Observem la tardor!\nLes nenes i nens d'Educació Infantil hem sortit pel poble a observar la tardor! I els de P-5 han aprofitat també per veure d'aprop l'olivera!!\nEls nens i nenes de la classe de l'Elmer hem creat la nostra tardor particular! De les fulles seques que vam agafar pel poble n'hem fet una pluja!\nEns han caigut al cap i després les hem trepitjat i trencat!\nLa Castanyera ens visita a l'escola\nLes nenes i nens de l'Escola Rocabruna hem tingut molta sort! La Senyora Castanyer, tot i ser molt velleta ens ha visitat a l'escola!\nEns ha explicat com havien arribat tantes castanyes al seu cistell, ens n'ha regalat una a cadascú/na i hem cantat i ballat cançons.\nMOLTES GRÀCIES CASTANYERA!\nFEM, FEM, FEM, FEM ELS PANELLETS...\nPINYONS I OUS...\nmmmmm.... les nenes i nens d'Educació Infantil hem fet de cuiners i cuineres!!!\nLes nenes i nens de p-3 i p-4 experimentem!!\nQuè podem fer amb els fruits i fruites de la tardor a part de tastar-los? Experimentar amb ells!!\nMireu si ens ho hem passat bé!\nExperimentem amb fruits de la tardor!\nTastet de la tardor a p-5\nLes nenes i nens de la classe del Rock i de la classe dels dinosaures hem fet un tastet amb fruits i fruites típics de la tardor!\nTastet Tardor P-5\nPintem i pintem!!!\nQuantes maneres de fer pinturaaaaa! Ens ho passem d'allò més bé!!!\nTraç vertical a la classe de l'Elmer\nEns iniciem al traç vertical amb rodets i pintura!!!!\nCom ja sabem el nom de la nostra classe hem decidit decorar la porta!!\nBENVINGUTS I BENVINGUDES A LA CLASSE DE L'ELMER I DELS GEGANTS!\nLes nenes i nens de la classe de l'Elmer hem experimentat amb pintura. Aprofitant la tardor hem fet servir els quatre colors més representatius i hem fet una composició lliure! Mireu si ens ho hem passat bé!!!!\nHem tingut la visita d'un cargol a la classe! L'hem observat, l'hem tocat, l'hem dibuixat (amb banyes i tot) i l'hem intentat fer amb plastilina!!!\nLa classe dels gegants coneixem als gegants del poble!\nLes nenes i nens de la classe dels gegants (de p-4) amb els companys i companyes de primer hem anat a veure els gegants i els capgrossos de les Borges del Camp. Hem observat tots els detalls i així ens ajudarà a saber més coses dels gegants! Quina sort!\nAmb moltes ganes i il·lusió comencem el nou curs! I mireu què bé ens ho hem passat els primers dies!\nHem fet diferents activitats ben refrescants per donar la benvinguda a l'estació de l'any més calorosa!\nRecull de psicomotricitat\nDesprés de tot el curs passant-ho d'allò més bé a les sessions de psicomotricitat us adjuntem un resum en imatges:\nPsicomotricitat P-3 (Papallones)\nPsicomotricitat P4A (Guepards)\nPsicomotricitat P4B (Cavalls)\nPsicomotricitat P5 (Robots)\nartèries i venes\nPer conèixer i entendre millor el funcionament del sistema circulatori del nostre cos i del cor hem estat practicant amb fil i agulla!\nPer fer-nos una idea de com són de llargs els intestins... sortim al pati amb uns metres i unes cordes!\nòrgans a p-5\nPer veure com són els òrgans per dins... no hi ha millor manera que observar-los en directe! La Isabel ens ha aconseguit alguns i hem vist com són i per a què serveixen. Gràcies ISABEL! També hem col·locat els òrgans al nostre amic el Sacarino!\nHem treballat els pulmons i ho hem representat amb l'ajuda d'una ampolla, una canyeta i un globus! A veure qui recorda què simula l'ampolla!!!!\nTreballem el cos a P5\nLa classe dels robots estem començant a treballar el cos per dins! Hem treballat primer els ossos i articulacions...\nArriba la primavera a p-4!\nLes nenes i nens de les classes de P-4 hem donat la benvinguda a la primavera fent una obra d'art amb les nostres mans i dits! Mireu! Hem creat una torreta amb flors! Ha quedat bonic oi?\nAquesta setmana la Carla ha estat la protagonista de la setmana a la classe de les papallones! Moltes gràcies per explicar-nos tantes coses Carla i família!\nMaleta dels aliments: la maduixa\nL'Aya ens ha presentat la maduixa! I totes i tots hem coincidit en que ens agrada moltíssim!! I sobretot... amb sucre!\nP4 EL CASTELL\nPAULA I LA SEVA FAMILIA HAN FET AQUEST CASTELL PER TREBALLAR A LA CLASSE!!!! GRÀCIES\nP4 DECIDIM ENTRE TOTS!!!\nLES CLASSES DE P4 CAVALLS I GUEPARDS HEM FET UNA VOTACIÓ TOTS JUNTS!!!!! DOS PROJECTES HAVIEN ACONSEGUITS EL MATEIX NONBRE DE VOTS FINALMENT HEM TRIAT A SORTS. TREBALLAREM ELS CASTELLS\nAquesta setmana l'Amira ha estat la protagonista de la setmana a la classe de les papallones! Moltes gràcies per explicar-nos tantes coses Amira i família!\nAquesta setmana l'Hugo ha estat el protagonista de la setmana a la classe de les papallones! Moltes gràcies per explicar-nos tantes coses Hugo i família!\nPlantem un cirerer!\nEls nens i nenes d'educació infantil som padrins d'un arbre de l'escola: UN CIRERER!\nAvui l'hem plantat a l'hort: hem fet un forat, hem posat l'arbre, l'hem tapat amb terra i l'hem regat!\nEsperem recollir aviat els fruits!! Però abans... l'haurem d'anar visitant i cuidant!\nPlantem el cirerer\nMaleta dels aliments: la llimona\nEL Biel ha triat la llimona per explicar-la als companyes! Ens ha explicat moltes coses del llimoner i la llimona i ha portat llimones per tastar-les però... no tothom s'hi ha vist en cor!! Mireu quines cares feiem...\nSortida a veure els ametllers\nDes de la classe dels robots veiem un ametller per la finestra. El dia que va nevar vam començar a veure que li sortien algunes flors, però no ens hi podem apropar gaire...aixi que avui hem sortit a observar de ben a prop els ametllers... hem aprofitat per veure tot el voltant de l'escola, quina sort tenim de gaudir de la natura de tant a prop!!\nMaleta dels aliments: la poma\nLa Marta ha triat la poma, la seva fruita preferida! L'hem pogut tastar, mirar com és per dins i hem pogut veure com són les llavors, ah! i sabeu què??? Hem anat a l'hort a plantar les llavors que hem trobat a veure si ens surt un pomet ben bonic!\nMaleta dels aliments: truita de patata\nLa Salma ha barrejat dos ingredients de la maleta a veure què passava.... La patata i l'ou i li ha sortit una truita de patata ben bona!\nCentre d'interès dels oficis\nCom que a la festa del Carnaval cada curs de l'escola es va disfressar de diferents oficis, hem anat a fer recerca d'informació per totes les classes. Ens hem dividit en dos grups, i amb un llapis i paper hem anat a preguntar per després explicar-ho als companys i companyes!\nA més a més, el Sebastià ens ha fet una exposició de clicks amb moltíssims oficis, hem fet una llista i hi hem jugat una estona amb molt de compte de no perdre cap peça.\nI la Clàudia ens ha fer una exposició de les característiques d'alguns oficis, amb uns dibuixos xulíssims i amb explicacions ben detallades!\nLes nenes i nens de la classe dels robots fem molt bon equip!!!! Mireu!!!\nInici centre d'interès oficis\nAquesta setmana el Jofre ha estat el protagonista de la setmana a la classe de les papallones! Moltes gràcies per explicar-nos tantes coses Jofre i família!\nA la classe dels Robots hem començat a treballar el centre d'interès dels oficis i alguns pares, mares i padrins s'han animat a explicar-nos en que consisteix la seva feina, hem descobert oficis que no coneixiem i ens ho hem passat molt bé!\nEls oficis dels familiars voluntaris\nEls alumnes de P4 estem estudiant la roba en anglès i ens hem vestit amb roba molt i molt gran!\nEls nens i nenes de P5 hem estudiat el cicle vital de les papallones mitjançant dos contes: The very hungry caterpillar i Is it a butterfly?\nP4 pupils are studying clothing in English and we have worn enormous clothes!\nP5 boys and girls have studied the life cycle of butterflies through two different tales: The very hungry caterpillar and Is it a butterfly?\nMaleta dels aliments: La mandarina\nLa Lucia ens ha explicat moltes coses de la mandarina, i l'hem tastat, tocat, xafat, olorat... i ens ha agradat a tots i totes! Mireu!\nP4 ENS MIREM AL MIRALL\nHEM ACABAT EL CENTRE D'INTERÉS EL COS AMB UN GRAN DIBUIX DE LES NOSTRES CARES SOM UNS ARTISTES!!!!!!!!\nAquesta setmana l'Arlette ha estat la protagonista de la setmana a la classe de les papallones! Moltes gràcies per explicar-nos tantes coses Arlette i família!\nMaleta dels aliments: el iogurt\nAvui el Zhuohang ens ha presentat un dels seus aliments preferits: el iogurt. Ens ha explicat d'on prové, com es fa, com es menja i de quina manera el podem conservar!\nLa classe dels gegants coneixem als gegants del po...\nJoc simbòlic P4B Ens divertim juguem cantem i ba...\nP4 Anem a la biblioteca i.... Teniem una sorpresa...\nP4 GUEPARDS Gràcies per la participació de totes ...\nP4 els cavalls L'Eloi ens ha portat cucs de seda\nP4 ELS CASTELLS GRÀCIES A TOTES LES FAMÍLIES!!! ...\nEL NOSTRE CASTELL P4 P4 hem decorat l'entrada de...\nP4 EL CASTELL PAULA I LA SEVA FAMILIA HAN FET AQU...\nP4 DECIDIM ENTRE TOTS!!! LES CLASSES DE P4 CAVALL...


