Sánchez agraeix als soldats a l'exterior que «portin esperança» a altres països - Diari de Girona\nSánchez agraeix als soldats a l'exterior que «portin esperança» a altres països\nEl president del Govern en funcions recorda que fan front a «amenaces per a la seguretat nacional com el terrorisme»\neuropa press/ddg 24.12.2019 | 19:03\nPedro Sánchez, durant la seva videoconferència amb els militars desplegats a l'estranger. efe\nPedro Sánchez, durant la seva videoconferència amb els militars desplegats a l'estranger.\nEl president de Govern en funcions, Pedro Sánchez, va felicitar el Nadal per videoconferència als gairebé 2.000 militars desplegats a la vintena de missions internacionals en què participa Espanya a l'exterior i els va transmetre el seu desig del seu ràpid retorn. «Us volem sans i estalvis de tornada a casa perquè aviat pugueu dir amb orgull missió complerta», va transmetre Sánchez als militars en la connexió realitzada des del Palau de la Moncloa amb les operacions internacionals, en què va estar acompanyat de la ministra de Defensa en funcions, Margarita Robles, i el Cap d'Estat Major de la Defensa (Jemad), el general Fernando Alejandre. La connexió va tenir lloc des de les instal·lacions de el Departament de Seguretat Nacional al subsòl del Palau de la Moncloa.\nSánchez va agrair als militars desplaçats a l'exterior el seu esforç, que ha permès fer front a «tota mena d'amenaces per a la seguretat nacional com el terrorisme i la pirateria». Així mateix, va reconèixer la tasca de les tropes «portant esperança i solidaritat» a molts països. Igualment, va destacar el paper de la Unió Militar d'Emergències (UME) per pal·liar desastres i el vincle de les forces armades amb «la ciència», així com la seva participació en organitzacions internacionals.\n«Tots aquests comesos són un exemple del nostre compromís amb la seguretat global i d'aposta pel multilateralisme actiu», va explicar el cap de l'Executiu. Sánchez va agrair, en aquest sentit, a les tropes que Espanya sigui considerat com «un dels estats més actius a Europa en l'àmbit de la seguretat, la pau i la defensa», quelcom que representa «un valor extraordinari».\nTambé va tenir paraules per als 186 militars morts en els 30 anys de missions a l'exterior. «És el nostre deure recordar-les i reconèixer-les perquè el temps no esborri la seva memòria i les seves famílies sàpiguen que ens tenen a prop», va afegir.El president en funcions ha finalitzat el missatge demanant als militars a l'exterior que "extremin les mesures d'autoprotecció" i es cuidin "els uns als altres". "Vetlleu per l'home i la dona que teniu a la banda i gaudiu en la mesura del possible aquesta nit especial amb els vostres companys i a través d'Internet dels vostres familiars i amics", ha indicat el cap de l'Executiu.\n"En nom de tot Espanya, us desitjo unes bones festes de Nadal i us trasllat l'abraçada de cor d'un país que us respecta us aprecia i us espera", ha conclòs Pedro Sánchez.\nLes Forces Armades espanyoles participen en missions a tots els continents complint amb els seus compromisos internacionals amb la Unió Europea, l'OTAN o Nacions Unides. També forma part d'operacions bilaterals de lluita contra el terrorisme gihadista o de suport científic com la de l'Antàrtida.


Invertiran 1,2 milions a renovar part de la via del Cremallera de Núria - Diari de Girona\nInvertiran 1,2 milions a renovar part de la via del Cremallera de Núria\nribes de freser | acn 24.09.2015 | 07:21\nEl proper dilluns començarà la segona fase de renovació de la via del Cremallera de Vall de Núria. Les obres, que està previst que s'allarguin fins el 2 de novembre, es duran a terme en el tram entre les estacions de Ribes de Freser i Queralbs. Durant aquests dies, aquest trajecte s'haurà de fer amb autobús i, la resta fins arribar a l'estació de Núria, es cobrirà amb el tren cremallera amb els horaris habituals. Les obres tenen un pressupost d'1,2 milions i s'uneixen a la primera renovació que es va fer al maig del 2015. En el que portem d'any, ha augmentat un 3,37% el nombre de viatgers que usen el cremallera (el més alt del sud d'Europa) respecte el mateix període de l'any anterior.\nFerrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) invertirà 1,2 milions en aquestes obres que suposen la substitució del carril, travesses, balast i la millora de desguassos i canalitzacions des de Ribes de Freser fins a Queralbs.\nTot i les obres, l'accés a l'estació de Vall de Núria no es veurà afectat, ja que hi haurà un servei d'autobús alternatiu entre les estacions de Ribes Enllaç, Ribes Vila i Queralbs. Entre les estacions de Queralbs i Núria no hi haurà cap afectació ni modificació i es mantenen els horaris comercials des de totes les estacions.\nEstà previst que les tasques de millora, que es realitzaran de dilluns a divendres, finalitzin el dilluns 2 de novembre d'aquest mateix any. Aquesta actuació completa les obres que es van fer durant la segona quinzena del passat mes de maig, quan el grup FGC va renovar la via del tram del viaducte de Toses. Les darreres actuacions s'havien fet el 1995, quan es va renovar parcialment el tram d'adherència amb la substitució de materials, i l'any 1999 amb la renovació del tram de cremallera.


Corvina - Gamba de la costa\n14.00 – 17.00 €/Kg\nLa Corvina (Argyrosomus regius) es caracteritza per la seva gran cos allargat i esvelt. Posseeix una gran boca, dues aletes dorsals i un color gris platejat amb brillantor daurat al dors i flancs. Respecte a la seva mida pot arribar a fer fins als 2 m de longitud.\nL’hàbitat de la corvina inclou l’oceà Atlàntic i el mar Mediterrani. Sol viure entre els 15 i 300 m de profunditat.


Ovidi i Camilo, per Josep Maria Fonalleras\nNo hi ha d'haver al món personatges més allunyats que Ovidi Montllor i Camilo Sesto. I, en canvi, tots dos habiten en la nostra memòria sentimental. És una banda sonora que ens explica, amb totes les contradiccions\nDijous, 12/09/2019 - 20:50\nL'any 2011, un diari local d’Alcoi va proposar que els veïns triessin noms de personalitats per batejar els carrers de la vila. Els dos guanyadors, empatats, van ser Camilo Blanes i Ovidi Montllor, tots dos alcoians, tots dos cantants i tots dos nascuts a la dècada dels quaranta. El 2013, el passeig del Viaducte va canviar de nom i es va dir passeig Ovidi Montllor. El 2018, l’avinguda de l’Albereda va ser l’Albereda Camilo Sesto, que és el nom artístic del cantant que es deia Blanes. Tots dos són fills predilectes i tots dos tenen la medalla d’or de la ciutat. I tots dos tenen rutes turístiques a Alcoi, perquè els veïns i els visitants puguin fer un recorregut pels llocs on van viure i on es van inspirar. Tots dos tenen una cançó, en català, dedicada a Alcoi: ‘El meu poble Alcoi’ i ‘El meu cor és d’Alcoi’. La primera, de l’Ovidi, és trista, emotiva i militant; la segona, de Camilo Sesto, podria haver triomfat a Eurovisió: és cursi, amb arranjaments cursis.\nNo hi deu haver al món personatges més allunyats que aquests dos cantants. I, en canvi, tots dos habiten en la nostra memòria sentimental. És una banda sonora que ens explica, amb totes les contradiccions.


Viatges virtuals: recórrer el món sense sortir de casa | betevé\nDiverses plataformes ofereixen fotografies i vídeos interactius que permeten acostar-se a molts punts del planeta\nMarta Ballesta | Dijous, 9 d'Abril del 2020, a les 16.48\nLes noves tecnologies trenquen fronteres en molts sentits, també en el més literal, amb eines que permeten acostar-nos a territoris llunyans sense moure’ns de casa. Diverses plataformes ofereixen fotografies i vídeos interactius que ens traslladen arreu del planeta, convidant-nos a passejar pels carrers de ciutats, explorar parcs naturals o visitar monuments emblemàtics, entre altres experiències. Finestres obertes al món per viatjar virtualment en temps de confinament.\nEl 2006 un grup de fotògrafs russos va crear Air Pano, un projecte de realitat virtual que ofereix visions 360º de destacats punts del planeta. A la seva plataforma hi trobareu fotografies i vídeos: més de 4.100 panoràmiques de 360 llocs del món.\nEl vídeo més vist és el que us proposa viatjar a l’Antàrtida però, entre moltes altres opcions, també podreu fer submarinisme a les aigües que envolten l’arxipèlag dels Jardines de la Reina, davant la costa de Cuba; observar les cascades Victòria, a Zàmbia-Zimbàbue, o visitar el Taj Mahal, a l’Índia. Air Pano ofereix el servei d’adquirir imatges i vídeos del seu catàleg.\nLa tecnologia Google Street View, nascuda el 2007, ofereix imatges panoràmiques de molts llocs del món, captades per cotxes o altres vehicles amb càmeres d’alta definició. Google Street View està present als serveis Google Earth i Google Maps, que ens permeten explorar a nivell de carrer moltes parts del planeta i accedir a altres continguts relacionats.\nDes de Google Maps podeu accedir a recorreguts virtuals complets de Google Street View per espais de valor geogràfic, històric i cultural. Per posar només uns exemples, podeu accedir a la Reserva Nacional de Samburu, a Kènia; a l’espai arqueològic de Petra, antiga capital dels nabateus, a Jordània, o al camp base de l’Everest, al Nepal, a 5.364 metres d’altitud.\nDes de Google Earth podeu observar la Terra des de la distància i, fins i tot, visitar l’Estació Espacial Internacional, que orbita a una altitud de 360 quilòmetres; però també acostar-vos a diferents punts del planeta. Hi ha agrupadors de continguts Street View i per temàtiques us facilitaran la navegació. Un fons inacabable per recórrer llocs tan diversos com els temples de Java, a Indonèsia; els Parcs Nacionals dels Estats Units o una trentena d’espais declarats Patrimoni de la Humanitat per la Unesco.\nDes de la plataforma Google Arts & Culture també es pot accedir a continguts de Google Street View específics de museus i espais d’interès cultural.\nUna altra de les plataformes que ofereix un servei similar d’imatges panoràmiques és 360cities. Aquesta companyia txeca allotja i crea visites virtuals 360º, que també estan vinculades a Google Earth. Des de 360cities, els usuaris poden accedir a un fons de prop de 7.000 fotografies i més de 2.500 vídeos. Entre les seves propostes, passejar per la Gran Muralla xinesa; veure de prop l’estàtua del Crist Redemptor de Rio de Janeiro o sobrevolar el desert de Namíbia en globus.\nEl web també acull més de 600 fotografies gigapíxel, imatges creades a partir de la unió d’un gran nombre de captures d’alta resolució, que proporcionen un alt grau de definició i detall. 360cities també ofereix la possibilitat de comprar impressions del seu banc d’imatges.\nAuschwitz I and Auschwitz II-Birkenau Camps Curated Panorama Set https://t.co/xPJnC2Yliq pic.twitter.com/2laURapGe0\n— 360Cities.net (@360cities) January 29, 2020\nPer aquells que vulguin acostar-se a la sensació de viatjar en directe a un determinat lloc, els pot resultar especialment interessant EarthCam. Aquesta plataforma ofereix imatges en viu de càmeres repartides per les principals ciutats del món.\nUs podreu situar, entre molts d’altres, en punts tan populars com Times Square a Nova York; el pas de vianants d’Abbey Road, a Londres, que els Beatles van convertir en icona; o el Mur de les Lamentacions a Jerusalem; i veure com hi transcorre la vida. La posició d’aquestes càmeres ofereix punts de vista que no es podrien gaudir en persona. Tant per perspectiva, en en el cas de les situades en espais públics, com per accés. És el cas de la càmera situada al balcó de la torxa de l’estàtua de la Llibertat, tancat al públic des de fa dècades.\n— Internet — parcs — patrimoni històric — viatges


