Golejada coral | C. F. Damm\nPartit corresponent a la jornada 13 de Divisió d’Honor Juvenil, disputat al Municipal d’Horta de Barcelona i arbitrat pel col·legiat Fernández Morillo.\nFestival de gols i ocasions del primer equip de la Damm, que s’ha imposat amb contundència a l’Stadium Casablanca en un matx que ha dominat de principi a fi. Els visitants, plantats al darrere amb un plantejament defensiu, s’han vist avassallats pel desplegament ofensiu dels cervesers, que han estat molt eficaços en el tram inicial.\nEls automatismes treballats durant la setmana han donat resultat ben d’hora pel conjunt de Luis García, que s’ha implicat per trobar espais als metres finals. Jordi Avilés avisava amb un xut potent que el porter ha enviat a córner i ell mateix marcaria el primer a continuació, connectant una volea imparable al punt de penal.\nEls locals, amb gana, han anat per feina. Dos minuts després, gran jugada col·lectiva que arriba a banda dreta, on Aitor la posa precisa per l’arribada de Martí Riera, que li guanya la posició al defensa i assisteix al primer pal, on entra Jose amb tot per rematar a gol.\nEls vermells han après la lliçó de la setmana passada contra l’Ebro i no han reduït el ritme frenètic fins que el partit no ha estat sentenciat. Aitor ha finalitzat en gol una altra gran jugada coral, però el col·legiat ha anul·lat l’ocasió per fora de joc. Seguidament, Jose ha superat el porter en l’un contra un, però s’ha quedat sense angle per acabar l’acció i el defensa visitant ha refusat el seu intent de doblet.\nQui ha demostrat que quan marca, ho fa de dos en dos, és Avilés, que ha repetit a la mitja hora de joc amb una jugada calcada al segon gol: Aitor filtra la passada per Riera, que la posa al primer pal, on Jose remata al travesser i Avilés, arribant de segona línia, afusella a plaer per posar el 3-0 al marcador.\nL’Stadium Casablanca no ha incomodat els cervesers i només s’ha apropat tímidament a l’àrea en un parell d’ocasions. Encaixats a camp propi, els aragonesos rebrien una altra oportunitat dels locals abans del descans amb l’intent de Martí Alba, que ha finalitzat una jugada personal amb un xut ajustat.\nEl segon temps ha començat igual que el primer: amb gol de la Damm. Pladevall ha caçat un rebot a l’àrea petita per fer el quart. El defensa segueix amb el seu idil·li amb el gol i ja en porta 4 en els 11 partits que ha disputat.\nCuadras també s’ha volgut sumar a la festa amb un obús des de molt lluny que hagués estat el gol de la jornada sense la intervenció espectacular del porter visitant. Contagiat pel gran estat de forma de l’equip, Suaibo ha replicat amb una rematada acrobàtica a centrada de Tijan que el porter ha tornat a aturar.\nI en aquesta segona part de fantasia arribaria l’hora dels laterals. Al minut 68, Cuadras la penja perquè Cande descarregui de taló per la rematada de primeres de Martí Alba, que entra ajustada, amb potència, a l’arrel del pal. A l’altra àrea, l’àrbitre considerava penal una topada entre Suaibo i Manu Rubí que el jugador aragonès s’encarregaria de transformar amb un llançament magistral directe a l’escaire.\nJust després, tancaria la golejada Cuadras amb una cavalcada a la zona de tres quarts, on ha superat fins a tres rivals per acabar aconseguint el gol amb un xut creuat que significava el sisè i definitiu gol pels homes de Luis García.\nCop d’efecte important del Juvenil A cerveser, que havia caigut a la sisena plaça abans d’iniciar el matx i recupera així el quart lloc de la Divisió d’Honor. La setmana que ve, prova de foc pels cervesers en la visita a l’Espanyol.


