Jardins de Pinya Rosa | JardíTours\nPROGRAMA DE VISITES\nEls Jardins de la dreta de l’Eixample\nEl Parc de Joan Miró\nEl Parc de la Creueta del Coll\nEl Parc de les Aigües\nEl Parc del Guinardó\nEls Jardins del Palau Reial de Pedralbes\nEl Roserar de Cervantes\nEl Parc Central de Nou Barris\nEl Parque de la Trinitat\nEl Parc de la Pegaso\nEl Parc del Centre de Poble Nou\nEl Parc de Carles I\nEl Parc de Diagonal Mar\nEl teatre Grec, els jardins Laríbal, i l’Umbracle\nEls Jardins d’Aclimatació\nEls Jardins de Joan Brossa\nEls Jardins de Mossèn Cinto Verdaguer\nEls Jardins de Mossèn Costa i Llobera\nEl Parc de Monterols\nEl Parc de l’Oreneta\nEls Jardins de Can Sentmenat\nEl Turó Park\nEl Turó del Putxet\nVil·la Cecília i Vil·la Amèlia\nEl Parc de La Torreblanca\nEl roserar Dot i Camprubí\nJardins de l’Horta Florida\nParc Municipal Teodor Gonzàlez\nJardins de la Torre dels Til·lers\nEl Parc de la Pedra Tosca\nParc Nou d’Olot\nJardins de Pinya Rosa\nJardins de Can Jalpí\nJardins de Can Vives i els Sors\nJardins el Despujol\nJardí Botànic de Plantes Medicinals\nJardins el Roquer a Arbúcies\n+34 655 013 511 - 937 426 326 info@jarditours.com\nPer buscar, escriu i prem Enter\nUn món de cactus\nDescobrint els Jardins de Pinya Rosa\nAquest jardí botànic vora el mar va ser creat per Ferran Rivière de Caralt, un reconegut enginyer industrial que va comprar el terreny el 1945. Pinya de Rosa, que deu el seu nom a l’obra de Joaquim Ruyra, està situat als afores de Blanes, però és força accessible des de la població. Les seves 50 hectàrees d’extensió acullen fins a 7.000 espècies de plantes d’arreu del món, un conjunt en el què destaquen de manera significativa els cactus.\nLes col·leccions botàniques de Pinya de Rosa són el fruit d’un treball intens i pacient al llarg dels anys. Les plantes provenen de la mateixa natura, però també d’altres jardins botànics, vivers i de particulars. Entre aquestes col·leccions cal destacar les dels gèneres d’agave, àloe, iuca i opuntia. Algunes d’elles estan considerades les millors del món.\nvull més informació sobre aquest JardiTourSigues el primer a assabentar-te quan programem aquest JardiTour, i demana informació. Si està a l’agenda activarem la teva reserva. No te’l perdis !\nDADES DEL TOUR\nLOCALITZACIÓ: Carrer Camí de Santa Cristina, s/n,17300 Blanes, Girona.\nACCESSIBILITAT: és accessible.\nDURADA DEL TOUR: Dos hores aproximadament.\nTransport: Des de Barcelona, Autopista C-32 fins al final i aleshores agafar la GI-600 direcció Blanes. Des de Barcelona o Girona, Autopista AP-7 sortir per agafar la C-35 direcció Vidreres, després la C-63 direcció Lloret de Mar i a Lloret la GI-682 direcció Blanes\nEL QUE OPINEN ELS CLIENTS…\nSón molt especials, i estan molt cuidats. Ja s'entén són una residencia reial.\nImpresionants les magnòlies. Quina passejada, he desconnectat completament...\nEns ha impresionat la col·lecció de roses, i com en tot el recorregut ens heu anat explicant tots els detalls del Parc.\nFrancesca i Clara\nEls Jardins del Palau Reial són molt elegants, i heu aconseguit explicar-ho de forma molt amena.\nPreu inicial 0\nM'interessa aquest Tour\nReserva: Jardins de Pinya Rosa\nSobre Mireia Teixido\nSaber més sobre el Centre Europeu de Barcelona\n655 013 511 - 937 426 326\nPer estar al dia segueix-nos a les xarxes socials!\nUtilitzem cookies per assegurar-nos que se li proporciona la millor experiència en el nostre lloc web. Si continua navegant suposarem que vostè hi està d'acord.Acceptar


Castanyada a Ribes!\nJa ha arribat la tardor, i amb ella les castanyes, els moniatos i els panellets. Per això, el proper cap de setmana anirem a Ribes de Freser per gaudir de la castanyada plegades.\nDissabte anirem amb tren fins a Ribes, a on ens instal·larem al càmping Vall de Ribes. Durant el dia farem activitats conjuntes i trobarem alguna sorpresa pel camí!\nEl diumenge cada subgrup farà una sortida per la zona aprofitant que estarem envoltats de muntanya. A la tarda tornarem a Barcelona.\nRecordeu que per apuntar-vos a la sortida us heu d'apuntar mitjançant el formulari de Google que us enviarem per mail, ja que el formulari del web no està actiu.\nSortida: Dissabte 23 d'Octubre, a les 9:10 davant del rellotge de l'estació de renfe de Plaça Catalunya.\nArribada: Diumenge 24 d'Octubre, a les 19.30 al local de la UEC (c/Entença, 22).\nÀpats: Cal portar tots els àpats del cap de setmana: esmorzar, dinar i berenar dels dos dies, i sopar de dissabte. Recordeu que Cabres, Marmotes i Tarteres podeu portar fogonet per menjar calent. Pel sopar de dissabte les monis portarem castanyes i moniatos!\nRoba i calçat de muntanya, roba d'abric (guants, buff, gorro, roba tèrmica, roba impermeable i mitjons gruixuts), sac gruixut, crema solar, ulleres de sol, frontal i cantimplora, manta tèrmica, màrfega i moltes ganes de passar-ho bé!\nMaterial Covid: Mascareta i gel hidroalcohòlic.\nObservacions: L'últim dia per fer el pagament és el dimecres 20 d'Octubre a les 23:59h. Si feu el pagament des d'una entitat que no sigui "la Caixa" ens heu d'avisar, ja que el pagament pot trigar fins a tres dies en arribar-nos. Recordeu que no es poden portar refrescs, walkmans, mòbils, llaminadures o patates fregides.\nData límit d'inscripció: Dimecres 20 d'Octubre a les 23:59h


Espriu, lectura, Uncategorized, vídeos\nEl gorg ample\nLa celebració de l’Any Espriu s’acaba. Arreu del país s’han fet tota mena d’actes per homenatjar l’escriptor empordanès. Jo no volia ser menys, i he preparat aquest modest tribut a Salvador Espriu en commemoració del centenari del seu naixement. Espero que us agradi.\nImpressions des de la tauleta de nit, lectura, Uncategorized\nDesprés de la colpidora Sukkwan Island, m’he dedicat a la lectura d’una cosa molt més lleugereta: La química secreta de les trobades, del francès Marc Levy. Per dir-ho ras i curt, és una novel·la que val per passar l’estona, per entretenir, però per a poca cosa més. De fet, no crec que d’aquí a un any recordi gaire de què tracta ni com es desenvolupa la història. Al meu parer, és com si fos una hamburguesa més en el món del menjar ràpid, amb alguns condiments que pretenen fer-la especial, però que no sé si ho aconsegueix. En realitat, en algun moment he estat a punt d’abandonar, perquè se’m feia una mica lenta i no semblava que acabés de ser el que explica la contraportada.\nLa història se situa als anys cinquanta (que sembla que estan molt de moda) i explica les vivències de l’Alice, una jove perfumista londinenca que, per culpa de la predicció d’una vident es planteja qui és i qui deu ser l’amor de la seva vida. Amb l’ajuda del seu veí, en Daldry, un pintor una mica corcó, impulsiu i estrambòtic però generós, l’Alice emprèn un viatge a Turquia per mirar de trobar les respostes a les indicacions de la vident.\nEl que més m’ha agradat precisament ha estat la descripció d’Istanbul, dels barris i dels llocs més turístics, que m’ha dut records de la visita a aquesta ciutat. Si no hi heu estat, us la recomano, així després podreu fruir una mica més de la novel·la.\nCom podeu comprovar amb les portades, el llibre ha estat força exitós, ja que ha estat traduït a diverses llengües. Em sorprèn, però, que els títols en català, en italià i en castellà difereixin tant de l’original (L’étrange voyage de Monsieur Daldry), que sí que ha conservat l’anglès. Per què?\nTambé en parlen: La immortalidad del libro | Nosaltres llegim\nImpressions des de la tauleta de nit, lectura, llibres, Uncategorized\nSukkwan Island ha estat una de les novel·les presents a la majoria de llibreries catalanes des que va aparèixer fa un parell d’anys aproximadament. Reconec que l’havia tingut a les mans moltes vegades, però no m’havia decidit a endur-me’l a casa perquè considerava que no tenia ànims per a la història que suggeria la contraportada. Després de llegir diversos comentaris positius a la xarxa, quan el vaig veure disponible a la biblioteca vaig pensar que ho havia d’aprofitar.\nDavid Vann, un autor nord-americà, ha traçat una història de personatges solitaris, inspirada en algunes vivències pròpies. La solitud dels personatges és tal, que es materialitza en un confinament voluntari en una illa deshabitada d’Alaska, Sukkuvan. Els protagonistes, un pare i un fill adolescent, intenten comprendre’s i reduir les distàncies que els separen, però ni l’entorn, ni els antecedents ni el seu present els ho posen fàcil, ans al contrari: tots aquests condicionants esdevenen eines d’ofec i frustració, les quals únicament aconsegueixen crear tensions que, sense saber ben bé com, acaben esclatant brutalment.\nEn Jim, el pare, és un home que té un gran sentiment de culpa per com s’ha comportat amb les seves parelles i, sobretot, amb el seu fill Roy i que, per tot plegat, se sent un fracassat. Per això decideix que passar una temporada en una cabana aïllada amb el seu fill serà una aventura que li permetrà recuperar el temps perdut i fer-se perdonar. En Roy hi accedeix amb la confiança que el seu pare ho tindrà tot controlat i sabrà resoldre tots els problemes que puguin sorgir en un entorn hostil. Tanmateix, a l’hora de la veritat, en Jim és un immadur que actua sovint com un adolescent, cosa que en certa forma obliga en Roy a adoptar el rol d’adult en algunes ocasions.\nLa història va creant a poc a poc una sensació de fredor, d’intranquil·litat i de desesperació que ens enfronta als límits de la supervivència. Al final, el que havia començat com una aventura lluny de la ciutat es transforma en un malson.\nEls qui estigueu buscant una lectura amable, oblideu-vos d’aquest títol, ja que és una història crua per a la qual cal trobar el moment. Si voleu comprovar si teniu l’ànim a punt, aquí en podreu llegir l’inici. Si ets dels que ja l’han llegida, quina de les portades et sembla més escaient? Jo em quedo amb la d’Alfabia, sens dubte.\nTambé en parlen: Lectures de l’Espolsada | Nosaltres llegim | La esfera cultural