Marta Barceló guanya el XV Premi de Teatre Palanca i Roca dels Ciutat d’Alzira – RiberaTV\nAnar a Saturn i tornar narra la vivència d’una dona a qui diagnostiquen càncer de mama\nMarta Barceló ha rebut el XV Premi de Teatre Palanca i Roca (dotat amb 6.000 € per la Fundación Aguas de Valencia), per l’obra Anar a Saturn i tornar. D’aquesta manera, Barceló enceta el palmarés de la 32a edició del certamen. El nom de la resta de guardonats es coneixerà durant les pròximes setmanes, fins al moment del lliurament de premis, el divendres 13 de novembre. A hores d’ara, a causa de l’emergència sanitària, no es pot confirmar el format definitiu de l’acte.\nEntre la cinquantena d’originals presentats al premi, el jurat ‒format per Salvador Bataller, Carles Alberola, Iolanda Muñoz, Josep Palomero i Jordi Verdú‒ ha triat aquesta peça perquè és una lectura «que atrau i emociona sense caure en sentimentalismes ni moralitats». A més a més, el relat ofereix una bona reflexió sobre què significa estar malalt de càncer i què significa sobreviure-hi, i aborda el tema amb tendresa i humor.\nL’obra serà publicada en la col·lecció «Bromera Teatre» la pròxima primavera.\nAnar a Saturn i tornar explica la història de Rosa. Als 45 anys, li anuncien que té càncer de mama. Rosa encaixa la notícia amb incertesa i por, perquè no se sent una guerrera, ni una heroïna, ni tan sols estaria d’acord amb que li digueren que és una valenta. No. Rosa s’enfrontarà a la malaltia perquè no té alternativa. Perquè estima la seua vida. Perquè no se’n vol anar. No encara.\nL’autora explica que no hauria pogut escriure l’obra «sense els testimonis que un grapat de dones afectades per aquesta malaltia ha compartit amb mi de manera generosa i altruista, i que m’han permès d’entendre millor quines són les emocions i pensaments per on es transita durant el procés». Barceló espera que aquesta distinció done suport al muntatge del text, que està en procés d’assajos, i que així «tinga més facilitat per accedir als teatres valencians».\nMarta Barceló (Mallorca, 1973) és llicenciada en Art Dramàtic per l’Institut del Teatre de Barcelona i BTEC National Diploma in Performing Arts a l’escola The Circus Space. La seua trajectòria professional està molt lligada a la de la seua productora, Res de Res & En Blanc, on ha treballat com a creadora, actriu, codirectora i dramaturga durant vint anys, amb espectacles de creació pròpia de teatre gestual i circ. Paral·lelament, treballa a diferents productores de les Illes Balears en sèries de ficció d’IB3 com Pep o Treufoc. Les seues obres han estat guardonades amb premis com el Torneig de Dramatúrgia de les Illes Balears, el SUSPIRIA FEST o el Total Theatre Award. Actualment, és codirectora del C.I.N.E (Centre d’Investigació Escènica de Sineu).\nCal afegir que el pròxim divendres 6 de novembre es faran públics els veredictes del XXV Premi Fundació Bancaixa de Narrativa Juvenil, del XXV Premi de Narrativa Infantil Vicent Silvestre i del V Premi Internacional Enric Solbes d’Àlbum Il·lustrat Consorci Ribera i Valldigna, guardons que també formen part dels Premis Literaris Ciutat d’Alzira.\nAjumtament Alzira, Edicions Bromera, Literartura, Teatre\nMarta Barceló guanya el XV Premi de Teatre Palanca i Roca dels Ciutat d’Alzira added by Grup Televisió on 30 octubre, 2020


Joies romanes en l'aire\nDescobriments en una gran infraestructura en construcció\nL'excavació de la gran vil·la de la Sagrera que va destapar l'AVE el 2011 està aturada des de fa un any\nEl mosaic, les pintures i altres vestigis esperen des de fa temps que Adif en pagui la restauració\nDimarts, 16/06/2015 | Actualitzat el 19/06/2015 a les 17:18 CEST\nLa vil·la romana de la Sagrera torna al silenci dels segles. Una part va veure la llum per les obres, eternes, de la macroestació de l'AVE. Se'n van extreure elements valuosos i es va documentar el conjunt abans que un túnel ho tornés a enterrar. Encara queden, no obstant, zones per excavar dins i fora de la infraestructura que el gestor estatal Adif ha d'aixecar. I, a més a més, els arqueòlegs contractats han de seguir amb la restauració del patrimoni descobert. Però des de fa més d'un any, aquestes tasques sumen zero. Els experts se'n van anar perquè Adif no els destina ara fons com té establert com a promotor, recorda l'ajuntament. Aquesta aturada és paral·lela a una obra que a pesar de tots els anuncis del Ministeri de Foment està una altra vegada sota mínims. El Servei d'Arqueologia demana sense èxit que segueixi el procés, i per evitar que el pas del temps deteriori els materials ha de prendre mesures especials de conservació al centre de la Zona Franca on es guarda tot.\nEstances amb temperatura i humitat controlades o líquids especials on se submergeixen objectes intenten mantenir en bones condicions les peces descobertes els últims anys: parts de mosaics i pintures murals, petites escultures, peces de bronze o gerres. En el terreny encara pendent d'excavar, al costat del nou pont del Treball Digne, les herbes hi proliferen igual que els signes de l'erosió de la pluja o els canvis de temperatura. «La millor protecció, reitera l'ajuntament a Adif, és que continuïn i acabin les excavacions, no tapar o aïllar el lloc tal com es proposa», diu Josep Pujadas, responsable d'Intervencions Arqueològiques.\nLA SORPRESA / El futur és incert i els contactes reiterats amb responsables diferents i canviants de l'ens estatal no ho aclareixen. En el tòrrid juliol del 2011, l'arqueologia preventiva que exerceixen, i continuen fent si hi ha activitat, recalca Pujades, arquitectes vigilants del servei que segueixen les excavadores quan mouen terres en zones sensibles, va donar la gran sorpresa. Una insòlita troballa que, malgrat reunir aviat més de 60 arqueòlegs i auxiliars que treballaven fins i tot amb focus, es va mantenir en secret fins que aquest diari va explicar a finals d'agost el que passava darrere d'unes opaques tanques.\nEn aquella primera fase es va descobrir, amb l'avanç del formigó fresc d'un túnel viari segregat trepitjant els talons dels arqueòlegs, una àrea de 1.150 metres quadrats pertanyent a la zona residencial o privada, pars urbana, de la que després seria una enorme finca rural. La segona i ara com ara última intervenció, després de l'enderrocament de l'antic pont del Treball Digne, va ampliar la vil·la fins a 9.000 metres quadrats. Aquests treballs aturats fa un any van revelar la zona de treball o pública, pars fructuaria, d'un celler que va tenir fins a vuit premses per produir vi durant els seus cinc segles de vida, del I al V.\nAl nord del sector, entre el túnel i el llarg esquelet del futur edifici de serveis dels AVE, queden un miler de metres quadrats per obrir. «Hi ha feina per a cinc mesos o més i amb la certesa de trobar-hi, com a mínim, les estructures de parets ja apuntades en les tasques preliminars fetes el 2014 a la primera part del solar», explica Pujades. Però la vil·la també s'estén, pel que s'ha vist fins ara, fora de l'àmbit de les obres de l'estació, en sòl públic i privat entre l'inici del carrer de Santander i el parc de Sant Martí. Encara que aquí el que es podria conservar potser és poc i en mal estat, ja que és una zona elevada i superficial que ha quedat afectada per les llaurades de la terra durant segles. Abans de la parada hi va haver contactes per finançar igualment aquest últim projecte d'excavació. Ara, l'actuació està als llimbs.\nUna de les principals troballes de la vil·la és el mosaic destapat entre les dues intervencions i traslladat a la Zona Franca. La restauració completa dels molts fragments dels 30 metres quadrats de la primera fase es va aconseguir acabar.\nTESSEL·LES / Tot al contrari de l'altra meitat, de la mateixa mida però amb una superfície conservada més gran (50% enfront del 10%), que s'emmagatzema en brut en llargues caixes a l'espera de rehabilitar els seus milers de tessel·les, les blanques portades de la mateixa Roma, segons explica Montserrat Pugès, responsable de Restauració.\nEn la ruta pels fons de la Sagrera sense recuperar, Pugès mostra igualment en caixes els fragments de pintura mural i peces de bronze submergides en una solució que frena el clorur capaç d'acabar amb el metall. Tres elements singulars han pogut completar la seva restauració. Les gerres de vi de 720 litres i els caps de marbre de Silè, déu menor de l'embriaguesa, i la vinculada a Dionís, déu del vi. Pugès recorda que la «restauració és part indubtable de l'excavació i que hi ha un «compromís adquirit». Per últim, cita el muntatge en 3D per recrear la vil·la: «S'ha quedat en el treball de base».


Cambrils, capital gastronòmica amb les Jornades dels fideus rossos\nFins al 13 d’octubre dins les jornades gastronòmiques al voltant d’aquest plat\nEs vol continuar reforçant Cambrils com a capital gastronòmica de la Costa Daurada\nJornades dels fideus rossos a Cambrils 2013\nCambrils. Costa Daurada. 11 octubre 2013. Fins a aquest diumenge 13 d’octubre, trenta restaurants de Cambrils ofereixen menús amb els fideus com a plat principal i amb la cervesa Estrella Damm Inèdit com a beguda, amb motiu de les primeres Jornades gastronòmiques dels Fideus Rossos. A la cassola amb xipirons, amb llagostins i cloïsses, amb pop, amb llamàntol, amb bolets de temporada, amb ceps i calamars, amb seitons, amb rap, sípia, musclos, amb algues, escamarlans i allioli d’all negre... La proposta de menú i preu de cada restaurant és diferent però sempre amb aquest plat lligat a la tradició marinera com a denominador comú.\nL’alcaldessa de Cambrils, Mercè Dalmau, ha afirmat durant la roda de premsa de presentació de les jornades gastronòmiques que la finalitat d’aquesta nova iniciativa és posar en valor un plat típic de pescadors i seguir potenciant les accions per reforçar Cambrils com a capital gastronòmica de la Costa Daurada, desestacionalitzar el turisme i atraure visitants. Dalmau ha ressaltat la gran implicació de l’Associació d’Empresaris d’Hostaleria de Cambrils, igual que ha agraït la col·laboració de Damm Inèdit en la posada en marxa de les jornades gastronòmiques.\nEl regidor de Turisme, Xavi Martí, ha assenyalat que la intenció és mantenir i ampliar les propostes basades en la promoció de productes de qualitat del territori a través de la gastronomia. “Volem ser capital gastronòmica durant tot l’any”, ha explicat Martí.\nEstabliments que hi participen\nTens tot el cap de setmana per gaudir dels magnífics plats amb fideus rossos dels restaurants de Cambrils. Pots reservar el teu allotjament amb Cambrils.com a uns preus increïbles i només t''haruràs de preocupar d'asaborir la millor cuina marinera de la Costa Daurada!