Els metges consideren que encara és aviat per saber si s'ha arribat al pic de la pandèmia - Garrotxa Digital\nOlot/Girona - Publicat a les 12.19\nComentaris tancats a Els metges consideren que encara és aviat per saber si s’ha arribat al pic de la pandèmia\nDesprés de més de 15 dies des de la primera fase de confinament els metges consideren que encara manquen dades per poder concretar si la corba epidèmica ha arribat al seu punt més elevat.\nEl president del Col·legi Oficial de Metges de Girona, Josep Vilaplana, ha explicat en una entrevista a Olot Televisió que “el confinament total tindrà resultat d’aquí a quinze dies i ara estem recollit el fruit del primer confinament, que va començar el 13 de març”.\nPreguntat per la finalització del confinament total, previst i inicialment pel 14 d’abril, i per un retorn a una certa normalitat, Vilaplana és de la opinió que aquell dia “podríem començar a reduir aquest confinament total si les dades hi acompanyen. Les que haurien d’acompanyar és que cada vegada fem més anàlisi i que aquests ens donen dades bones, en el sentit que tenim menys nombre de contagiats, que tenim menys ingressos hospitalaris greus, que podem donar altes o que les UCI no es veuen tant forçades.”\nAra bé, davant la possibilita que la corba epidèmica comenci a disminuir, el president del col·legi de metges creu que “la pressió sobre el sistema sanitari continuarà encara un mes i pico més. I, després d’això, no podem descartar que a la que hi hagi una certa liberalització de la circulació i tornem a tenir contacte, lògicament hi pugui haver-hi contagis i pressió continuada sobre el sistema sanitari que es pot allargar mesos”.\nL’Hospital d’Olot comptabilitza l’onzena mort per coronavirus un dia abans de reincorporar el primer treballador afectat\nLa CUP reivindica el 27-S com el tret de sortida d’un procés de ruptura en un acte electoral a Sant Joan les Fonts\nLa CUP ha celebrat el seu primer acte de campanya aquest diumenge, a Sant Joan les Fonts. Durant tot el dia hi ha hagut activitats a la plaça Major del poble. S'hi ha reivindicat la independència com una eina per la ruptura i per construir un país diferent.…\nEls ‘Pim, Pam, Pum, Foc!’ escenifiquen l’espectacle ‘I aquest conte s’ha cremat’ després de dos anys fallits per culpa de la pluja\nAquesta vegada sí. Seguint la dita que diu que a la tercera va la vençuda els Pim Pam Pum Foc finalment han pogut realitzar l'espectacle 'I aquest conte s'ha cremat', que s'havia hagut de suspendre dos anys consecutius per culpa del mal temps. Ahir a la nit…\nS’inaugura la Biennal Olot Fotografia amb la participació d’artistes consolidats i emergents\nAquest divendres des del pati de l’hospici d’Olot s’ ha donat el tret de sortida a la 13 edició de la Biennal Olot Fotografia que se celebrarà fins el 25 d’agost. En l’acte s’ha donat valor a tots els artistes per igual, tant novells com d’emergents.…


Héctor Serra presenta “Somiar el demà, biografia de Miquel Martí i Pol” | Mataró Audiovisual\nHéctor Serra presenta “Somiar el demà, biografia de Miquel Martí i Pol”\nLaia Sanmiquel dv., 06/09/2019 - 16:11\nEn motiu del 90è aniversari del naixement de Miquel Martí i Pol, poeta, escriptor i traduductor català, l'editorial valenciana Sembra Llibres va encomanar a Héctor Serra la difícil tasca de fer una nova biografia que aportés una visió més propera del personatge. Serra, que és periodista i també poeta, va assumir el repte.\nAhir es feia la presentació del llibre titulat "Somiar el demà, biografia de Miquel Martí i Pol" a la llibreria Dòria de Mataró. Un bon grup de gent s'hi va apropar per descobrir un nou punt de vista del poeta català. Pere Mayans, catedràtic de llengua catalana i literatura, ens va explicar què podrem trobar a la biografia.\nAl llarg del relat, l'autor se centra especialment en els orígens populars de Miquel Martí i Pol, la seva etapa com a treballador en una fàbrica, la lluita contra la malaltia que patia i la militància pels drets socials i nacionals.


Steradent Triple Acció Plus - claus Cleanser\nSteradent 90CPS TRIPLE ACCIÓ\nSteradent Triple Action aplicació netoyant per at UCH dental. - Elimina l'99.9% dels bacteris - oxigen actiu lliure\nS'associa amb: Triple acció Steradent PLUS 60 TAULETES, Steradent 30 TABLETS\nSteradent Triple Acció Plus - claus Cleanser\nDescripció Cleaner aparell dental Steradent Triple Action Plus\nA través del poder de la seva nova fórmula Steradent Triple Action Plus allibera milers de microbombolles que contenen oxigen actiu en la seva pròtesi. La seva fórmula neta la seva dentadura postissa a fons i elimina el 50% més placa que un simple raspallat. Steradent Triple Action Plus és adequat per a dentadures completes i parcials. Steradent Triple Action Plus garanteix una higiene òptima de la seva dentadura postissa.\nTablets utilitzen Consells Steradent Triple Acció Plus\nPer obtenir els millors resultats, us recomanem que netegi el dispositiu 2 vegades al dia. Raspalli el dispositiu amb un raspall suau per eliminar el alimentaires.Plongez principal residu en un got d'aigua tèbia (35 a 50 ° C, no bullint) i afegir una tauleta Stéradent.Laissez remull durant 10 minuts. Esbandida el dispositiu amb aigua corrent abans de posar a la boca\nComposició de la dentadura Netejador Steradent\nBicarbonat de sodi, sulfat de sodi, àcid cítric, peròxid de carbonat de sodi, carbonat de sodi, persulfat de potassi, àcid màlic, PEG-150, PEG-190, de sodi cocoil isetionato, Aroma, glucosa, clorur de sodi, metenamina, àcid sulfàmic, CI 73015 Clorur de cetilpiridini .\nPrecaucions per a l'ús amb Steradent Triple Action Plus\nNo poseu la tauleta o solució a la boca. Mantenir fora de l'abast dels nens. En cas d'ingestió accidental, consulti a un metge.\nIntroduint Steradent Triple Action Plus\nTub de 90 pastilles\nElimina el 99.9% dels bacteris\nEstrenes oxigen actiu\nElimina la placa i tasques\nde triple acció...\nTriple acció Ster...