c. 786 (Gregorià) (75/76 anys)\nErmenulph (?) (en)\n757 – 774\n← Ratquis de Friül\nNascut a Brescia va ser nomenat duc d'Ístria i de Túscia o Toscana pel rei Aistulf. A la mort de Aistulf aspirava al tron llombard en contra del seu germà i predecessor, Ratquis de Friül, qui va deixar l'Abadia de Montecassino on s'havia retirat i va tornar a Pavia, ocupant el palau reial. L'aclamació generalitzada a Ratquis inicialment fou recollida al nord d'Itàlia, mentre que tots els opositors de Ratquis i de la casa de Friül van donar suport a Desideri, que també va obtenir el suport del papa Esteve II i del rei dels francs, Pipí I el Breu, amb la promesa de complir les condicions de pau acceptades per Aistulf, després de la seva derrota i retirar-se dels territoris ocupats per Liutprand als romans d'Orient consistents en algunes ciutats de l'Exarcat de Ravenna i del Ducat de la Pentàpolis. El Papa va exercir una pressió directa sobre el "rei monjo" que es mostra vacil·lant i encara més debilitat per la deserció d'aquells d'entre els seus partidaris, que tenien por a una nova intervenció francesa. El març del 757 Ratquis va tornar al monestir, aplanant el camí per a la coronació de Desideri.\nA la mort del papa Esteve II (abril del 757) Desideri no va complir les promeses fetes, amb un moment turbulent en la vida de l'Església (la successió al tron del germà d'Esteve, el Papa Pau I va trobar forta oposició), No només no va lliurar a Roma els territoris conquerits a Liutprando, sinó que el 758 es va assegurar el suport diplomàtic de l'Imperi Romà d'Orient per estendre el seu domini.\nA través del Ducat de la Pentàpolis va entrar al ducat de Spoleto i va empresonar al duc Alboí; després va passar a Benevent on va expulsar a Liutprand i al regent Joan, instal·lant com a duc al seu propi fill Arequis II de Benevent. El 759 va nomenar un nou duc de Spoleto, que fins a aquest any s'havia administrat de manera independent (com sota Aistulf de Friül): Gisulf de Spoleto. D'aquesta manera, va restaurar el control real tota la Itàlia llombarda, greument deteriorat en els últims anys del regnat de Aistulf. La tasca d'enfortiment del poder reial de Desideri va culminar l'any 759 amb l'associació del seu fill Adelquis al tron.\nLes friccions amb l'Església van ser suavitzades només el 763 gràcies a acords especials. Tenint en compte fets anteriors en temps d'Aistulf de Friül, va pensar que podria evitar una major intervenció dels francs en suport del papat amb una política de petites concessions al Papa. El 757 va donar al Papa Ferrara, Faenza, i algunes possessions al Ducat de la Pentàpolis, però va conservar la major part dels territoris que havia promès al papa Esteve II. En aquest moment, però, Pipí I el Breu es va veure obligat pels problemes interns del seu regne a no intervenir de nou a Itàlia; el papa Pau I va signar un acord acceptant la situació que havia sorgit. A petició del papa Desideri va anar a Roma, va resar davant la tomba de sant Pere i va garantir dels drets del Papat; Pau I va comunicar a Pipí que Desideri seria el seu defensor contra les intrigues dels romans d'Orient.\nEl papa no va voler coronar a Pipí i el desembre del 772 Desideri van atacar els territoris de l'Església i va envair el Ducat de la Pentàpolis. Acampat prop de la Basílica de Sant Pere del Vaticà va donar suport al partit longobard romà encapçalat per Pau Afiarta, i va condemnar a mort al líder del partit d'oposició, l'arxiprest Cristòfol, pel que sembla amb l'aprovació tàcita d'Esteve III que s'havia vist abandonat pel seu protector original. Gràcies també a les divisions internes del regne dels francs, Desideri fou capaç llavors d'assolir un paper de lideratge en la política europea de l'època. No fou en resposta a la seva política agressiva que Carlemany, rei dels francs va repudiar a Desiderata, ja que aquest fet havia hagut de tenir lloc durant el 771 a començaments o com a molt a mitjan any, i les raons de la repudiació encara no estan clares però és molt probable que la tensió entre les corts de Desideri i de Carlemany s'hagués iniciat ja el 770.\nEl gener de 772 va morir el Papa Esteve III, a qui va succeir Adrià I que es va desfer del cap del partit pro-longobard Pau Afiarta, i va posar a Cristòfol, a qui devia la seva elecció. Desideri va copsar el risc d'una nova aliança entre el Papa i els francs, i va tractar d'impedir-la, a través de canals diplomàtics. Adrià, però, es va mantenir ferm en la seva exigència de la plena aplicació dels acords anteriors, la cessió al papat de tots els territoris reclamats; Desideri passà a l'ofensiva, va a envair l'Exarcat i va recuperar Faenza, Ferrara i Comacchio, amenaçant Ravenna. La pressió militar destinada a persuadir el Papa per conferir la unció real de Pipí, fill de Carloman I, que podia trencar el vincle entre Adrià i Carlemany i crear desordres al regne dels francs, fou en debades. Adrià no només no es va inclinar, sinó que va procedir a l'eliminació dels líders del partit longobard a Roma.\nISNI: 0000 0000 7820 037X\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Desideri_d%27Ístria&oldid=27381583»\nMorts a Lieja\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 juny 2021 a les 18:28.


La branca nord-africana d'Al-Qaeda s'atribueix l'atemptat suïcida que ha deixat vuit morts a la Cabília algeriana\nL'atemptat que hi ha hagut aquest matí a la regió de la Cabília, a Algèria, ha provocat la mort de vuit soldats de l'exèrcit, segons ha informat aquesta tarda l'agència de notícies oficial del país. En l'acció també han quedat ferides un total de 23 persones. L'atemptat l'ha provocat l'explosió d'un camió bomba, just davant d'uns barracons militars, al sud-est d'Algèria. La branca nord-africana de l'organització Al-Qaeda ha reivindicat l'autoria de l'acció. Aquest mateix escamot es va atribuir un altre atemptat ara fa tres mesos en què van morir 30 persones i 200 més van quedar ferides.\n11/07/2007 - 18.19 Actualitzat 11/07/2007 - 18.35\nUn atemptat amb cotxe bomba a Algèria contra un quarter militar ha deixat vuit morts i una quinzena de ferits a la ciutat de Lkhadaria, a la Cabília algeriana. Un xofer kamikaze ha encastat el seu vehicle contra l'entrada del quarter i ha provocat una forta explosió. El xofer ha mort a l'acte.\nEls fets recorden per la seva similitud als tres que es van produir l'11 d'abril passat a Alger contra la seu del govern i dues dependències policials, que van causar 32 morts i més de 200 ferits.\nIgual que ara, en aquella ocasió, els tres atemptats a Alger van ser reivindicats per l'organització terrorista Al-Qaeda al Magreb Islàmic (AQMI), que a través d'internet va difondre les imatges de la preparació dels atacs, així com els testimonis dels suïcides.\nDes que el Grup Salafista algerià dirigit per Abdelmalek Drukdel va passar a posar-se a les ordres d'Al-Qaeda ja s'han rebut diversos comunicats en els quals el grup afirma que continuaran la jihad o guerra santa i atacaran els interessos dels països occidentals "a la terra sagrada dels musulmans".


Saber més respecte al cognom Abbakar és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Abbakar sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Abbakar.\nEl cognom Abbakar en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Abbakar, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Abbakar és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Abbakar\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Abbakar en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Abbakar, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Abbakar que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Abbakar, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Abbakar. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Abbakar és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Abbakar del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Abbakar en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Abbakar poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Abbakar és un cognom més freqüent, i en quins països Abbakar és un cognom insòlit o inexistent.\nNom de Famille Abbakar


S'inaugura a la Capella de Sant Joan l'exposició "El món des d'una rajola"\nAra fem:És notíciaI després, a les 01:45 h.En boca de mestres\tAra fem:L'estimada immortalI després, a les 00:00 h.Musical\tNotíciesRTV VilafrancaPublicitatProgramesProgramacióA la cartaRàdio en directePTV en directe\nInici Notícies Cultura S'inaugura a la Capella de Sant Joan l'exposició "El món des d'una rajola"\nEscrit per Goretti Martínez\tdimecres, 7 d'octubre de 2009 13:39\tL'exposició obria portes divendres al vespre. Està coorganitzada pel Servei de Cultura de l'Ajuntament de Vilafranca i l'Àrea de Cultura de la Diputació de Barcelona que n'ha fet, a més, la producció.\nVa dirigida a tots els públics i mostra de manera didàctica i entenedora com les rajoles catalanes d'arts i oficis constitueixen un important testimoni de la nostra història i la vida popular des de mitjans del segle XVII i fins al segle XIX. També es pot veure com aquests elements s'han convertit en una manifestació artística de transmissió de la informació social.\nA la Capella de Sant Joan s'hi exposa també una part important de la col·lecció de rajoles del Vinseum. De fet, està constituïda per diverses col·leccions de museus vinculats a la Xarxa de museus de la Diputació de Barcelona.\nD'altra banda, també es pot veure una petita pel·lícula que documenta la mostra.\nL'exposició és podrà visitar fins el dia 22 de novembre en el seu horari habitual. Però el Servei de Cultura de l'Ajuntament ofereix visites comentades a l'exposició els diumenges 18 i 25 d'octubre i 8 i 15 de novembre a les 12 del migdia. A més, després de la darrera visita comentada, el diumenge 15 de novembre s'oferirà la realització d'un taller de pintura de rajoles. Tags rajola - diputació de Barcelona - Carme Rius\nS'inaugura a la Capella de Sant Joan l'exposició El món des d'una rajola\tEt pot interessar


Justificació de sobreseïments a través de SIGA – ICAIB\nJustificació de sobreseïments a través de SIGA\nJustificació de sobreseïments a través de SIGA [04-12-2017]\nDes del dia 1 de febrer de 2018, el programa SIGA incorpa una nova casulla a fi que els col·legiats puguin justificat els sobreseïments per Internet.\nAls efectes de facilitar la justificació dels assumptes assignats pel torn d’ofici en el cas de finalització d’aquest amb sobreseïment, es recorda que:\n1.- SP lliure: 100%\n2.- SP Provisional: 70%, sempre que es justifiqui actuació del lletrat, posteriorment a la guàrdia.\nEl 70% del barem en les Diligències prèvies tindrà lloc amb l’escrit de defensa o l’actuació del Lletrat posterior a la guàrdia i amb l’Acte de sobreseïment, amb aplicació dels següents criteris:\nA.- ACTUACIÓ POSTERIOR A LA GUÀRDIA:\n1.- No es considera actuació posterior a la guàrdia l’escrit de personació.\n2.- Tampoc té la consideració d’actuació posterior a la guàrdia el dia següent de la guàrdia (si ha quedat pendent una declaració).\nB.- DOCUMENTACIÓ PER JUSTIFICAR SOBRESEÏMENTS\n1.- Escrit segellat sol·licitant el sobreseïment i anterior a la data de l’Acte de sobreseïment. Aquest escrit ha d’estar suficientment motivat.\n– No s’abonarà el sobreseïment sol·licitat pel lletrat quan el justiciable hagi renunciat prèviament o quan l’actuació del lletrat derivi de la defensa jurídica del perjudicat i sense que el lletrat hagi intervingut en una altra actuació.\n– En els DUD en què la sol·licitud del sobreseïment es formuli en la compareixença, serà suficient l’acta de la compareixença.\n– Quant a la motivació en els escrits es requereix un mínim de fonamentació fàctica i jurídica.