què són les endorfines: com aconseguir aquest 'alt' | portobelloartgallery.com\nUna de les raons principals per les quals la gent treballa en primer lloc és la satisfacció més feliç després de sentir-se en cursa o una intensa sessió al gimnàs. Però, quina intensitat o durada ha de tenir un entrenament abans que els anomenats 'alts puntades'? I el WTF són endorfines exactament?\nVaig fer aquestes preguntes i molt més a J. Kip Matthews, doctor en psicòleg esportiu. En altres paraules, un expert en endorfines. També té una bona experiència en les connexions cervell-cos no només amb endorfines sinó també amb altres neurotransmissors. També treballa amb esportistes d’elit de tot tipus ajudant-los a afrontar l’estrès. (Ballar amb gràcia davant de centenars de persones o jugar a tennis davant un estadi ple pot afectar el 100% al vostre rendiment.)\nAquí, el doctor Matthews proporciona tot el que cal saber sobre endorfines, inclòs com es connecta l'exercici.\nQuè són les endorfines?\n'Les endorfines són neurocímiques produïdes al cos a la glàndula hipofisària en resposta a l'estrès i al dolor', explica el doctor Matthews. En termes de profans, són com uns analgèsics naturals. 'Interaccionen amb els receptors d'operadians del cos, cosa que minimitza la nostra experiència de dolor.\nEl doctor Matthews diu que els científics en realitat no van descobrir endorfines fins als anys 70, quan es van fer moltes investigacions sobre addicció a l’heroïna i la morfina. 'Es van adonar que hi havia alguns receptors específics en el nostre cos sobre els quals actuava l'heroïna i la morfina i no tenia sentit per què teníem aquestes recepcions opioides al nostre cos', afirma. 'Llavors va provocar el descobriment d'endorfines. I de fet, els nostres organismes produeixen aquests productes químics que tenen aquest aspecte dolorós.\nDes d’aleshores, els investigadors han descobert que en realitat hi ha moltes activitats que poden provocar un augment d’endorfines al cos: meditació, riure, menjar xocolata o menjar picant i fins i tot el part. I fer exercici és, per descomptat, una altra gran via.\nLa connexió entre exercici i endorfines\n'En algunes maneres, les endorfines aconsegueixen massa part del crèdit de les persones que tenen una sensació de felicitat quan fan exercici', afirma el doctor Matthews. Això és perquè no funcionen sols: la serotonina i la norfenilefrina, dos altres neurotransmissors que es senten bé, també s’alliberen durant els entrenaments. Segons el doctor Matthews, un augment de la serotonina i la norfenfèfrina succeeix realment abans d’una endorfina, en uns 30 o 45 minuts d’exercici. Però l'augment real d'endorfines no passa realment fins després d'una hora d'intens exercici.\n'Després d'una hora o més d'exercici, el cos ha experimentat força estrès que les endorfines pateixen', afirma. Recordeu-ho: les endorfines són una resposta a l’estrès, alliberada per reduir el dolor. Per tant, heu d’aconseguir que el vostre cos arribi a un punt de dolor per aconseguir-lo realment. Heus aquí la part complicada: Si hi poses també Molt estrès al cos, el doctor Matthews diu que la resposta pot produir-se una pèrdua de foc i el vostre entrenament dur us pot deixar sentir agreujat o de mal humor. El seu millor consell per arribar a aquest punt tan dolç: Escolta el teu cos.\n“Si bé la meditació, riure o menjar xocolata augmenten els nivells d’endorfina, no els augmenta tant com fer exercici intens durant una hora o més.\nPotser us estareu preguntant per què es triga tant en augmentar les endorfines durant l’exercici, quan altres maneres, com menjar xocolata o riure, òbviament no triguen tant. “Això té més a veure amb el nivell d’endorfines”, explica el senyor Matthews. “Si bé la meditació, riure o menjar xocolata augmenten els nivells d’endorfina, no els augmenta tant com fer exercici intens durant una hora o més.\nMentre que corre sovint obté el màxim crèdit per donar un alt nivell, el doctor Matthews diu que realment es pot fer amb qualsevol entrenament intens durant una hora. 'La raó per la qual es presta tanta atenció és que quan tota la informació sobre les endorfines sortia als anys 70, la carrera de llarga distància començava a enlairar-se com a exercici popular', explica. Tot i que els exercicis llargs i durs obtindran aquest llançament, assenyala que les noves evidències suggereixen que encara podeu augmentar els nivells d’endorfina amb només 15 minuts d’exercici diverses vegades a la setmana. Potser no serà el mateix impuls intens, però serà una part superior natural i constant.\nEls avantatges d’augmentar endorfines a través de l’exercici\nSegons el doctor Matthews, l’augment d’endorfines durant l’exercici pot ser tan potent que els estudis han demostrat que pot ser tan eficaç com l’assessorament o la medicació a l’hora de disminuir la depressió. (Això no vol dir que no haureu de veure un psicòleg o considerar un medicament amb recepta, sempre consulteu un metge abans de decidir un curs de tractament, però vol dir que potser voldreu tenir un Rx de problemes per saber si ajuda. )\nObtenir regularment aquest cop d’endorfines pot ajudar al cos a respondre millor a altres tipus d’estrès. 'El més sedentari ens convertim, sense fer exercici regular, menys eficient és el cos per afrontar els estressors que s'hi posen', afirma Matthews. “Si s’exerceix freqüentment durant una durada més llarga, el cos es torna molt més eficient a l’hora de manejar altres tipus d’estrès que es posen al cos.\nA diferència dels opioides externs, com els opioides, van provocar els investigadors en primer lloc per investigar més endorfines. Matthews diu que no hi ha perill de deixar-se addicte a un màxim d’endorfines. 'Perquè això és quelcom que ocorre de forma natural al cos, això no passarà. No vol dir que algú no es pugui addicte a l'exercici, segons ell. “Però l’addicció a l’exercici és més psicològica, similar a l’addicció al joc o a les compres.\nSense cap inconvenient i amb tots els avantatges per obtenir, hi ha alguna cosa a llargs i intensos entrenaments al cap i a la fi. No només és l’alt real, sinó que us farà molt bé la ment i el cos.\nPublicat originalment el 27 de juliol de 2018. Actualitzat el 18 de setembre de 2019.\nA continuació s’explica com l’aixecament de peses pot disminuir la depressió. I incorporar més d’aquestes herbes a la vostra vida també pot ajudar.\nL’únic superherb per intentar una gran bellesa\nA continuació, es mostra com es fa un cosí menys conegut del suc verd de l'aigua amb clorofil·la\nPer què el formatge vegà és a punt d’anar a corrent principal


viurealspirineus/ACN 20:33 21/08/21\namb els mes canvi tradicional baixada\nUn rai navegant pel riu Segre en la 32a baixada de raiers de Coll de Nargó / Anna Berga\nDos rais amb quatre tripulants cadascun han tornat a solcar aquest dissabte el riu Segre per rememorar aquest antic ofici en la 32a Baixada dels Raiers de Coll de Nargó (Alt Urgell). Com a principal novetat, el recorregut s'ha hagut d'escurçar degut a l'escassetat de pluges i no ha superat el quilòmetre de llargada. "Notem moltíssim el canvi climàtic. Cada any hi ha menys cabal i si no canvia els rais no es podran fer a l'estiu perquè no hi haurà aigua", ha explicat el president dels raiers de Coll de Nargó, Àlex Ferré. La festa ha començat amb l'Enraiada i ha continuat amb la baixada dels rais per la zona de la 'platgeta' dels Clops de Fígols. El programa finalitza a les 16h amb una ofrena floral al monument de la dona del raier.\n(Foto: Diversos raiers preparant els rais durant l'Enraiada en la 32a baixada de raiers de Coll de Nargó / Anna Berga)\n(Foto: Un dels rais que han baixat pel riu Segre en la 32a baixada de raiers de Coll de Nargó / Anna Berga)


JxTGN proposa uns pressupostos allunyats de «projectes faraònics»\nEls regidors de JxTGN Nadal, Vidal i Guzmán durant la roda de premsa que van oferir ahir.\nNadal demana més ajuts a les entitats socials i posar càmeres de seguretat en les urbanitzacions de Llevant\nActualitzada 12/11/2019 a les 20:26\nEl grup municipal de Junts per Tarragona (JxTGN) aposta perquè els pressupostos de l’Ajuntament del 2020 afavoreixin la salut econòmica de les entitats de la ciutat, la seguretat i la millora dels carrers, i rebutja «projectes faraònics, com ja vam dir a la campanya electoral», va dir ahir el portaveu del grup, Dídac Nadal, en roda de premsa. Nadal va iniciar la seva intervenció dient que JxTGN ha fet diverses reunions amb l’equip de govern per abordar els futurs pressupostos municipals, però desconeix quan se celebrarà el plenari que els sotmetrà a l’aprovació dels regidors.\nEl portaveu del grup nacionalista va avançar que «som conscients de les dificultats financeres de l’Ajuntament i que el volum que hi ha a disposició d’inversions és reduït tenint en compte les necessitats de la ciutat». És per això que JxTGN «advoca per petits projectes i per ser sensibles amb les necessitats de les persones».\nCom a condició per a aprovar els pressupostos del govern d’ERC i ECP, aquesta formació «exigeix més dotació per associacions de veïns, clubs esportius i entitats de la ciutat». En aquest context, Nadal va dir que «la gent de Tarragona és molt participativa i treballa de manera altruista, i els pressupostos han de tenir un component humà».\nA més, «han d’ajudar a aquestes entitats que treballen per la ciutat». Nadal va recordar que «hi ha locals socials en mal estat i les associacions de veïns han vist com se’ls reduïa les subvencions».\nZones de vianants i seguretat\nNadal va dir en relació a les actuacions que l’Ajuntament hauria d’incorporar als pressupostos que «s’ha de ser valent i tenir coratge per començar a fer zones de vianants al centre de la ciutat, com l’Illa Corsini i una part de la Rambla Nova, una iniciativa que podria portar-se a alguns barris». «La ciutat necessita canvis, amb propostes que són assumibles», va remarcar.\nPer la seva banda, la regidora Cristina Guzmán va dir que la seva formació planteja «dues prioritats que coincideixen amb demandes dels veïns». JxTGN proposa «ampliar la plantilla de la Guàrdia Urbana, crear la figura de l’agent de barri, augmentar els punts d’enllumenat públic a tota la ciutat i de manera especial en zones amb més robatoris a interior de vehicles, i instal·lar càmeres de vigilància en les urbanitzacions de Llevant i zones més conflictives, fins i tot lectors de matrícules». Tot això «ha d’estar contemplat en els pressupostos».\nLa regidora Elvira Vidal va dir, d’altra banda, que «defensem una Tarragona amable, neta i florida». Vidal va remarcar que cal fer una programa de «millora del paviment dels carrers i de voreres», entre altres motius per «rebaixar la contaminació sonora en espais com els voltants de l’estació d’autobusos». Vidal també considera important «recuperar la via pública posant més verd i guarnir la ciutat».\nEl PSC vol conèixer els pressupostos abans de posar les seves condicions\nLa portaveu del grup municipal socialista, Sandra Ramos, va defensar que, abans de posar condicions als pressupostos, els agradaria conèixer el contingut del document, motiu pel qual va aprofitar per mostrar la seva molèstia. Tot i així, Ramos va assegurar que pels socialistes «els serveis socials són molt importants» i no estaran d’acord amb una «sospitosa rebaixa dels pressupostos destinats» a aquesta matèria. En referència a les condicions que, tant Junts per Tarragona com la CUP, ja van fer públiques, Ramos va sostenir que «aquests són els dos partits que van donar suport a la formació de l’actual govern i posen les seves condicions als pressupostos», i va afegir que «aquí cadascú exerceix la pressió a la seva manera».\nRamos va considerar important també que «l’Ajuntament acordi amb la Generalitat un pla de barris, proposta que ja hem instat en dos plens», i que es «reprengui el projecte d’un autobús gratuït a la ciutat, per potenciar una mobilitat sostenible, que actualment està aturat».\nCs demana inversions i no augmentar la pressió fiscal als tarragonins\nRubén Viñuales, portaveu del grup municipal de Ciutadans, va reconèixer que només ha tingut una reunió informal amb amb el regidor Jordi Fortuny relacionada amb els pressupostos municipals que s’aplicaran el pròxim any. Viñuales va assegurar que el seu model pressupostari es basa en «un pla de xoc de barris, un augment de la partida destinada a jardineria, una millora de la lluita contra l’incivisme, ajudes als comerços, un augment de la partida de patrimoni per la contractació de nou de la plantilla de museus, així com la conservació del patrimoni i la inclusió d’una partida concreta per la connexió de la ciutat».\nViñuales va afegir que cal «una promoció internacional de la ciutat per generar, d’una vegada per totes, un sector turístic sostenible i motor de l’economia local, i un pla de polígons». El portaveu de Ciutadans va declarar que el seu grup és partidari de «no augmentar la pressió fiscal als tarragonins». Viñuales va dir que, de moment, desconeix les propostes formals de l’equip de govern.\nEl PP reclama la millora de la connexió del centre amb els barris\nEl portaveu del grup municipal del Partit Popular de Tarragona, Jose Luis Martín, va criticar que «el govern hauria d’exposar els pressupostos als diferents grups municipals, ja que encara no els coneixem», com també va criticar, en el mateix sentit, la portaveu del PSC Sandra Ramos.\nPel que fa a les condicions per a donar el seu suport a l’aprovació dels pressupostos municipals, Martín va assegurar que van en la línia del que van presentar durant la campanya electoral. El portaveu dels conservadors va recordar «el projecte de les tres connexions de la ciutat amb els barris de Ponent i amb les urbanitzacions de Llevant, així com la Rambla del Mar per connectar la Rambla Vella amb la plaça dels Carros». Martín també va subratllar que una de les propostes que defensa el seu grup és la necessitat de «millorar l’enllumenat a la ciutat».\nA més, Martín advoca per revitalitzar el centre de la ciutat amb ajudes al comerç i al turisme. Finalment, el portaveu del PP reclama una reducció de l’Impost de Béns Immobles (IBI).\nLa CUP demana eliminar el projecte de la Budellera\nCom ja va explicar en roda de premsa la seva portaveu, Laia Estrada, la CUP demana principalment que els pressupostos recullin els cinc punts que van permetre la investidura de Pau Ricomà com a alcalde.\nEs tracta d’una partida per fer un cens de pisos buits, una altra per internalitzar el servei de neteja, destinar un 1% dels comptes a pressupostos participatius, eliminar el projecte urbanístic de la Budellera mitjançant una modificació del POUM i impulsar un estudi que avaluï la qualitat de l’aire\nComenta el contingut : JxTGN proposa uns pressupostos allunyats de «projectes faraònics»


Oposició a la línia d’alta tensió pels terrenys afectats per l’incendi de setembre\nDiverses entitats convoquen una reunió per a coordinar actuacions.\nLa Colla Ecologista l'Arrel, la Coordinadora Ecologista de la Vall d’Albaida (CEVA), Merutsfestival, el Casal Jaume I, Salvem la.Valleta d'Agres i l’Ateneu l'Estació Albaida han convocat una reunió aquest divendres 4 de febrer per a ‘planificar accions contra la línia d'alta tensió que Iberdrola pretén construir a la zona afectada per l'incendi de setembre’. El projecte preveu fer passar una línia d’alta tensió per zones dels termes d’Agullent, Albaida, Benissoda i Ontinyent que van patir l’incendi de l’estiu passat.\nLa reunió, a què s’ha convidat a sumar-se a totes les entitats i persones de la comarca, se celebrarà a les 19.30 h a la Casa de Cultura de Sant Rafel, a Ontinyent.\nDesprés del foc del setembre passat que va afectar aquestes poblacions i Bocairent, diverses veus van demanar al Consell que paralitzara el projecte per a facilitar-ne la reforestació. El BNV va presentar a les Corts una Proposició No de Llei en aquest sentit, per a evitar la construcció de la línia d’alta tensió pels paratges cremats i per a evitar ‘que alguna empresa privada puga beneficiar-se de la instal·lació de les torres d’alta tensió en una zona pràcticament arrasada i on no cal tallar arbres’. La proposició, però, no va passar de la comissió informativa per l’oposició del PP.\nLa Generalitat havia aprovat en juny la construcció d’una línia d’alta tensió de 132 quilovats i amb una extensió de 12,3 quilòmetres que passaria pels termes d’Albaida, Benissoda, Ontinyent i Agullent.\nOposició a la línia d’alta tensió pels terrenys af...