gener | 2020 | Escola Lledoner\nVisita a la biblioteca de Can Pedrals\nPromocio 2011 B30/01/20\nEl passat dijous 30 de gener els nens i nenes de 3r vam anar de visita a la biblioteca de Can Pedrals. Allí vam descobrir noves novel·les, còmics i contes il·lustrats de temàtiques diverses: humor, aventures, misteri… Quines ganes de tornar a la biblioteca i emportar-nos a casa, durant uns dies, aquell llibre que tant ens ha agradat fullejar!\nDesprés de la visita, vam fer una caminada pel voltant de la biblioteca, on encara queden algunes restes de l’antiga muralla que envoltava la ciutat de Granollers\nAquí trobareu algunes de les fotos.\n3r, Activitats d'escola, comunitat, Comunitat de mitjans, Curs 19-20, General, Noticies del dia a dia, Portada 0\nSetmana de pluges…a 6èA i a tot arreu!\nAquests dies han estat una mica complicats a causa del temps que ha fet durant tota la setmana. Durant els dies de més pluja hi ha hagut molts companys i companyes que no han vingut a l’escola per la pluja o el vent.\nAquesta setmana no… Llegeix més»\n6è, Comunitat de grans, Curs 19-20, Portada 0\nIniciem el Projecte escola i entorn\nPromocio 2013 B27/01/20\nAmb el començament del segon trimestre les nenes i nens de 1r comencen un nou projecte:\nPROJECTE ESCOLA I ENTORN\nAmb aquest projecte podran conèixer a fons aspectes de l’escola, com les característiques de l’edifici, què ens caracteritza com a escola, quantes nenes i nens hi ha… Llegeix més»\n1r, comunitat, Comunitat de mitjans, Curs 19-20, General, Portada 0\nUn rusc de vespa!!\nPromocio 2013 B15/01/20\nAvui en Guiu ens ha portat un rusc de vespes!! Ha estat espectacular veure com està fet, però més impactant ha estat quan l’hem agafat, no pesa res!!\nL’hem pogut veure per dins i tot i hem pogut observar com està fet i totes les peculiaritats… Llegeix més»\nEl primer dia dia d’escola vam arribar a la classe i hi havia un paquet embolicat amb paper daurat. Era un regal dels reis d’orient que també havien passat per l’escola. Vam decidir obrirlo i dins hi havia una caixa amb peces de LEGO.\nDesprés vam… Llegeix més»\n6è, Comunitat de grans, Curs 19-20, General, Noticies del dia a dia, Portada 0\nNous projectes d’Scratch\nA l’aula científico-tècnica continuem programant jocs i activitats amb Scratch…\nPodeu acompanyar la base musical tocant els diferents instruments amb les tecles: Z S X D C F V\n6è, Comunitat de grans, Cultura digital, Curs 19-20, Portada, STEAM 0\nJa tenim aquí el vídeo del concert de Nadal que vam fer abans d’acabar el primer trimestre. Esperem que us agradi!\nCurs 19-20, General, Noticies del dia a dia, Portada 0\nA 6èB, comencem el 2020 amb ganes!!\nTot i que fa pocs dies que hem començat el nou trimestre, ja hem engegat el nou projecte i d’altres coses molt interessants!\nAquest trimestre farem el projecte de Vallesbot, el qual està estretament relacionat amb la Marató de TV3 d’aquest any. Ja hem… Llegeix més»\nEl menú de gener al menjador\nJa tenim el menú de gener, que us podeu descarregar des d’ aquí:\nMenú basal gener 2020\nNarinans ofereix un producte de qualitat i un serveix personalitzat. Tots els plats s’acompanyen de pa i aigua, i estan elaborats per la cuinera de… Llegeix més»\nAFA, Comissió menjador, Curs 19-20, Portada AFA, curs19-20, menjador 0\nDE QUÈ FA GUST LA TARDOR?\nPromocio 2016 A07/01/20\nDurant aquests mesos de tardor les nostres camanyoles han estat plenes de fruites algunes conegudes per nosaltres i altres no. Els hi hem posat nom i les hem pogut tastar: magranes , mandarines i taronges han estat tres propostes molt gustosos de les quals hem… Llegeix més»