Pesos pesants del PSC a la regió central reclamen el dret a decidir dels militants - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nPesos pesants del PSC a la regió central reclamen el dret a decidir dels militants\nEn un clima de desconcert i decepció, dirigents i històrics aposten per una votació de les bases per aclarir el futur\ncarles blaya d.c. e.e./s.x. | manresa 05.10.2016 | 21:09\nSimpatitzants del PSOE, al carrer Ferraz de Madrid. Arxiu/EFE\nDirigents, representants polítics i excàrrecs socialistes de la Catalunya Central encara no han paït la dantesca reunió del Comitè Federal del PSOE de dissabte, en què va dimitir Pedro Sánchez, l´adalil del no a Mariano Rajoy. Segons l´opinió dels enquestats per aquest diari, el problema intern al PSOE ve de lluny, i té a veure tant amb el dualisme intern del partit (el pes dels barons territorials contraposat a la veu de la militància) com amb lluites personals per agafar les regnes socialistes.\nEl divorci escenificat dissabte ha generat desconcert i decepció entre els enquestats, que estan expectants sobre com evolucionarà el conflicte. Amb tot, reclamen majoritàriament que el partit retorni la veu a les bases, les que van portar Pedro Sánchez a la secretaria general. El conflicte deixa el PSC en la minoria orgànica en el no a Mariano Rajoy, un posicionament que els dirigents locals defensen.\nLa crisi al socialisme espanyol ha obert, a més, una escletxa de confiança entre el PSC i el PSOE, una desafecció que genera molts dubtes sobre quina ha de ser la relació de futur entre els dos partits.\n1. Per què creu que el conflicte del PSOE ha arribat tan lluny (fins a la batalla de dissabte passat)?\n2. Creu que tot aquest procés acabarà amb una nova votació de president del govern abans d'eleccions i amb una abstenció dels diputats del PSOE (tots o alguns)?\n3. Què creu que hauria de fer el PSC? Hauria de continuar dins del PSOE? Se n'hauria d'apartar?\nJORDI MARSAL. Exdiputat del PSC\n"El PSC s´ha de posicionar de manera solidària amb el PSOE"\n1. Normalment quan una situació arriba tan lluny és perquè s´han deixat podrir els problemes. Feia temps que ja es manifestaven posicions diferents en el partit i el que s'ha fet, en lloc d'asseure totes aquestes posicions i discutir-ho plegats, és anar-ho deixant passar. Totes les situacions acaben tenint alguna solució, però el que no es pot esperar és que aquesta solució sigui ràpida perquè el que passa si es busca una solució ràpida és que difícilment serà bona. Ara hi ha una gestora i s'ha de deixar actuar, i veure com es recompon el partit.\n2.Jo diria que, en aquests moments, és difícil dir encara si la situació pot acabar o no en una abstenció. S'ha de tenir en compte que aquest no és l'únic tema que hi ha sobre la taula ara mateix perquè, en aquests moments, encara hi ha uns quants interrogants que s'han de resoldre. Com acabarà tot plegat no ho sé. És difícil de contestar perquè en aquests casos s'acostuma a respondre més per allò que un desitja que passi, que no pel que sigui que ha de passar.\n3.La posició del PSC ha de ser la de posicionar-se de manera solidària amb el conjunt del PSOE. I no ha de plantejar nous debats en una situació que ja és prou complicada per a tot el partit. En la meva opinió, aquesta ha de ser la posició sensata que ha de prendre el PSC.\nFELIP GONZÁLEZ. Regidor del PSC a Manresa\n"Ningú no ha escoltat com calia els que fem de pinya del castell"\n1. Perquè els contextos polítics territorials i els estatals no han casat bé. Perquè s´ha dialogat poc de portes endins i massa a les teles. I, si se´m permet el símil casteller, hem acabat fent «llenya» perquè responsables de la colla han qüestionat amb deslleialtat el cap de colla que ells mateixos havien triat, i perquè ningú no ha escoltat com calia els que fem de pinya. De totes maneres, no és la primera crisi greu que ha hagut de resoldre el socialisme. Que jo hagi viscut, per exemple: quan Felipe, que ho va ser tot, no va poder evitar Aznar. O quan Zapatero tampoc no va poder evitar un Rajoy amb majoria absoluta. I de totes ens n´hem anat enfortint. Només cal posar les coses en més perspectiva.\n2. Espero que no, però vés a saber. Amb tot, si la gestora proposa l´abstenció en una nova investidura de Rajoy els socialistes catalans ens mantindrem ferms en la necessitat de consulta prèvia a les bases, igual que en el seu dia es va consultar l´acord amb C´s, per exemple. Aquell plebiscit es va muntar en pocs dies. No hi ha raons objectives per no fer-ho.\n3. A cop calent alguns parlen de trencar la relació. A mi m´agrada comptar fins a... Cal recordar que PSC i PSOE són dos partits germans, però diferents i sobirans. I és obvi que el suport del PSC a l´ara dimitit Pedro Sánchez pot tenir conseqüències en la relació. Però de la mateixa manera que per molt malament que s´han posat les coses els que no som independentistes creiem fermament que sempre hi haurà possibilitats de millora de l'encaix de Catalunya amb la resta d´Espanya; igualment defenso que ara farem possible que pervisqui la relació fraternal amb la resta de socialistes, amb diferències però sense un trencament que seria traumàtic per a tots.\nJOSEP CAMPRUBÍ. Exalcalde de Manresa.\n"Els militants ja van donar la seva opinió i s'ha de respectar"\n1. A la situació s'hi ha arribat perquè hi ha hagut dues persones que no han aconseguit posar-se d'acord. Entenc que el fet d'arribar a aquest punt sí que es podria haver evitat, en el cas que hi hagués hagut un diàleg, perquè la política és l'art de parlar, posar-se d'acord, del diàleg. La situació és complexa i segurament ens falten alguns elements per conèixer. Si fos una situació senzilla ja s'hauria aconseguit resoldre. I, com a situació complexa que és, entenc que hi ha factors que nosaltres desconeixem. Ara farà falta gent amb capacitat per poder posar-se d'acord. Les raons per haver arribat fins aquí, ells les deuen saber. Jo no tinc tota la informació, hi ha coses que només tenen ells. Ara.. que algú tombi algú altre és lleig.\n2. El que acabarà passant no ho sap ningú, en aquest cas, depèn de com vagin les converses s'acabarà d'una forma o d'una altra. El que passarà és fruit del diàleg i de l'acord. Això no és específic d'aquest cas, sinó de tot. No ho puc dir, però, perquè no ho sap ningú, i qui ho sàpiga, que ho digui. Encara s'han de produir diàlegs i, si no es produeixen, el que pot passar és que hi hagi cansament o enfrontament.\n3. Jo entenc que la posició que ha mantingut fins ara del PSC ha estat prou correcta. I és la de defensar els militants. Els militants ja van donar la seva opinió i crec que s'ha de respectar. Van dir democràticament quina havia de ser la posició.\nJOAN ROMA. Alcalde de Borredà.\n"El principi d´autoritat s´ha qüestionat sense una reacció ràpida"\n1. El conflicte ha arribat tan lluny per no haver tallat a temps el poder territorial dels mal anomenats «barons», i per no haver reorganitzat els òrgans històrics com Comitè de Garanties, Comitè Federal, i altres de similars de les Federacions. El principi d´autoritat i disciplina ha estat qüestionat sense que hi hagi hagut una reacció ràpida i contundent, això ha donat peu a interpretar com a feblesa el que era un excés de prudència.\n2. Efectivament pot haver-hi la decisió de concedir una abstenció parcial (una part del Grup Parlamentari) per tenir govern d´aquí a pocs dies. És que la situació creada és suïcida, perquè si no es forma govern es va a noves eleccions sense candidat, amb la qual cosa la situació ha esdevingut dramàtica, incomprensible i inacceptable. Una sortida possible és la que precisament no volem els militants, però semblen voler alguns dels dirigents territorials.\n3. El PSC té i ha de tenir una línia pròpia, i em sembla molt bé la proposta de posar en quarantena la relació històrica amb el PSOE. Som un partit autònom, independent, no estem ni hem estat mai dintre del PSOE, i així hem de continuar. Relació fraternal, objectius coincidents, però amb formes molt diferents. No sóc partidari de trencar la relació perquè som més forts coordinats que separats, però el lligam s´ha afeblit clarament. I per descomptat dono suport al fet que el PSC pugui trencar la disciplina de vot si el PSOE proposés una abstenció.\nNICOLÁS VISO. Primer secretari del PSC al Berguedà\n"PSC i PSOE hauríem de fer cadascú el nostre camí com a partit"\n1. Les motivacions de com s'ha arribat a la situació de dissabte al PSOE, et diré que desconec les interioritats del PSOE, però al meu entendre crec que no s'han assabentat del que passa al carrer i el barons han volgut salvaguardar el seu estatus.\n2. No sé el que passarà, si hi haurà noves eleccions. El sí que et puc dir és que jo estic instal·lat en el no al PP.\n3. Pel que fa a la relació PSC-PSOE, estic convençut que el millor per al PSC, que és el meu partit, és que, com que el seu posicionament és molt diferent del del PSOE, hauríem de fer cadascú el nostre camí com a partit, amb el benentès que som dos partits germans.\nCECILIO RODRÍGUEZ. Alcalde del Pont de Vilomara.\n"Em sembla una falta de respecte cap a la militància"\n1. No en tinc la resposta però em fa l'efecte que es tracta d'una lluita de poders, entre els que el tenien fins ara i els que no, entre el barons del PSOE i determinades federacions. I la batalla de dissabte des del meu punt de vista em va semblar molt lamentable.\n2. No ho sé, però una decisió com aquesta no es pot prendre de cap manera sense consultar la militància. Si la comissió gestora o la junta que hi hagi pretén canviar la posició que estava acordada, ho ha de consultar als militants. I a hores d´ara la sensació que tinc és que no ho consultaran. Podria molt ben ser que acabessin afavorint la investidura de Rajoy. Hi ha membres del partit que ja estan dient que no hi pot haver unes terceres eleccions de cap manera i això només és pot evitar afavorint la investidura. Jo no sé si s'abstindran tots o només uns quants, però tot això em sembla una falta de respecte impressionant cap a la militància.\n3. Penso que el que ha de fer el PSC ara mateix és acabar el procés que té en marxa i reflexionar amb molta calma. Per a mi, hi ha un abans i un després de dissabte i crec que el que li toca al PSC és reflexionar i pensar molt bé cap on ha d'anar.\nYASMINA VALDERRAMA. Regidora de l'Ajuntament de Solsona\n"Si es torna a presentar Sánchez pot guanyar: la militància el vol"\n1. Crec que el conflicte ve de lluny. Amb l´entrada en l´escenari de Ciutadans i Podemos el votant s'ha dispersat, i el PSOE potser no ha sabut explicar el seu posicionament d'una manera clara. A més, depenent de les regions se'l veu d'una manera o d'una altra. A Catalunya se'l considera un partit espanyolista quan realment vol un estat federal. Crec que el que caldria haver fet de bon principi és consultar la militància.Va ser un error no fer-ho. Pedro Sánchez només seguia el que havien decidit els militants. I trobo que va ser coherent: si havia d'estar al capdavant d'un programa en el qual no creia havia de plegar. I això va fer.\n2. Entenc que el que caldria fer són unes primàries per decidir qui hi ha al capdavant del partit. La gestora és provisional, està en funcions, no pot decidir què cal fer. Espero que facin aquestes primàries pel bé del PSOE. I si es torna a presentar Sánchez pot guanyar perquè la militància el vol. Jo sóc de l'opinió, com els socialistes catalans, que estaria molt bé que tornés a sortir i tingués l'oportunitat de fer un govern alternatiu amb les esquerres. Però no totes les federacions del PSOE veuen les coses igual. Sánchez intentava treballar per l'interès de la gent i no per interessos personals, o regionals, com alguns barons.\n3. El PSC té una tessitura pròpia. El partit ha de continuar la seva línia com està fent ara. Potser hauria de canviar una mica per adaptar-se als nous temps, en el sentit que caldria anar a un pas més lleuger, potser. I pel que fa a la vinculació amb el PSOE jo penso que sí, que tenen molt en comú perquè tots dos aposten per l'estat federal. Tot i això, en el cas de la investidura, el PSC continua dient que vol el no a Mariano Rajoy, i això ho farem arribar a la gestora en un comunicat.\nMONTSE BADIA. Alcaldessa de Castellbell i el Vilar.\n"Si hi ha abstenció, els socialistes catalans hem de votar que no"\n1. Els conflictes arriben quan algú no té voluntat d'arribar a una solució i vol imposar el seu criteri. El que va passar dissabte ho vaig trobar esperpèntic i trist. Estic molt decebuda i se'm fa una mica difícil de pair. No té sentit que volguessin fer plegar Sánchez i, ara, la mateixa gestora digui que mantindrà el que havia votat la militància: el no a l´abstenció i el no a Rajoy. Possiblement la seva intenció era una altra però saben que si canvien el vot la militància se'ls tirarà al damunt. No podran fer el que volien, perquè els militants s'han posicionat amb Sánchez.\n2. El que m'agradaria és que donessin veu als militants. Però la meva confiança està bastant tocada. Aquest no és el socialisme en què jo m'emmirallo. No vaig votar Sánchez, però m'ha sorprès en positiu. Els lideratges es guanyen amb accions i decisions, i el PSOE té complex de PP, i amb aquesta actitud ho ha demostrat perquè Sánchez estava començant a marcar perfil d'esquerres i ja veiem com ha anat. Crec que els falta cintura política a tots plegats i que si tinguessin més a prop els problemes de la gent no s'estarien a discutir segons quines coses.\n3. Hem de començar a parlar-ne, tenint en compte com van les coses. Ara estem al mig d'unes primàries i estic d'acord amb el que diu Núria Parlon: que hem de defensar un perfil més propi i demostrar amb fets la posició federada que tenim amb el PSOE. El primer de tots ha de ser la llibertat de vot en aquest tema. Si finalment hi hagués una abstenció per la investidura de Rajoy, els socialistes catalans hem de votar que no, per ser coherents amb tot el que hem defensat fins ara.\nABEL GARCIA. Vicepresident del Consell del Berguedà\n"Antics càrrecs i dirigents responen als interessos de l´Íbex 35"\n1. El problema ha arribat perquè unes persones han defensat un projecte col·lectiu i d´altres s'han mogut per interessos personals. Per exemple: les veus discordants d'antics càrrecs i dirigents responen els interessos del que s'anomena l'Íbex 35\n2. El que tinc clar és la posició del PSC que a priori es manté vigent des d'últim acord en aquest sentit del Comitè Federal: no a Mariano Rajoy. Ara em preocupen les declaracions de dirigents del PP que han dit que els pots interessar més que se celebrin unes terceres eleccions.\n3. Sí, per descomptat: el PSC ha de continuar dins del PSOE. Una separació suposaria un trencament i això no ens porta enlloc. L'aposta és aquesta idea de confluència federal i seria un error una separació i potser fins i tot perillós, perquè qui ens diu que no es muntaria una federació catalana del PSOE a Catalunya? Un trencament seria contrari al que ha representat el PSC, de la gent que se sent catalana i membre de l'estat espanyol. Estic d'acord amb el plantejament de Miquel Iceta.