"Sonau, musichs, sonau...!" Balls i festa a la Catalunya del Barroc — Verkami\nMúsica / Dansa, Història\nProjecte aconseguit el 04 Desembre 2018 🎉\nDescàrrega del disc virtualment\nCD/DVD en físic\nPack CD/DVD amb presentació/mostra\n+ 2 entrades a la presentació/mostra (dia a determinar)\n+ article d'en Carles Mas sobre les danses del disc editat en format físic\nPack CD/DVD amb taller de dansa\n+ taller de balls que apareixen al disc per a una persona (dia a determinar)\nEn queden 41 (de 50)\nPack CD/DVD d'edició col·leccionista amb làmines artesanals\n+ edició limitada i numerada de col·leccionsita de làmines amb la tècnica d'impressió artesanal de l'època. A càrrec del taller A contra fibra\nPack CD/DVD + presentació/exhibició + taller de dansa\n+ 3 entrades per la presentació/exhibició (dia a determinar)\n+ 3 entrades per la presentació/mostra (dia a determinar)\nNOU OBJECTIU: 3500€\nEstem molt contents d’haver assolit el nostre primer objectiu i de la bona rebuda que ha rebut el projecte: moltes gràcies a tots!\nÉs per això que ens hem plantejat un segon objectiu: arribar als 3500€!\nAssolint-lo, podrem editar el CD/DVD en format digipack de tapa dura i amb la totalitat de pàgines del llibret explicatiu a color. A més, de cara a les presentacions en format espectacle podrem ampliar vestuari, amb dissenys fruït de l'estudi històric de Francesc Riart.\nEn continueu fent difusió? Ens hi ajudeu?\nA les portes de celebrar 10 anys, XURIACH, com a companyia professional de música i dansa antiga i tradicional, volem fer un recull d’allò que hem estat investigant i reconstruint al llarg d’aquests anys sobre la música, els balls i les festes a la Catalunya del segle XVII i principis del XVIII.\nAixí doncs, us presentem un CD/DVD, mostra de fer xarxa amb músics de primera línia, que ens han ajudat a tirar endavant aquest projecte i dotar-lo d’una qualitat excepcional.\nEntrem ja a l’etapa final i decisiva del projecte i ho volem fer possible d’una manera participativa; acompanyats per tota la gent que ens ha envoltat durant tot aquest temps. I quina millor manera que fer-ho a través d’un verkami? Ens ajudareu a fer-ho possible?\nDe quin tipus de repertori parlem?\nLa dansa que es ballava a la Catalunya del segle XVII tenia encara molts elements post-renaixentistes. La dansa d’escola ibèrica és la gran desconeguda del repertori català i fins i tot hispànic. Però no es pot imaginar un carnaval, ni cap festa principal d’aquell temps, sense un grup de vent (els ministrils) tocant per ballar unes follies, o unes espanyoletes, o unes gaites; una processó de Corpus sense el ball de la pitota, o els matutxins, o els balls de l’àliga, que a Barcelona són interpretats pel grup de música de corda de la Ciutat; una taverna sense unes corrandes compostes al moment, o uns canaris ballats a sobre d’una taula o d’una tarima improvisada per poder amplificar els cops de peu o zapateado amb l’harmonia d’un grup de guitarres.\nPer això, proposem un CD/DVD on es podrà trobar, per primera vegada, la reconstrucció de diferents danses -fonamentada en l’estudi aprofundit i compromès sobre la dansa que es ballava a Catalunya durant els segles XVII i XVIII- que ens aporta unes noves claus de lectura i d'interpretació del patrimoni coreogràfic i festiu català, més enllà de simplificacions folklòriques.\nAquí podeu trobar el teaser que vam presentar el febrer com avançament del disc amb una selecció de les 15 pistes que finalment s'hi inclouran:\nAixí doncs dins d’aquest CD/DVD podreu trobar:\nUn producte audiovisual inèdit sobre la música de ball i dansa barroca, de la qual beu la nostra cultura d’arrel.\nUna àmplia varietat tímbrica en el cas de l'àudio CD, tot reproduint les diverses formacions instrumentals de l’època: ministrers (instruments de vent), música de corda de la Ciutat de Barcelona, conjunt de guitarres, guitarra solista amb castanyoles, conjunt de cambra italianitzant, etc.\nA través de les imatges en vídeo del DVD, oferim l’energia, l'espontaneïtat i la frescor del moviment, desmentint alguns tòpics que ens permetran tenir una visió més completa i atractiva d’aquest període.\nUn transport cap a èpoques passades a través d’un fons de paisatges sonors que reflecteix els ambients dels diferents indrets on es ballava, es tocava i es cantava, i on es van gestar, desenvolupar i gaudir aquestes músiques i danses que encara formen part del nostre repertori popular. Podrem apreciar, també, la reproducció fidel del vestuari i dels instruments originals de l’època.\nAlguna perla de la cançó per ser cantada al to d'algun ball a partir de poesies de l'època (Francesc Fontanelles 1622 - 1681) o de la tradició oral amb cantants de primera línia.\nUna guia en l’escolta i la visualització del material i en la comprensió de la seva complexitat, a través d’un llibret explicatiu, per contribuir així a la difusió de la cultura catalana més oblidada.\nLes recompenses que us oferim van des de la descàrrega del CD de manera virtual o el CD/DVD de manera física, passant per l' edició de col·leccionista numerada, fins a invitacions per a la presentació/conferència/mostra que farem al Museu de la Música i un taller sobre les danses del disc. Cerca, doncs, la recompensa que més s’adiu a les teves preferències i, si no la trobes, només cal que ens escriguis i mirarem de fer el possible per adaptar-nos-hi.\nLes vostres aportacions seran necessàries i indispensables per poder finançar la part final del projecte, ja que el cost real és molt elevat i necessitem una última empenta per fer-ho possible.\nLes vostres aportacions serviran per finançar la fabricació i part de la producció del CD/DVD.\nAra ja estem encarant la recta final de la producció i és justament per això que necessitem la vostra ajuda, per poder acabar!\nLa gravació ja està feta i estem enllestint els últims detalls, tant de masterització i producció, com de disseny del llibret i de traducció dels textos al castellà i l’anglès perquè pugui entrar a fàbrica al més aviat possible.\nD’aquesta manera, ja estarà enllestit per a la presentació que farem al Museu de la Música (data encara per determinar). I, a partir d’aquell dia, per aquells qui no hi pugueu ser, començar a fer la distribució.\nTrobareu les últimes novetats a la pàgina web i a les nostres xarxes socials com ara Facebook, Instagram i Twitter.\nBeau projet ! Bravo Ana et toute ton équipe, je t'embrasse bien fort\nMaravilhoso projecto! Felicidades!\nJo ja ho he fet! No t'ho perdis! :-)\nLaura Casals i Carrasco\nL'aportació és conjunta de Laura Casals i Daniel Soria. Felicitats pel projecte!\n#02 / VERKAMI ACABAT AMB ÈXIT!\n17 Desembre 2018 — 1 comentaris\nMoltes gràcies a tots els mecenes que heu fet possible acabar el Verkami i superar tant el primer objectiu com el segon!\nMoltes gràcies per la confiança i esperem que gaudiu dels resultats tant com hem gaudit nosaltres preparant-ho tot.\nPer altra banda, ja us podem anunciar la data de la presentació al Museu de la Música! Els mecenes que heu agafat els packs que inclouen presentació i/o tallers, agafeu agendes perquè la presentació serà el dia 26 de gener del 2019 les 12h al Museu de la Música i el taller també serà el mateix 26 a la tarda a Barcelona (lloc encara per confirmar).\nJa us anirem informant però si aquesta data de presentació i/o de taller no us anés be poseu-vos en contacte amb nosaltres que intentarem trobar una solució.\nPer la resta de recompenses, a partir del dia 26 ja començarem la distribució i enviament dels CD/DVD's i altres. D'aquí uns quants dies rebreu els formularis per a poder omplir amb les vostres dades.\n#01 / Moltes gràcies i nou objectiu: 3500€\n20 Novembre 2018 — 1 comentaris\nAquesta setmana hem assolit el nostre primer objectiu i estem molt contents pel suport que ha tingut el projecte. Quan ens vam planejar la campanya vam decidir no arriscar massa, demanar el suport imprescindible però la vostra il·lusió ens anima anar més lluny. És per això, que amb els 15 dies restants de campanya ens hem proposat arribar a un nou objectiu: 3500€.\nAssolint-lo, podrem editar el CD/DVD en format digipack de tapa dura i amb la totalitat de pàgines del llibret explicatiu a color. A més a més, de cara a les presentacions en format espectacle, podrem ampliar vestuari amb dissenys fruit de l'estudi històric de Francesc Riart.\nNomés ens queda tornar agrair-vos el vostre suport i demanar que en continueu fent difusió... entre tots ho farem possible i podrem arribar més lluny!\nMoltes gràcies a tots els… seguir llegint


L’Ajuntament de València realitza un estudi per a fomentar la participació de la població migrant – RiberaTV\nL’Ajuntament de València realitza un estudi per a fomentar la participació de la població migrant\nL’Ajuntament de València ha realitzat un estudi, a petició del Consell Local d’Immigració, per a conéixer el grau de participació de la població d’origen migrant en les associacions de la ciutat i dissenyar un pla que l’afavorisca.\nL’anàlisi s’ha centrat en els barris de la Creu del Grau i Marxalenes i es traslladarà pròximament al consell sectorial. La regidora de Participació Ciutadana i Acció Veïnal, Elisa Valía, i la regidora de Cooperació al Desenvolupament i Immigració, Maite Ibáñez, han presentat aquest matí el document.\nDurant la roda de premsa, la regidora Maite Ibáñez ha detallat algunes de les conclusions de l’informe. Així, del teixit associatiu local “estan emergint diferents lideratges de persones d’orígens diversos, que estan encapçalant aqueixes associacions”. A més, “la investigació posa en relleu la importància de polítiques públiques per a afavorir l’intercanvi i participació intercultural”.\nEn aqueix sentit, la regidora ha destacat el programa municipal Xarxa Apuja el to contra el racisme per a previndre el racisme i la xenofòbia, que es desenvolupa en 33 centres educatius públics i concertats de la ciutat i en el qual participen cinc entitats d’iniciativa social.\nA partir dels indicadors de l’estudi s’ha elaborat un mapa on s’identifiquen les associacions i serveis públics (sanitat, educació, centres esportius, etc.) de cada barri, que s’actualitzarà periòdicament, amb la intenció que siga “una eina útil per a rastrejar els recursos comunitaris” i “conéixer com evoluciona i es desenvolupa” la partipació.\nL’Ajuntament de València realitza un estudi per a fomentar la participació de la població migrant added by Ribera Televisió on 7 juny, 2021


El capelladí Joan Pinyol explicarà la història del seu avi a l’Espai Memorial Democràtic\nAquest divendres, 28 de maig, a Barcelona\nDimarts, 25 maig 2010. 16:15. Redacció AnoiaDiari.\nEn el marc de les activitats programades al voltant de l’exposició 'Fosses comunes: un passat no oblidat', divendres 28 de maig l’escriptor capelladí participarà en la taula rodona 'Combatent l’oblit: els testimonis prenen la paraula' que moderarà Maria Josep Bono, directora general de Memòria Democràtica i que comptarà també amb la participació de Montserrat Martínez, néta d’una altra víctima de la guerra civil que va poder ser recuperada de la fossa de Gurb i traslladada en el seu moment cap al cementiri de la seva població d’origen gràcies en aplicació de la Llei de Fosses.\nDurant la taula rodona Pinyol explicarà la història del seu avi Joan, mort a Lleida l’any 1939, enterrat en la fossa comuna de la capital del Segrià i traslladat l’any 1965 i sense que la seva família ho sabés, cap al Valle de los Caídos pel Règim de Franco. Així mateix l’escriptor capelladí també donarà compte de l’estat en què es troba la lluita personal –administrativa, política i judicial- que va iniciar l’any 2008 per tal d’exhumar el cos del seu avi del mausoleu franquista i portar-lo a Capellades.\nA banda d’aquesta participació a la taula rodona, Pinyol participa activament en l’Exposició dedicada a les fosses comunes a través del seu testimoni gravat i projectat diàriament en una pantalla gran dins la mateixa exposició. La taula rodona començarà a dos quarts de set de la tarda de divendres 28 de maig a l’Espai Memorial Democràtic (Via Laietana, 69, de Barcelona).\nExcursió de la gent gran de Piera a Berga\nLa seu del PSC a Igualada, objecte de pintades aquest cap de setmana\nEl Cau Jove de la Pobla de Claramunt celebra el cinquè aniversari\n9 de juliol 2018.00:21h\nAtt. Sr. Joan Pinyol\nBona nit, despres d veurel x tv3 en el programa FAQ soc Olga Martinez i estic buscant al germa de la meva avia Joan Clave Asbert corresponent a la quinta dl bibero. En un... Llegir més directori dl llibre la republica, la guerra civil i el primer franquisme resenyen que va morir a La Sentiu de Sio. La meva mare es va desplaçar al cementiri d aquesta localitat i no hi ha fossa comu. Aquesta via ens ha quedat tancada.\nEstariem molt agraits si ens pogues facilitar el directori d la revista Sapiens per intentar trobar al tiet. La meva besavia va morir d pena x no poguer enterrar al seu fill.\nMolt agraits d tot cor!!\n1 Evacuen en helicòpter una persona ferida per atropellament a Igualada 5470 lectures\n3 La UEC Anoia firma una 'trail express' òptima a Montserrat 3065 lectures\n8 IPV-VV denuncia "ombres" en el projecte del PMUr3 i assenyala un dels promotors 622 lectures\n9 Esquerra anuncia que s'abstindrà en la votació del PMUr3 a Vilanova 620 lectures\n10 La manifestació del 21-F reuneix milers de persones a Igualada 556 lectures


[Tech] Avanços en el desenvolupament del nou model d’optimització topològica per al disseny de components refrigerats subjectes al feix d’energia de l’accelerador IFMIF DONES – Fusion CAT\nTal i com es va avançar a la primera part d’aquesta sèrie d’articles titulada Desenvolupament d’un nou model d’optimització topològica per millorar l’eficiència de components per fusió nuclear, la gran densitat d’energia del feix de l’accelerador IFMIF DONES provoca que els components sotmesos a aquest treballin en condicions critiques, especialment a nivell de temperatures i tensions tèrmiques. Aquest fet presenta un repte important, ja que pot posar en risc el correcte funcionament i la seguretat de tot el sistema. Amb l’objectiu d’abordar aquest repte, Eurecat està treballant en el projecte FusionCAT en el desenvolupament d’un nou mètode d’optimització topològica per al disseny del circuit de refrigeració d’aquest tipus de components, considerant la dinàmica de fluids i la transferència de calor.\nEl mètode consisteix en dividir l’àrea de disseny on es situaria la refrigeració a estudiar en n dominis de medi porós i optimitzar quins d’ells permetran que el fluid refrigerant passi a través, creant un canal de refrigeració, i quins no, convertint-se en part sòlida de la geometria.\nActualment s’està en una fase més de recerca on es treballa en un model simplificat a nivell geomètric (Figura 1), el qual està format per 16 dominis porosos, on es calcularà el valor de porositat (Φ). A més a més, també conta amb una placa d’alumini a sobre (peça gris), on s’aplicarà una potència tèrmica. Per a cada un dels dominis, el model és capaç de determinar automàticament:\nSi el fluid pot passar a través (el domini és fluid): Φ=1\nSi el fluid no pot passar a través (el domini és sòlid): Φ=0\nFigure 1: Plantejament del model inicial del mètode d’optimització\nPer la modelització del flux s’ha contemplat un règim turbulent, resolt mitjançant el mètode RANS k-ε, i un model que assumeix equilibri tèrmic entre el medi porós, el sòlid i el fluid. S’han investigat diferents mètodes d’optimització (per exemple basats en algoritmes genètics o adaptatius), amb l’objectiu de determinar el mètode més eficient que permeti arribar a una solució el més òptima possible en el menor temps.\nEn el cas d’estudi, l’objectiu seria minimitzar la temperatura de la placa d’alumini a través de modificar el disseny del canal de refrigeració, és a dir, investigar diferents combinacions de porositat (fent el domini fluid o sòlid) fins trobar la combinació que aconsegueixi una temperatura menor en la placa. Per tant, el present cas tindria un únic objectiu que estaria complementat amb algunes restriccions per poder trobar solucions viables.\nA la Figura 2 es pot veure una comparativa de la situació inicial i de la solució optimitzada, obtinguda mitjançant la metodologia desenvolupada. Com es mostra, el mètode d’optimització ha sigut capaç de trobar automàticament el disseny del canal de refrigeració més adequat per aconseguir la menor temperatura possible en la placa d’alumini. En la situació inicial es partia d’una temperatura màxima de 86.0ºC, i el nou disseny obtingut mitjançant el mètode d’optimització topològic desenvolupat ha aconseguit reduir la temperatura un 40%, situant-se el màxim en 51.3ºC per al disseny optimitzat.\nFigure 2 Comparativa de resultats abans i després de la optimització del circuit de refrigeració