L’arribada a les llibreries de l’obra inèdita ‘Les inseparables’ demostra que l’obra de l’escriptora francesa continua vigent. Les desigualtats a la llar, la pressió pels cànons estètics i el tractament de la vellesa són temes pels quals Beauvoir ja va alçar la veu i que encara no han trobat solució\n01. SIMONE DE BEAUVOIR A PARÍS EL 1945. 02. SIMONE I ZAZA AL CAMP. ANGLE ASSOCIACIÓ ELISABETH LACOIN / ANGLE\nLa Simone i la Zaza estan en plena adolescència quan descobreixen que la vida que tindran no serà ni tan fàcil ni tan bonica com havien imaginat. No són mil·lennials ni Generació Z, però la sensació que les recorre per dins probablement s’assembla molt a la dels joves que van irrompre al mercat laboral amb la crisi del 2008 o a la dels que ara acaben la universitat, en plena pandèmia. Són els anys 20 a França i les dues noies topen amb el pes de les expectatives familiars, de la incertesa del futur i de les convencions socials.\n“¿M’he de passar la vida lluitant contra la gent que estimo?”, es pregunta amb desesperació la Zaza, batejada com a Andrée a Les inseparables (Angle Editorial / Lumen). El llibre de Simone de Beauvoir (1908-1986), fins ara inèdit, relata l’amistat d’infantesa i joventut que l’escriptora i filòsofa va tenir amb Elizabeth Lacoin, Zaza, i que la va marcar la resta de la seva vida. La història real amaga les protagonistes sota dos noms ficticis: Zaza és Andrée i Simone és Sylvie. “La tràgica mort de Zaza als 21 anys la va colpir profundament. Mai no va deixar de reanimar la seva amiga mitjançant l’escriptura”, explica la neboda de Beauvoir i hereva del seu arxiu, Sylvie Le Bon de Beauvoir. Han passat més de 100 anys des de les passejades de les dues amigues pels camps de Gagnepan, però gran part d’aquelles converses encara ressonen avui, com també ho fa tota l’obra que Beauvoir va construir al llarg de la seva vida.\nLa desigualtat a l’espai íntim\nL’escriptora francesa, autora d’El segon sexe, és una de les figures fonamentals del feminisme i l’existencialisme, però són poques les seves obres que es poden trobar traduïdes al català. Per això estudioses i admiradores de la filòsofa celebren l’arribada de Les inseparables a les llibreries i reiteren la vigència dels seus textos. “Fa gairebé un segle i les dones encara ens sentim molt identificades amb l’obra de Beauvoir. El feminisme segueix igual de potent perquè no s’ha aconseguit el que es pretenia”, indica Marta Segarra, catedràtica de literatura francesa i d’estudis de gènere a la Universitat de Barcelona. Beauvoir assenyala sense recança les desigualtats en l’espai privat de les dones, que segons Segarra “és on el feminisme té més feina, perquè és on costa més d’impactar”. L’escriptora i dramaturga Araceli Bruch, autora del llibre Em sento estafada: una lectura de Simone de Beauvoir (Arola Editors, 2015), subratlla que Beauvoir “converteix la seva vida en reflexió personal” per, a partir de la pròpia experiència, “esperonar les dones a pensar-se a elles mateixes”. A El segon sexe recalca la necessitat de les dones de construir-se a si mateixes, que després ha passat a la història amb la mítica frase “no neixes dona, t’hi tornes”. Però ja als seus dietaris de joventut exposa “la idea de la construcció del jo i com ella escriu volent-se crear, inventar”, diu Bruch.\nUn bon exemple d’aquest anhel per fer-se a si mateixa es percep en l’impacte de la figura materna. Beauvoir va veure com la seva mare era víctima del tedi i la insatisfacció d’una vida com a mestressa de casa i va decidir que ella no seguiria aquest camí. La mare de Zaza, en canvi, obliga la seva filla a tenir el mateix destí. “Com sol passar, l’exvíctima es converteix en el botxí. Havent esdevingut mare, imposa la mateixa camisa de força a les filles”, assenyala Sylvie Le Bon. Això va portar la filòsofa a lluitar des de ben aviat per assolir la independència econòmica i a reivindicar-la per les dones del seu entorn, bàsicament burgès. Aquest context lligava indefectiblement les dones al matrimoni i entenia que la solteria mai portarà a la plenitud.