema universitari i la trajectòria de col·laboració que mantenia amb Catalunya serà difícil de trobar en un altre país.\nSegon mercat emissor de turistes\nEl país anglosaxó també és el segon mercat emissor de turistes cap a Catalunya, malgrat que entre desembre del 2018 i novembre del 2019 van arribar a la comunitat catalana més de 2 milions de turistes britànics, un 2,3% menys, tot i que la despesa va augmentar un 3,3%, fins als 1.948.000, situant-se en tercera posició després de França i els Estats Units.\n"Des d'octubre a març hem registrat un increment de reserves, però a partir de 2021 tot és una incògnita", ha dit Chacón, que ha indicat que el Govern seguirà impulsant accions de promoció de Catalunya com a destinació turística.\nEls turistes que viatgin a la UE a partir de l'1 de gener de 2021, si s'arriba a un acord, hauran d'informar d'algunes novetats en matèria de passaport, visat, permís de conduir, assegurança mèdica i roaming.\nEl Parlament britànic aprova de forma definitiva la llei del Brexit\nUnes 100.000 persones es manifesten a Glasgow per reclamar un nou referèndum d'independència\nPolítica, Jessica Griffiths, Regne Unit, Àngels Chacón, Brexit\nPer Jose antonio cuadres el 27 de gener de 2020 a les 19:32\nNosaltres ho superariem, pero i espanya ?. Endavant amb la independencia.\nPer Saltarribes el 27 de gener de 2020 a les 17:35\nUna de que de referemdum com vol Escosia, res de res, ha dit el Jhonson and Jhonson, i que vol eliminar la BBC, apart de les greus perdues economiques que tindra catalunya, un govern independentista que s´enmiralla com Londres per toca el collons a Madrid donabe un petit suport als independentistes, pero on son ara la premsa groga dels London, quan molts negocis, han marxat ja de la Gran Bretanya... i esperat el que vindra...apa quan veguin la seva joven que no poden venir de vacançes a la Costa catalana, ja que tenen de fer cues extraordinaries i papers i visats i altres, no se pas que faran tots alla enllaunats independentistes, que no aneu a fer manifestacions a Londres, com l´ANC havia fet i al final tornava amb les mans buides, on es la famosa resposta internacional, o les cartes no contestades enviades a tot el mon...