Projecte Mèmories. | Història de Dénia\nEn el projecte memòries busquem intentar preservar la memòria dels nostres majors, cadascú recorda el passat a la seva manera i nosaltres busquem eixes experiències vitals subjectives. Volem que ens conten que recorden de la seva vida durant totes les seves etapes, infància, joventut i vellesa. Busquem conèixer en que treballaven, com es van enamorar, com van celebrar el seu casament, a quins jocs jugaven de menuts… coses que només poden ser explicades per la persona que les ha viscudes. Volem extraure la vida de qui va viure els principis del segle passat i han arribat a conèixer el nou segle. Són el nostre vincle amb els avantpassats i aixina volem que es reconeguin. És una feina urgent perquè eixa gent esta arribant a la fi de la seva vida i aquesta és l’última oportunitat.\nEl projecte el duguem avant Ricardo Doblado (medis audiovisuals), Joan Miquel Gavilà (fotògraf) i Josep Fornés (historiador) i pretenem fer una exposició, un audiovisual i un llibre per donar a conèixer els resultats d’aquest projecte. Us animem a que ens convideu a les vostres cases a conèixer als vostres majors i tindre una conversa amb ells.\nEtiquetes : audiovisuals, cultura popular, memòria oral\nUn matí de ruta per alqueries i riuraus →


Especial i únic, com vosaltres – Z Comunicación\nEspecial d’Àmfora, el nou vi de Vinya els Vilars. Diferent, únic, el tanat conforma el seu ADN, cultiu ecològic i envellit en àmfora\nQuan et dediques a “això” del vi, el celler es converteix en la teva segona família, quan no en la primera si tenim en compte la dedicació, les rialles i els plors, les decepcions i satisfaccions que ens dóna. Primera o segona, el celler sempre present, sempre constant, sempre a la ment, sempre llavor.\nI si parlem de família, els fills acostumen a tenir un especial protagonisme, i en el cas d’un celler és clar quins són els nostres. Vins fruit de la passió per la vinya, de l’afecte, de l’estima a la terra, de l’experiència, de les decisions reposades, de la dedicació i l’esforç… si això falla arriba el temps del vinagre.\nAquests vins que quan reposen al bressol ens omplen de somnis; aquests vins, de vegades dòcils altres desbocats, de vegades forts i persistents altres subtils i delicats… Vins, com els fills, que cal mimar, formar, cuidar amb dedicació abans que vegin la llum. Aquests vins, que encara sent nostres, sempre ens sorprenen i que no es revelaran en plenitud fins que es vesteixin d’etiqueta i tinguin la seva presentació en societat destapant, ara sí, el flascó de les essències.\nCom en una família, prendre la decisió de donar vida a un nou vi no és fàcil. Així, com a la vida real, generalment l’amor que sents per la vinya, la passió pel vi, l’experiència de generar quelcom propi, de gaudir-ne, de veure-ho créixer i marxar i observar la seva desimboltura en societat, són algunes de les raons per fer un pensament i engendrar un nou fill, un nou vi.\nI a què ve tot això? Fàcil, a Vinya els Vilars estem d’enhorabona. La vida, la vinya ens ha somrigut amb Especial, el benjamí del celler. Tan diferent, tan singular, tan únic…; el nostre nou nen mimat.\nÉs el vuitè de la nostra nissaga, però ens arriba trepitjant fort, marcant estil. Sense complexos. Serà pel canvi bressol? Ha mudat la calidesa de la bóta de fusta per la miraculosa argila d’una àmfora. Serà pels seus gens? El tanat marca el seu ADN; geni i figura, tot ell ecològic. Serà per la seva puresa? Lliure de sulfits. Serà el seu color robí, el seu sabor intens, la seva aroma a cirera, el seu toc a pètals de rosa o aquell puntet mineral i a garriga, la seva complexitat. Què serà, serà.\nEns ha sortit així. “Especial” en tot, fins i tot a la presentació. Trencant motlles, ens ve vestit amb una ampolla estil borgonya ovalada rematada amb lacre taronja; singular i elegant. Bon pany per protegir una explosió fruital que t’envolta tota la boca, per a un vi fresc i elegant, amb un regust llarg i persistent.\nEll és així, especial i únic com vosaltres i us vol conèixer


Movistar serà la marca comercial de tots els productes de Telefónica\nDes d'aquest dilluns tots els serveis de Telefónica a Espanya, tant de telefonia fixa com de telefonia mòbil, portaran el paraigües de la marca Movistar.\nPer a això la Companyia ha desplegat una important campanya de publicitat en tots els mitjans i formats, en tres fases, amb l'objectiu de donar a conèixer a tots els seus clients els valors, característiques i rols de les noves ensenyes, tant de Telefónica com de la pròpia Movistar.\nAixí, en la primera fase, que ja ha començat, el missatge principal serà 'Ara tots els serveis de Telefónica es diuen movistar'. En la segona fase del canvi de marca el slogan serà 'Compartida la vida és més'. Mentre que en la tercera i última etapa la idea principal girarà entorn de 'Premiem la teva fidelitat'.\nTelefónica assumeix la identitat de marca institucional aquest mes de maig a Espanya, i s'anirà implantant progressivament tant a Europa com als països llatinoamericans. Per la seva banda, el pla de llançament i canvi de Movistar s'escomet de forma progressiva entre 2010 i el proper any segons els mercats i les necessitats de cadascun d'ells. Espanya és el primer dels països que estrena la nova marca Movistar com la denominació comercial per a tot el catàleg de productes. Xile, Colòmbia i Perú seran els següents que assumeixin aquest canvi.


La cantant de Bellaterra, còmplice de la pianista Clara Peya, es referma com una artista a seguir\nClara Peya va dir d’ella que tenia un no sé què de «nena diabòlica» que la feia especial i que creixeria tant que al cap de poc temps ja no podria permetre’s continuar treballant amb ella. Temps al temps. Magalí Sare canta el tema que embolcalla l’anunci ecologista d’Estrella Damm per a aquest estiu, ‘Compromís’, rellevant Maria Rodés i Santi Balmes (Love of Lesbian) en la tasca de donar-nos a entendre que «hi ha d’haver una altra manera de viure».\nAquesta cantant i compositora nascuda a Bellaterra fa 28 anys no sorgeix del no-res. Als 9 anys es va incorporar al cor infantil del Liceu, als 12 es va estrenar com a solista en una òpera del Lliure i la seva carrerassa acadèmica va culminar amb el premi extraordinari de jazz del conservatori del Gran Teatre.\nEntre els seus primers rols professionals, el de soprano del Quartet Mèlt, que el 2015 va guanyar el ‘talent show’ ‘Oh happy day’, de TV-3. I en un camp més personal, l’àlbum amb què es va estrenar en solitari, ‘Cançons d’amor i dimonis’ (2018), amb boniques i inquietants peces pròpies entre la tradició clàssica i el pols pop.\nMagalí és imprevisible i ben capaç de brindar la seva veu a un projecte tan escarpat com és ‘A boy and a girl’ (2019), àlbum amb el guitarrista Sebastià Gris en el qual canta en francès i alemany (Schubert, Poulenc) i s’hi deixa la pell a la fita tradicional mallorquina ‘Sa mort de na Margalida’. La seva barreja de solidesa tècnica i vulnerabilitat amb doble fons va atrapar Clara Peya, que li va encomanar les tasques vocals a ‘Estómac’, el disc que va precipitar el Premi Nacional de Cultura concedit a la pianista. Sí, Magalí Sare és una artista els passos de la qual s’han de seguir.


Salou acull unes Jornades formatives d’actualització penal adreçades a Policies Locals i Mossos — Policia Local i Mobilitat\nSalou acull unes Jornades formatives d’actualització penal adreçades a Policies Locals i Mossos\nSalou acull unes Jornades formatives d’actualització penal adreçades a Policies Locals i Mossos https://www.salou.cat/ca/la-ciutat-per-temes/policia-local-i-mobilitat/noticies/salou-acull-unes-jornades-formatives-d2019actualitzacio-penal-adrecades-a-policies-locals-i-mossos https://www.salou.cat/ca/la-ciutat-per-temes/policia-local-i-mobilitat/noticies/salou-acull-unes-jornades-formatives-d2019actualitzacio-penal-adrecades-a-policies-locals-i-mossos/@@download/image/P1160254.JPG\nAquest matí s’ha encetat el curs que durarà una setmana, que reuneix a una cinquantena d’agents i que organitza la IPA (International Police Association) en col·laboració amb la Policia Local de Salou\nAquest matí s’ha donat el tret de sortida a una setmana de formació adreçada als agents de policia i mossos d’esquadra del territori per tal d’actualitzar informació relativa al dret penal i la relació de les policies en el dia a dia dels jutjats en aquesta matèria. El curs, organitzat per la delegació territorial de la International Police Associacion pretén formar en aspectes com el delicte de tràfic de drogues; els delictes d’ocupació de bens immobles; com redactar atestats, afrontar judicis ràpids; els delictes contra la llibertat sexual; els delictes informàtics o les proves testificals, entre d’altres qüestions.\nAbans de la inauguració oficial de la primera sessió, l’alcalde Pere Granados ha rebut al seu despatx al president de l'IPA, Anton Casas; al secretari de l'IPA, Carlos Fernández així com al Magistrat del jutjat d’Instrucció numero 2 de Tarragona, Rubén Rus per agrair-los el fet d’haver pensat en el nostre municipi per dur a termes les jornades formatives.\nPosteriorment, el cap de la Policia Local, José Luis Gargallo ha estat l’encarregat de dirigir unes paraules a la cinquantena d’assistents tot fent una reflexió sobre la importància d’estar al dia de la normativa en aquesta professió per poder donar la resposta adequada a la ciutadania. Per la seva part, el regidor de Seguretat Ciutadana i Mobilitat, David González, ha assegurat que és un plaer col·laborar amb l’IPA tant en accions formatives com la que ens ocupa aquesta setmana ocupa aquesta setmana perquè l'aposta per la formació és imprescindible per tal que els servidors públics puguem oferir un servei de qualitat a la ciutadania.\nAl curs hi assisteixen una cinquantena d’agents de les policies locals i del cos de Mossos d’Esquadra de municipis com Ametlla de Mar, Torredembarra, Cambrils, Valls, Constantí, l’arboç, Tortosa, Reus, el Vendrell, Tarragona o Salou, entre d’altres localitats. Pel que fa als ponents, aquests són: Ana Farrero, Fiscal delegada de Criminalitat Informàtica, d’Odi i discriminació des del 2011 i fiscal de la Fiscalia Provincial de Tarragona; Daniel Baena, Tinent Coronel de la Guardia Civil i Cap de la Policia Judicial de la Guardia Civil de Catalunya; Carlos Cerrada, Magistrat encarregat del Registre Civil de Tarragona; Rubén Rus, Magistrat del Jutjat d’Instrucció 2 de Tarragona; entre d’altres.