Catalunya Radio i Josep Ruaix, premis Martí Gasull i Roig - VilaWeb\nCatalunya Radio i Josep Ruaix, premis Martí Gasull i Roig\nLa ràdio pública i l'escriptor reben el guardó en una gala marcada per la reivindicació de les absències dels presos polítics i els exiliats a Brussel·les\nCatalunya Ràdio va rebre, ahir al vespre al Teatre Poliorama de Barcelona, el Premi Martí Gasull i Roig que atorga anualment la Plataforma per la Llengua. El jurat ha destacat que l’emissora pública és ‘un exemple de la determinació per construir un espai català de comunicació i per haver creat un imaginari radiofònic propi‘. Els altres finalistes eren els Cinemes Texes i l’Escola Masia.\nEl guardó s’obté per votació popular després de tres setmanes de votacions en la qual han participat 7.207 votants. Saül Gordillo, director de l’emissora pública, ha recollit el premi satisfet de veure el suport que els socis i simpatitzants de la Plataforma per la Llengua han donat al mitjà. ‘Darrerament patim una alta pressió, som víctimes d’atacs i denúncies. Però seguim endavant gràcies a l’audiència, que ens dóna la força i ens obliga a continuar ferms, compromesos amb el rigor i el servei públic”, ha destacat Gordillo que també ha afirmat que “la ràdio en català és un cas d’èxit que té una penetració espectacular‘.\nEl premi especial del jurat se l’ha emportat Josep Ruaix, sacerdot, gramàtic i escriptor per ‘contribuit a l’ensenyament de català durant el franquisme. El jurat l’ha triat per unanimitat i ha destacat que ha fet mèrits en l’àmbit gramatical, de la correcció, la traducció, la supervisió i l’estudi lingüístic, i que ha difós l’aprenentatge del català amb fitxes i manuals. Ruaix és autor dels manuals El català en fitxes, que va permetre l’ensenyament del català durant el franquisme, i de Català fàcil.


El Barça és més que un club independentista - El triangle\nTradicionalment, s’ha donat per vàlid l’argument que el Futbol Club Barcelona va ser un element fonamental per la integració a Catalunya dels centenars de milers de ciutadans que hi van arribar procedents de diversos indrets d’Espanya, sobretot d’Andalusia i de Múrcia. Catalans de tota la vida i nouvinguts van compartir la passió pels colors blaugrana i això, segons molts estudiosos de la nostra història recent, va facilitar la relació entre uns i altres.\nQuan Josep Maria Espinàs i Jaume Picas van escriure la lletra del nou himne del Barça, musicat per Manuel Valls, i estrenat el 27 de novembre de 1974, amb motiu del 75è aniversari de la creació del club, segur que van tenir en compte les grans simpaties que generava entre els immigrants arribats pocs anys enrere. Així cal interpretar l’al·lusió a la bandera que agermana als seguidors culers: “Tant se val d’on venim, si del sud o del nord“.\nAra sembla que pretén imposar-se la idea que el nord s’acaba a Salses, al Llenguadoc-Rosselló, i el sud a Tortosa (com a molt Guardamar de Segura, a Alacant). Quan partit rere partit l’estadi s’omple de banderes que simbolitzen la reclamació de la independència de Catalunya i s’exhibeixen al minut 17:14 de cada una de les dues parts del partit, com es pretén que reaccionin els aficionats que no són independentistes, inclosos els que van entendre el Barça com un element d’incorporació a la societat catalana?\nTenen tres opcions: fer-se independentistes, callar o marxar.\nDóna la sensació que els directius actuals del club estan desbordats per la situació en què es troben. Siguin o no independentistes són conscients que la imatge integradora del Barça es desfà dia rere dia. Els independentistes se senten còmodes a les graderies del camp. Aplaudeixen i criden a favor de la independència quan apareix a l’estadi una enorme pancarta amb el lema “Welcome to the catalan republic”. Lògicament, una pancarta d’aquestes dimensions no entra a la butxaca de cap membre de l’Assemblea Nacional Catalana amb carnet blaugrana.\nPrevQuina decepció s’han emportat els independentistes amb Israel?


Formar-se per canviar | El bloc d'Educació de la FUB\nPublicat el 27 juliol 2012 per Estudis d'Educació Infantil\tMestres que es troben en contextos professionals per a compartir experiències, debatre propostes, discutir maneres de fer a l’aula, reflexionar conjuntament… La formació és bàsica i necessària per poder fer camí cap a una educació de qualitat.\nInterrogar-nos professionalment sobre el que fem per a millorar la nostra tasca dia a dia.\nEl factor decisiu\nNombre de nens i nenes per aula, materials, espais, distribució temporal… factors externs que afecten en diferents graus al que fem o deixem de fer a l’aula. Però cap condició externa és prou definitiva com per provocar o impedir un canvi. El factor decisiu és el convenciment de les educadores, les creences del professorat sobre què és aprendre i quina és la finalitat de l’educació.\nReservar la major part de l’aula per a taules i cadires, comprar llibres de text, orientar els nens i nenes mirant endavant…. són decisions gens gratuïtes ni banals. Cada mestra, cada grup de mestres, decideix com organitza l’aula i a què dóna valor. Cal trobar les mirades dels altres per a replantejar-nos tot allò que heretem sovint sense qüestionament. El decalatge entre teòrics i pràctics\nLa distància entre els que pensen i investiguen i els que es plantegen la feina de cada dia a l’escola pot ser molt gran, i en canvi són col·lectius que haurien de treballar de bracet per a evitar la reproducció interminable a l’escola d’estratègies caduques que està clar que no funcionen. Cal trobar mecanismes per a posar en relació aquests 2 col·lectius de manera profitosa per a tothom.\nEl canvi de currículum pot encetar un debat de fons en el si dels claustres perquè les decisions que es prenguin estiguin, d’una banda, fonamentades i compartides i, d’una altra, vinculades a processos de formació, de reflexió sobre la pràctica i d’innovació.\nComparteix això:Facebook\tAquesta entrada s'ha publicat dins de Flaix al Guix per Estudis d'Educació Infantil. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\tDeixa un comentari Cancel·la les respostes\nComentari\tPodeu fer servir aquestes etiquetes i atributs HTML:   <acronym title="">
      <q cite="">   Aviseu-me del seguiment dels comentaris per correu. Notifica'm per correu electrònic si hi ha entrades noves.\tGràcies al WordPress.


Per una escola a les Useres - Noticias Entre Todos - El Periódico Mediterráneo\nPer una escola a les Useres\nFa uns quants dies em va arribar una notícia, alguns joves, mares i pares de les Useres, estaven organitzant-se al voltant de la Plataforma veïnal Fem l’escola per demanar una escola digna per als infants del seu poble. Hui, he tingut una alegria en rebre la convocatòria per a la reunió oberta que se celebrarà el pròxim 1 d’abril. És bo que la gent s’organitze per fer possible allò que vol, que desitja i que és una veritable necessitat: una escola pública de qualitat!\nEnguany fa 10 anys que les xiquetes i els xiquets de les Useres fan classe a la casa de la Cultura, no a l’edifici del col·legi, que es va tancar l’any 2007 i que contempla, dia rere dia, el pas del temps, abandonat, amb els vidres trencats, mostrant la deixadesa dels governs locals i autonòmics. Una llàstima pels qui estimen les Useres i l’escola.\nCastelló està perdent població a l’interior des de fa dècades. El 1973, amb la implantació de l’EGB, van començar les agrupacions d’alumnes de segona etapa i els col·legis dels pobles menuts van quedar només fins a cinqué. Més tard, el 1992, amb la LOGSE, van tancar definitivament les escoles amb menys alumnat i moltes famílies van acabar anant-se a pobles més grans o a la capital. Ara, amb la LOMCE es vol desballestar definitivament la xarxa pública d’escoles, deixant de banda, per exemple, l’estratègica funció que tenen les escoles rurals per reduir les desigualtats territorials i millorar la cohesió social.\nA les Useres, un dia van tancar la porta de l’escola. Ningú no s’ha ocupat de l’edifici i el seu deteriorament és símbol de desídia i negligència. Les escoles són part del patrimoni cultural i sentimental dels pobles.\nAra, a les Useres, tenim una oportunitat per unir-nos i fer realitat una nova escola. Això sí, no només necessitem un edifici, sinó un projecte que siga el millor incentiu per quedar-se al poble. L’escola hauria de ser el centre cultural dels pobles. Un espai polivalent que romanguera obert més enllà de l’horari lectiu, on tot el poble, menuts i grans, pogueren gaudir de la biblioteca i d’una sala d’estudi. Una escola pública de qualitat hauria de ser una prioritat i això requereix inversions i voluntat.\nSembrem la vida als pobles de l’interior, Fem l’escola de les Useres!\n*Professor d’Economia i net de mestres de les Useres


marfanta.com: [La Marfanta 3.0] 8TV recupera 'El equipo A'\nLa cadena privada 8TV ha estrenat avui la sèrie El equipo A, sens dubte una de les més populars dels anys vuintanta. El equipo A arriba just després de Walker Texas Ranger (sèrie sobreexplotada que ja comentarem un altre dia), ja que s'emetrà de dilluns a divendres a partir de les 16.00 hores. En aquest sentit, cal tenir en compte l'aposta nostàlgica que està fent 8TV a l'hora de recuperar sèries antigues com Se ha escrito un crimen, Poirot o Colombo, per citar-ne només algunes. El equipo A explica les aventures d'un grup de veterans de la guerra del Vietnam, acusats d'un delicte que no han comès i fugitius de la justícia, que esdevenen merceranis per defensar gent amb problemes. La sèrie va ser emesa primer per la cadena nord-americana NBC, del gener de 1983 al març del 1987, i a l'Estat espanyol va arribar per primer cop el 1985, a través de La 1 de TVE. El equipo A s'emetia els dissabtes a la tarda. De fet, va ser la sèrie encarregada de substituir V. Los visitantes, amb un èxit gairebé igual d'important. Després, El equipo A va ser rellevada per McGyver, però se'n van fer diferents reposicions i més endavant els drets d'emissió de la sèrie van passar a Antena 3. Amb tot tipus de rumors sobre un possible remake de la sèrie, tot i que no per a la televisió sinó per a la gran pantalla, ara El equipo A ha arribat a 8TV. Això sí, la sèrie no ha estat doblada al català, i s'emetrà amb el doblatge en castellà. Així hagués estat la mítica introducció de l'openning de la sèrie, si l'haguessin doblada al català:\nEl 1972, quatre dels millors homes de l'exèrcit americà que formaven un escamot, van ser empresonats per un delicte que no havien comès. No van trigar a fugar-se de la presó en què es trobaven reclosos. Avui, buscats encara pel govern, sobreviuen com a soldats de fortuna. Si té vostè algun problema i se'ls troba, potser pugui contractar ... L'Equip A.\n*Aquest apunt s'ha publicat primer a Pantalla-Completa. L'especial La Marfanta 3.0 és l'aportació d'aquest bloc al Dia Mundial de l'Orgull Friki.\nPublicat per Gustau Moreno a 25.5.09\nAnònim 6:00 p. m.