\nEl fantasma de tenir parella\nSi bé els casaments tenen cada vegada menys protagonisme en la societat actual (a l’estat espanyol els matrimonis han caigut un 56% des del 1965), la proliferació d’aplicacions per trobar l’amor i els eslògans que les acompanyen demostren que encara no ens hem desfet de la idea que amb parella es viu millor que sol. “Un matrimoni de conveniència, sense amor, horroritza l’Andrée (Zaza). Però la Sylvie (Simone) té una força que li permetrà alliberar-se, mentre que una debilitat, una íntima contradicció impedirà que l’Andrée ho faci”, apunta Sylvie Le Bon. L’escriptura de Beauvoir funciona com un mirall pensat per despertar consciències. A la novel·la La dona trencada dona veu a una esposa que s’enfronta a la infidelitat del marit. “En plena maduresa, el personatge es resisteix a la pèrdua del marit i de les filles”, explica Bruch, que s’ha encarregat d’adaptar el text per al teatre. L’espectacle es va estrenar dijous al Teatre Nacional de Catalunya (TNC) i havia de representar-se durant tot el cap de setmana, però amb les noves restriccions pel coronavirus s’han suspès les funcions.\nZaza i Beauvoir, 1928 Association Élisabeth Lacoin\n“Reflecteix el patiment d’una dona que se sent buida perquè ha renunciat a tot per una família que pensava que la faria feliç”, destaca la directora de l’espectacle, Francesca Piñón. És precisament en l’àmbit íntim on Beauvoir aprofundeix més per fer emergir els micromasclismes i l’empremta del patriarcat, encara enganxat en la societat d’avui. “Malauradament, quan tens fills renuncies a moltes coses. Malgrat que els marits s’hi esforcin, la qüestió dels nens encara la porten les dones”, lamenta Piñón.\nUna altra de les cotilles que Beauvoir ja assenyalava i que encara no ens hem tret de sobre és la pressió dels cànons estètics. “En comptes de deixar d’estigmatitzar la gent pel seu aspecte físic, ara s’ha inclòs els homes i ha anat en augment. S’exerceix una normativitat molt forta sobre els cossos, i això entronca ara amb la transfòbia”, diu Segarra.\nLa invisibilitat de la vellesa\nL’onada feminista dels anys 70 i les reivindicacions per canviar les lleis van agafar Beauvoir en plena maduresa. Segurament se la recorda molt més per la seva tasca activista en aquella època que no pas per alguns textos que va escriure aleshores i que, malgrat el pas del temps, parlen de l’actualitat. A l’assaig La vellesa exposa que “la diferència de tracte cap a la gent gran és fatal” i que “a partir d’una certa edat, les dones desapareixen del mercat sexual i es tornen invisibles per tot”, subratlla Segarra. Enmig d’una pandèmia que ha posat a primera línia la quarta edat, les paraules de Beauvoir prenen encara més sentit.\n“Ella va denunciar les violències de caire estructural sota el miratge de la feminitat”, diu Bruch, que cita com a exemples l’avortament, la contracepció i el sostre de vidre per evidenciar que “les tesis beauvoirianes no s’han superat”. D’aquella noia innocent i atònita davant les constriccions socials n’ha quedat ben poc, però en canvi és ben viu el llegat de la dona en la qual es va convertir, com també la lluita per la qual va decidir escriure.\nCINC LLIBRES FONAMENTALS DE BEAUVOIR\nLa mare de Beauvoir va ingressar a l’hospital per un trencament de fèmur i va acabar morint-hi d’un càncer no diagnosticat. A partir de les últimes sis setmanes de vida amb la seva progenitora, l’escriptora reflexiona sobre la relació entre mare i filla, les malalties terminals i la mort.\nTres dones, tres fracassos. Beauvoir escriu sobre els perills de construir la pròpia vida a partir dels altres mitjançant les històries de tres protagonistes que, a partir de diversos detonants, lluiten per assolir la llibertat individual.\nL’escriptora contraposa el tractament de la quarta edat de les societats primitives amb la modernitat per constatar que es degrada i es menysté la gent gran. Amb una mirada política contundent, Beauvoir reivindica els drets d’un col·lectiu que està, diu, apartat de la societat.\nObra magna de Beauvoir, El segon sexe està considerada un dels pilars del feminisme. L’assaig parteix de la situació social de la dona, relegada a un segon pla, per denunciar les desigualtats professionals, els rols imposats a la llar, els sacrificis vitals en relació amb els homes i com tot plegat desemboca en una manca de llibertat.\nEls mandarins (1954)\nGuanyadora del premi Goncourt el 1954, és la novel·la més important de Beauvoir. A partir de la història de dos intel·lectuals a la França de la postguerra, l’escriptora reflecteix el desencís de l’època alhora que planteja qüestions existencials.