La programació del 2018 de El Maldà ~ EspectáculosBCN\nInicio Teatro La programació del 2018 de El Maldà\nNicolas Larruy 15 enero, 2018 15 enero, 2018 Teatro\nLa Sala Maldà, un teatre situat en un vell (i bell) palau ens ofereix, per cinquena vegada, Maldà en Dansa. La cinquena edició d’un festival que ha crescut com l’escuma i que cada dia té més públic i més propostes. A la primera edició van rebre 50 propostes… i enguany n’han rebut més de 200 de tot arreu, fins i tot, de fora del país.\nEl festival, que abans se celebrava a l’abril, coincidint amb el Dia Mundial de la Dansa, enguany canvia de dates i es programa al gener. Com a novetat, a més d’ampliar l’espai de dansa a l’exterior i presentar un dels espectacles a la Plaça del Pi, en aquesta edició hi haurà col·loqui abans i després de cada programa.\n1 Maldà en Dansa, aquest any durant el mes de gener\n2 Molt més que un festival de dansa\n3 Al cel mos vegem tots plegats a El Maldà\n4 El cabaret també hi tindrà cabuda a El Maldà\nMaldà en Dansa, aquest any durant el mes de gener\nEl Programa 1 el componen peces ben diferents: Entre viatges i flors, una coreografia inspirada en l’obra “Viatges i flors” de Mercè Rodoreda, de la Cia. A les Golfes; Aye-Nah, d’Aina Llanas, una inflexió física sobre el cos; i Dosis de la Cia. UNAiUNA, un retrat de la dona, de les dones, de totes i cada una, perquè totes són diferents i especials. Com a activitat paral·lela, hi haurà un col·loqui abans i després de la funció.\nEl programa 2 el componen Lingua Madre, de la Cia. Nuvola Vandini, un espectacle que és un duo de cant i dansa, un cant que és corpori; nada.dora.toda.dorada de Clàudia Mirambell és un homenatge a les coreografies d’Esther Williams; Carretería, de la Cia Tangen|Benzal, ha guanyat el premi de l’Institut del Teatre. Un espectacle que parla dels nostres cossos com forces que s’atrauen i es repelen, es contradiuen, es tensen i es relaxen. Igual que passarà amb el programa 1, hi haurà un col·loqui abans i després de la funció.\nMolt més que un festival de dansa\nEl festival presentarà també activitats paral·leles. Any day, d’Helena Canas, un espectacle que es representarà a la plaça del Pi. Un solo de dansa i d’humor, que ens mostra una dansa plena de comicitat, un dia de platja, sense platja, a l’hivern.\nL’exposició In Visibles, estarà a la sala d’exposicions del Maldà i ens mostra el moviment del ball a través de fotos que també han patit moviment. El moviment de la imatge i el moviment de la dansa queden completament coordinats.\nI una Jam Session de música antiga i dansa, amb la col·laboració de músics especialistes en instruments musicals del Barroc i el Renaixement, i ballarins de dansa contemporània, es farà una jam session on la música antiga i el ball més actual es fusionaran i crearan nous estils. És la segona Jam Session que es fa a Barcelona i segur que serà un èxit, com la primera.\nAl cel mos vegem tots plegats a El Maldà\nA més del festival Maldà en Dansa, el teatre Maldà torna a programar el cicle Al cel mos vegem tots plegat, cicle de rondalles mallorquines, per quarta vegada. Un cicle que ha creat un públic que l’espera amb delit. Enguany es contaran les rondalles “Flor de romaní” dirigida per Sandra Monclús, “Rei en Jaume” dirigida per Cristina Clemente, “Set… i diumenge set” dirigida per Rafel Duran, “I qui no ho creu, que ho vaja a cercar” dirigida per Alberto Díaz.\nEls directors tindran una setmana per treballar amb Antònia Jaume (Nies), Salvador Miralles, Catalina Florit i Àlvar Triay, i posar en marxa cada projecte. Cada director triarà la forma en què vol que la rondalla sigui representada… al final de cada setmana, es presentarà el projecte al públic. I després, el públic, els actors i el director o la directora, faran un col·loqui post-funció.\nEl cabaret també hi tindrà cabuda a El Maldà\nEl Cabaret no faltarà el proper semestre al Maldà. El cabaret, amb totes les seves possibilitats, estarà representat per tres espectacles. El primer, Lovely Precious Dream, dirigit per Juanjo Marín, un espectacle al voltant de Nina Simone, amb la seva música, la seva vida… un espectacle que no serà en cap moment un biopic… només un petit tast del que va ser la gran Nina Simone.\nCom nos tornem és un espectacle de Bubulina Teatre, un petit homenatge a un tipus de declamació de versos que sembla que s’està perdent. Un espectacle de poesia i un monòleg. Poesia xarona, pomposa o, si ho preferiu, cursi… però una poesia que també és nostra. Una jubilada que ha de presentar poesies al Liceu ens oferirà un assaig al Maldà. Un assaig que ens farà riure i plorar.\nFatal dona faltal, dirigit per Oriol Genís, és un repàs a les dones de l’òpera, que sempre han estat escrites i descrites per homes. En aquest espectacle hi trobarem moltes àries, però seran com petites peces de trencaclosques que ens mostraran una altra faceta de les heroïnes operístiques. Uns textos escrits per feministes contemporànies arrodoniran el muntatge. Una manera de capgirar les dones de l’òpera, escrites i descrites per homes. Una dona de fer feines, una mestressa de casa.. ens mostraran que les dones som molt més que un estereotip i tenim molt per donar i per oferir… i que ens escapem de la mirada reduccionista que hem patit durant anys… durant segles.\nAixò és un petit tast del que oferirà el Maldà en els propers mesos… no em digueu que no se us fa la boca aigua!!!\nCrítica: La casa de Bernarda Alba – Els Malnascuts de la Beckett


El ritme de nous ingressos a les UCI s'alenteix\nLa desescalada s'iniciarà d'aquí deu dies sense haver assolit els indicadors mínims marcats pel Govern\n6 min. Santa Coloma de Gramenet 13/11/2020 14:20 Traduccions: Cat Cas Eng\n651x366 Una sanitària travessant el pont de la ronda de Dalt de Barcelona / ENRIC FONTCUBERTA / EFE Una sanitària travessant el pont de la ronda de Dalt de Barcelona / ENRIC FONTCUBERTA / EFE\nL'epidèmia de coronavirus perd força al conjunt de Catalunya. La corba de contagis va caient diàriament i en tres setmanes s'ha aconseguit reduir el ritme de propagació del virus (R) per sota de l'1. Però Catalunya encara està transitant el pic assistencial, una fita que s'espera assolir a finals d'aquesta setmana. "S'estan donant més altes que ingressos a l'hospital i el ritme d'entrades a les unitats de cures intensives (UCI) s'ha estabilitzat", ha assegurat aquest divendres el secretari general de Salut, Marc Ramentol. En aquests moments, el 58% dels prop de 1.100 llits de crítics disponibles a Catalunya, tant de la xarxa pública com de la privada, es destinen a malalts de coronavirus. A les plantes d'hospitalització convencional hi ha 2.995 pacients, el 24% de la capacitat total de la xarxa pública, situada entorn als 16.000 llits.\nLa disminució del ritme d'ingressos a les UCI que destaca la conselleria de Salut la proporciona, precisament, l'ocupació dels llits. Si es comparen les dades dels últims 14 dies amb les dades de principis de novembre, quan hi havia 478 malalts greus, s'observa que en només set dies la dada creixia fins als 547 pacients crítics, és a dir les entrades a l'UCI van augmentar un 14%. En canvi, aquesta setmana, s'ha alentit aquesta arribada: el degoteig d'ingressos continua, i ja que en són 580 (+21% més respecte a la primera setmana del mes), però l'increment és només del 7% respecte a la setmana passada. Un exemple clar és el de l'Hospital Arnau de Vilanova de Lleida, que aquest cap de setmana tancarà la tercera planta de covid pel descens de nous ingressos de pacients.\nLa circulació del virus s'està desaccelerant i els indicadors epidemiològics comencen a acostar-se als valors marcats per les autoritats sanitàries per controlar la transmissió: abaixar la taxa de contagis perquè de cada 100 infeccions no se'n generin més de 80 noves; reduir a un miler la xifra de contagis diaris, i disminuir la pressió a les UCI, tenint-hi com a màxim 300 pacients. Però encara no: de moment el país no ha assolit els nivells de propagació ni el ritme d'ingressos als hospitals considerats desitjables.\nLa taxa de contagi encara no ha arribat al 0,80 ambicionat per les autoritats, però s'hi acosta i ja se situa en el 0,85. "Veiem un descens homogeni a tot el territori. Ens hi acostem a poc a poc", ha explicat el coordinador de la unitat de seguiment del covid-19 a Catalunya, Jacobo Mendioroz. La incidència acumulada també va a la baixa: entre el 27 d'octubre i el 9 de novembre es van diagnosticar 686 positius per 100.000 habitants. L'epidemiòleg ha assenyalat que l'evolució concorda força amb la prevista pels models matemàtics i les prediccions del Govern.\nConfiança en les restriccions\nAmb tot, i d'acord amb les projeccions de la conselleria, en catorze dies només s'haurà aconseguit controlar un dels tres indicadors, la R. Això significa que la desescalada, prevista pel dilluns 23 de novembre, s'iniciarà sense haver assolit les dades epidemiològiques que el Govern s'havia marcat inicialment com a valors mínims per flexibilitzar les restriccions. De fet, Salut treballa amb la previsió que la pròrroga de les restriccions que es consolidi la davallada de la pressió assistencial, primer a llits convencionals i dies després a les UCI. No obstant això, no s'arribarà als nivells desitjats per l'executiu, ha reconegut Ramentol.\nSegons els models elaborats per Salut, el Grup de Biologia Computacional i Sistemes Complexos (BIOCOM-SC) i l'Agència de Qualitat i Avaluació Sanitàries de Catalunya (AQuAS), el sistema sanitari podria tenir aproximadament 400 malalts crítics i 2.000 pacients hospitalitzats pel virus el dia que caduquen les restriccions. És a dir, que encara hi haurà 100 malalts crítics i un miler de greus més respecte a les previsions governamentals.\nUn cop superat el pic assistencial, tant d'hospitalitzacions a llits convencionals com d'entrades a la UCI, Mendioroz ha afirmat que es donarà el pic de mortalitat. Les dades que proporcionen les funeràries encara són "altes" i esfereïdores: només aquest divendres han trascendit 71 morts més, 479 si es tenen en compte les dades del 3 al 9 de novembre, els registres més actualitzats i fiables.\nRamentol ha admès que "cal més temps" per doblegar la corba i per esmorteir l'impacte del virus. Un oxigen que el departament espera que el proporcioni la pròrroga de les restriccions, la resolució de les quals ha de publicar-se al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC), previsiblement aquest dissabte. El número 2 de Salut ha defensat que mantenir el tancament de l'hostaleria i la cultura durant deu dies més permetrà continuar consolidant la tendència a la baixa. "Volem arribar a un número que ens permeti guanyar eficiència en el rastreig de casos", ha afegit, per poder recuperar les estructures de seguiment de cadenes i indicar els aïllaments.\nEl secretari general de Salut ha assegurat que els deu dies vinents es farà arribar als sectors de l'hostaleria i la cultura un pla de desescalada "per treballar-lo conjuntament" i poder anar reobrint progressivament els negocis. "Mantenir-los oberts en un context de pandèmia que no canviarà és responsabilitat del Govern", ha afirmat Ramentol, però ha apuntat que és necessària la col·laboració del sector que, ha dit, ja fan amb el seu "sacrifici" i el cessament de l'activitat. Segons Salut, aquest sobreesforç del sector econòmic també serà clau per aconseguir la descongestió i "descompressió" assistencial, tant als hospitals com als centres d'atenció primària.\nAra, per exemple, la primària ja està notant també que s'hi adrecen menys consultes relacionades amb el covid-19, segons Salut. Una reducció que es materialitza sobretot a les urgències, on s'han atès unes 26.000 sospites aquesta setmana, un 15% menys respecte a la setmana anterior. Entre el 3 i el 9 de novembre, s'han fet un total de 315.321 proves de diagnòstics (184.543 PCR i 130.778 tests ràpids), de les quals un 10% han resultat positives.\nDel total de proves, 10.753 (el 3,4%), s'han fet a les residències de gent gran, on es perceben millores incipients. "[Les dades] Tampoc no permeten ser gaire optimistes", ha matisat Ramentol. A hores d'ara, el 16,5% dels geriàtrics catalans tenen almenys un cas detectat, quan la setmana passada eren el 19%, però encara hi ha un 2,6% de residents positius. Fa una setmana el 2,9% dels ancians en residències estaven afectats pel virus.\n"Fets irrefutables": l'actualitat en 9 tuits