Acuamed admet que no descontaminar Flix ja “pot tenir conseqüències catastròfiques” | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nL'empresa reconeix en una carta a FCC que mantenir paralitzades les obres de neteja dels llots tòxics suposa un "greu risc mediambiental"\nMadrid 6 MAR 2018 - 09:23\tCET\nTreballs de descontaminació al pantà de Flix, l'any passat. Josep Lluís Sellart\nLa situació actual del pantà de Flix (Ribera d'Ebre), on encara s'acumulen gairebé 80.000 metres cúbics de llots tòxics al riu Ebre, “comporta un greu risc mediambiental”. Així ho reconeix Acuamed, l'empresa pública encarregada dels treballs de descontaminació, que afegeix en una carta, a la qual ha tingut accés EL PAÍS, enviada a la concessionària que, en cas de produir-se un abocament, “podria tenir conseqüències catastròfiques per a la vida de les persones i les espècies aigua avall”.\n10 detinguts i 15 escorcolls a l’empresa estatal Acuamed per presumpte frau\nEls treballs de descontaminació de Flix estan paralitzats des de l'octubre del 2015, quan es van interrompre les tasques de dragatge. La causa judicial oberta a l'Audiència Nacional per presumpta malversació dels antics directius d'Acuamed ha afectat aquesta obra, una de les que està sota la lupa del jutge Manuel García-Castelló per suposats sobrecostos ficticis. Però el que realment està impedint que finalment es descontamini el pantà és la pugna que mantenen Acuamed i la concessionària, una UTE liderada per FCC.\nSegons la documentació consultada per EL PAÍS, la UTE Ebre Flix s'està aferrant al procediment d'arbitratge obert actualment per impedir que pugui entrar una nova concessionària a acabar de fer la descontaminació. El gener del 2017 Acuamed va reconèixer que FCC no havia acabat de netejar els llots tòxics de Flix i va anunciar que “en breu” es reiniciarien les tasques de neteja. De fet, l'octubre passat el seu consell d'administració va acordar encarregar els treballs a l'empresa pública Tragsa. Semblava que era qüestió de setmanes que s'iniciessin les obres.\nNo obstant això, des del novembre FCC es nega a permetre-hi l'accés a Tragsa. El 3 de novembre Acuamed va enviar un burofax en el qual assenyalava els “incompliments contractuals” de FCC, entre els quals hi ha “l'existència de materials que constitueixen abocaments contaminats dins del recinte” i “la contaminació de l'aigua”. A la carta recorda també que FCC ha “decidit unilateralment deixar sense executar” els treballs que el contracte obligava a fer. No és la primera vegada, ja que el text parla de “reiterats requeriments”, per la qual cosa Acuamed conclou que la negativa a complir el contracte de FCC ja és “definitiva”.\nInformes amb “errors”\nLa resposta de FCC a aquesta carta no es va fer esperar. Només uns dies després, la concessionària va contestar assegurant que no pensava permetre l'entrada de Tragsa per fer les tasques de descontaminació. Segons FCC, que ha reconegut l'existència d'aquest intercanvi de cartes, no hi ha “cap risc que requereixi la realització urgent de tasques complementàries de dragatge” mentre estigui pendent l'arbitratge entre les dues parts. FCC assegura que els informes en els quals es basa Acuamed per afirmar que queden gairebé 80.000 metres cúbics de llots tòxics —informe de l'organisme públic d'investigació Ciemat encarregat el 2016— no són correctes.\nA la carta, FCC assegura que ha encarregat els seus propis informes al CSIC i a una consultora privada, i que aquests contradiuen el Ciemat. Afirma, per exemple, que “utilitza 16 sondejos duts a terme fora de l'àrea de dragatge definida en el contracte i, per tant, no inclosa dins dels treballs”, i afegeix que, a més, “incorre en errors materials”. Aquests dos informes s'han enviat al tribunal arbitral (el Tribunal Civil i Mercantil d'Arbitratge, CIM), que segons FCC és “l'únic competent” per resoldre les seves diferències. FCC manté a la seva carta que ha complert el contracte i que és “l'incompliment pertinaç” d'Acuamed el que no ha permès acabar els “treballs menors” que falten.\nDurant dècades l'activitat de la planta química d'Ercros va abocar al riu Ebre substàncies tòxiques i va deixar al fons del riu, a l'altura de Flix, altes concentracions de metalls pesants, com el mercuri. Els elevats índexs de contaminació detectats a l'aigua van obligar a iniciar la descontaminació el 2007. Aigües avall, l'Ebre abasteix una població d'unes 800.000 persones.\n“L’UTE no abandonarà l’obra”\nLa concessionària de Flix, FCC, és contundent: “No abandonarà l'obra ni consentirà, sota cap concepte, la intervenció d'un tercer”, assegura la carta. També alerta que si Tragsa utilitza les plantes de tractament i el material serà una “usurpació” de la seva propietat”. FCC critica que Acuamed hagi adjudicat a Tragsa la finalització de la descontaminació perquè “esbiaixa els principis de publicitat i concurrència que regeixen la contractació pública”.


Espanya juga al Brasil una eliminatòria per la permanència en el Grup Mundial de la Copa Davis - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEspanya juga al Brasil una eliminatòria per la permanència en el Grup Mundial de la Copa Davis\nEspanya s'enfronta aquest cap de setmana amb el Brasil amb la permanència en el Grup Mundial de la Copa Davis en joc. El capità de l'equip espanyol de la Davis, Carlos Moyà, ha tret importància a les absències de Rafael Nadal i David Ferrer, i creu que Espanya, "amb el potencial que té, està gairebé obligada a guanyar en tots els tornejos".\n12/09/2014 - 00.20\nCarles Moyà, capità de l'equip espanyol de Copa Davis. (Foto: EFE)\nEspanya s'enfronta aquest cap de setmana amb el Brasil amb la permanència en el Grup Mundial de la Copa Davis en joc. Roberto Bautista Agut i Pablo Andújar obriran l'eliminatòria divendres amb els seus partits individuals contra Rogerio Dutra Silva i Thomaz Bellucci, respectivament. Dissabte, Marc López i David Marrero (substitut del lesionat Marcel Granollers) jugaran el duel de dobles contra la parella brasilera Bruno Soares i Marcelo Melo. Diumenge Bautista Agut s'enfrontarà a Bellucci, i Andújar, a Dutra Silva.\nEl capità de l'equip espanyol de la Davis Carlos Moyà ha tret importància a les absències de Rafael Nadal i David Ferrer, i creu que Espanya, "amb el potencial que té, està gairebé obligada a guanyar en tots els tornejos".


Polseres vermelles capítol 17 | La Finestra Digital\nEl Roc està a classe i sembla que no pugui deixar de parlar de la piscina i de tot el que va viure mentre va estava en coma, encara que els altres companys li fan bromes com dir-li que “perquè no està moreno” si va passar tan de temps allí, a una piscina.\nQuan surt de classe, al passadís se li apropa una noia, la Zoe, que li ofereix un examen de mates amb les respostes, si li presenta al tio aquell que parlava amb ell quan estava en coma. La Zoe, té una germana en coma i vol que el Toni miri si pot parlar amb ella.\n“No està bé ficar a les persones en sacs”\nAl Toni li fan proves per la seva malaltia d’Asperger. Al metge li costa de creure que ell amb la seva malaltia tingui un grup d’amics, perquè la gent amb Asperger no acostuma a establir lligams. El Toni s’acaba molestant una mica, perquè el doctor li està dient, en resum, que els Polseres no existeixen “No està bé ficar a les persones en sacs”, li diu el Toni per la manera que el cataloga per la seva malaltia.\nEl Roc va a veure’l per demanar-li que parli amb la germana de la Zoe, que està en coma, moment que el Toni aprofita de presentar-li al seu “doctor incrèdul” un “d’aquells polseres imaginaris”, per acabar afegint “això no ho apuntes a la teva llibreteta?” dirigit al doctor.\nLa Zoe els presenta a la seva germana, la Núria, perquè el “raret”, o sigui el Toni miri de parlar amb ella. El Toni, després de comentar que ella també “és ben rarota”, ho prova però no aconsegueix parlar amb la Núria.\n“Tot anirà bé, ja ho veuràs”\nLa Rym es desperta, es mira al Lleó i li diu bon dia. “Tot anirà bé, ja ho veuràs”, li contesta ell. Tots dos tenen que passar per quiròfan aquell matí.\nLa Cris està a la seva habitació escoltant música. Arriba el Víctor, que ha demanat el dia lliure per estar amb ella, ja que la seva família pensa que ha recaigut al veure-la tant tancada a la seva habitació. La Cris diu que només està cansada per això no surt. El Víctor insisteix i finalment es treu les sabates i es fica al llit amb ella, per no moure’s tots dos de l’habitació li diu. Però en quant el Víctor s’estira al llit, la Cris s’incorpora i li diu que sí, que sortiran, però que la deixi sola una estona.\nEl Roc i el Toni parlen sobre si han de dir-li al Lleó com està el Benito. El Roc no sabia que havia estat el Jordi qui l’havia trobat, ni tan sols que aquest estava a l’hospital. El Toni pensa que encara que continua trobant al Jordi estrany li han de donar un temps i que els Polseres tornaran a estat junts.\n“Has de passar pel tubo. No et pots escapar”\nAl Jordi li fan diversos tacs, mentre l’Ignasi li continua fent de veu de la consciència molesta i pesada. Que sap que li fa por que torni el càncer i que li tallin un braç i que no pugui tornar a anar en moto, però que “has de passar pel tubo. No et pots escapar”, li diu mentre s’endinsa a la màquina per una nova prova.\nLa Rym i el Lleó van en dues lliteres de costat cap a les seves respectives operacions. El Lleó des de que va veure el pit de la Rym sembla un extasiat de manera permanent, però li diu que l’anirà a veure a l’UCI i encara que la Rym li diu que no cal, ell insisteix,“la primera cara que vegis quan et despertis serà la meva”. “Quina por, no?”, contesta la Rym, però somriu agraïda.\n“Li havia de dir. És el Senyor Benito”\nQuan el Lleó està a punt d’entrar a quiròfan per la biòpsia arriba el Toni i li diu que el Benito està a l’UCI. El Lleó deixa plantat al doctor Josep, la llitera i se’n va amb la cadira de rodes a veure al Benito. “Li havia de dir. És el Senyor Benito”, diu el Toni quan el doctor Josep li fa cara de retret.\nEl Lleó és queda plantat al davant de l’UCI quan es troba amb la doctora Andrade. La doctora li retreu que ha deixat plantada un munt de gent que li anava a fer-li la biòpsia en el quiròfan. “Que donin pel cul a la biòpsia i al munt de gent”, contesta el Lleó, que últimament està molt tens i malparlat. La doctora li explica que té el Benito, “atac de cor múltiple i li han de fer un triple by-pass”, quasi res. L’Andrade li confirma que està molt greu. El Lleó insisteix que el vol veure i que no es pensa moure d’allà fins que no el deixin entrar. La doctora Andrade al final cedeix i li dóna cinc minuts abans que operin al Benito. El primer que fa el Lleó és disculpar-se pel que li va dir el dia abans, però el Benito ja l’ha perdonat.\n“No em faré la biòpsia, fins que no et estiguis bé. No et deixaré sol”. El Benito sap perfectament que ho diu de debò. “El meu cor ja no dóna més de si, però això ja ho sabíem. Sort que va arribar el Jordi, sinó no ho explico”, li comenta.\n“Ja que no aconseguiré que et facis la biòpsia, et puc demanar un favor?”\n“El que vulguis”, contesta el Lleó.\n“Et volia demanar que fossis el meu tutor legal, m’has de prometre que prendràs decisions per no allargar-me la vida si no és necessari. Potser seran decisions molt difícils”. El Lleó li promet.\n“Al teatre hi ha una regla que diu que no s’ha d’actuar mai si no hi ha tanta o més gent de públic que actors en l’escenari. Com que avui penso que he de fer una gran interpretació sobre un quiròfan… serà una actuació llarga. Vull que m’esperis a la meva habitació”, li diu després el Benito.\n“Tu m’has de prometre que te’n sortiràs”. Però al Benito li costa de prometre, i ho fa després que el Lleó no li insisteixi un parell de vegades. Quan ho fa s’abraça a ell.\n“L’última cosa que vegi a l’anar-me a dormir i la primera quan em desperti”\nLa Cris i el Víctor estan en un teatre buit. La fa pujar a l’escenari, s’apaguen els llums, la il•lumina un focus i li ensenya unes claus, la del pis que acaba de llogar perquè puguin anar a viure junts.\nLi diu que ja no té prou amb unes estones que vol que sigui “l’última cosa que vegi a l’anar-me a dormir i la primera quan em desperti” i amb un “t’estimo” li apropa les claus, mentre la Cris comença a fer passos enrere amb cara d’angoixada i comença a ballar (sí, una mica estrany).\nMentre tornem a l’hospital on la Rym i el Benito tenen les seves actuacions en el quiròfan, la Zoe seu al costat de la seva germana en coma, el Jordi continua dins de la màquina de TACs i el Lleó va a l’habitació del Benito i es posa la seva bata per sentir-lo més a prop. Finalment la Cris comença a girar massa ràpid i cau amb un atac d’ansietat i la porten amb ambulància a l’hospital on està tota la resta. “Em veus amb cara de ser el puto punt d’informació?” li diu el Lleó al Víctor quan li demana ajut perquè s’ha perdut per l’hospital quan acompanya a la Cris. Per suposat el Lleó encara no sap qui és…\n“Semblo un puto hàmster”\nEl Jordi està fart de proves, “semblo un puto hàmster”, comenta. El Mercero li diu que hauria de parlar amb els seus amics, els Polseres, “vaja, merda els Polseres, ara tinc altres amics” amb els que prepara una ruta pel Marroc amb moto comenta el Jordi sobradet.\nLa mare del Roc continua fent de pallassa pels nens de l’hospital i el Roc la troba amb la Núria. Mentre la mare acaba la feina a la planta, el Roc l’espera allà, al costat de la Núria. Seu i s’adorm, somia amb un gorg amb una cascada i allà troba a la Núria. Passen estona allà, nedant i xerrant i la Núria diu que la Zoe no és la seva germana, és la seva millor amiga i que està en coma per un accident de moto quan anava amb ella cap a aquell gorg. Els pares la fan responsable del seu accident per això la Zoe només la va a veure els dijous l’únic dia que ells no van. El desperta la Zoe precisament i el Roc li explica tot.\n“A partir d’ara la teva paraula no té valor en aquest hospital”\nLa Cris està en un box d’urgències. La seva doctora diu que ha patit “un atac d’ansietat greu amb brots de violència i autolessions” i que l’han hagut sedar. La doctora li demana que quan fa que ha recaigut, però les explicacions de la Cris són vagues. La seva doctora, que és com un sergent d’artilleria, ja no li creu una paraula, “a partir d’ara la teva paraula no té valor en aquest hospital”. Ingressen a la Cris a la planta de psiquiatria.\nEl Lleó remena les coses del Benito. Troba el cronòmetre que va utilitzar quan els va fer d’entrenador en el partit de bàsquet per tenir el sol i una caixa que no arriba a obrir perquè arriba la mare del Jordi. Quan li diu que el Benito li ha dit que esperi allà, ella comenta “Potser el Benito vol que parleu”. El Lleó contesta: “Potser sí, però avui només em puc centrar en el Benito”. Finalment obre la caixa i troba un sobre per ell “Pel Lleó, doneu-li en cas que em passi alguna cosa”, però no l’obre.\n“Els Polseres m’importen una merda”\nSurt el doctor Josep del quiròfan i el Lleó l’espera, li diu que no ha anat bé, que li han fet el triple bypass però que té el cor molt dèbil. Quan li pregunta si es recuperarà, el doctor Josep li diu que el cor del Benito deixarà de bategar en 24 o 48 hores. (aneu preparant kleenexs).\nDesprés de la mala noticia que ha rebut el Lleó, arriben el Roc i el Toni.\n“Anirà Lleó, ja ho veuràs”, diu el Roc sense massa encert pobre. “Perquè ho dius Roc? és que ara ets metge?”, li contesta el Lleó amb una cara de mala llet que fa por. Per arrodonir al Toni només se li acut dir que “trucaré a la resta de Polseres. Això ens anirà bé com a grup” amb el que es desferma la ira del Lleó, un cop més: “De què cony m’estàs parlant? Els Polseres m’importen una merda. Aquest grup no existeix. No em tornis a parlar mai més. Quan abans t’ho fotis al cap millor. Mai més tornarem a estar junts”.\n“… algun dia tornarem a estar junts.”\nDesprés de l’esbroncada el Roc i el Toni parlen fora a la terrassa. “No ho ha dit de debò”, li comenta el Roc.\n“Crec que ho ha dit de debò, però s’equivoca, algun dia tornarem a estar junts”, contesta insistent el Toni.\n“Perquè n’estàs tant segur?”\n“No he pogut tornar a parlar amb ningú més que estigués en coma. Només vaig poder parlar amb tu. Saps perquè?”\n“Perquè els Polseres som especials. Potser ara no ho veuen i tenen por. Però això és una pèrdua increïble i una amistat brutal. Això ens fa únics. Segurament trigarem, però algun dia tornarem a estar junts. I t’he de confessar que avui noto com si els polseres estiguessis per aquí. No sé com dir-t’ho. Més a prop”, afegeix el Toni\nRoc ha de dir-li una cosa al Toni i no sap com. Resulta que el Roc marxa a Madrid, avui mateix. Estarà allà dues setmanes per fer proves per una escola de música, toca el violoncel, i que si les passa i l’accepten es quedaran tot un any a Madrid. “No passa res. Estic orgullós de tu, Roc. Fes-ho bé” li diu el Toni i segueix “els Polseres estan a prop. Molt a prop”. No imagina realment quan…\nEl Lleó està al costat d’un Benito intubat. “Ho has fet molt bé. Jo d’aquí no em moc”.\nLa Rym també ha sortit de quiròfan, però no se sap si el Lleó s’ha oblidat de la promesa que li havia fet.\nSilvia 17 Juny 2018\nM’ha fet plurar\nEnvía una resposta a Silvia Cancel.lar resposta