Laporta presenta Xavi com si fos Messi - El triangle\nEl president segueix avergonyit pel seu pacte amb Qatar i rebaixa les exigències i els objectius que tenia Koeman\nJoan Laporta i Xavi Hernández\nLa presentació de Xavi Hernández com a nou entrenador del FC Barcelona ha estat, com s’esperava, un acte multitudinari i ambientat en un entorn festiu, entusiasta, animat i propens a l’eufòria, especialment per part de Joan Laporta, el president que millor sap passar pàgina de les seves pròpies calamitats i desencerts, com han estat desfer-se de Leo Messi, no ser capaç de reunir recursos per a fitxatges -més enllà de Luuk de Jong-, malvendre Griezmann i, finalment, conduir a poc a poc a Ronald Koeman a l’escorxador.\nEn aquest carreró sense sortida no hi havia una altra alternativa que deixar-se pressionar pel lobby mediàtic de Xavi, el mateix que fa temps que ve destrossant Koeman i promovent la candidatura de qui fins fa molt pocs dies entrenava Al-Sadd de Qatar, i avui ja seu a la banqueta del Barça després d’una negociació que al president li continua fent vergonya admetre i explicar. Laporta podia haver fitxat Xavi el passat l’estiu sense cap problema, i haver rebaixat el pagament de la clàusula de rescissió del contracte amb l’Al-Sadd si no fos esclau del potent entorn jueu que el domina des de fa molts anys.\nAmb la concessió de portar a Xavi, que era l’entrenador d’un altre candidat a la presidència, Víctor Font, Laporta ha salvat una nova situació de risc potencial després de la seva erràtica i desconcertant política sobre la banqueta. Xavi ha exhibit, tal com estava pactat, el seu etern agraïment a Joan Laporta per haver-lo portat, gest que la premsa i l’aparell laportista han traduït com l’inici d’una època definitivament guanyadora per al FC Barcelona. Està per veure, no obstant això, si rebre Xavi com si fos Messi retornarà a l’equip l’espurna ofensiva i el govern dels partits que ha perdut.\nEl discurs de Xavi ha provocat una onada d’optimisme: “Estic molt emocionat per com m’ha rebut l’afició i agraït per l’esforç del club. Sé que és un moment complicat, econòmicament i esportivament, però les ganes i la il·lusió són enormes. Torno a casa amb la base clara i això és el que vull transmetre als jugadors. Som el Barça”, ha dit. “Perdre o empatar no va amb el que jo he après en aquesta casa. No som aquí per perdre partits”, ha afegit.\nEl nou entrenador del Barça ha promès ordre, regles -disciplina-, noves formes d’entrenament, exigència, treball mental, suport als jugadors… En definitiva, el manual perfecte “per a ser competitius en tot moment”.\n“Hi ha unes normes i s’han de complir; jo, quan he tingut normes al vestidor, hem anat bé, i quan no hi ha hagut, hem anat malament”, ha afegit, categòric, al·ludint a les escapades de Piqué en ple procés de recuperació.\nEl que més ha celebrat la premsa ha estat aquesta volta de rosca a l’ADN Barça quan li han preguntat pel sistema a utilitzar: “Més que el sistema és la idea de joc. Com Cruyff: el davanter és el primer defensa i el porter, el primer atacant”.\nLaporta, per la seva part, ha jugat a la goma amb els seus pronòstics i objectius, perquè ha parlat d'”una situació complicada, amb un equip que està per a fer”, lluny de la necessitat de guanyar títols marcada a Koeman, per descomptat, per situar les necessitats en mínims: “Classificar-nos entre els quatre primers i passar en els vuitens de la Champions és necessari per continuar mantenint el nostre prestigi. No sols ens hem de classificar entre els quatre primers, hem de competir”.\nPrevEl PSC pide a Aragonès no depender de la CUP para los presupuestos


Gregorio Allegri - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nGregorio Allegri (Roma, 1582 - 17 de febrer de 1652) va ser un sacerdot, cantant i compositor italià. Era germà del també compositor i mestre de capella Domenico Allegri (1585-1626).\n17 febrer 1652 (69/70 anys)\nMestre de capella Fermo Cathedral (en)\n1607 – 1621\ncompositor, cantant, cantor, sacerdot, clergue\nEs va iniciar musicalment com a nen corista a Roma, a l'Església De San Luigi dei Francesi, de 1591 fins a 1596, en el qual la seva veu va començar a canviar de soprano a tenor. Va estudiar música amb Giovanni Maria Nanino, que era amic de Palestrina, entre 1600 i 1607. Durant diversos anys va cantar en diverses catedrals, especialment a Fermo entre 1607 i 1621, i també a Vallicella i Tivoli. El 1628 va retornar a Roma per passar els exàmens d'admissió al Cor de la Capella Papal, a la qual va ingressar el 6 de desembre de 1629, romanent-hi fins a la seva mort, i on va tenir entre altres alumnes en Antimo Liberati. El càrrec li va proporcionar prestigi i seguretat econòmica. Com va escriure Andrea Adami da Bolsena, Allegri va ser considerat com singularment pur i benvolent.\nLa seva obra, fonamentalment música sacra, inclou nombroses misses, motets, lamentacions, magnificats, concertini per a veu solista, etc. Va compondre una sonata en quatre parts per a cordes considerada el prototip del quartet de cordes. La seva obra es troba ben conservada en diversos manuscrits.\nLa seva creació més coneguda és la musicalització del salm Miserere Mei, Deus realitzada cap a 1638. L'obra és interpretada de forma regular a la Capella Sixtina per Setmana Santa des de llavors. Està escrita per a dos cors, un de quatre veus i un altre de cinc. Un dels cors canta una versió simple del tema original i l'altre cor, en certa distància, canta un comentari més elaborat. És un dels millors exemples de l'estil polifònic del Renaixement, anomenat al segle xvii stile antico o prima prattica, i denota les influències combinades de l'escola romana (Palestrina) i veneciana (Andrea i Giovanni Gabrieli, el cor doble).\nAl principi, es va imposar una prohibició d'executar l'obra fora de la Capella Sixtina (fins i tot s'amenaçava amb l'excomunió a qui la copiés), malgrat això algunes còpies van ser fetes. L'emperador Leopold I d'Àustria va sol·licitar i va obtenir una còpia, que va conservar a la Biblioteca Imperial de Viena. Tanmateix, quan la va fer executar va pensar que havia estat enganyat. El Papa llavors va acomiadar el mestre de capella de l'època, el qual va haver de traslladar-se a Viena per explicar les tècniques d'execució i les improvisacions (els anomenats abbellimenti que mai no eren escrits, sinó que eren passats d'intèrpret a intèrpret en el cor de la Capella) que segons ell no podien ser reflectits al paper, a fi de poder ser contractat novament. El Pare Martini (1706-1784) en posseïa una altra còpia.\nFragment del famós Miserere\nEl 1770, Wolfgang Amadeus Mozart amb tan sols 14 anys, després d'escoltar-la tan sols una vegada, va transcriure l'obra de memòria, per a després fer-li correccions menors en una segona ocasió. Aquest fet és àmpliament recordat com a mostra del geni de Mozart, que fins i tot va ser fet Cavaller de l'Ordre de l'Esperó d'Or pel Papa en assabentar-se del fet. La còpia de Mozart, que reflectia les improvisacions, no ha estat conservada. El 1771, el Dr. Charles Burney, després d'un viatge a Itàlia, va publicar a Londres una versió de l'obra, basada possiblement en la còpia de Martini, la de Mozart i, potser, una còpia obtinguda de la mateixa Capella Sixtina.\n↑ Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. VI, pàg. 1184 (ISBN 84-239-4576-6)\n↑ «No obstant això, aquesta en virtut d'una bondat singular. Amb els pobres sempre tenia la porta de la seva casa oberta, visitava els presoners cada dia, els hi donava gran almoina, com he testificat la seva escola segueix vivint tot home digne de crèdit.» (Era anco aggiunta alla sua virtù una singolar bontà di costumi. Tanto a i poveri, che aveva sempre alla sua porta di Casa, quanto a i carcerati, che quotidianamente visitava, faceva larghe limosine, come mi ha attestato un suo scolare ancor vivente Uomo degno d'ogni credito), Andrea Adami, Osservazioni per ben regolare il coro della cappella pontificia, Antonio de' Rossi, Roma, 1711, pp. 199-200.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Gregorio Allegri\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Gregorio_Allegri&oldid=28036356»\nDarrera modificació: 17 ago 2021 a les 01:37\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 ago 2021 a les 01:37.


Posició de l’ANC davant de les europees del 25M – Igualada per la Independència\nPosició de l’ANC davant de les europees del 25M\n20 de maig de 2014 Igualada X la Independència\nL’Assemblea Nacional Catalana (ANC) ha fet públic avui el manifest del seu posicionament respecte les eleccions europees del 25 de maig. En roda de premsa celebrada a la seu de l’ANC, la presidenta de l’entitat, Carme Forcadell, i els membres del Secretariat Nacional Pere Pugès i Noemí Morral han fet una crida als sobiranistes a votar; i a fer-ho per les opcions que defensen la consulta del 9 de novembre (CiU, ERC i ICV-EUiA).\nForcadell ha remarcat que “la consulta del 9 de novembre comença el 25 de maig”, i ha assegurat que “necessitem representants que expliquin que exercirem el dret a l’autodeterminació”. “Europa ens mira”, ha afegit Forcadell, que ha considerat “paradoxal” que al debat de candidats europeus es parlés sobre els processos polítics existents a Escòcia i a Catalunya; mentre que al debat entre els principals candidats espanyols no se’n fes referència. “Nosaltres estem en campanya electoral”, ha conclòs Forcadell, fent referència a la mobilització de les assemblees territorials per impulsar la participació d’unes eleccions amb un molt baix percentatge de vots.\nEn aquest sentit, Morral ha remarcat que es repartiran díptics informatius animant a la participació arreu del país i ha remarcat la importància que per a l’ANC té la internacionalització del procés; posant com a exemple la campanya “The World meets Catalonia”, presentada aquest matí en roda de premsa a Girona.\nPugès, per la seva banda, ha explicat les negociacions que ha mantingut l’ANC durant mesos per tal d’aconseguir una candidatura unitària, primer, i aconseguir que els partits incorporessin al seu programa uns punts “irrenunciables”, explicats a la Declaració de Febrer. “L’actuació unitària en aquests punts programàtics s’ha aconseguit amb escreix i ens hem de felicitar”, ha conclòs Pugès.\nEl manifest aprovat pel Secretariat Nacional de l’ANC crida a “desbordar les urnes amb un missatge socialment plural, però nacionalment clar i unitari: votarem la nostra llibertat el 9 de novembre”\nPrevious Post Previous Post: Dissabte 10 de Maig, eleccions al Secretariat Nacional de l’ANC\nNext Post Next Post: Carme Forcadell a Capellades\nSeguretat * Time limit is exhausted. Please reload CAPTCHA. 2 + = nou


Bebè antic de biscuit de la marca Heubach 349/12 - Eulàlia Restauradora\nBebè antic de biscuit de la marca Heubach 349/12\nInicio > Productes > Nines Antigues > Nines de Porcellana > Bebè antic de biscuit de la marca Heubach 349/12\nInici / Nines Antigues / Nines de Porcellana / Bebè antic de biscuit de la marca Heubach 349/12\nBebè antic de cap de biscuit (porcellana) amb cos de roba. Les mans són de cel·luloide i originals. Aquesta nina va arribar amb una petita esquerda al clatell. S’ha restaurat, deixant-lo en perfectes impecables condicions. El cos és l’original i està en bones condicions. Els ulls són fixos i de vidre. Mesura uns 29 cm.\nHeubach Köppelsdorf crea la fàbrica de Köppelsdorfer Porzellanfabrik en el 1895. Principalemte feien caps de nines de biscuit, algunes nines tenien orificis nasals perforats o ulls murris.\nErnest Heubach tenia una relació familiar amb Armand Marseille; en diferents llibres i directoris els enumeren com a propietaris de Koppelsdorfer Porzellanfabrik\nquantitat de Bebè antic de biscuit de la marca Heubach 349/12\nNina antiga de biscuit petita\nNina antiga de biscuit marcat nº190