Castelló presenta una unitat didàctica del poeta Miquel Peris per acostar la seua obra a l'ensenyament primari i secundari\nEls seus creadors han estat la professora Montserrat Ferrer i el professor Joan Peraire.\nLa regidora de Cultura de l’Ajuntament de Castelló, Verònica Ruiz, i els professors Joan Peraire i Montserrat Ferrer, han presentat aquest matí la unitat didàctica ‘Miquel Peris, vers a vers’ que pretén acostar als joves de Castelló l’obra d’un dels seus poetes més emblemàtics per la seua tasca literària i pel seu activisme cívic i cultural. Es tracta d’una proposta educativa elaborada per la professora Ferrer i el professor Peraireque ha patrocinat la Regidoria de Cultura de l’Ajuntament de Castelló, i han particiapt la Fundació Huguet i l’Institut d’Estudis Catalans.\nL’edil Ruiz ha explicat que "aquesta ha estat preparada amb motiu del centenari del naixement de Miquel Peris i avui s’ha fet el repartiment a tots els centres educatius de Castelló, tant públics, concertats, com privats, així com a les sales de lectura de la ciutat". Aquesta, també es podrà trobar a la llibreria virtual.\nLa guia didàctica està enfocada per a treballar-la a l’alumnat d’Educació Secundària Obligatòria i Batxillerat, encara que també inclou textos i activitats útils per al treball a les aules de primària. Segons ha explicat la professora Ferrer "l’objectiu és donar a conéixer l’obra de Miquel Peris emmarcant-la dins de la programació de primària i secundària de poesia i promoció de la llengua, tractant de treballar els continguts que tenen a veure amb la poesia a partir de l’obra de Miquel Peris".\nLa proposta també estudia la figura del poeta castellonenc dins d’un context històric i cultural en el qual va viure. Així mateix, els autors han manifestat que "la idea és presentar-la com una figura i una obra relacionant-la amb altres obres i autors" com Estellés, Bernat Artola, Carles Salvador, Josep Carner, Pere Quart, Salvat-Papasseit, Jaume Roig, Martí i Pol, Rosa Leveroni, i d’altres com el cantautor Raimon, el cantaor Pep Gimeno o la compositora Matilde Salvador.\n‘Miquel Peris, vers a vers’ inclou continguts relacionats amb el gènere poètic, el treball lèxic, activitats de lectura i anàlisi de poemes, així com tallers de creació literària. Ferrer i Peraire coincideixen que el tipus d’activitats no és simplement llegir poesia, sinó alimentar la creativitat de l’estudiantat a partir d’un material flexible i amb una estructura modular.\nA banda de treballar la biografia i el context històric i literari de Miquel Peris, la resta se centra en l’estudi de l’obra poètica organitzada segons els grans temes que el caracteritzen: el món de les bestioles, la poesia paisatgística, els poemes d’homenatges, la mar, l’amor i la mort, les cançons de bressol i el Betlem de la Pigà.


"Això eren dos amics, un dels quals volia volar..."\nUs volem recomanar el nou albúm il·lustrat d'Oliver Jeffers titulat "Amunt i avall", també protagonitzat pel nen i el pingüí del seu anterior llibre, d'èxit internacional, anomenat "Perdut i trobat".\nÉs un conte molt divertit sobre l'amistat, els somnis i les limitacions.\nEl pingüí vol complir el seu somni: volar! Però aviat s'adonarà que això no és fàcil d'aconseguir tot i comptar amb l'ajuda incondicional del seu gran amic. Les coses no van tal i com ell s'esperava en un principi i es troba amb circumstàncies molt adverses, que l'obliguen, fins i tot, a allunyar-se del seu amic.\nÉs un àlbum senzill, ocurrent i desperta el somriure en més d'una ocasió; amb una simplicitat extraordinària ens explica una història profunda a través dels seus personatges entranyables, que Jeffers aconsegueix mitjançant les seves il·lustracions molt expressives.


Som amants del bon cafè, de la Costa Brava, dels seus aromes... i uns apassionats de la bicicleta. La Maglia Platja d'Aro és un lloc de trobada i retrobament, on degustar un exquisit cafè d'especialitat al costat d'una acurada selecció de plats saludables.\nLa nova cafeteria d'especialitat de la Costa Brava, dissenyada amb amor.\nSi som el que mengem, a la Maglia, som healthy.\nPassió pel ciclisme, passió per la bona companyia.\nPassió per les bicis