Tot per decidir en Andalucia Bike Race presented by Shimano 2015\nLa cinquena edició d'Andalusia Bike Race presented by Shimano no pot estar més emocionant.\nEn categoria elit masculina, la primera jornada en terres cordoveses ha viscut una nova victòria de Pedro Romero i Luis Leao Pinto. No obstant això, els minuts que van perdre en l'etapa 3 els mantenen relegats a la general i els membres del Topeak Ergon Team, Alban Lakata i Kristian Hynek, que avui han finalitzat després d'ells a l'esprint, han aconseguit amb aquest segon lloc convertir-se en líders provisionals de la prova.\nTiago Oliveira i David Rosa, que eren líders fins avui, han perdut la seva posició a causa del trencament d'una cadena.\n"Avui hem perdut la prova", ha assegurat Oliveira. No obstant això, estan disposats a "seguir lluitant pel podi".\nAixí les coses, la jornada de demà promet ser més que interessant, amb aquests tres equips en competició, seguits del Stöckli suís de Mathias Flueckiger i Nicola Rohrbach, que avui han estat tercers per davant dels primers espanyols: Juan Pedro Trujillo i Ismael Ventura .\nPer la seva banda, la categoria femenina no és per menys. Encara Milena Landtwing i Ester Süss mantenen el seu lideratge general, la victòria d'avui de Claudia Galícia i Tania Zakelj les col·loca segones, a 5 minuts de les suïsses, de manera que tot pot passar, depenent del resultat de l'última etapa. Les belgues Pirard i Michiels continuen afermades al tercer graó del podi.\nEn Màster 30, Javier Macías i Alberto Sánchez han recuperat el liderat amb la seva victòria d'avui, però Pau Egeda yJavier Jurat es mantenen en segona posició seguint de prop, a només 3 minuts, de manera que tot haurà de decidir-se en l'etapa final de matí.\nMartin Flinta i Helena Erbenova, que competeixen junts en categoria mixta, han aconseguit una nova victòria d'etapa, que els converteix en l'únic equip líder que ha guanyat totes les etapes.\nTant en Màster 40 com en 50, s'han produït canvis en la victòria d'etapa.\nEn Màster 40, Daniel Cepa i Javier Frasquet han finalitzat 3 minuts per davant de Gamito i Rosa; mentre que els francesos Guy Holvoet i Jean Bernard Souty s'han imposat avui per primera vegada en Màster 50 a la parella formada per Porter i Cerván.\nL'etapa de demà, última d'aquesta edició, serà rellevant per resoldre els resultats de gairebé totes les categories. No obstant això, només 55,81 quilòmetres esperen els ciclistes, que hauran de donar el millor de si mateixos des dels primers metres per acumular l'avantatge que necessiten.\nL'arribada del primer participant està prevista al voltant de les 12:30 hores a les instal·lacions del Club Asland de Còrdova.


La Banda de música Costa Daurada actuará por primera vez el próximo 6 de febrero en el TAS — Ajuntament de Salou\nLa Banda de música Costa Daurada actuará por primera vez el próximo 6 de febrero en el TAS\nLa Banda de música Costa Daurada actuará por primera vez el próximo 6 de febrero en el TAS https://www.salou.cat/ca/noticies/la-banda-de-musica-costa-daurada-actuara-por https://www.salou.cat/@@site-logo/logo-salou.svg\nAhir dijous 22 de gener, a les 19 hores, al Teatre Auditori de Salou (TAS), va tenir lloc el segon assaig conjunt de la Banda de música Costa Daurada (el primer va celebrar-se el passat 6 de novembre a l'Escola de Música de Cambrils). I és que els 28 membres procedents de Salou i els 26 integrants de Cambrils assagen normalment per separat als seus respectius municipis, sota la direcció de professor de clarinet Jacint Gisbert, en el cas de Salou; i del professor de saxo Dídac Arcas, en el cas de Cambrils.\nEl resultat de la seva feina el podrà jutjar el públic al TAS el proper 6 de febrer, a les 19.30 hores,que és quan la banda actuarà per primera vegada, amb motiu de la Festa Major de Salou. Aquest dia, els més de 50 integrants d'aquest conjunt, que són de les escoles de música de les dues poblacions i adults amb coneixements musicals que no són professionals, interpretaran obres de J. Sanchís, J. De Haan, J. Barry, F. Mercury, A. Waignein, entre d'altres, amb els següents instruments: flauta, clarinet, saxo, trompeta i percussió.\nEl passat 10 de novembre els alcaldes de Salou i Cambrils, Antonio Banyeres i Robert Benaiges, van signar el conveni de col·laboració entre els dos municipis que va permetre la creació de la Banda de Música Costa Daurada.


FINÈS ENTRE TOTS I TOTES: aigua\nLähettänyt merike klo 13:47\nUna imatge molt poètica, Merike, preciosa!\n9 de juliol de 2008 a les 17:40\nmolt coneguts els Jarabe i la anço amb el Sabina una passada, a la meva filla els hi agrada molt\n9 de juliol de 2008 a les 18:25\nQuè bonic que és Finlàndia. Boscos, aigua i tot pla.\nEl meu pais, Andorra, també té boscos i aigua i tot muntanya.\n9 de juliol de 2008 a les 19:06\nCarme: Potser escriurà un haikú per a mi aquí ?:-)))\nTé: Aquesta era una coneixença nova per a mi! Estimo trobar música nova i artistes nous! Només estava buscant "Aigua" des de YouTube!\nSalvador: M'encanten les muntanyes i és l'única cosa que perdem a Finlàndia! Finlàndia és dels països més baixos d'Europa. El Monte Halti és el pic més alt de Finlàndia, 1.324 m. El seu nom en finès és Haltitunturi. Tunturi significa muntanya, (arctic hill, mountain fell) es troba a Lapònia.. La punta de l'Halti es troba a Noruega i està a 1.365 m sobre el nivell del mar.\nImatge: halti33.jpg (JPEG-kuva, 594×395 kuvapistettä)\n9 de juliol de 2008 a les 21:11\nMerike: anima't i escriu un poema, només fa falta sentiment i sensibilitat, i tu tens les dues coses. Un petó des de Gavà.\n11 de juliol de 2008 a les 18:19\nLaura: Bo tenir notícies de tu! Paraules amables, també.. No mereixo tal bondat però tothom és tan amable amb mi aquí!! Abraçades!\n12 de juliol de 2008 a les 12:25\nUna cançó preciosa, amb una lletra impressionant, que em porta molts de records. Gràcies per recordar-la.\n13 de juliol de 2008 a les 0:17\nGràcies, Núria, he afegit les lletres de cançó, ara els entenc, només estava buscant una cançó amb el títol "aigua".. I és tan bonica!!\n13 de juliol de 2008 a les 11:11