Futur i empresa sí, però quins? | Salvem Can Titó\nFutur i empresa sí, però quins?\nFoto d'Arno Senoner a Unsplash\nLa setmana passada es va fer públic un nou manifest titulat “Volem futur, volem empresa” que defensa el que en diuen “sòl industrial de gran format” com a solució a la crisi econòmica que patim aquí i arreu. El manifest és nou però els arguments són els mateixos que hem sentit moltes vegades. L’autoria del manifest és de la CUMA (Comissió d’Urbanisme i Mobilitat de l’Anoia) i això, que pot semblar una novetat, tampoc ho és, perquè aquesta comissió depèn de la Unió Empresarial de l’Anoia i està formada per moltes de les entitats de la nova Aliança per la Conca, que fa poc va fer un acte per insistir en els mateixos arguments poligoners (arguments que repetien els de la UEA, idèntics als de la Mancomunitat Intermunicipal de la Conca d’Òdena). Resumint: més o menys els mateixos diuen exactament el mateix.\nAbans de continuar, cal dir que la CUMA ha fet una bona feina amb el seu “Llibre Blanc d’Infraestructures i Mobilitat de l’Anoia”, presentat fa poc al Fòrum de la UEA, que també cal elogiar pel seu interès i la qualitat de les intervencions.\nTot i així, sorprèn que aquest Llibre Blanc parli molt de mobilitat donant un munt de dades que demostren les mancances de la comarca (tren, transport públic...) i, en canvi, quan tracta del sòl industrial digui que cal oferir grans parcel·les per cobrir una necessitat que no justifica amb cap dada: ens ho hem de creure i prou.\nCom és lògic, el gran argument dels poligoners és que cal fer alguna cosa contra l’atur, una idea amb la qual tots estem d’acord. Però segons la CUMA, “el que abans només era una opció ara és l’única sortida: atraure empreses grans.” Ara bé, actualment a Europa es construeixen poquíssimes grans fàbriques i, per tant, quan parlem de grans extensions industrials estem parlant de logística.\nAquí voldria remarcar que en la seva intervenció al Fòrum de la UEA, un expert com és Pere Macias va dir: “El territori de l’Anoia és massa valuós perquè la logística el consumeixi. La logística consumeix massa territori. Jo no apostaria per la logística.” Les empreses logístiques necessiten naus que ocupen grans extensions de terreny. A més, la logística és un sector on la robotització avança molt i per això la relació de llocs de treball per espai ocupat és cada cop més baixa. L’empresa Doga ha obert fa poc a Castellolí un centre logístic de 5.200 metres quadrats on treballen una vintena de persones. Al centre logístic d’Abacus a Vilanova, d’uns 25.000 metres quadrats, n’hi treballen un centenar. En tots dos casos la proporció és d’uns 250 metres quadrats per treballador. Certament, la logística ocupa molt pels llocs de treball que crea.\nUn altra cosa: en aquestes naus logístiques, la gran majoria de llocs de treball són de baixa qualificació. Per tant, sembla que l’ocupació de qualitat que reclama el nou manifest no vindrà d’aquí. És més, el sector de la logística està vivint una devaluació salarial i, si es fes realitat el somni d’alguns poligoners i vingués a instal·lar-se a la conca d’Òdena un gegant com Amazon, la baixada de sous s’accentuaria, que és el que passa a les zones on s’estableix aquesta empresa.\nEn definitiva, és evident que cal fer alguna cosa –més ben dit, moltes coses– per resoldre el problema de l’atur, però el “sòl industrial de gran format” potser no és una solució tan bona com alguns creuen i ens volen fer creure. En comptes d’incentivar la vinguda d’empreses que crearien alguns llocs de treball però ens perjudicarien a tots, valdria més que els captadors d’inversions apuntessin cap a altres sectors amb necessitats de sòl més modestes que permetessin omplir parcel·les buides o reutilitzar terrenys industrials abandonats.


Inicio Turismo y gastronomía La Ruta de la Tapa de Vila-real ha servit 31.670 racions i...\nAixí mateix, el primer balanç de la Ruta de la Tapa conclou que han sigut 4.400 les visites a la web habilitada per a consultar els locals participants, les seues propostes culinàries i la seua ubicació. “Han sigut més de 2.700 els usuaris diferents individuals que han fet ús d’aquest mitjà tecnològic que posa al seu abast tota la informació sobre l’esdeveniment gastronòmic”, indica Vila.\nEn total, 1.100 usuaris han accedit directament a través de l’App municipal, mentre que 400 han arribat fins a la pàgina gràcies a les xarxes socials. Altres 400 han trobat el lloc web mitjançant cercadors i la resta han accedit de manera directa, per exemple, a través d’un enllaç rebut o intercanviat amb un altre usuari. “En breus coneixerem els guanyadors dels premis, encara que ja es pot dir que la 12a edició de la ruta ha tornat a ser tot un èxit”, conclou l’edil.


El davanter neerlandès Memphis Depay es podria considerar el fitxatge més mediàtic de l’estiu del Futbol Club Barcelona si es tenen en compte les complicacions que ha tingut el Kun Agüero, que ara mateix el deixen fora de l’equació. Demanat amb insistència per Ronald Koeman des que va arribar a la banqueta del Camp Nou, el lleó dels Països Baixos va arribar finalment al Barça de forma gratuïta i després d’haver signat una bona etapa a l’Olympique de Lió.\nEls primers partits de Memphis com a blaugrana van ser molt il·lusionants. Abans de la primera aturada de seleccions, el davanter culer va signar grans actuacions contra la Reial Societat, l’Athletic i el Getafe, partits en els quals va marcar dos gols i va repartir una assistència. Tanmateix, i tot i que amb la selecció neerlandesa ha continuat a un gran nivell, el seu rendiment al Barça ha baixat de forma progressiva i només ha pogut marcar, pràcticament, de penal. De fet, després dels tres primers partits només ha marcat quatre cinc gols, tres dels quals han estat des dels onze metres i, a més a més, va fallar la pena màxima contra el Rayo Vallecano que va condemnar Koeman.\nAquell futbolista atrevit que es va poder veure a les primeres jornades, que ho intentava tot i a qui li sortien moltes d’aquestes coses que provava, ha anat desapareixent de forma preocupant. Malgrat que la seva qualitat el permet comptar amb bones ocasions, la presa de decisions als metres finals el condemna, tant ell com l’equip, i així ho ha destacat el tècnic egarenc Xavi Hernández en roda de premsa: “Ha de xutar més, ho ha d’intentar més”. Cal tenir en compte que Memphis era un dels protegits de Koeman, però amb el nou entrenador, no té el lloc assegurat ni de bon tros i haurà de treballar molt més.\nFutbol Memphis Depay Ronald Koeman Xavi Hernàndez


Vilaller suspèn la baixada de falles però oferirà regals a cada família - Teleponent\nInici Comarques Pirineu Vilaller suspèn la baixada de falles però oferirà regals a cada família\nAl degoteig constant de festes de les falles anul·lades a diferents pobles del Pirineu com la Pobla de Segur (Pallars Jussà), Durro (Alta Ribagorça), Alins i Isil (Pallars Sobirà) s’hi ha sumat Vilaller (Alta Ribagorça).\nVilaller, paral·lelament a la confirmació de la suspensió de la festa, ha anunciat que vetllarà perquè “la flama no s’apagui” tampoc aquest any. Amb aquest objectiu l’Ajuntament regalarà un lot de productes relacionats amb el món fallaire a totes les famílies del municipi que ho demanin. Maria José Erta, alcaldessa de Vilaller, ha dit que es vol que els veïns “tinguin un record d’aquesta data”. L’Ajuntament preveu regalar 300 falles d’uns 80 centímetres.\nLa UNESCO va reconèixer l’1 de novembre del 2015 les festes del foc de 63 municipis de Catalunya, Andorra, Occitània i la Franja com a Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat. Totes aquestes festes tenen orígens molt antics, precristians de culte al sol molt relacionades amb l’èxit de les collites i l’arribada del bon temps amb el solstici de l’estiu. No obstant això, algunes també es relacionen amb la fecunditat, fer fora els mals esperits o els rituals solars. ACN\nArticle anteriorUn jugador del Mònaco paga l’allotjament a temporers i els hotels de Lleida s’hi neguen\nArticle següentCastellserà celebra el primer festival d’Arts escèniques de la desescalada amb públic presencial


El raper Valtònyc, condemnat a tres anys i mig de presó per enaltiment del terrorisme\nEl fiscal demanava tres anys i vuit mesos de presó per una cançó en què suposadament atacava la monarquia espanyola i donava suport a ETA i els GRAPO\nEl raper mallorquí Valtònyc ha estat condemnat a tres anys i mig de presó, acusat d’enaltiment del terrorisme i injúries greus a la corona espanyola, segons que ha avançat El Mundo. La sentència, contra la qual es pot recórrer, inclou també una indemnització de 3.000 euros al president de la Fundació Cercle Balear, Jorge Campos Asensi, per amenaces.\nL’Audiència espanyola el va jutjar el dia 7. El motiu de les acusacions era una cançó en què suposadament atemptava contra la monarquia espanyola i demostrava el suport a ETA i els GRAPO. El fiscal Pedro Martínez Torrijos li demanava una condemna de tres anys i vuit mesos de presó.\nAcí podeu escoltar la cançó per la qual ha estat condemnat:


Projecte salut i nutrició\nAquest primer trimestre, hem treballat l´alimentació saludable.\nHem après el sistema digestiu i com es digereixen els aliments. Sabeu que l’intestí prim pot arribar a mesurar\nfins a 7 metres?També hem treballat la piràmide dels aliments i els seus nutrients. Ara sabem,que hem de menjar 5 racions de fruita i de verdura al dia, ja que contenen vitamines i minerals.\nAquí us adjuntem unes fotos que hem fet al llarg del projecte.\nEls passats divendres, 23 i 30 de novembre, vam visitar l'Arxiu Municipal de Viladecans per conèixer el seu funcionament i com el podríem fer servir per als Projectes de Recerca.\nVam fer un taller per descobrir el passat industrial de Viladecans i vam poder veure documents i fotografies antigues de la ciutat. Vam gaudir molt veient com ha canviat el carrer del Sol i descobrint com era la societat dels anys 30.\nPublicat per David a 8:24 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 4t d'ESO, Arxiu Municipal, PR\nSORTIDA INICI DE CURS A CAN RIGOL\nEl passat dilluns 1 d'octubre vam gaudir d'una sortida de convivència d'inici de curs. Vam començar el dia amb la realització d'unes activitats molt dinàmiques específiques de tutoria que ens van servir per treballa la confiança i la cohesió de grup. Després de dinar vam passar una molt bona estona amb el companys.\nPublicat per Amaya Porté a 14:58 Cap comentari:\nTreball cooperatiu: Resolució de problemes d'àlgebra de primer grau\nEls alumnes de 3r d'ESO van resoldre problemes d'àlgebra fent treball cooperatiu amb\nPublicat per Dolors Rubio a 11:12 Cap comentari:\nPreparem la prova cangur 2018\nDurant la setmana del 5 al 9 de març els alumnes de 3r d'ESO han preparat la prova a les aules utilitzant les tablets.\nPublicat per Dolors Rubio a 11:03 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 3r d'ESO, Cinema, Curs 2017-2018, Nadal\nEspai de l' hort\nAvui us parlarem del nostre estimat espai de l' hort. Segur que tots ho coneixeu perquè hem parlat en diverses ocasions d'ell. L'any passat vam crear un botiga a l'hort que es diu: «Del Hort A la Taula». Va tenir molt d'èxit, es van vendre molts enciams i molts raves, va tenir tant d' èxit que vam haver de plantar mes del previst, i aquest any volem seguir tenint aquest èxit i duplicar-ho.\nActualment, per innovar, hem plantat fresons i continuarem plantant mes coses. Els fresons han crescut molt i molt ràpid. Hi ha dos fresons, un que està a punt de créixer igual o més que l'altre.\nHem decidit apostar per les infusions i les herbes aromàtiques, que són noves propostes de tardor de les que ja us anirem informant.\nPublicat per David a 13:28 Cap comentari:\nLes delegades de 3r d'ESO A: la Clàudia Campuzano i la Natàlia Sebastián, amb els delegats de 3r d'ESO B: l'Elena Poyatos i l'Izan Silva.\nDesprés d'un primer dia ple d'il·lusió i d'alegria pels retrobaments i de neguit i esperances per l'inici d'un nou curs; l'equip docent de 3r d'ESO us volem donar la benvinguda al nou curs. Desitgem que sigui un any de creixement, en tots els sentits, que de ben segur estarà ple d'èxits. Amb l'optimisme del lema d'aquest any "Sortim!", i amb moltes ganes de fer-ho bé, comencem tots junts el viatge cap a l'últim any de la secundària. Molts ànims!\nTutelatge amb els alumnes de 4t Primària\nEls dimarts dia 14 de març els nois i les noies de 3r d'ESO han fet de mestres de matemàtiques amb els nens de 4t de Primària.\nL'objectiu d'aquesta activitat és programar una sessió de classe per a desenvolupar en 3/4 d'hora sobre el reconeixement de les magnituds de massa i capacitat, l'ús de les unitats del sistema internacional quilograms i litres i l'equivalència i interpretació d'unitats més comunes en contextos significatius.\nLa valoració dels alumnes de 3r és positiva i sobretot de la bona predisposició dels seus companys de 4t de Primària.