Els Instituts de Sant Vicenç dels Horts participen de nou al MART XXI | reporteducació\nDijous dia 2 de maig comença el programa de MART XXI, al Campus de la UPC del Baix Llobregat, a Castelldefels, en el que participen alumnes de 4t d’ESO dels tres instituts de Sant Vicenç dels Horts. Aquests alumnes participen en un projecte de simulació d’una colònia humana a Mart. L’activitat es porta a terme amb investigadors i estudiants de doctorat de la UPC, els dies 2, 6, 8, 10 i 13 de maig, de 9:30 a 13:30h.\nEn aquesta edició els diferents tallers que integraran el programa es faran conjuntament amb alumnes d’instituts del Prat de Llobregat. Els tallers són els següents:\nGrup: Llançament, navegació, aterratge i sistemes de locomoció\nGrup: Robòtica. Els Rovers Marcians\nGrup: Sistmes de telecomunicacions\nGrup: Sistemes de producció i consum d’energia\nGrup: Monitoratge i control. Aplicacions de sensors\nGrup: Producció alimentària\nGrup: Sistmes de suport vital i gestió de residus\nGrup: Sistemes d’obtenció, distribució i consum d’aigua\nGrup: Disseny i construcció de la colònia\n«Mart XXI» és un programa adreçat a noies i nois de segon cicle d’ESO amb l’objectiu d’acostar-los a la universitat, despertar l’interès per la ciència i la tecnologia, reforçar la seva motivació i autoestima i contribuir a aconseguir que continuïn l’escolaritat més enllà dels nivells obligatoris. Amb la voluntat de fomentar les vocacions cinetífiques i tenològiques.\nMart XXI és una realitat gràcies a la complicitat amb el món local, els centres de secundària i a institucions com ara l’Àrea d’Educació de la Diputació de Barcelona i el FECYT (Fundación Española para la Ciencia y la Tenologia).\nAquesta serà la quarta edició amb partipació dels instituts de Sant Vicenç dels Horts.


Bè perdoneu però la tornada ha estat més lenta del que esperava .... serà el pes dels torrons ... no ho sé però si que m'he enmandrit d'una forma inusual en mi però intentem agafar el ritme.\nAvui us proposo un bescuit que de fora no té res d'especial però quan el talles queda molt vistós i sobretot molt i molt bó !!! És un bescuit com molts que fem però amb un toc diferent, aixi canviem de quan en quan.\n- 80 gr de xocolata negre\n- 180 gr de sucre llustre\nPrimer de tot separem la clara del rovell dels ous.\nMontem els rovells amb el sucre fins que ens quedi una masa blanquinosa.\nAfegima la farina amb la mantega a punt de pomada.\nHi barrejem el llevat i les clares a punt de neu.\nRepartim la barreja anterior feta amb els rovells , el sucre, la farina, la mantega, llevat i les clares a punt de neu en dos bols diferents.\nDesfem la xocolata al bany maria o al microones i l'afegim a un dels dos bols.\nRatllem la pell de la llimona a l'altre bol.\nAgafem un motlle i anem intercal.lant capes de masa amb la xocolata i masa amb la pell de la llimona rallada.\nEnfornem uns 50 minuts a 180º amb la modelitat de turbo.\nI ja està queda molt bó i el més divertit és obrir-lo i a part de menjar-lo, veure com han quedat distribuides les capas bicolors.\nQue bo!. Ara me'n menjaria un trosset amb un cafetó!. Quan dius opció turbo del forn, vol dir que només hi poses l'aire, sense escalfor de baix, o les dues coses?\nM'encanta el marbrejat d'aquesta coca, és la recepta de sempre però amb una presentació molt vistosa. Ideal per l'esmorzar amb el cafè amb llet... bonísism!\n26 de gener de 2010 a les 17:08\nSí que t'has tornat mandrosa, sí, i t'haurem de renyar! je,je...\nMolt bo aquest bescuit marbre. Fa molt de temps que no en menjo, i me n'has fet venir ganes. Un dia d'aquests el tornaré a fer!\n26 de gener de 2010 a les 18:17\nPoc a poc tornem al món de la cuina no???\nMolt bo aquest bescuit tant per esmorçar com per berenar...\n26 de gener de 2010 a les 23:16\nMar, ànims amb la tornada! ;)\nAquest bescuit marbrejat queda molt bonic a la vista i per esmorzar entra amb els ulls tancats! ;)\n27 de gener de 2010 a les 8:17\nHola blogueres cuineres:\nGlòria: no no opció turbo però el forn a uns 170º\nGemma: Si és una temptació per brenar, esmorçar, dp de dinar, sopar .... en fin ... un pecat !!\nMargarida: Ai si ja ho sé teniu raó però no he tingut una bona començada d'any i no estava massa animada la veritat ara de mica en mica ens posem les piles.\nSilvia: si poc a poc, però tant a poc a poc que semblo una tortuga !!\nMErcè: Gràcies Mercè venint de tú és tot un honor ... ji ji ji\nPetonets a totes les incondicionals\n27 de gener de 2010 a les 12:47\nMandrosa però has tornat!\nAquest bescuit és ideal per esmorzar o berenar, m'agrada!\n1 de febrer de 2010 a les 18:12\nUn bescuit ben bo, i ben vistós.\n7 de febrer de 2010 a les 16:45


El Castelldefels iguala així la ratxa de 5 triomfs consecutius que va obtenir la temporada passada, a Tercera, també amb Miki Carrillo a la banqueta. Recordem que el rècord de triomfs seguits grocs per sobre de la desapareguda Regional Preferent el trobem en la 03-04 (Tercera Divisió), amb 7 de consecutius.\nMagnífic igualment està sent el rendiment local d'aquest Castelldefels 15-16. Els grocs han sumat fins ara 18 dels 21 punts en joc al nostre Municipal (6 victòries i una única derrota). La desfeta va arribar contra una de les 'bèsties negres' marineres de la darrera dècada: el CF Balaguer.\nFeia més de 19 anys (març del 1996) que el Castelldefels no s'enfrontava a un filial del Lleida, en aquell cas de la desapareguda UE Lleida de la que n'és hereu el Lleida Esportiu. L'últim Castelldefels-Lleida Amateur -se'n van jugar uns quants a Preferent- va acabar curiosament amb el mateix resultat que diumenge (3-1).\nCompte amb aquesta dada. Feia més de 5 anys i mig que el Castelldefels no guanyava un partit de lliga, a casa, contra un equip lleidatà. L'últim triomf groc contra una esquadra d'aquesta demarcació va arribar el 15 d'abril del 2010, temporada 09-10 (Tercera Divisió), quan l'equip dirigit per Antonio Escudero v superar el Balaguer (3-2) en un matx amb final boig. Des d'aleshores tots els duels -sempre contra el Balaguer- havien acabat en empat o derrota.\nDesprés del partit de diumenge el Castelldefels es consolida com l'equip més golejador de la competició, amb 27 gols. Suburense (26) -proper rival castelldefelenc- i Sant Ildefons (25) són els principals 'perseguidors' grocs en aquest apartat.\nTambé és, en aquest cas en solitari, l'equip que més encontres ha guanyat (8). De moment la UEC no té 'terme mig', ja que tret del 0-0 del Joan Baptista Milà -únic empat del curs- en la resta d'encontres o ha guanyat o ha perdut.\nI si parlem de noms concrets ho hem de fer indiscutiblement de JAIRO Conesa. Comença a ser gairebé indescriptible el que està aconseguint el ros extrem castelldefelenc. Acumula 13 gols en 13 jornades i 12 partits jugats en el seu cas i ha marcat en els 7 partits disputats a casa fins ara, evidentment de manera consecutiva. Jairo està fent història, establint un rècord que trigarem molts anys en tornar a veure. Per acabar-ho d'adobar porta 5 jornades consecutives marcant -rècord també en solitari per part d'un jugador UEC per sobre de Preferent- i diumenge va marcar el seu segon doblet (havia marcat dos gols en el mateix partit en l'estrena contra el Vila-Seca). Impressionant.\nTambé espectaculars estan sent els registres golejadors de MARC MARTÍNEZ. El de Santa Coloma de Cervelló ja suma 4 gols aquesta temporada -tots ells de cap i en accions a pilota aturada o derivats-, el que és, lògicament, la seva millor marca com a jugador groc. També porta 2 partits consecutius perforant la porteria contrària als Canyars ja que, recordem-ho, va ser l'autor del 2-1 contra el Sant Ildefons.\nI l'altre nom propi de la jornada va ser el de SERGI CABRÉ. Als seus 17 anys, el talentós mitjapunta castelldefelenc va efectuar el seu debut oficial amb el Primer Equip groc. Extraordinària notícia ja que en el cas d'en Sergi parlem d'un futbolista que, tret d'un breu parèntesi al Marianao, ha desenvolupat tota la seva trajectòria a la UEC. En Sergi pren així el relleu d'ARNAU Fusté, qui va ser l'últim jugador del Juvenil A en debutar amb el Primer Equip, fent-ho en el Castelldefels-Cerdanyola de la 13-14 i cuallant una excel.lent actuació. Així ja són 6 els jugadors formats en major o menor mesura al Futbol Base groc que han gaudit de minuts enguany al Primer Equip: MARC MARTÍNEZ, JAIRO, MIKI GUSTÀ, FRANCO, PEÑAS i ara SERGI CABRÉ.\nI acabem parlant de xifres globals a Primera Catalana. Després d'aquest triomf el Castelldefels acumula 165 partits a la categoria amb un balanç de 68 victòries, 48 empats i 49 derrotes, amb 246 gols a favor i 188 en contra.\nLlegir 615 vegades\tDarrera modificació el Dimarts, 01 Desembre 2015 13:46\nMés en aquesta categoria: « LES IMATGES TELEVISIVES DEL CASTELLDEFELS-POBLA MAFUMET A www.fcf.cat, 'EN JOC' (La Xarxa) i FUTBOL CAT (Televisió de Catalunya)\tPrèvia Jornada 15. UE CASTELLDEFELS - CF IGUALADA »


Les dones són bisexuals o lesbianes, mai heterosexuals, segons un estudi\nSi ets dona , no ets lesbiana , però has dubtat alguna vegada de la teva sexualitat, no et preocupis, és una cosa completament normal, més que res perquè no ets < strong> heterosexual . No ho diem nosaltres, sinó un estudi de la Universitat d'Essex que ha arribat a la conclusió que tot el sexe femení és lesbiana o bisexual , però mai es declina cap al sexe masculí únicament.\nTot i que aquesta afirmació podria ferir a molta gent una mica retrògrada, l'estudi ho ha deixat molt clar. El doctor responsable d'això, Gerulf Riger, va poder observar mitjançant un monitor connectat al cervell a 345 dones mentre veien vídeos de homes i dones nus i va saber el que els excitava.\nLes que eren lesbianes van mostrar forts respostes físiques a les imatges de dues dones tenint sexe i cap a la qual apareixia un home. No obstant això, les que van dir ser heterosexuals també van tenir la mateixa reacció i excitació sexual davant els mateixos vídeos i cap en els quals apareixien homes.\n"¿I què si les dones 'hetero' no tenen cap interès emocional amb les persones del sexe oposat? És una cosa totalment normal. El que passa és que les ments d'una gran quantitat de dones estan desconnectades del que passa a la part inferior del seu cos ", va explicar el doctor, que està segur que cap dona és hetero , encara que ella pensi que si.\nNo és el primer estudi que els diu a les dones que són bisexuals o lesbianes , per la qual cosa podríem començar a plantejar-nos algunes coses. Segons l'estudi, elles són molt més obertes davant la possibilitat de mantenir un altre tipus de relacions sexuals que no siguin amb homes i també a declarar bisexuals, encara que gran part de la societat s'alarmi per això. ¿Sorprenent o res de nou?\nArtículo anteriorAumentan los casos de abusos sexuales a menores en España\nArtículo siguienteSánchez Dragó: «En el franquismo era más libre, me iba de putas sin que me multasen»


«The Widow»: Reaparicions, Sèries TV – Diari de Girona\nEts a: Diari de Girona > TV > Sèries > «The Widow»: Reaparicions\nKate Beckinsale busca el seu marit a la nova sèrie d'Amazon\nPep Prieto Kate Beckinsale va aconseguir convertir-se en tota una estrella a Hollywood gràcies a la saga Underworld i a una imatge d'heroïna d'acció que trencava, i molt, amb els personatges que havia interpretat a la seva Gran Bretanya natal. Ara torna a casa a la nova sèrie d'Amazon, un thriller que intenta donar la volta a les històries de dones condicionades per la vida secreta dels seus marits.\nBeckinsale interpreta Georgia Wells, una dona que va haver de superar la mort del seu marit en un accident aeri al Congo. Tres anys després, Georgia s'ha aïllat del món vivint a la zona rural de Gal·les, gaudint d'una soledat en la qual encara ressona la pèrdua del que va ser l'amor de la seva vida. Però un dia, veient un reportatge televisiu sobre els conflictes oberts al Congo, hi veu el seu home. No és una imatge d'arxiu, sinó la constatació que és viu. Disposada a saber la veritat sobre ell, i malgrat que el seu entorn li ho desaconsella, Georgia inicia un perillós viatge per localitzar-lo. Però com més avança en la investigació, més s'adona que hi ha moltes coses sobre el seu marit que mai no va saber. The Widow alterna el retrat íntim de la seva protagonista (una mica passat de clixés, tot s'ha de dir) amb una intriga geopolítica que enganxa més pels girs narratius que per la seva veritable originalitat.\nEn tot cas, la sèrie es deixa veure per la interpretació de Beckinsale (força convincent, tot i que els retocs quirúrgics li han restat força expressivitat) i la sàvia decisió d'Amazon de limitar-la a vuit episodis d'una hora de durada, una contenció que ja aconseguia que produccions com Jack Ryan es fessin fins i tot curtes.\nAl costat de la seva protagonista destaquen Alex Kingston (ja tota una veterana del cinema i la televisió, vista a sèries com Doctor Who o Urgencias), Ólafur Darri Ólafsson, Babs Olusanmokun, Jacky Ido, Bart Fouche, Réginal Kudiwu i el gran Charles Dance, de renovada popularitat des que va participar a Joc de Trons. Per cert que els creadors de The Widow, Harry i Jack Williams, tenen al seu currículum sèries tan efectives com Rellik o Liar.