Guia Preguntes i Respostes (FAQ) sobre el tancament Perimetral de Petrer i Elda – Ajuntament de Petrer\n> Guia Preguntes i Respostes (FAQ) sobre el tancament Perimetral de Petrer i Elda\n1.Qui ha decretat el tancament perimetral?\nEl tancament perimetral ha sigut decretat pel Consell de la Generalitat Valenciana a causa de la complicada situació epidemiològica i l’elevat nivell d’afectats per COVID-19 que presenten les ciutats de Petrer i Elda.\nLa situació no ha anat a millor en els últims dies i la pressió de l’Hospital d’Elda cada vegada és major, per la qual cosa es decideix amb la finalitat de controlar i millorar l’evolució del COVID-19 en totes dues poblacions el tancament perimetral com a mesura excepcional.\nEl decret complet del Consell el pots veure ací.\n2.Quan entra en vigor?\nEl tancament perimetral entrarà a les 00.00 hores del 7 de novembre. És a dir, en la nit del divendres al dissabte. A partir d’aquest moment no podrà entrar ni eixir ningú de Petrer o Elda sense justificació.\n3.Quant durarà el tancament perimetral?\nEl decret del Consell estableix una duració de 14 dies a comptar a partir del 7 de novembre a les 00.00 h.\n4.Puc desplaçar-me a Elda? Pot algú d’Elda vindre a Petrer?\nSi, els desplaçaments entre Petrer i Elda no tenen cap mena de restricció. Per al tancament perimetral es considera Petrer i Elda el mateix territori\n5.En quins supòsits puc eixir de la ciutat o pot algú de fora entrar a Petrer?\nTambé estan justificats els desplaçaments dels esportistes, entrenadors, jutges o àrbitres federats, per a realitzar activitats esportives federades de competició oficial, degudament acreditat mitjançant llicència esportiva o certificat federatiu.\n6.Aleshores, puc anar a treballar fora de Petrer o pot un treballador que no siga de Petrer vindre a treballar ací?\nSí. És necessari disposar d’alguna mena de justificació que acredite que treballes fora en el primer cas o que la persona de fora té el seu treball ací a Petrer en el segon cas. Aquest justificant haurà de fer-lo l’empresa i haurà de reflectir el nom i dades del treballador, domicili d’aquest, domicili de l’empresa i qualsevol altra dada d’interés que acredite el seu treball i el lloc d’aquest. El document podrà ser exigit en qualsevol moment per l’autoritat competent (policia) i haurà d’estar signat i/o segellat per l’empresa.\n6.És necessari justificar en els altres supòsits?\nSí. L’autoritat competent (policia) pot exigir que es justifique amb un document o similar els altres supòsits (justificant que està matriculat en la universitat o institut, etc.)\n7.Puc anar a la platja, camp, hotel o a una segona residència fora de Petrer?\nNo. No està contemplada l’eixida de la ciutat en aquests supòsits.\n8.Puc anar a un camp o segona residència si està a Petrer o Elda?\nEn aquest cas sí perquè es considera la mateixa zona territorial.\n9.Puc visitar un familiar que visca fora de Petrer o Elda? Pot un familiar de fora vindre a visitar-me?\nNo, llevat que es tracte d’una assistència i cura a persones majors, menors, dependents, persones amb discapacitat o persones especialment vulnerables i esté degudament justificat aquest supòsit.\n10.Es manté el “toc de queda”?\nSí. Igual que en la resta de municipis de la Comunitat Valenciana no es podrà transitar per la via pública sense justificació des de les 00.00 a les 06.00 hores. El tancament perimetral és una mesura addicional a les ja preses anteriorment.\n11.S’ha pres alguna mesura addicional per als restaurants o els bars?\nNo, es mantenen les mateixes mesures aprovades la setmana passada per Generalitat, que són:\nEl consum a l’interior del local no podrà superar 1/3 de l’aforament, i el consum a les terrasses no podrà superar el 50% de l’aforament.\nNo es permeten els serveis tipus self-service o bufet.\nNo es permetrà el consum col·lectiu o en grup, de begudes al carrer o en espais públics alié als establiments d’hostaleria o similars.\n12.Quines restriccions hi ha per als comerços i centres comercials?\nLes mateixes que a la resta de municipis de la Comunitat Valenciana, un límit d’aforament del 50%. No hi ha mesures addicionals per a Petrer i Elda.\nAQUESTA GUIA ÉS DE CARÀCTER INFORMATIU, NO VINCULANT I S’ANIRÀ ACTUALITZANT AMB NOVES DADES SEGONS VAGEN APAREIXENT ACTUALITZACIONS


Col·lecció Jordan Chicago Collaborators. Nike SNEAKRS ES\nCol·lecció Chicago Collaborators\nLes persones i organitzacions més influents de Chicago s'inspiren en els colors de les vuit línies de tren emblemàtiques de la ciutat per presentar unes col·leccions exclusives.\nLa botiga de roba urbana de Chicago no s'ha quedat mai enrere pel que fa a les noves tendències. La col·lecció Jordan Chicago Collaborators de la marca emblemàtica inclou una samarreta i una dessuadora amb caputxa dissenyades pels copropietaris de SuccezZ LaVelle Sykes i Bobby Simmons, que representen la seva ciutat d'origen amb un estil original.\nCody Hudson, el fundador de l'estudi de disseny Struggle, Inc. i director creatiu de Land and Sea, és conegut per la seva facilitat amb els dibuixos inspirats en el moviment. El disseny de la samarreta i la dessuadora amb caputxa de l'artista reinventa l'estrella de sis puntes de la bandera de Chicago.\nDrew el barber\nDrew Henderson fa que tothom que va a la seva barberia No Cuts, No Glory de Chicago se senti segur de si mateix, fins i tot les estrelles de l'NBA. La seva samarreta i la seva dessuadora amb caputxa exclusives estan inspirades en les antigues fitxes de transport del 1988 com a homenatge a l'última vegada que es va celebrar un campionat All-Star de l'NBA a Chicago.\nSocialWorks, una associació fundada conjuntament per Chance the Rapper, Essence Smith i Justin Cunningham, té l'objectiu d'apoderar els joves de Chicago a través de l'art, l'educació i el compromís cívic. Per representar l'esperit de Unite, els estudiants de l'organització han dissenyat una samarreta i una dessuadora amb caputxa amb el logotip emblemàtic de SocialWorks, una brúixola que representa la unió de persones de totes les races.\nLa reina del teixit texà de Chicago ha deixat empremta amb dissenys unisex personalitzats per a personatges famosos com Bella Hadid, i ara porta les seves habilitats a una col·lecció de roba i sabatilles dedicada a Chicago. Rashid es va encarregar personalment de fer les fotos de la roba per reflectir el jovent de la ciutat i donar suport als petits negocis.\nQuatre estudiants del programa de disseny WINGS de Chicago han fet servir les seves diverses habilitats per crear una col·lecció que representa l'arquitectura i el valor famosos de la seva ciutat. La roba està dedicada a la línia verda de la ciutat i ret homenatge a la imatge Wings icònica de MJ, mentre que el calçat inclou els vuit colors de les línies de tren de Chicago.\nLyrical Lemonade es va fundar l'any 2013 gràcies a la visió creativa del director musical Cole Bennett i el seu soci Jake Brode (conegut popularment com a JB). El projecte va anar creixent i tot l'equip de Lyrical va demostrar el talent musical dels joves de Chicago. La roba i el calçat inspirats en la línia rosa de tren de la ciutat representen el lema de Lyrical Lemonade: "Internacionals ara, Chicago per sempre".


cameos « ø!\nReflexions Educatives, per Laura\nBé, ja està aqui la segona intervenció exterior al meu blog. Després del Combat Filosòfic de fa aproximadament un any, arriba el que anomenaré “Les Reflexions Educatives ” de la Laura (comentarista comuna del blog). Espero que no sigui la seva única intervenció!\nSobre la nova proposta d’allargar l’educació obligatòria fins als 18 anys…\nDijous passat el ministre d’Educació, Ángel Gabilondo, va llançar la proposta d’allargar l’educació obligatòria dels 16 als 18 anys. Què en penseu?\nEn primer lloc, el fet de canviar la llei d’educació i la metodologia d’estudi cada dos anys com estan fent els nostres polítics actualment, crec que no és gaire encertada, perquè provoca un gran desconcert a professorat i a alumnes. Els professors, quan s’han adaptat a la nova metodologia l’han de tornar a canviar i molts alumnes s’han perdut temari quan el canvi de llei els “ha enganxat a mitges”. Per exemple, l’any passat, els que havien fet 4t d’ESO amb la LOGSE, i passaven a fer 1r de Batxillerat Biosanitari amb la LOE, haurien d’haver començat el temari de bioquímica amb les proteïnes, segons el nou currículum, però resulta que mai no havien fet les biomolècules (definició), els glúcids (que són les més senzilles) i els lípids, i això no estava inclòs en el temari de Batxillerat ni la selectivitat. Per tant, hi havia dues opcions: seguir al peu de la lletra el currículum establert per la nova llei i esperar a què quan arribin a la universitat descobreixin què són els glúcids i els lípids; o explicar-ho, com és lògic, anteriorment a les proteïnes propiciant una preparació més ferma als preuniversitaris, amb material addicional al llibre de text i organitzant molt bé el temps per a donar aquest temari més tot el que és curricular. Bé, aquest és un dels exemples viscuts personalment, que volia explicar-vos per plasmar que realment els canvis tan freqüents i la poca estabilitat aporten pocs avantatges tant a professorat com a alumnat, però segurament els professionals que hi duen molts més anys en el món de l’educació en saben explicar molts més.\nEn segon lloc, tot i que crec que algunes apostes són encertades, crec que els personatges que proposen i aproven aquests canvis, normalment, no estan vivint l’actualitat en el món de l’educació, és a dir, treballen lluny de les aules i en tenen una idea un tant distorsionada. I ja sé que això no acostuma a passar tan sols en el món de l’educació. Actualment, les notícies que corren són: hi ha un alt percentatge de població immigrant que no s’adapta al ritme de la ESO (Notícia aquí), un alt percentatge d’alumnes que no acaben la ESO (enquesta aquí) i, finalment, una desmotivació i desgana pels estudis i les ganes d’aprendre per part dels adolescents. Els factors d’aquesta situació s’haurien d’analitzar en un proper post, però amb aquest panorama la solució ideal no és, doncs, allargar l’educació obligatòria quan un alt percentatge d’alumnes és incapaç d’acabar-la als setze… a més, s’ha de tenir en compte que una part dels que han aprovat la ESO ho han fet amb adaptació curricular…\nLa meva proposta a tot això és que a primària no s’incideixi tant en continguts sinó en forma: aprendre a llegir, obtenir plaer en la lectura, aprendre a escriure, cuidar la cal·ligrafia, l’ordre i la netedat, aprendre a expressar oralment i per redactat, aprendre a conviure, tenir ganes d’aprendre, tenir curiositat, ganes d’investigar, potenciar el càlcul mental i la lògica… Fer un primer cicle de la ESO general, amb bases senzilles, útils i de contingut clar pels alumnes, per tal que, si volen deixar aquí els seus estudis, estiguin preparats per a la vida quotidiana; per exemple, saber calcular un IVA o un descompte, o saber omplir una inscripció o sol·licitud, saber calcular mentalment el canvi d’una compra… i, evidentment, amb temari més avançat. Al segon cicle ja dividiria entre aquells que no volen estudiar i es treuen la ESO amb adaptació curricular (com a mínim a llengües i matemàtiques, com s’està duent a terme actualment i ho trobo bastant positiu; amb el suport de professors i família, és clar) i aquells que volen continuar estudiant. Tot i que ho deixaria bastant flexible a canvis. És a dir, si algú comença a adaptació curricular que pugui decidir canviar-se.\nI dels setze als divuit anys també els obligaria a continuar amb l’aprenentatge, però no de manera equitativa; sinó que els obligaria a escollir entre Batxillerat (de les cinc branques que ara existeixen) o un cicle de grau mig, ampliant l’oferta d’aquests a cicles teoricopràctics dirigits a l’accés del món laboral, amb una preparació adequada i tenint en compte la conciliació entre l’estudi i el món laboral (em refereixo a l’horari i no a que els cicles estiguin “controlats” per empreses).\nEl canvi que proposo pot ser imperceptible per a alguns que poden pensar que també allargo l’educació obligatòria fins als divuit anys, però crec que actualment els adolescents necessiten una motivació alternativa a l’aula però no per això se’ls ha de deixar que s’espavilin sols. Altres estudis han denotat que molts adolescents que han acabat la ESO o no, tampoc busquen feina. D’aquesta manera se’ls manté “ocupats” però alhora l’oferta és més variada i se’ls dóna el dret d’escollir el que els agrada, fet que, en principi, els ha d’ajudar a estar més motivats i preparats per al que vulguin fer en un futur.\n5 comentaris Posted in Uncategorized Tagged cameos, educació, LEC, politica, societat