Contra la violència masclista, tots plegats, dones i homes - Diario de Mallorca\nContra la violència masclista, tots plegats, dones i homes\nUna de les coses que es posaren de manifest a les Aules Feministes organitzades per l’Institut Balear de la Dona i que es varen dur a terme a Eivissa i Formentera el passat mes de setembre fou la necessitat que, per tal d’assolir els reptes inherents a la lluita per la igualtat i l’eradicació de la violència masclista, calia que treballàssim tots plegats, dones i homes. M’agradaria, des d’aquest punt de vista, agrair públicament a la directora de l’IB-Dona, Maria Duran, l’oportunitat que va donar públicament als col·lectius d’homes en inserir, en l’agenda de les jornades, una taula rodona que duia per títol La contribució dels homes al feminisme, on fórem convidats i on es va fer palesa la necessitat d’avançar junts, renunciant als beneficis que la societat patriarcal ha posat secularment en mans dels homes i que tants greuges i perjudicis han causat a les dones al llarg de la història.\nI què podem fer, els homes, per assolir aquests objectius? Crec que la primera passa és assumir que molts d’aquests privilegis els hem aconseguit sense fer gairebé cap esforç, pel simple fet de pertànyer al gènere masculí de la població. És evident que, només aquest fet, ha generat profundes encletxes i desigualtats en matèria de drets humans, l’expressió més dramàtica de les quals és la violència masclista, exercida per no pocs homes i que té el seu origen en la creença que les dones són éssers de la seva propietat als quals cal sotmetre i subjugar. Les xifres parlen per si soles: d’ençà el 2003, any en què es començaren a comptabilitzar oficialment les víctimes de violència de gènere, han estat assassinades a Espanya 1.114 dones. A aquesta xifra, ja de per si prou esgarrifosa, s’hi ha d’afegir la dels infants o joves morts per la denominada violència vicària, sens dubte el més cruel i despietat dolor que un home pot infringir a una mare.\nHomes per la Igualtat – Mallorca ve denunciant públicament aquestes atrocitats des de fa més de deu anys mitjançant l’organització d’un petit acte simbòlic que té lloc cada 21 d’octubre, i que consisteix en la convocatòria d’una «Roda» contra la violència masclista. La intenció d’aquest acte, que se celebra en un espai públic i en el qual poden participar tant homes com dones, no és altra que la de fer palès el compromís dels homes en la lluita contra qualsevol agressió de caire sexista, en el benentès que són elles, les dones, les que se’n duen amb diferència la pitjor part. L’edició d’enguany tendrà lloc avui dijous a la plaça de l’Ajuntament de Marratxí a les 20 h (Camí de n’Olesa, 66, sa Cabaneta) i comptarà amb la participació de l’investigador i activista cultural Biel Massot i Muntaner, tot un referent en l’estudi de les particularitats del terme municipal de Marratxí i persona sensible a tot allò que afecti els drets de les persones i el seu normal exercici i desenvolupament.\nNo mirem cap a una altra banda, doncs, i donem suport a aquest i tots els actes en què allò que ens jugam és el respecte i la integritat de milers de dones que pateixen violència de tot tipus només pel fet de ser-ho. Honorem la seva memòria tantes vegades com faci falta, però condemnem també sense reserves ni pal·liatius qualsevol agressió o abús que menystengui la seva dignitat o suposi un greuge comparatiu amb els drets que, diguem-ho ben clar, hem ostentat durant molt de temps la gran majoria dels homes pel simple fet de ser-ho.


Un nou llibret repassa la vida de Sant Ferriol, «soldat de Déu» - Diari de Girona\nUn nou llibret repassa la vida de Sant Ferriol, «soldat de Déu»\nEl volum ha estat escrit pel periodista gironí Àngel Rodríguez i està editat pel Centre de Pastoral Litúrgica\ngirona | l.f.g. 02.07.2016 | 00:00\nSant Ferriol, soldat de Déu, escrit pel periodista gironí Àngel Rodríguez, és el títol del nou llibret de la col·lecció Sants i Santes del Centre de Pastoral Litúrgica. Aquest és el tercer que l'autor escriu per a la col·lecció, després de Sant Narcís, el sant de les mosques (2014) i Sant Mer, el sant amansidor (2015).\nSegons explica el llibre, Sant Ferriol va viure entre finals del segle III i principis del segle IV a la ciutat francesa de Viena del Delfinat, situada actualment a la regió d'Augverne-Roine-Alps. Era un oficial d'alta categoria de la legió romana i complia les seves activitats amb total fidelitat i competència, i va ser martiritzat per no renunciar a la fe cristiana. Es calcula que va morir l'any 304 a prop de Viena, a la ribera del riu Roine, que es va convertir en un centre de pelegrinatge.\nLes seves relíquies van despertar molt d'interès. Al segle XII, a l'abadia de Sant Pere de Moissac -considerat en aquell moment el centre monàstic més important del sud-oest de França-es veneraven els caps sencers de sant Ferriol i del seu amic sant Julià. Amb la Revolució Francesa, tanmateix, les relíquies van ser robades i dispersades.\nEl llibret també explica una altra curiosa tradició, segons la qual Sant Ferriol hauria estat el cap d'una colla de lladres que més endavant se n'hauria arrepentit i hauria volgut canviar de vida.\nA les comarques gironines, Ferriol té un santuari a pocs quilòmetres de Besalú, al municipi que porta el seu nom. També compta amb mostres de devoció importants, com ara l'aplec de Sant Ferriol de Falgons, on s'organitza una processó i una fira medieval. A Olot hi té un barri dedicat i a Vilabertran celebren en el seu honor la festa major petita. A més, al monestir de Santa Maria de Vilabertran hi ha una capella sota el seu patronatge.