Jardineria Natural. Un Jardí per Menjar-se'l.: Ecologistes i nedadors es manifesten conjuntament contra les prospeccions marines a la costa catalana\nEcologistes i nedadors es manifesten conjuntament contra les prospeccions marines a la costa catalana\nUs deixo la següent noticia publicada a la web de Naturalistes de Girona.\nLa Plataforma Aturem les Prospeccions a la Costa Catalana, que inclou entitats ambientals, socials i empreses i Travessia Catalunya Nedant, han convocat avui mobilitzacions contra les prospeccions marines per hidrocarburs a la platja de Blanes (La Selva). Reclamen l'aturada dels projectes de recerca per a petroli i gas al mar, a Catalunya i a l'estat espanyol, i un nou model energètic.\nL'acte reivindicatiu ha consistit en una nedada i una acció simbòlica a la platja de Blanes. Més de cinquanta nedadors han travessat els 3,1km des de la platja de S’Abanell, a la desembocadura del riu Tordera, fins a la platja de Blanes on els esperaven els manifestants. Allà, els nedadors amb els seus neoprens i els activistes, vestits de negre, han simulat els efectes d'un vessament de petroli i, en acabat, el periodista Adam Martin ha llegit un manifest.\nL'acte també ha servit per advertir i informar a la ciutadania sobre la vintena de projectes de prospeccions marines que a l'Estat espanyol ja amenacen més de 20.000 quilòmetres quadrats de superfície marina i a Catalunya afecten pràcticament tota la costa.\nLes prospeccions marines serveixen per localitzar hidrocarburs en el subsòl marí i es realitzen en dues fases: la primera, d'exploracions sísmiques quan s'emeten ones acústiques amb canons d’aire o “air-guns" de 215 dB (o més) que travessen tota la superfície aquàtica i penetren al subsòl i, la segona, de sondejos físics amb perforacions que utilitzen minerals i productes químics que es llencen directament al mar. Els principals impactes estudiats en les diferents fases de prospeccions són:\nLa fase de les prospeccions sísmiques amb canons d'aire, afecta, especialment, els cetacis (balenes, catxalots, dofins, etc.) que poden patir ferides internes o, fins i tot, la mort per l’ús d’aquests canons. També afecten a la tortuga babaua (Caretta caretta), a la que poden interferir en la seva migració i provocar danys orgànics viscerals o en la closca.\nEn la fase de perforacions del sòl marí es produeix un fang oliós que resulta mortífer per a la fauna del fons marí (fanerògames marines) com la Posidònia oceànica o la Cymodea nodosa (plantes que serveixen d'alimentació i com a habitat de cria).\nTambé tenen efectes sobre la pesca i el turisme atès que s'ha estudiat que les prospeccions sísmiques provoquen canvis al comportament dels peixos i la contaminació de l'aigua i, en conseqüència de les platges.\nSi els impactes de les fases d'exploració són greus, encara ho seran més els impactes de l'explotació d'hidrocarburs al mar amb el perill de vessaments, com així ho demostren els reiterats accidents de Repsol a les costes de Tarragona.\nEn el manifest, les entitats organitzadores declaren que la cerca de jaciments residuals de petroli sota el fons marí serveix -igual que el fracking- per allargar l’agonia d’un model energètic caducat. El govern espanyol insisteix, però, en apostar per a un futur energètic basat en el petroli, malgrat el clam de la ciutadania contra les prospeccions marines arreu de l'Estat. Ara intenta reduir l'oposició de les autonomies i de la societat civil amb un nou impost que, en el cas de les explotacions marines, beneficiarà a la comunitat més propera.\nEls organitzadors hem volgut mostrar la nostra solidaritat amb les Illes Canàries, on recentment han començat les prospeccions i on ja s'han trobat dos balenes mortes. A Catalunya, actualment, hi ha tres projectes de recerca d’hidrocarburs en tramitació als quals diverses entitats han presentat al·legacions. En concret, són les campanyes de prospeccions de Capricorn Spain Limited i la Campanya sísmica 2D de l’empresa Spectrum, que afecten, en el seu conjunt, la costa mediterrània des del Golf de Lleó fins al golf de València i tot l'arxipèlag balear. A més, les prospeccions sísmiques de Repsol a l'entorn de la plataforma 'Casablanca' han obtingut una declaració d'impacte ambiental positiva, malgrat les possibles greus repercussions sobre el Parc Natural del Delta del Ebre. En canvi, un Informe de la Direcció General de Sostenibilitat de la Costa i del Mar, departament que depèn del Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient, recorda que la zona del golf de València, inclosa en el projecte de l'empresa Capricorn Spain Limited, està dins d'un corredor de migració de cetacis i arriba a la mateixa conclusió que la plataforma: "la potencial afecció negativa sobre la fauna marina present a l'àrea d'actuació és d'una magnitud suficient per desaconsellar que es desenvolupi el projecte".\nMentre les comunitats de les Illes Balears, Canàries i el País Valencià s'han declarat en contra de les prospeccions marines, la Generalitat de Catalunya encara no ha fet cap pronunciament sobre el tema. Per a les entitats de la Plataforma Aturem les Prospeccions, aquesta és una de les raons perquè la mobilització en contra de les prospeccions encara no ha agafat la mateixa força com, per exemple, la lluita contra el fracking. El govern català s'excusa que no té competències i el mar és un medi que queda allunyat de la societat en tots els sentits. L'organització dels actes d'avui conjuntament amb el col·lectiu esportiu dels nedadors de la Travessia Catalunya Nedant representa, per tant, un important pas per a reforçar la mobilització i conscienciar a la ciutadania.\nLes entitats adherides a la plataforma Aturem les prospeccions a la costa catalana que col·labora amb entitats i organitzacions a nivell estatal, defensem el nostre patrimoni del medi natural i les economies locals que viuen de la pesca i del turisme. A la vegada exigim un nou model energètic, basat en la reducció del consum, la descentralització, la gestió pública o comunitària i la utilització d’energies netes i renovables.\nFotos nedada i acció de protesta:\nPublicat per un jardi per menjar-se'l a 15:00


Liffey - Dura batalla pel control de tretze noves escoles\nL'escola d'Educate Together a Glasnevin, Dublin 11 / Foto: Liffey\nMalgrat els reiterats intents del govern irlandès de reduir el monopoli de l'Església Catòlica en el patronatge dels centres d'ensenyament repartits arreu del país, el control catòlic continua sense esquerdar-se i potser és per això que quan s'anuncia l'obertura de noves escoles, la majoria d'organitzacions educatives sense vinculació amb l'Església inicien una batalla per tal d'aconseguir-ne el control i així augmentar la seva presència al sector.\nEn aquest sentit, el departament d'Ensenyament acaba d'anunciar que per al curs vinent, que començarà el setembre del 2019, hi ha disponibles tretze noves escoles, la majoria situades a Dublin i rodalia. De moment, les organitzacions que malden per trencar el monopoli catòlic i que per ara gestionen les engrunes del sistema ja hi han mostrat el seu interès de manera immediata, fet que preveu que hi hagi una ferotge batalla entre elles.\nÉs el cas de l'entitat An Foras Pátrúnachta (AFP), que és el patró de la majoria de les escoles que formen part de la xarxa d'ensenyament en gaèlic Gaelscoileanna i que ja ha anunciat que lluitarà per les 13 escoles; actualment l'AFP gestiona 71 centres i ofereix als pares la possibilitat d'escollir l'ethos de l'escola entre tres opcions diferents: únicament catòlic (denominational), de múltiples religions (multidenominational) o una combinació de catolicisme i protestantisme (interdenominational).\nTambé Educate Together, que gestiona 97 escoles i que és una de les que més ha crescut durant els darrers anys, ha informat que lluitarà per 12 escoles amb l'objectiu de continuar amb la seva expansió. S'espera que altres organitzacions educatives més petites també presentin candidatura, sobretot les situades en zones més rurals.\nEl procés començarà abans de final d'any i els pares, mitjançant un web on hi haurà informació sobre les organitzacions que hi presentin candidatura, podran indicar quin és el seu patronatge preferit.


cal rèflex: No és solament l'Uriel\nEl tacticisme els porta cap a n'aquestes sorres. Els socialistes s'els estan engollint. I, tot plegat, no ha fet més que començar.\nCauran, però, com ho ha fet el bou. Llavors, se'ns en anirà un pes de sobre.\nEsquerra ha caigut ben baix, ja no es diu ni ERC, Esquerra solament, aixó ho diu tot.\nJo sóc un ex militant de ERC des del primer tripartit.\n24 de febrer de 2009, a les 19:33\nEl primer partit era dubtós perquè el PSOE no van guanyar les eleccions per escons però si per vot. Per aquest no els critico el 2n fent de crossa i donant aire al pitjor resultat del PSOE a casa nostra no té perdo.


BARCELOFÍLIA : 01/07/2014\nVORERES EMPEDRADES DE TRENCADÍS. Saló de Sant Joan / Fermín Galán / Salón Victor Pradera. (1900's-1966)\nAgraïments a SÍLVIA JANÉ i CARMEN GIMÉNEZ\nCap a començaments del segle XX, el Saló de Sant Joan, porta d'entrada a l'Exposició Universal de 1888, havia estat reurbanitzat en diverses ocasions i a banda dels espectaculars fanals modernistes dissenyats per Pere Falqués, disposava d'un altre element singular: un vistós empedrat a les voreres laterals de la via central que discorrien des de la mateixa base de l'Arc de Triomf fins a l'altre extrem del Saló on s'havia erigit un monument dedicat a Rius i Taulet.\nEn aquest empedrat, fet a manera de trencadís, hi contrastaven dues tonalitats amb petites peces fosques d'un color blau intens quasi negre combinades amb d'altres de color blanc. De les figures que s'hi dibuixaven destacava la de l'escut de Barcelona emmarcat dins un rombe i envoltat per perfils de flors de lis a cada banda, que s'alternaven amb d'altres dissenys dins els rombes però repetint sempre la mateixa secció.\nLa reordenació urbanística de la zona més propera a l'Arc de Triomf, realitzada l'any 1962, va escurçar considerablement aquests trams empedrats que van deixar d'arribar fins a la base de l'històric l'arc, el qual va quedar aillat del trànsit rodat i emmarcat dins una rotonda de gespa.\nNomés quatre anys després la construcció de l'aparcament soterrani que es va executar en dues fases, convertiria durant alguns anys la superficie del saló en un aparcament improvisat i dipòsit de material de les obres. Tot plegat va comportar la destrucció i desaparició total d'aquesta singular peça que ja no seria recuperada en la posterior urbanització de la zona. Els fanals de Falqués varen reaparèixer després de la dictadura franquista, però aquest empedrat mai més l'hem tornat a veure.\n*1958.- Una postal de l'Arc de Triomf quan els cotxes encara li passaven per sota i l'empedrat de la vorera arribava pràcticament fins a la mateixa base del monument.\n*1950's/1960's.- Tres imatges més de la vorera empedrada amb els seus diversos dissenys. A la foto inferior, captada amb posterioritat al 1962, s'observa que el tram de vorera ja havia estat escurçat. Els cotxes ja no podien passar per sota de l'Arc de Triomf, que havia quedat aïllat dins una rotonda de gespa.\n*1967.- Últims dies de l'empedrat davant l'avenç implacable de les obres dels pàrquings soterranis. La fotografia fa pensar que hi va haver algun intent de conservar-lo. (Foto: Joan Francés Estorch. Arxiu Municipal)\nPublicat per bar.cel.ona.uta a 23:35 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Anys 1900's, Carrers, Mobiliari urbà, Parcs i jardins\nVORERES EMPEDRADES DE TRENCADÍS. Saló de Sant Joan...