Noticias de Onda: Onda participa en el plenari de la Xarxa d’Iniciatives Urbanes\nL'alcalde d'Onda, Ximo Huguet, ha participat en la trobada de la Xarxa d'Iniciatives Urbanes (RIU) que s'ha celebrat a Benidorm i que ha comptat amb una alta participació institucional tant del Govern, com de la Generalitat Valenciana i de la Comissió Europea. Així, Huguet, que ha assistit a la reunió acompanyat per la regidora d'Hisenda, Silvia Cerdà, ha indicat que “hem posat en valor enfront de les diverses administracions presents les accions que estem desenvolupant a Onda gràcies als 5 milions d'euros dels Fons Feder de la Unió Europea que vam obtenir a principi de legislatura amb l'elaboració d'una Estratègia de Desenvolupament Urbà Sostenible i Integrat (EDUSI). A més, hem pogut comprovar experiències que estan vivint altres consistoris en relació amb l'execució de les seues estratègies i compartit problemàtiques i possibles solucions per a millorar l'aplicació de polítiques que beneficien al màxim a la ciutadania”.\nAixí, en el ple de la RIU han participat Antonio Pérez, alcalde de Benidorm; Helena Beunza, Secretària General d'Habitatge del Ministeri de Foment; Jordi Torrebadella, cap adjunt de la unitat Portugal i Espanya de la Dg Regi de la Comissió Europea; Jorge García, Director General de Fons Europeus del Ministeri d'Hisenda i Andreu Iranzo, director general de Fons Europeus de la Generalitat Valenciana. Aquests experts en la matèria han pogut resoldre els dubtes tècnics van sorgint de la gestió dels Fons Feder així com han explicat novetats i experiències positives d'alguns projectes com els quals s'estan desenvolupant en Santa Coloma de Gramanet, Barcelona, Murcia o Cieza.\nHuguet ha destacat que “aquest tipus de trobades és molt útil per als ajuntaments, ja que podem intercanviar experiències i solucions davant projectes de gran magnitud com són les EDUSI. Tenim una altra forma de fer Europa i una altra forma de fer Onda. I, d'aquesta manera, podem esprémer al màxim aquestes ajudes a la transformació de les ciutats per a optimitzar els recursos i dur a terme grans millores en la qualitat de vida de les nostres localitats” i ha conclòs dient que “per a Onda, haver aconseguit aquests fons de la Unió Europea va a significar una transformació molt important cap a una ciutat més sostenible i innovadora, així com més eficient en la gestió i amb una major participació de la ciutadania, per açò, en l'equip de govern, estem molt satisfets d'haver desenvolupat un projecte d'aquestes característiques i poder millorar-ho dia a dia en reunions com aquesta".


El grup comarcal d’ERC, en nom del col·lectiu Perquè no ens fotin el tren, exigeix la racionalització dels horaris de la R3 - Ripollès\nEl grup comarcal d’ERC, en nom del col·lectiu Perquè no ens fotin el tren, exigeix la racionalització dels horaris de la R3\nDijous, 12.1.2017 22:45h\nEls consellers del grup comarcal d'ERC al Consell Comarcal del Ripollès han presentat una moció, en nom del col·lectiu Perquè no ens fotin el tren, per tal d'exigir la racionalització dels horaris de la línia de Rodalies R3. La moció serà sotmesa a votació a la sessió plenària del proper dimarts dia 17 de gener.\nAtès que el transport ferroviari és un servei essencial, bàsic i d’interès general i, sovint, imprescindible per a la vida quotidiana de les persones de les nostres comarques.\nÉs fonamental que els horaris es compleixin per generar confiança en el tren. I és fonamental també que s’informi sobre obres, limitacions de velocitat temporals, etc. Les dades demostren que hi ha trens que arriben sistemàticament amb retard, fet que genera perjudicis als usuaris i contribueix a donar una mala imatge del tren, alhora que no en fomenta l’ús.\nS’hauria de retornar a l’horari habitual el 2n tren del matí direcció BCN que permetia arribar a treballar a Vic, on es desplaça força gent del Ripollès i Osona Nord, a les 9 del matí (el dia 30 de juny es va canviar sense previ avís per unes suposades obres que no han començat mai...).\nCaldria revisar els horaris per establir una cadència com la que existeix a la majoria de línies i donar-los més lògica (hi ha espais llargs sense cap tren i en un període brevíssim en poden sortir dos de pràcticament simultanis: per exemple, el cap de setmana a Vic surt un tren a les 13:01 i un altre a les 13:10 i des de les 11:50 no n’hi ha cap altre).\nPer tot això, els Consellers Comarcals d’ERC proposen al ple del Consell Comarcal del Ripollès que acordi els punts següents:


Escrit denúncia treballadores vulnerables dels centres educatius - CGT Ensenyament\nArrel del lloc Contacte i altres Federació d’Ensenyament de la CGT de Catalunya Comunicats Federació d’Ensenyament CGT\nEscrit denúncia treballadores vulnerables dels centres educatius\ndissabte 24 d'octubre de 2020 - Visites: 0\nDes de l’esclat de l’emergència sanitària a causa de la Covid-19, la informació sobre els efectes del virus ha anat canviant. És obvi, es tracta d’una circumstància nova sobre la qual encara queda molta recerca i investigació per poder obtenir uns coneixements sòlids i fiables. Ara bé, el que a hores d’ara ja és constatable és el fet que persones amb certes patologies són susceptibles de patir conseqüències greus i molt greus en cas de contagi.\nPer aquesta raó, quan es van reobrir els centres escolars al final de curs passat, els serveis de prevenció del Departament d’Educació van enviar un test als i a les treballadores per detectar la situació de vulnerabilitat del personal educatiu, i en conseqüència, descartar el treball presencial en cas que aquest impliqués un risc per a la seva salut.\nTotes les persones que en aquesta primera fase de detecció van ser catalogades com a vulnerables, van rebre un correu electrònic al juny per comunicar-los que la seva situació es derivaria a un Servei de Prevenció contractat pel Departament d’Educació, i que aquest seria l’encarregat d’emetre un informe on es determinaria la seva condició de vulnerabilitat, o no. Aquest document també afegiria una altra categorització, el de persones especialment sensibles, a més a més, indicaria quines mesures caldria dur a terme en cada cas.\nPassats dos mesos, cap a finals d’agost o , depenent dels Serveis Territorials, a principis de setembre, les professionals que prèviament havien estat considerades vulnerables, rebien el document que determinava si la seva situació era de vulnerabilitat o d’especial sensibilitat. A les persones que formaven part del primer grup, se’ls indicava l’obligació de treballar de forma presencial al centre, seguint les mesures de prevenció dictaminades. En canvi, en el segon cas, la presencialitat estava limitada a la circumstància d’absència d’alumnat i sempre que es pogués assegurar el compliment de les distàncies de seguretat. La diferència entre treballadors/es vulnerables i especialment sensibles venien marcades per la gravetat o situació de la malaltia o de l’embaràs, i les persones majors de 60 van passar a ser ser catalogades com a vulnerables.\nAquesta classificació la podem contemplar a la taula de l’annex V que estableix la guia d’actuació per la gestió de la vulnerabilitat i el risc en àmbits no sanitaris o sociosanitaris. Aquest document inclou els ítems de risc 1, 2, 3 o 4.\nAixí mateix, l’annex reflecteix que les diferents professions es situen en aquests quatre nivells de risc. Són els nivells de risc 1 i 2 els que ens porten al conflicte que es detalla posteriorment:\nNivell del risc 1: Similar a risc comunitari, treball sense contacte amb persones simptomàtiques.\nNivell de risc 2: Treball amb possibilitat amb persones simptomàtiques, mantenint la distància de seguretat i sense actuació directe sobre elles.\nLa primera valoració que es va fer a aquest personal partia de la consideració dels llocs de treball dels centres educatius com a espais amb nivells de risc 2 i 3. Així, les persones considerades especialment sensibles, se’ls indicava que no podien anar a treballar presencialment a causa del risc i el procediment legal al que es podien acollir era, o bé el de l’adaptació de la feina per poder fer teletreball, o, en cas que aquesta possibilitat fos inviable, accedir a la situació d’Incapacitat Temporal.\nA més, tenim constància d’informes que afirmen en el comentari de diagnosi que s’ha fet entrevista médico-laboral efectuada telemàticament per valorar la vulnerabilitat/sensibilitat quan aquesta no es va realitzar. L’única comunicació amb l’empresa es va limitar a l’enviament d’informes i l’emplenament d’un breu qüestionari que entenem no es pot considerar una entrevista.\nQuina és la realitat de les treballadores considerades especialment sensibles, a partir de la valoració dels Serveis de Prevenció?\nA dia d’avui, moltes d’aquestes treballadores no han rebut instruccions per fer teletreball, ni tampoc la Incapacitat Temporal. Al contrari, se les ha deixat en un llindar d’incertesa, angoixa i desprotecció ja que ningú ha determinat oficialment la seva situació ni se’ls ha donat indicacions de com han d’actuar. Les instruccions que han rebut han estat basades en diferents criteris que varien en funció del Serveis Territorials del qual depenen, de les direccions dels centres, o també en funció de si són funcionàries, o no. Aquesta situació ha provocat que en moltes ocasions, els metges o metgesses els hagin tramitat una baixa generada per l’ansietat en què es troben.\nCom afecta el canvi de caracterització dels centres a les persones especialment sensibles?\nRecentment s’ha produït una nova catalogació, els centres han passat a considerar-se espais amb nivell de risc 1 perquè consideren que són espais on no s’entra en contacte amb persones simptomàtiques i a conseqüència d’això s’està obligant a professionals vulnerables especialment sensibles, que paradoxalment, no han millorat la seva situació de salut, a incorporar-se a treballar. Aquesta indicació ve acompanyada de múltiples rodes de premsa que asseguren que els centres educatius són espais segurs.\nEn canvi, dia rere dia tenim dades sobre l’increment de grups confinats en molts centres de Catalunya perquè hi ha PCRs positius. A més, no cal ser gaire il·lustrat per adonar-se que en els espais escolars sí que existeix la possibilitat d’entrar en contacte amb persones simptomàtiques, fet que corroboren els Plans Organitzatius d’Obertura de cada Centre, on s’indica com s’ha d’actuar quan un/a alumne/a presenta simptomatologia, indicant qui l’haurà d’acompanyar, en quin espai ho ha de fer, i qui en serà el responsable fins al moment que el vingui a recollir la seva família.\nResulta cínic el fet que, d’una banda, no es puguin agrupar més de sis persones per risc de contagi, però d’altra banda, si que es pugui en una classe, on en el millor dels casos es compleixen les ràtios de no més de vint, però que en molts d’altres es superen els 30, i en aules que en ocasions no disposen de la ventilació adequada, i en grups on la distància de seguretat és pràcticament impossible. Una vegada més, tornem a evidenciar com l’última indicació de les mesures de protecció de salut s’ha adaptat a l’austeritat econòmica, amb el risc que això implica per a la comunitat educativa, especialment per als i a les docents i persones d’atenció educativa.\nActualment, algunes d’aquestes persones treballadores han rebut un correu electrònic de l’SGAM o en el seu cas, de l’ICAM, indicant que no acompleixen els requisits mínims exigits per a ser considerats/des persones treballadores amb especial sensibilitat a la COVID, contradient les indicacions que tenien deu dies abans. Sense que la malaltia hagi millorat , ni s’hagi canviat el seu lloc de feina, com per art de màgia, han deixat de ser persona de risc.\nÉs especialment denunciable, la forma en què se’ls ha comunicat les noves instruccions, mitjançant un missatge electrònic que ningú se’n fa responsable, ja que arriba sense signar, sense explicacions i amb manca d’instruccions clares i de normativa que ho avali. El despreci per part del departament d’Educació cap a les seves treballadores, representa el despreci que té el govern cap a l’ensenyament públic, fent-lo funcionar fent prevaldre els interessos econòmics i/o organitzatius en detriment de l’atenció pedagògica i la protecció de les treballadores.\nAra hem sabut que a la universitat s’atura la semipresencialitat i es deriva a la docència virtual, de moment és una mesura que durarà dues setmanes. Com es pot parlar del risc a la universitat i en canvi dir que els centres d’infantil, primària i secundària són espais segurs? És un sense sentit que aboca a la situació que moltes d’aquestes persones estiguin patint una situació d’angoixa i ansietat injusta i injustificada.\nDes de CGT exigim que Salut laboral del departament d’Educació actuï amb honestedat davant la situació que s’ha exposat, que treballi per tenir un protocol d’actuació clar i segur per les seves treballadores. Que de manera contundent i pública contempli els centres educatius dins el risc 2. I que posi els mitjans i els esforços perquè les persones amb risc puguin fer teletreball, perquè en la majoria de casos és possible, i quan això no sigui possible, es procedeixi a la incapacitació temporal.\nEn definitiva, exigim que les treballadores siguin tractades amb l’atenció i dignitat que es mereixen.\nDocument (PDF – 122.4 kB)\nLa Federació d’Ensenyament de la CGT de Catalunya escull el seu nou Secretariat Permanent\nValoració jornada de vaga 15-Oct a l’ensenyament públic\nExigim la retirada dels nous currículums de la FP. INSTEM a claustres i direccions a oposar-se a la seva aplicació\nSobre l’escletxa digital de l’alumnat\n1r de maig. Ni treball ni teletreball. Jornada de lluita\n[Pressupostos 2020] No responien a les necessitats educatives... i ara encara menys\nEl 3r trimestre no pot ser avaluat - Exigim nomenaments extraordinaris