II EDICIÓ DEL TORNEIG 3X3 DE BÀSQUET DE LA MÚTUA KIDS - La Mutua Granollers\nEl diumenge 2 de juny se celebrarà la segona edició del Torneig 3×3 de Bàsquet de La Mútua Kids, a la Plaça de l’Església de Granollers.\nEl torneig està organitzat per La Mútua i el Club de Bàsquet Granollers, amb la col·laboració de l’Ajuntament de Granollers. És un esdeveniment esportiu adreçat a tots els nens i nenes de les escoles o clubs de la zona, amb l’objectiu de fomentar l’esport i gaudir-lo.\nEl torneig consta de 4 categories:\nPremini Masculí: 3r i 4t de primària.\nPremini Femení: 3r i 4t de primària.\nMini Masculí: 5è i 6è de primària.\nMini Femení: 5è i 6è de primària.\nEls horaris es publicaran a la web el 30 de maig, un cop tancats tots els grups. L’organització es guarda el dret de modificar els horaris per motius de baixes o variacions que es puguin produir. El dia de la celebració del torneig, caldrà presentar-se 30 minuts abans de cada partit.\nTots els participants rebran una samarreta com a obsequi.\nInscriu-te gratuïtament aquí. Les inscripcions es podran fer fins el dia 27 de maig.\nGUANYADORS DEL II TORNEIG FIFA 19 1VS1 LA MÚTUA E-SPORTS 26 DE MAIG: CONCERT PATROCINAT PER LA MÚTUA “EL VIATGE DEL DESTÍ”


Citar el pensador Noma Tabalis\nEn un tema tan complex i recent com la pandèmia provocada pel SARS-CoV-2 és ben comprensible que apareguin notícies aparentment contradictòries i que els missatges puguin variar. Però quan és imprescindible la màxima col·laboració de la gent, els dubtes i rectificacions soscaven la seva confiança. Aconseguir més d’una vacuna en menys d’un any ha estat una gesta de la ciència. Els problemes de distribució són culpa d’una gestió millorable. I els de comunicació són culpa una mica de tots plegats.\nNo em vull referir als ignorants, irresponsables o totes dues coses que neguen evidències o fan afirmacions falses. Però hi ha moltes coses que no es poden assegurar i això pot afavorir la desconfiança. Practicant el “minut i resultat” continu ens arrisquem a explicar coses que un temps més tard s’han de corregir. L’alternativa és, com deia algú, no informar fins que no arribi el resultat final, però la gent té dret a conèixer què se sap en cada moment i com es va gestant el coneixement. I per què es prenen determinades decisions. En una malaltia que té poc més d’un any, encara no es pot assegurar si la vacuna es manté efectiva dotze mesos després o si queden seqüeles al cap de dos anys de la infecció.\nEl perill de tot això és que la gent es cansi i acabi citant el popular pensador Noma Tabalis. Nascut en un any indeterminat en un lloc inconcret de Grècia, la seva obra i, sobretot, el seu nom serveixen de resposta a discursos aparentment confusos, que porten alguna gent a creure que no cal fer cas de res, perquè tot és temporal i insegur. Per aquesta raó, sense deixar d’informar sobre el dia a dia, hem d’estudiar com expliquem les coses i com justifiquem que, al cap de poc temps, es digui el contrari. Si no, hi haurà molta gent que convertirà Noma Tabalis en el seu pensador de capçalera.


Societat Lingüística: d’octubre 2014\nEl que no interessa al blaverisme (II)\nUn altre aspecte que no interessa al blaverisme és el qüestionament de l'statu quo, l'ordre no gens innocent ni arbitrari de les coses. El blaverisme no critica mai la substitució del valencià pel castellà. De fet, la presenta com una substitució pel català, que amaga el conflicte real. En conseqüència, no es planteja per què eliminen línies educatives en valencià o per què tanquen l'única radiotelevisió que parla la nostra llengua o per què hi ha discriminació per raons lingüístiques per part del cossos de seguretat de l'Estat. En general, per què el valencià es troba en una situació d'inferioritat –volguda– respecte del castellà. I no s'ho ha plantejat perquè, en realitat, el seu objectiu no és la normalització i la dignificació del valencià. Són còmplices de la minorització i la substitució.\nPer això, entre les seues denúncies trobem documents com aquest, en què argüeixen l'article quart de la Constitució espanyola del 1931 per a defensar una llengua valenciana independent de la catalana.\nObvien, però, tot allò referit a l’statu quo. Obvien que el castellà es declara lengua nacional i esdevé l’única oficial, cosa que recorda a aquest estat nació que patim encara actualment. Obvien que el deure, l’obligació, de saber l’idioma només recau sobre el castellà i que es deixen de banda «las otras lenguas de España». La resta de llengües, no ho qüestionen, han de ser voluntàries, també en els territoris propis. Així mateix, obvien que a les escoles s’ensenyarà en castellà. Únicament.\nAra bé, la Constitució del 31, així com la del 78, afirma que seran respectades –quin respecte és aquest?– i que podran ser usades quan ho reconega la llei. També ho obvien. I, per si de cas no havia quedat clar, rebla que «a ningú se li podrà exigir el coneixement ni l’ús de cap llengua regional». Sembla que les coses han canviant ben poc. Els comentaris, per a acabar-ho d’adobar, feliciten l’anàlisi del blaverisme, però recorden aquella excusa del antes castellano que catalán. Volen això, una llengua valenciana amb les lletres ben grans, amagada en el museu del folklore; una llengua sense dignitat ni futur.\nEl que no interessa al blaverisme (I)\nAl País Valencià, s'atia constantment el debat entorn de la llengua. No és un debat en la llengua sinó sobre la llengua i es provoca en uns termes equivocats. El blaverisme, que no és més que una disfressa de l'espanyolisme lingüístic, en el seu moment d’esplendor va gaudir d’una influència política que li va permetre predicar des de les trones d’algunes institucions fins a establir un discurs tan predominant com fals: el valencià i el català no són la mateixa llengua.\nAquest dogma del blaverisme i la discussió al voltant d’això aconseguia tancar qualsevol escletxa per on apuntava la tímida recuperació del valencià. Es discutia sobre el nom i la filiació lingüística, però on es parlava d’augmentar-ne l’ús, de la presència social, del prestigi. Ni es prestava atenció a les alarmes dels experts sobre la deficient situació del valencià. El blaverisme s’ha quedat allà. Ací:\nTot el món sap que una llengua no mor perquè es diga d'una manera o d'una altra. Una llengua mor si no s’utilitza, es diga com es diga. La qüestió de noms la deixem a qui corresponga. Els parlants no ens podem entretindre amb això, perquè correm el risc, més encara en una llengua minoritzada, d’oblidar el més important: l’ús.\nMentre ens entestàvem en si valencià i català són la mateixa llengua hem perdut parlants, presència social, línies d'ensenyament en valencià i fins i tot la RTVV. Els canvis es fan evidents quan els observes des de la distància. A hores d’ara, no tenim cap tele ni ràdio que parle valencià i l'ensenyament en la llengua pròpia i la presència social estan greument amenaçats per uns governants que no han cregut ni han volgut mai l'equiparació real del valencià amb qualsevol altra llengua. I les pressions del castellà al valencià continuen. Continua la substitució.\nTres desitjos sociolingüístics per al pròxim Nou d'Octubre\nUna radiotelevisió valenciana, en valencià, pública, plural i cohesionadora. Que done cobertura al sector cultural valencià (escriptors, músics, cantants, actors...) i que emeta la programació íntegrament en valencià: pel·lícules i sèries de producció pròpia, doblades, programes d’entreteniment, concursos, reportatges... I uns informatius lliures, al servei de la societat, que parlen del País Valencià en clau valenciana. Una radiotelevisió que no tinga por d'eixir al carrer i parlar amb els ciutadans.\nUna educació valenciana, en valencià, pública, plurilingüe i suficientment forta per a contribuir de manera decidida al procés de normalització lingüística. Que garantisca, sense exempcions, el domini del valencià, del castellà i d’una tercera llengua. Que estenga i consolide la immersió lingüística, el programa més efectiu per a l’aprenentatge de llengües, i que aculla i integre els nouvinguts en la llengua que ens identifica com a valencians.\nUn govern valencià, en valencià, transparent, democràtic, amb sensibilitat lingüística i decidit a redreçar la situació de la llengua pròpia. Que implante polítiques lingüístiques de promoció i ús del valencià i que el convertisca en la seua llengua de treball i de comunicació. Un govern que defense el nostre poble en tots els sentits i que cohesione el País Valencià com a societat. Un govern al costat de la gent, de la gent que lluita, que pateix, dels més dèbils. Un govern que done la cara sempre, honestament, sense mentides ni manipulacions.\nJa hem comprovat que el projecte de la Comunitat Valenciana ha resultat fallit. País Valencià, comença a caminar.\nEl valencià del president i el requisit lingüístic\nLa setmana passada, el president de la Generalitat, Alberto Fabra, es va enfrontar a l’últim debat de política general abans de les eleccions autonòmiques i municipals de 2015. El seu discurs no va estar exempt de polèmica. Al marge de la discussió política, voldria centrar el tema en la llengua del cap del Consell. Concretament, quan el president de tots els valencians va parlar –més prompte va llegir– en valencià. Ací teniu l’escena.\nÉs evident que no en sap, de valencià. Ni tan sols llegir-lo. Un fet intolerable, en tractar-se del president de tots els valencians, que ben bé es podria considerar una agressió a les senyes d’identitat. Sí, perquè al capdavall s’amaga una actitud de menyspreu a la llengua pròpia dels valencians. Preguntem-nos per què el president, amb tots els assessors i els recursos de què disposa, no ha pogut aprendre la llengua pròpia del territori que representa. La resposta, ben plausible, és que no la considera un requisit per a exercir la funció pública i, per tant, no s’ha dignat a estudiar-la. Fabra no té la culpa que no li hagen ensenyat el valencià, però sí que és responsable de no aprendre-la.\nUn president de la Generalitat hauria de saber expressar-se dignament en les llengües oficials. Altrament, en l’exercici de les seues funcions com a representant, els ciutadans perden el dret lingüístic a ser atesos en qualsevol de les dues llengües. En poques paraules, no triem nosaltres, els ciutadans, «tria» ell. I la seua tria resulta impossible si només sap un idioma. Per exemple, un funcionari que domina el valencià i el castellà pot atendre en la llengua en què se li adreça el ciutadà. Si desconeix el valencià, un ciutadà valencianoparlant veurà violat un dret reconegut en l’Estatut i en la Llei d’ús i ensenyament del valencià. Per aquesta raó és tan important el requisit lingüístic, que, cal repetir-ho, hauria de ser obligatori per a qualsevol funcionari i càrrec públic. Es tractaria d’imposar el bilingüisme a tots, no únicament als valencianoparlants.\nL’altre element que cal destacar és el prestigi o, millor dit, el desprestigi que el discurs del màxim representant del nostre poble dóna al valencià. Una autoritat que no el parla mai i que, quan el llig en algun discurs preparat, ho fa d’aquesta manera no pot atorgar al valencià cap valor positiu. La qüestió no té poca importància. El valencià hauria de ser present en tots els sectors de la societat. Més encara en la política, com a llengua de convivència, de cohesió social i de debat dels assumptes que ens afecten dia sí dia també. Així, recuperaríem, encara que fóra una miqueta, el prestigi de la llengua i reforçaríem les actituds favorables a l’ús social del valencià.\nTres desitjos sociolingüístics per al pròxim Nou d...


El programa "Volando voy " de Jesús Calleja aterra al Pallars Jussà | Pallars Jussà\nEl programa "Volando voy " de Jesús Calleja aterra al Pallars Jussà\ndilluns, 21 juny, 2021 - 13:58\nEl programa de televisió “Volando Voy” de la cadena Cuatro ha visitat el Pallars Jussà. El conegut presentador Jesús Calleja i el seu equip han estat gravant la comarca a principis de juny.\nA cada capítol Calleja arriba amb helicòpter a una zona desconeguda del territori i en descobreix els pobles i la seva gent. En aquesta ocasió ha tingut l’oportunitat de descobrir el Pallars Jussà i sobrevolar-lo acompanyat de personatges pallaresos. El rodatge ha acabat amb un acte a la plaça del Mercat de Salàs de Pallars, on s’han projectat algunes de les gravacions de tota la setmana i s’han comentat les imatges amb els i les protagonistes. El programa s’emetrà a la tardor i es preveu carregat de sorpreses.\nJesús Calleja ha explicat a les xarxes socials que durant la seva estada al Pallars Jussà ha viatjat en el temps, i ha aprofitat també per a pedalar les sorprenents rutes en BTT que ofereix el Jussà.\nLa gravació del “Volando Voy” ha estat possible gràcies a la implicació del Patronat de Turisme de la Diputació de Lleida i a la col•laboració del Consell Comarcal del Pallars Jussà, de diversos Ajuntaments on s’han realitzat les gravacions, així com de tots els pallaresos i pallareses que hi han participat com a protagonistes o acollint a l’equip de gravació.\nA banda d’aquesta iniciativa, el Consell Comarcal del Pallars Jussà és un col•laborador de la Catalunya Film Commission, facilitant al sector audiovisual idees de localitzacions entre la diversitat de pobles i paisatges que defineixen la comarca, per tal de gravar anuncis, pel•lícules o programes de televisió, tal com s’ha fet en anteriors ocasions.