OPINIÓN | I si hem de dimitir nosaltres?, por Josep Lizondo - Plaza Deportiva\nVALÈNCIA. No es pot acusar de pitjor cosa a una afició que de no saber gaudir de res. Mai. I eixe premi, per desgràcia, té un guanyador fixe des de fa mooolts anys.\nMassa valencianistes han mutat en una espècie d'amargat sense fronteres on per a ells res és pertinent, i fins a coses tan senzilles com l'èxtasi d'un gol al 93 els serveix per a generar atacs i controvèrsies entre les pròpies files. Per celebrar-ho.\nComprenc molt bé el nivell de frustració que existeix. Jo mateix ho patisc, més d'una vegada he estat temptat de deixar-ho i no tornar a veure un partit. Són prop d'onze anys, quinze tal vegada, d'una quantitat de pals i sense sabors que han fet que els nivells de paciència i tolerància estiguen sobrepassats; qualsevol cosa irrita ja.\nPerò esta actitud no deixa de ser perillosa. Ser una calculadora que només resta, d'aportar alguna cosa, són lloses i travetes. Tal vegada tampoc hem sabut llegir els temps. Potser no som la millor definició possible d'afició. Molts ho solucionen amb la fidelitat. Però açò va més enllà d'acudir a un recinte amb una actitud funcionarial.\nEn la pitjor etapa de la història recent, a una crisi que t'ha portat als límits de la supervivència, a qüestionar la teua pròpia existència com a club, lluny de generar una unió pétrea entre iguals, una exaltació dels valors comuns i d'afinitat cap a uns colors, el crack del 2008 va portar tot el contrari. Un salvatge nivell de desunió, trinxeres aferrissades, ferides i factures que s'arrosseguen durant anys i que a la mínima es pretenen cobrar amb ferotgia.\nNo són temps on la ponderació i l'anàlisi tinguen lloc, més bé ho són de tot el contrari.\nPerò no evita que diguem que hem d'acceptar que el futbol que hem conegut, i tenim al cap, així com el mateix València, fa molt que ha deixat d'existir. Ens movem per paràmetres que ja no casen en esta realitat. Estem demanant-li al xiquet que estudie mecanografia perquè tindrà millors eixides, quan estem en temps de la programació. Es colpeja un teclat d'igual forma, però són conceptes que no tenen res a veure entre sí.\nPer això hui dia les coses ja no s'arreglen tirant a l'entrenador ni fitxant a dos jugadors. Miren, des de 2011 cap tècnic ha durat ací més d'un any, i açò només ho poden dir dos dels onze tastats. No és eixa la qüestió, mai ho va ser. És molt més profund i complicat.\nPerquè entre altres coses, esta entitat viu atrapada entre dos mons. D'una banda estan els que gaudeixen de pressupostos de 700 milions d'euros (d'aplegar alguna vegada a eixes cotes necessitaràs decennis), i per altra, competeixes amb ens que porten més d'un lustre desenvolupant projectes sòlids, una idea apenes modificada en dos detalls, portant-los a situar-se entre un i dos graons per damunt teu. El teu desavantatge, amb uns en l'econòmic, i amb altres en lo esportiu, és significatiu en tots dos casos. Cal comprendre-ho per a saber que després del primer pas ve el segon, no el quinzè.\nA un València que acaba d'eixir de la UCI li estem demanant que córrega una marató; quan hauríem de demanar-li que construïsca uns fonaments que li ajuden a alçar-se.\nComprenc que és difícil apel·lar a la paciència amb l'historial de desencantament que arrosseguem. Però és l'única manera d'eixir d'esta. Ja que no anem a tastar una inversió megamilionaria de 500 milions en dos anys en jugadors el camí és un altre. I eixe camí no passa per enviar-ho tot al fem només començar. O per pur capritx.\nTal vegada l'error fora que el curs passat isquera tan bé, quan tots esperàvem que fóra més com este. Una distorsió en la línia de temps que no hauria d'alterar el pla. I per a açò estan els dirigents, per a refredar situacions, per a fer ús de l'altura de mires, per a comprendre estes coses i no deixar-se arrossegar per la volatilitat de les passions. I també, per a mirar-li als ulls a la seua gent i parlar-li amb maduresa sobre les coses, no fer-ho només per a amagar-se en missatges irreals o regar-los les oïdes amb discursos que sempre se'ns tornen en contra.\nNo hi ha res que necessite més este club que pausa, un projecte. Amb totes les conseqüències. I més que res, necessita trencar amb eixa cultura del caos, a la qual estem tan acostumats que ja la veiem normal, al punt d'emprar a tres tècnics per any de mitjana en els últims set cursos.\nEixa via és la perniciosa, la que farà que la teua distància respecte a Sevilla i Atlètic, dos ens estables amb les idees clares, no faça més que augmentar i augmentar i augmentar.\nNomés hi ha un motiu que justificaria un canvi de tècnic. I seria tindre un vestuari trencat, enfrontat al seu entrenador, que este fóra un focus de conflicte amb jugadors i club. I açò no soles no ocorre sinó que estem a anys llum d'arribar a dit escenari. Estos xics pateixen, ho pateixen. Ho intenten. Es cauen, i tornen a alçar-se. No hi ha grup més honest, per tal, hi ha que estimar-los, i per tal, deurien rebre més recolzament general del que li donem.\nEvidentment, hi ha moltes coses que explicar, clar que sí, i responsables que hauran de pagar per açò al final del curs perdent la pantagruèlica capacitat de decisió que tenen, però açò suposa un ajust al projecte, no la seua destrucció total.\nEn definitiva, hem d'entendre que no estem al 2004, ni de lluny. Enterrem-ho d'una vegada. Deixem la malenconia abans que ens mate. Es necessita una posada a punt que requereix començar de zero, abandonar la vista arrere i fixar-la d'una vegada cap a davant. I tal cosa es fa acceptant que açò no ha fet més que començar i que encara queda un dur camí que recorrer per a eixir del pou.


Tres alumnes de 1r de batxillerat de l’escola Freta passen a la final del concurs d’anglès “The Fonix” | Ràdio Calella Televisió\nTres alumnes de 1r de batxillerat de l’escola Freta passen a la final del concurs d’anglès “The Fonix”\nMariona Pujol, Arianna Riera i Aina Sullastres defensaran el seu vídeo sobre un món saludable aquest dissabte, 26 de maig, a Barcelona, després de passar a la final del concurs d’anglès “The Fonix”.\nTres equips de cada una de les categories faran una presentació del vídeo davant d’un comitè avaluador, que escollirà quin dels equips guanyarà una estada de dues setmanes en un país de parla anglesa.\nLes noies van explicar a Ràdio Calella TV en què consistia el seu vídeo.\nAl principi hi ha una introducció que parla sobre els problemes mediambientals del planeta i després donem una solució a les neteges dels fons marins que fa una organització d’aquí Calella que és el CESC -Centre Esportiu Subaquàtic de Calella-.\nNosaltres, al viure en un poble coster, ens toca molt a prop perquè vivim al costat del mar i se’ns va acudir aquesta idea. Vam pensar que podíem col·laborar molt amb el CESC i els hi vam demanar i van estar super agraïts de col·laborar amb nosaltres, ens van proporcionar material, ens van passar vídeos, de la seva última neteja i nosaltres els vam anar a grabar, els vam entrevistar i després vam muntar el vídeo.\n“The Fonix” és un concurs organitzat per International House que pretén afavorir l’aprenentatge de la llengua anglesa entre els alumnes de primària, secundària, batxillerat i dels centres d’educació d’adults a través de la realització de petits vídeos.\nSegüent Els Segadors del Maresme reivindiquen l’acció de Canet de Mar\nAnterior ERC manté que s’hauria d’haver fet una consulta ciutadana sobre el nou nom del Salicrú


Cardioprotegiendo esdeveniments esportius gratuïtament\nDesfibril·ladors esdeveniments esportius\nprojecte salvavides\tNotícies 28 setembre 2016\t Vist: 1636\nCom us comentàvem en l'última entrada, des Projecte Salvavides considerem que TOTS els Esdeveniments, I especialment els Esdeveniments Esportius, haurien de comptar amb cardioprotecció, ja que tota prevenció en matèria de salut sempre ha de ser ben rebuda.\nEn aquest tipus d'esdeveniments es congrega molta gent, ja que als participants i organitzadors cal sumar els familiars i espectadors, el que augmenta molt les probabilitat de patir algun tipus d'incident d'aquesta índole en combinar esport juntament amb gran afluència de gent.\nPer aquest motiu en Projecte Salvavides hem decidit cardioproteger gratuïtament tots els esdeveniments esportius que ens ho sol·licitin * de manera que el pressupost econòmic no sigui causa per no comptar amb un desfibril·lador en aquests esdeveniments.\nSi esteu preparant una cursa o esdeveniment esportiu, sigui de l'envergadura que sigui, i voleu que col·laborem amb vosaltres cediéndote gratuïtament durant l'esdeveniment * un desfibril·lador, no dubtis en contactar amb nosaltres a través del correu electrònic vanesa @ salvavides. eu o de l' telèfon gratuït 900 670 112 i estarem encantats d'ajudar-te.\nI si creus que algú que coneixes pot estar interessat, comparteix aquesta informació. #ningunacarrerasindesfibrilador\n* Subjecte a disponibilitat en estoc.\nCondicions de cessió subjectes a l'acceptació de patrocini amb requisits que seran enviats en el moment de la cessió.\nÚnicament es carregaran les despeses d'enviament i recollida de l'aparell que quedaran fixats prèviament i dependran si l'enviament és a península, Balears, o Canàries.


Els panellets són un producte típic de la nit de Castanyada, prèvia a la festa de Tots Sants.\nQuan: 1 de novembre de 2017 On: Diversos municipis de Catalunya\nEn el calendari de l’Església catòlica hi ha un dia dedicat al record dels avantpassats. Segons diu la tradició, el primer dia de novembre els vius visiten els morts i l’endemà és el torn dels morts, que van a veure els vius, motiu pel qual el dia 2 de novembre se’l coneix com el Dia dels Difunts. Tots Sants és una de les festivitats més antigues del món cristià i en països com França, Portugal o casa nostra és un dia festiu.\nL’origen de la celebració és cèltica, ja que segons la seva creença l’any estava dividit en dues parts: el temps clar i el temps fosc, i hi havia uns dies que separaven ambdues meitats. Aquests dies es corresponien amb la festa del Samain, en què es veneraven els morts i donaven la benvinguda a l’etapa fosca de l’any. Tots Sants no es va celebrar en el calendari cristià fins al segle VII, quan el papa Bonifaci IV va decidir que es faria un homenatge en honor seu i en record de tots els màrtirs i sants cristians que es veneraven en el Panteó de Roma.\nEn honor dels morts, doncs, cada any hi ha un dia en què es realitza una missa en record seu i a continuació es fa una visita al cementiri per dur flors als difunts i arreglar les tombes. Normalment és en la intimitat que els familiars s’acosten a les tombes dels seus difunts per fer l’entrega de les flors. Fora de l’àmbit familiar, durant el dia de Tots Sants es duien a terme representacions teatrals populars (la que més s’escenificava era ‘Don Juan Tenorio’).\nD’altra banda, és durant la nit de la vigília de Tots Sants que a casa nostra celebrem la Castanyada, una trobada familiar en què es mengen castanyes, moniatos, panellets i productes típics de la tardor. Aquesta tradició ha donat lloc a una autèntica celebració gastronòmica i moltes associacions, centres cívics i entitats d’arreu de Catalunya organitzen castanyades populars en què es viu un ambient molt festiu.\nLa nit de la Castanyada, que també dóna pas a Tots Sants, és nit de bruixes, esperits, fantasmes, ànimes en pena i altres éssers propis de les històries de por. Per aquest motiu, diversos municipis del país omplen els seus carrers amb aquesta mena de personatges i hi fan representacions i ‘performances’ per recordar aquesta nit, com l’única de l’any en què s’interrelaciona el món dels vius amb el dels morts.