Comentari: La Unesco pot recuperar-se mai de la desastrosa regla d'Irina Bokova? - Reporter de la UE\nA càrrec de Patrick Dawson\nEl director general que marxa de la UNESCO ha quedat gairebé desgastat arran del desastrós mandat d’Irina Bokova com a directora general.\nBokova, la primera dona del paper, malauradament no ha aconseguit complir les esperances que li posaven. En el seu lloc, el seu mandat ha estat una mescladora barreja d’amoralitat i amateur, que ha portat la digna organització al límit del desprestigi i del desprestigi.\nA mesura que s'aproximen les properes eleccions presidencials de la Unesco, els altres candidats hauran de mirar amb emocions mixtes. Sens dubte, l’alleujament que la ineficàcia i l’interès propi de Bokova arribin finalment a la seva fi. Però, alhora, l'angoixa per l'escala de la missió de neteja necessària per retornar l'ordre a l'organització, que ha estat nàufrag i saquejat per la incompetència actual dels darrers quatre anys.\nVa ser el 2011 quan el mandat de Bokova es va convertir en malsonant, quan es va enfrontar als Estats Units (xocada que Palestina hagués estat concedida la condició de membre de ple dret sense haver mantingut converses de pau amb Israel), cancel·lant els seus fons a la Unesco: una suma de 150 milions de dòlars, cosa que hauria generat un 22% del suport financer de l'organització.\nDavant del seu primer desafiament, la directora general es va revelar com una responsabilitat per a la institució amb els seus erràtics canvis entre la paràlisi de pànic i les salvatges i desconcertades no solucions. Prenent la decisió de no entaular negociacions amb l'administració Obama, va llançar diners que no tenia per intentar guanyar els ciutadans dels Estats Units amb viatges publicitaris als estats. També es va dedicar a crear una oficina a Washington per a la Unesco, presumiblement per si per alguna raó l’oficina de Nova York ja existent no era suficient.\nDavant dels mordaços informes del Consell d'Auditors que criticaven els seus fracassos diplomàtics i financers, Bokova finalment es va despertar massa tard amb la necessitat d'actuar. La seva reacció de pànic va ser un acomiadament massiu impensable, que va expulsar a centenars d'empleats de la Unesco i va caure en picat la seva disminució de la reputació entre els que la tenien a sota. Les accions realitzades no només van deixar aterrats els treballadors de la Unesco per les seves feines, sinó que no van poder fer front als problemes estructurals fonamentals i imminents.\nSegons el lloc web de la UNESCO, la missió de l'organització és "contribuir a la construcció de la pau, l'eradicació de la pobresa, el desenvolupament sostenible i el diàleg intercultural". Tot i així, sota Bokava, la Unesco ha estat fomentant la pobresa al seu propi jardí, expulsant els empleats amb allò que el Consell d'Auditors va denominar "imprecisió" i "opacitat", en absolut la transparència que havia promès.\nMentre es destruïen els llocs de treball de la UNESCO, els problemes reals estaven lluny d’abordar-se. Brett Schaefer, de la Heritage Foundation, va trobar que el 87% del pressupost de 326 milions de dòlars de la Unesco l'any passat es va destinar a costos propis de personal, viatges i funcionament. A causa de la gestió catastròfica i dels fastuosos bitllets de classe empresarial, la Unesco sota Bokova ha malgastat més de 3 milions de dòlars cada any només en viatges, malgrat la dubtesa dels plans de viatge del director general.\nLa UNESCO, una institució establerta fermament sobre principis ètics, no hauria d’haver de desfer-se. Els seus objectius fundacionals són justos i el fracàs de la presidència de Bokova no s’ha de veure com un reflex de l’organització, els objectius del qual mereixen ser portats a terme per algú menys marcat per la ineptitud. El que és segur, però, és que un canvi de gestió és l'única manera que la institució pugui eludir la implosió i el descens cap a una decadència més profunda.\nA mesura que els aspirants a la presidència, com l’excatedràtic de ciències polítiques i socials i l’ex missioner de la Xina Joseph Maila, duen a terme les seves campanyes electorals, cal preguntar-se: com comença un sentit candidat normal i sensat a donar sentit al desgavell deixat enrere? per Bokova?\nDesprés de molts anys com a agregat cultural a l'ambaixada britànica a Kíev, Patrick Dawson ha assumit recentment una posició similar a Budapest. Els seus interessos radiquen en les interrelacions geopolítiques europees en constant avanç, la importància de potències més àmplies i, sobretot, la importància ignorada de les franges europees.\nTemes relacionats:Brett SchaeferIrina BokovaPatrick DawsonUNESCO\nPromoció de la tolerància i la no violència a través de l’art: nominació al premi #UNESCO\ninterconnectivitat d'electricitatFa dies 5


CANÇONS i MÚSIQUES DELS AVIS: La Titona\nNom: Jordi Ardanaz i Carreras\nData de naixement: 14/09/1945 (Llerona - Les Franqueses del Vallès - Vallès Oriental)\nOn la va aprendre: el dissabte Sant, la Societat Coral Lliris Blaus, cantava les caramelles pels llocs i cases més importants de Llerona. Se solia cantar acompanyada d'altres cançons amb les músiques de moda i lletres satíriques dels fets de l'any. Es recollien ous, diners i pollastres, que es sortejaven a la parròquia el dilluns de Pasqua.\nTitona del cor,\nla veu de l'amor.\nI non sies ingrata\nque sols penso amb tu,\nde tant que t'estimo\nme'n trobo dejú.\nDes de cada cap de carrer,\nquan te veig a passar,\nnomés faig que sospirar.\nAi! Titona non sies ingrata,\ni recorda't del meu amor,\nque ja saps que jo per tu m'animo,\nrecorda't del meu dolor.\nmira que estic sec,\nem sento cor agre,\nI de tant que t'estimo\ntant sols penso amb tu,\nObservacions: Cançó popular cantada en ambients de taverna i d'excursionisme amb un origen incert, situat segurament a finals del s.XIX.\nLa primera notícia que en tenim és un poema dins el setmanari satíric barceloní "L'Esquella de la Torratxa" del 20 d'octubre de l'any 1883 on es parla de la "Titona":\nTambé a la Catalunya Nord és una cançó popular coneguda com "La Titona" o "Ai, Titona" i que actualment sol cantar-se per caramelles o "Goigs dels ous" com ells anomenen. Aquí en tenim un exemple. I aquí n'adjuntem la lletra que canten:\nSegons hem trobat a la tesi doctoral de Clara Vilarassa "La particularitat rossellonesa a través de Carles Grandó", aquest poeta i activista de Perpinyà en recollia una estrofa l'any 1919 al seu treball "El sotadialecte català de Perpinyà i de la Plana de Rosselló".\nAl gener del 1963 en trobem una referència a la revista "Horizontes" de Banyoles:\nEl grup La Trinca en publicava una versió l'any 1977 dintre l'àlbum "Vestits de milionaris" amb el nom de Tetona. L'any següent, Artur Blasco la recollida a Ansovell (Alt Urgell) amb el nom de "La Teitona", que ha recopilat més tard al volum II de "A peu pels camins dels cançoner". Al 1979 el grup Cap de Creus però també Els Pescadors de l'Escala en van publicar una altra versió.\nMolt més tard, l'any 1996, el cantautor rossellonès Jordi Barre publicava el disc "Tradicionals" que també n'incloïa una versió.\n* Gravació realitzada pel mateix cantador, l'abril de 2014


Els candidats per Girona confronten les propostes sobre el futur de Catalunya al debat coproduït per les principals televisions locals - Olot Televisió\nComentaris tancats a Els candidats per Girona confronten les propostes sobre el futur de Catalunya al debat coproduït per les principals televisions locals\nLes principals televisions locals de Girona han coproduït l’únic debat a les eleccions amb els caps de llista per la demarcació de les forces amb representació al Parlament de Catalunya. El debat, moderat pel director d’OLOT TELEVISIÓ, Albert Brosa, s’ha estructurat els dos blocs. En el primer, els candidats han pogut confrontar les seves propostes sobre la relació amb la resta de l’Estat espanyol.\nLa recepta que les diferents forces polítiques volen aplicar sobre la relació que Catalunya ha de tenir amb la resta de l’Estat espanyol en el futur, va quedar clara ja des del primer minut que el debat dels caps de llista per Girona va reservar perquè els candidats presentessin les seves propostes.\nLes diferències van trobar-se tant en les fórmules per marxar de les forces sobiranistes o les de l’encaix amb la resta de l’Estat de les forces unionistes. També hi va haver diferències sobre el temps en què aquestes fórmules s’han d’aplicar.\nInterpel·lats pel cap de llista de Catalunya Sí que es Pot a Girona, els candidats de Junts pel Sí i la CUP van clarificar la seva postura sobre la investidura del nou president si les enquestes es confirmen. Lluís Llach va assegurar que si la seva coalició guanya, proposaran Artur Mas com a president. Benet Salellas, de la CUP, va dir que la seva formació no investirà Mas i que hi ha El bloc sobre la independència va tenir lloc durant la primera part del debat. La segona es va dedicar a les polítiques econòmiques i socials previstes per les diferents candidatures.\nEls més petits tenyeixen el Parc Nou de color amb el Carnaval Infantil\nPoques vegades s'ha vist el Parc Nou tenyit de tants colors diferents i és que les disfresses hi ajuden molt. Centenars de nens i nenes amb les seves famílies van participar dissabte al migdia al Carnaval Infantil en una jornada esplèndida. Eloi Salgueda,…


Villarejo va intentar espiar Rato a Caja Madrid - À Punt\nVillarejo va intentar espiar Rato a Caja Madrid\nUna nova entrega de les gravacions de l'excomissari revela una maniobra per a vigilar l'expresident a través de l'equip de seguretat.\n27 de novembre 2018 - 11:00\nL'expresident de Bankia, Rodrigo Rato, és el protagonista de la nova entrega de les gravacions de l'excomissari Villarejo. El digital Moncloa.com publica aquest dimarts que Villarejo va intentar vigilar Rato a través d'un company afí, a qui volia promocionar com a cap de seguretat de Caja Madrid, abans de l'arribada de l'exministre d'Economia a la presidència de l'entitat. La persona és Carlos Salamanca, el comissari en cap de la Policia a l'aeroport de Barajas.\nEn les converses Villarejo explica a Ignacio López del Hierro, marit de Cospedal, que amb la maniobra previndrien la possibilitat que Rato conspirara contra Mariano Rajoy per a arrabassar-li la direcció del PP.\nEls interlocutors parlen també dels deutes de Rato i dels germans Ricardo i Juan Costa, exministre i exsecretari general del PP valencià respectivament, que no ixen molt ben parats.


El Blog de La Torre de Fontaubella: 2010\nEl Blog de La Torre de Fontaubella\nEL DELEGAT DEL GOVERN VISITA LA TORRE DE FONTAUBELLA\n0 comentaris. Deixa el teu.\nEl delegat del govern de la Generalitat a la demarcació de Tarragona, Sr. Xavier Sabaté, ha efectuat una visita oficial a La Torre de Fontaubella el dimarts dia 9 d’aquest mes de novembre.\nAcompanyat pel Director dels Serveis Territorials del Departament d’Agricultura, Xavier Vicens, pel delegat del mateix Departament al Priorat Joan Queralt, pel Senador Ramón Aleu i tècnics del Departament ha visitat les obres, ja molt avançades, del camí dels Horts i de Fontaubella.\nAquesta actuació que ha significat una inversió de 317.263,18 € ha comportat una millora molt substancial en l’accés al horts i a la partida de Fontaubelles. El camí s’ha preparat amb un base de Tot-U, s’han pavimentat amb formigó els trams amb més pendent i amb asfalt els més planers. També s’han construït cunetes als llocs on la morfologia del terreny ho demanava i s’han habilitat diverses sortides per les aigües pluvials.\nEspecial atenció s’ha tingut en dos trams del camí en que la presencia d’aiguamolls ha obligat a la instal•lació de sistemes de drenatge. Resten només pendents, els acabats laterals i dels eixamplaments, per facilitar l’encreuament dels vehicles i la instal•lació de la senyalització.\nDes de l’Ajuntament s’ha fet constar al Delegat la satisfacció del municipi per aquesta important obra que contribuirà a millorar les comunicacions dins del terme i facil•litarà l’accés a les finques d’aquesta partida.\nPublicat per La Torre de Fontaubella a les 10:06\nEXPOSICIÓ MEMÒRIA COL·LECTIVA\nPublicat per La Torre de Fontaubella a les 9:58 Etiquetes: activitats, Exposició\nA la sala polivalent del Sindicat\nObertura de l'exposició Memòria col·lectiva\nConcertde Piano a càrrec de Joan Torrell\nLectura del manifest de la Diada\nCant dels Sagadors\nBerenar al cafè\nPublicat per La Torre de Fontaubella a les 9:39 Etiquetes: festes, música\n1a Cronoescalada a "La Mola" La Torre de Fontaubella\nEl proper 14 d'agost a La Torre de Fontaubella, es farà la 1ª Cronoescalada a "La Mola".\nSi et van els reptes , no i pots faltar\nJa podeu veure tota la informació\nSi sou atrevits i us van els reptes importants, la cronoescalada "Pujada a la Mola" us posarà a prova.\n552 metres de desnivell amb una ascensió d’una mica mes de 3 qms. us posaran les pulsacions al límit.\nUna vegada a dalt de La Mola, pels qui no la coneixeu, gaudireu d’un paisatge meravellós, nomes per això ja haurà valgut la pena pujar.\nDesprès del corresponent avituallament i una estona per recuperar-te de l’esforç, una baixada de 3600 metres, pel mig del bosc amb senderons i camins us retornaran a La Torre de Fontaubella, on rebreu un merescut aplaudiment de tòts els torretans pel vostre generós esforç.\nT'esperem a La Torre de Fontaubella\nPublicat per La Torre de Fontaubella a les 16:01 Etiquetes: activitats, Esports, Esports d'aventura\nEXPOSSICIÓ PEDRA SECA\nDIVENDRES DIA 6: de 6 a 8 tarde\nDISSABTE DIA 7: de 7 a 9 tarde\nDIUMENGE DIA 8: de 1 a 2 tarde\nPublicat per La Torre de Fontaubella a les 0:00 Etiquetes: Exposició\nFESTA MAJOR DE LA TORRE DE FONTAUBELLA\n1 comentaris. Deixa el teu.\n6, 7, 8 i 9 D’AGOST 2010\nDIVENDRES DIA 6 D´AGOST\n09.00 h. Passacarrers de la mainada i seguidament els jocs i cucanyes\n18.00 h. Gyncama familiar a la plaça de l´hogar. Organitzada per l'Associació La Rabossa.\n18.00 h. Exposició: "Construccions de pedra seca" a la sala del sindicat.\n20,00 h. Concert a càrrec de Joan Torrell a la sala del sindicat.\n23.00 h. Correfocs amb el grup de Diables Sheron.\n24,30 h. Concert amb el grup: CAT ROCK a Continuació Disco-mòvil a la pista.\nDISSABTE DIA 7 D’AGOST\n11,00 h. Exposició de l'ONG "Microcrèdits per Àfrica" i venda d´artesania africana a la plaça del sindicat fins a les 14.00 h.\n12.30 h. Missa solemne de Festa Major i seguidament la processó.\n19.00 h. Passacarrers amb el grup: Embruix mentre es fa la degustació del concurs de truites o pastissos.\n00,30 h Ball de Taules amb la gran orquestra MELODIA a la pista.\nEn acabar el ball hi haurà disco-mòbil fins a la matinada.\nDIUMENGE DIA 8 D’AGOST\n11,00 h. Exposició de l'ONG "Microcrèdits per Àfrica" i venda d´artesania africana a la plaça de l' Ajuntament fins a les 14.00 h.\n13,00 h. Sardanes a càrrec de Joan Torrell i Vermut a la plaça del sindicat Organitzat per l'Associació La Rabossa.\n19,00 h. Espectacle infantil a càrrec de MARTINA Contacontes a la plaça de l' Ajuntament.\n22,00 h Sopar popular,preu 10€ . A continuació Habaneres amb el grup Els Pescadors del Francoli. Entrada gratuita. Venda anticipada de tickets pel sopar a la botiga, Ajuntament i al cafè\n( FINS EL 7 D´AGOST A LES 12,00h)\n19 h. Xocolatada per a tothom a la plaça de l'ajuntament.\nOrganitzada per l’Associació de Jubilats de la Torre de Fontaubella\nOrganitza l’Associació de Veïns i Amics de la Torre de Fontaubella\nCol·labora l’Ajuntament de la Torre de Fontaubella, Associació de Jubilats i Associació La Rabossa.\nPublicat per La Torre de Fontaubella a les 23:38 Etiquetes: festes\nDomas amb l’escut del poble brodat\nIMATGE DEL NOSTRE POBLE\nTots els pobles tenen una imatge i una personalitat prou definides les quals venen donades per un seguit de fets i actuacions, que al llarg del temps, van perfilant aquests trets característics de cada població.\nAlgunes de les actuacions tenen una gran influencia sobre la vida de les persones i relativament poca sobre al imatge del poble. A la Torre de Fontaubella tenim com a exemples la portada de l’aigua de les fonts o l’arribada de la llum a principis dels anys 50 del segle passat. Aquests fets van proporcionar un augment considerable en la qualitat de vida de les persones, però van tenir en realitat poca incidència en al imatge del poble.\nPosteriorment altres actuacions com les obres del “Municipi Rural” dels anys 1954-55 van comportar un canvi substancial en aquesta imatge al mateix temps que contribuïa a millorar, una mica més, la qualitat de vida del veïns. Aquesta va ser una obra molt important, però evidentment el procés no s’acaba aquí. Les obres continuen i encara que, pot ser d’una manera imperceptible, la imatge va canviant de manera continuada.\nLa construcció de la piscina i la pista poliesportiva, la renovació de la pavimentació dels carrers, l’obertura i continuada adequació de l’Àrea de lleure, son, entre molts altres, exemples dels canvis que van modulant lenta però indefectiblement la imatge del poble. Imatge que, per altra banda, tots intentem, cada un des de el seu lloc, que cada cop sigui millor.\nAra ens trobem davant d’una nova possibilitat d’accentuar la personalitat i augmentar encara més la percepció de poble cuidat que molta gent te de la Torre.\nLa confecció de Domassos amb l’escut del poble brodat, per penjar en finestres i balcons els dies de Festa Major i altres dates assenyalades, ens permetrà accentuar encara més aquesta imatge i contribuirà a embellir, com podeu comprovar en la fotografia, de manera notable el nostre municipi.\nTots els veïns que en vulgueu disposar d’algun exemplar poseu-vos en contacte amb l’Ajuntament i us direm com reservar-los.\nEs previst poder disposar-ne ja, la propera Festa Major, els dies 6, 7 i 8 d’agost.\nPublicat per La Torre de Fontaubella a les 23:13 Etiquetes: activitats, artesans, festes\nLa Torre a la Xarxa de Televisions Locals\nEl Roger arriba a la Torre de Fontaubella, al Priorat, perseguint un somni, trobar un tros de terra per fer el seu propi vi. Tot i haver-hi moltes hectàrees disponibles, els seus habitants s'estimen massa la terra per deixar-la a algú que amb prou feines diferencia un noguer d'una farigola.\nEl Roger ha quedat atrapat a la Torre de Fontaubella, al Priorat, entre avellaners, oliveres i una parella d’avis que sumen més de 175 anys.\nPublicat per La Torre de Fontaubella a les 12:08 Etiquetes: reportatge, TV\nL'exposició "CAMINS HISTORICS I TRADICIONALS DE LES COMARQUES DE TARRAGONA" , Estarà oberta els dies 2, 3, 4, 5, 10 i 11 d'abril de 12 a 14 hores a la sala "Polivalent del Sindicat.\nPublicat per La Torre de Fontaubella a les 0:32 Etiquetes: Camins, Exposició, Natura\n2 comentaris. Deixa el teu.\nPublicat per La Torre de Fontaubella a les 23:15 Etiquetes: Esports, Volta ciclista\nPROJECTES 2010 - DEPURADORA\nLa nova depuradora és previst d’instal·lar-la en un punt més allunyat del casc urbà per tal d’evitar els problemes de les olors que, sobre tot durant l’estiu, es produïen i evidentment es segueixen produint amb el que queda de l’actual.\nAquest desplaçament d’ubicació ha comportat un canvi del projecte inicial i la necessitat d’una seria d’actuacions per ocupacions de terrenys amb els propietaris afectats que unit a l’actual situació de reducció de despeses en que està immersa l’administració ha comportat un retard sobre les dates previstes inicialment per la construcció de la nova depuradora.\nPublicat per La Torre de Fontaubella a les 23:33 Etiquetes: aigua, depuradora, projectes 2010\nPROJECTES 2010 - MEGAFONIA\nEn determinats punts del poble hi ha dificultats per escoltar bé el pregons. S’intentarà doncs, millorar l’audició en aquestes zones que queden “fosques” amb els altaveus del campanar, instal·lant uns nous altaveus en determinats punts adients dels carrers per que el so arribi be a tots els veïns.\nPublicat per La Torre de Fontaubella a les 22:37 Etiquetes: pregons, projectes 2010\nPROJECTES 2010 - LA CANAL\nEl nou Fons Estatal per l’Ocupació i la Sostenabilitat Local (Pla Zapatero 2) el dedicarem a recuperar La Canal.\nAquest punt del poble que actualment no està degudament condicionat, es mereix una millor imatge. Descolgar les pedres que formen La Canal, que daten de mitjans del segle XVIII , i col·locar-les a nivell de l’actual carrer, permetrà recuperar l’aspecte original del primer punt d’abastament d’aigua que va tenir La Torre i descobrirà als mes joves una construcció emblemàtica del poble que mai han pogut contemplar en la seva integritat.\nPublicat per La Torre de Fontaubella a les 22:29 Etiquetes: a Canal, projectes 2010\nAquest hivern la neu ens ha visitat de manera copiosa. Feia anys que no teníem unes nevades tant abundoses i tots, petits i grans, ens hem sentit atrets per la imatge sempre nova i sempre impactant de veure el poble i el terme coberts de neu.\nS’han pogut fer fotos espectaculars, algunes les teniu penjades al Blog, i els més petits i d’altres de no tant petits, han gaudit amb els jocs tradicionals d’aquests casos. Ninots, boles, relliscades, etc.\nLa neu però, també ens ha portat les molèsties habituals d’una nevada abundant. Interrupció del subministrament elèctric, amb tot el que això comporta: les calefaccions no funcionen, el risc de que tot el que tenim al congelador es malmeti, (encara que sempre queda el recurs de posar el peix o la carn a la finestra, les temperatures d’aquests dies ja eren un congelador), dificultat o impossibilitat de traslladar-nos fora, ja que l’estat de les carreteres era prou dolent com per fer molt difícil o com per impedir del tot la circulació dels cotxes. També desplaçar-se pels carrers del poble era complicat.\nEl vell costum de sortir de casa amb una pala per fer camí, s’ha anat perdent (potser perquè havien passat molts anys sense nevar) i pocs van ser els que ho van fer i la majoria dels que ho van fer, eren ja massa grans per haver d’assumir aquesta feina.\nCom sigui que al poble no tenim cap tractor amb pala per poder netejar la neu dels carrers, hem d’esperar que ens obrin la carretera primer, i que quedi lliure algun tractor dels pobles veïns després, per poder fer aquesta feina. Tot i així les glassades fan que sigui molt perillós caminar pels carrers, sobre tot durant les primeres hores del mati.\nLa sal no sempre es totalment efectiva i al final de tot entre les pales dels tractors, la sal i les gelades el paviment dels carrers queda força afectat.\nAquesta vegada a més, la neu ens a portat un altre problema afegit. El pes acumulat a les rames dels arbres va fer que moltes d’aquestes es trenquessin. La destroça d’arbres que s’ha produït en les dos nevades d’aquest hivern, possiblement no s’havia vist mai. Només cal veure com han quedat les alzines dels voltants de la Canal, les de l’Àrea de Lleure, la que hi ha al parc infantil ha quedat seriosament malmesa i falta fer una valoració dels diversos camins del terme.\nNo cal dir que els conreus i el bosc també han quedat molt afectats. Un altre problema afegit de cara a la prevenció d’incendis forestals per aquest estiu.\nLa neu a l’hivern, la seca a l’estiu, la lluita es continua...........\nPublicat per La Torre de Fontaubella a les 22:04 Etiquetes: Medi ambient, Natura\nPROJECTES 2010 - RENTADORS\nEs preveveu efectuar l’arranjament dels rentadors amb la renovació total de la teulada, tancament de tot el recinte, adecentament de la bassa interior i de les parets i enrajolat del terra.\nAmb aquesta actuació recuperarem un espai emblemàtic del poble al que li podrem donar la funcionalitat que s’estimi més adient.\nPublicat per La Torre de Fontaubella a les 10:38 Etiquetes: equipaments, obres, projectes 2010, rentadors\nProjectes 2010 - CARRERS\nEn el programa d’obres per l’any 2010, dins de la línea del PUOSC i del PAM, és previst efectuar la renovació de serveis bàsics i nova pavimentació del carrer Països Catalans. Com en les altres actuacions fetes últimament, aquesta obra contempla la renovació total dels serveis d’aigua, clavegueram i enllumenat públic, el soterrament de la línea de baixa tensió, de l’antena de TV i la instal·lació del gas que permetrà connectar i donar aquest servei també al camí de l’Argentera que ja te la instal·lació feta però no està connectada a la xarxa general.\nPublicat per La Torre de Fontaubella a les 10:29 Etiquetes: carrers, obres, projectes 2010\nProjectes per al 2010\nUn any ple de nous projectes:\n1. Carrers, millores al carrer Països Catalans\n2. Arranjament dels rentadors\n3. Recuperació de la Canal\n4. Megafonia, millor audició dels pregons\n5. Nova depuradora\n6. Camins, reconeixement de la Torre com a municipi de muntanya\nPublicat per La Torre de Fontaubella a les 23:07 Etiquetes: obres, projectes 2010\nCoordenades de La Torre\nN 41°7'39''- E 0°51'58''\nUsuaris ara connectats\nLa Torre a la xarxa\nWeb de la Torre\nGrup Flickr, puja-hi les fotografies de la Torre\nLa Torre a la Viquipèdia. L'enciclopèdia lliure\nUneix-te al grup Facebook\na Canal (1) activitats (11) aigua (1) Area lleure (1) artesans (2) Blog (1) Bolets (1) Camí de La Mola (2) Camins (2) Canal del Mig (3) carrers (1) comerç (1) depuradora (1) ecologia (1) equipaments (4) Esports (4) Esports d'aventura (3) Exposició (4) festes (6) Fira (1) jazz (1) Medi ambient (2) millores (2) música (2) Nadal (2) Natura (3) obres (3) parc eòlic (1) pregons (1) projectes 2010 (6) rentadors (1) reportatge (2) revetlles (1) Sant Joan (1) Serra de Llaberia (1) TDT (2) TV (3) Volta ciclista (1)\nEstadístiques del blog (Accés reservat a l'administrador del blog)\nSi tens algun suggeriment sobre el blog de la Torre o saps com es podria millorar, pots fer arribar el teu missatge a tfontaubella@gmail.com


Abboraheman, el testimoni d’un dels menors abandonats en comissaries\nAbboraheman, el testimoni d’un dels menors abandonats a les comissaries dels Mossos\nDe Kenitra a Barcelona, passant la frontera sota un camió, i ara deixat de la mà de Déu pel Govern de la Generalitat i maldormint a terra d’una sala d’espera d’unes dependències policials sense dutxa ni menjar\nper Guillem RS dimecres, 26 de setembre 2018 - 07:00h | Actualitzat a 26/09/2018 17:46h\nL'Abboraheman, d'esquena, a la sala d'espera de la comissaria de Ciutat Vella. | Cedida\nD'esquena, amb samarreta negra i pantalons grisos, l'Abboraheman. Té 17 anys. Fa cinc mesos que va marxar de casa seva, a Kenitra, al Marroc. Avui està a més de 1.300 quilòmetres de casa seva, està a la comissaria dels Mossos de Ciutat Vella, a Barcelona. Hi porta cinc dies i cinc nits. Esgarrapant macarrons d'una safata que fa tres dies que està oberta, entrepans -dos trossos de pa amb un tall d'embotit— i sense haver-se pogut dutxar-se en dues setmanes. És un dels menors estrangers no acompanyats (MENA) que han arribat a Barcelona. Un dels 2.000 que els darrers mesos han arribat a Catalunya. Per la Direcció General d'Atenció a la Infància i l'Adolescència (DGAIA) un menor més dels que no tenen lloc per ubicar.Un MENA més, en el seu argot.\nEll, com els altres quinze menors que esperen a trobar un centre d'acollida, va entrar a la comissaria i va quedar apuntat en una llista. Entre els que esperen, un noi de 13 anys acompanyat de dos germans seus. L'Abboraheman i els altres menors passen els dies asseguts en una sala d'espera de la comissaria. És un espai públic, obert als ciutadans, molts, en aquesta complicada comissaria de Barcelona. Els turistes que entren a posar una denúncia els miren de lluny, no entenen que fa aquella canalla estirats per terra.\nS'ajeuen a terra, miren el mòbil o juguen amb una baralla de cartes. «Mengem, dormim, seiem aquí, mengem i tornem a dormir», explica a CatalunyaDiari l'Abboraheman amb un castellà complicat d'entendre. És l'únic que sap dir alguna cosa en castellà. Li serveix per parlar amb nosaltres i per fer de traductor als seus companys —no els coneixia de res, han anat fent amistat els últims dies— quan s'han de dirigir als agents que els vigilen. «Mossos bons, menjar dolent», explica. Poden entrar i sortir de la comissaria, però passen les hores asseguts esperant que els vinguin a buscar per anar al centre d'acollida, el seu objectiu. No volen ser fora si arriba l'hora de pujar a la furgoneta per anar cap al centre anhelat.\nA 1.300 quilòmetres de casa, abandonat en una comissaria de policia\nDes de Kenitra va poder arribar a Melilla i va poder entrar a Espanya amagat sota un camió. Des de Màlaga, amb quatre estalvis que va poder fer al Marroc, va pagar-se un bitllet d'autocar fins a Barcelona i després va poder arribar a França, però ha tornat a Catalunya. «La policia del Marroc és dolenta, la policia francesa és dolenta, la policia de Màlaga és dolenta, aquí, són bons», insisteix l'Abboraheman quan explica el seu periple dels darrers cinc mesos entre el seu poble —Kenitra, 150.000 habitants—, Màlaga, el sud de França i Barcelona.\nL'Abboraheman ens fa de traductor. Tot i que en un primer moment no tenen massa ganes de parlar, a poc a poc es van animant. Alguns amb mitja paraula en castellà ens diuen que fa molts dies que són en aquesta sala d'espera. Alguns altres ens ensenyen la brutícia que tenen sobre el cos de passar dies sense poder-se dutxar. Tots estan abatuts, la cara de cansament es fa notar. Els més petits estan asseguts sense dir res: el noi de 13 anys aixeca la mà quan el traductor pregunta qui són germans entre ells. A poc a poc, tenen més ganes d'explicar coses.\nL'Abboraheman no té prou paraules en el seu lèxic espanyol per explicar-nos tot el que els seus nous amics volen dir. Alguns saben dir alguna paraula en francès, però molt poc. I amb el GoogleMaps d'un mòbil tots ensenyen de quina ciutat del Marroc venen: de Kenitra, de Rabat, Fes... tots del Nord del Marroc. El seu objectiu, quedar-se a l'Estat espanyol i en concret a Barcelona. «Els centres d'aquí, molt bé. Volem viure aquí i treballar aquí, al Marroc no hi ha feina ni diners. La nostra família confia amb nosaltres», explica l'Abboraheman. «Podem fer qualsevol cosa; a l'obra, volem treballar», insisteix. Els altres menors assenteixen amb el cap en una petita rotllana que s'ha generat a la sala d'espera de la comissaria de Ciutat Vella.\nEls Mossos fan recompte dels menors que tenen a la comissaria\n«Centre, centre» criden quan un agent dels Mossos d'Esquadra amb una llista amb els seus noms entra a la sala d'espera. L'agent s'excusa. «Encara no hi ha lloc, aviat n'hi haurà» els hi mig promet, sense saber, però, quan els podran traslladar. La llista està actualitzada amb els dos menors que han arribat aquesta tarda a la comissaria. Van repetint «centre, centre», sabent, però, que la nit d'aquest dimarts la tornaran a passar maldormint en un matalàs de color blau —el que donen els Mossos a les persones que passen la nit a les garjoles, de quatre dits— en aquesta sala d'espera que ara és, de moment, casa seva. Els agents aprofiten que hi són tots per fer recompte, per saber si tots els menors estrangers que han arribat hi són.\nEl traductor ajuda als Mossos a passar llista. I també tradueix l'ordre dels Mossos. Cal netejar la zona. Hi ha menjar en plats de plàstic: «tot guardat o a les escombraries». Fan cas. La safata de macarrons fa tres dies que està oberta, però encara queden quatre macarrons. Abans que un dels nens la llenci a la brossa, l'Abboraheman abandona la conversa, corre i esgarrapa els últims amb les mans.\nUna quinzena de menors tornaran a passar la nit a la comissaria: no és la primera i tot fa pensar que la conselleria d'Afers Socials encara no posarà fi a aquesta crisi i per tant no serà l'última. L'Abboraheman tornarà a estirar-se al matalàs, tornarà a dormir i demà tornarà a ser un altre dia. Per ell, pels quinze de Ciutat Vella i pels altres menors abandonats pel Govern de la Generalitat a les comissaries dels Mossos.\nURGENT: Accident amb 2 ferits a la Catalunya Central\nCOMPARTIU: Busquen un home desaparegut a Barcelona\nBarcelona Mossos d'Esquadra Govern Català


com fer bàlsam de llavis: una recepta natural de bàlsam tenyit natural - Bellesa | Abril 2021\nAquesta balsa natural de llavis tenyits de bricolatge aporta una gran humitat i color als teus llavis. Vaig aprendre a fer bàlsam labial per poder controlar millor el color i la textura.\nPer ser sincer, vaig començar aquest bricolatge amb la intenció de fer un pintallavis mat per a la tardor. Com podeu imaginar, això no va passar.\nTot i això, aquest bàlsam de teixit tenyit amb bricolatge va ser un fracàs molt feliç per a mi. És el bàlsam dels llavis més suau i sedós que aporta una brillantor al meu aspecte de maquillatge natural. També afegeix molta humitat, cosa que necessito dirigir a l'hivern.\nCom fer bàlsam labial vegan\nAquest bàlsam labial obté la seva relliscada de la cera de la candelilla, una cera vegetal natural. La cera de canel·la és un substitut vegan per a la cera d'abella, ja que és totalment vegetal. Té un punt de fusió més elevat i és lleugerament més dur que la cera d'abella, però sí que s'enfonsa a la pell molt millor que la cera d'abella.\nTrobo que aquesta balsa de llavis tenyida es hidrata millor perquè s’absorbeixen fàcilment els ingredients. Les meves balmes de cera d'abella protegeixen molt millor els meus llavis.\nMentre que la cera de candelilla aporta brillantor, la humitat d’aquest bàlsam labial prové d’una barreja d’oli de jojoba i mantega de karité. La mantega de karité ajuda a que aquest bàlsam de llavis es mantingui una mica millor. Li proporciona una consistència més gruixuda i molt poder nutritiu.\nL’oli de jojoba (que en realitat és una cera), proporciona més brillantor i humitat que s’enfonsa a la pell. És un oli lleuger excel·lent per a cremes de bàlsam i llavis. M’agrada utilitzar-ho en els mesos més freds quan sé que la meva pell necessita una humitat greu.\nCom tenyir amb ingredients naturals\nL’argila brasilera i la mica vermella donen a aquest bàlsam tenyit DIY el seu bell color vermell marró. Podeu reconèixer aquests ingredients a la meva publicació sobre Com fer una paleta d'ombres d'argila brasilera. Tant l’argila com la mica aporten un color natural als cosmètics (i sabó) molt bé. Si voleu elaborar cosmètics de bricolatge amb ells, assegureu-vos que els ingredients que seleccioneu siguin específicament segurs per a ulls i llavis. No es pot utilitzar diversos colors de mica al voltant dels llavis / ulls.\nCom he comentat abans, estava intentant realment aconseguir una textura mate. Evidentment, això no va passar. En canvi, l’argila i la mica van treballar junts per donar a aquest bàlsam llavi un matís molt subtil. La mica vermella que he utilitzat té una mica d’espurna que afegeix una perfecta quantitat de profunditat a aquesta brillantor.\nSi no teniu aquests ingredients de colors exactes, no us en preocupeu! Podeu experimentar amb colors o deixar-los fora per a una clara balsa. L’elecció és vostra.\nLa meva part preferida d’aquest bricolatge és que va fer deu tubs de brillantor de llavis! Una manera molt fàcil i assequible d’aprendre a fer bàlsam labial! I podeu fer servir tot l'hivern o fer com a regals.\nSaps fer bàlsam labial? En cas afirmatiu, quins són els vostres ingredients preferits?\ncom guardar les verdures