Treballant plegats: L'Altaveu Ciutadà es consolida - 17/04/2019, Noticies, Benvinguts\nDesprés de més de tres anys de molta feina, arriben els resultats i la satisfacció d’ haver implicat els nostres veïns i les nostres veïnes en la presa de decisions, mitjançant la creació de noves vies de participació, com els Pressupostos Participatius, les Consultes de Barri o el Canal Participa tant al web com a les bústies físiques. Hem arribat a 2.550 participants, a qui agraïm la seva participació, que ens ha permès millorar la qualitat en la gestió municipal.\nMercè Orduña: “Estem molt satisfets de tota la feina que hem fet, tenint en compte que és una Regidoria nova, que no tenia ni estructura ni contingut. Hem començat de zero i hem aconseguit que moltíssims veïns i moltíssimes veïnes s’ impliquessin i estiguessin motivats i motivades en participar en les iniciatives que hem posat en marxa. A tots ells i a totes elles els agraïm la seva participació, doncs entre tots fem un municipi millor!!\nHem treballat en la bona direcció, amb constància i amb il·lusió, sabem que ens queda molta feina per fer i continuar tirant endavant aquest nou projecte. Volem aconseguir, de mica en mica, apropar cada vegada més els ciutadans a la presa de decisions i donar-los la oportunitat de participar en els assumptes d’ interès públic”.\nPressupostos Participatius, molta participació\nDes de la Regidoria de Participació Ciutadana, Mercè Orduña manifesta que s’ han desenvolupat i impulsat els Pressupostos Participatius. Aquest ha estat el tercer any que els veïns i les veïnes de Calonge i Sant Antoni han pogut participar en la votació per prioritzar, entre diferents projectes de via pública, el destí de fins a 75.000 € del pressupost municipal.\nPels Pressupostos Participatius del 2017 i del 2018 es van destinar fins a 50.000 € per cada un d’ ells. El projecte guanyador dels PP.PP del 2017 va ser el de Millora dels Passos de Vianants del municipi. Es va actuar en 23 passos per fer-los accessibles i es van crear 7 passos de vianants intel·ligents. El projecte guanyador dels PP.PP del 2018 va ser el de Millora dels Parcs Infantils al municipi i que ha permès instal·lar jocs i fer millores a 17 parcs, així com renovar les zones de jocs infantils de les 3 escoles i de les 2 llars d’ infants municipals.\nPels Pressupostos Participatius del 2019 s’ han incorporat algunes novetats, com són l’ augment d’ un 50% de la dotació econòmica (aquest any s’han destinat fins a 75.000 €) i que aquests últims s’ han elaborat en tres fases, en les quals han pogut participar des del primer moment tots els veïns i totes les veïnes del municipi. La primera fase el mes de juny, de recollida de propostes formulades pel mateixos veïns i veïnes; la segona fase el mes d’ octubre, de la primera volta de votacions per triar els 7 projectes finalistes; i la tercera fase el mes de desembre, de la votació final per triar el projecte guanyador per al qual l’ Ajuntament de Calonge i Sant Antoni destinarà un import de fins a 75.000 €.\nHem arribat als 1.900 participants en els processos dels Pressupostos Participatius de l’Ajuntament de Calonge i Sant Antoni.\nGràcies per creure en el Canal Participa\nLa Plataforma Participa (a través del web participa.calonge.cat i les bústies físiques de les OAC i les mòbils a les biblioteques, casals d’ avis i pavellons d’ esport) permet a la ciutadania fer arribar a l’ equip de govern les seves opinions i suggeriments sobre qualsevol aspecte de la vida local.\nEs consolida com a Canal de comunicació amb més de 500 opinions rebudes. Les consultes o suggeriments són derivades als serveis tècnics municipals per a què donin resposta i aquesta es comunica als veïns i a les veïnes via correu electrònic o per telèfon, fent així més fluida la relació entre el ciutadà i l’ ajuntament. La temàtica principalment fa referència a temes de la Via Pública, com poden ser Seguretat Ciutadana, Obres i Serveis o Medi Ambient.\nLes Consultes de Barri, una gran rebuda\nHem organitzat aquestes Consultes vinculades a diferents barris de Calonge i Sant Antoni, amb la finalitat de conèixer de primera mà les inquietuds i problemàtiques i de recollir propostes de millora concretes i consensuades que responguin a necessitats del conjunt del barri. Una vegada recollides les propostes, la Regidoria de Participació Ciutadana obre una fase d’ anàlisi de la viabilitat tècnica i econòmica i posteriorment es fa una nova Sessió de Retorn amb els veïns i les veïnes d’ aquests barris.\nMercè Orduña: “Volia tenir la oportunitat de trobar-nos, escoltar-los i informar-me personalment de quines són les necessitats que tenen i quines propostes concretes de millora plantegen, apropant-los amb la seva implicació a la participació ciutadana en aquest procés per millorar els barris del nostre poble”.\nHem dut a terme quatre Consultes de Barri, dues a Sant Antoni el 2017 (a Torre Colomina i a les Cases Noves) i dues a Calonge el 2018 (al Nucli Històric, Padró, Camp de la Llebre, Puigventós i Puigtavell), amb la participació de més de 150 persones. Aquestes Sessions han tingut una gran rebuda per part dels veïns i de les veïnes, que han manifestat el seu agraïment per aquesta iniciativa i la voluntat de que continuem en la línia d’ aquesta iniciativa engrescadora.\nDes de la Regidoria de Participació Ciutadana ha estat un plaer tenir la oportunitat d' endegar aquest nou projecte i haver comptat amb la valuosa col·laboració i participació dels nostres veïns i de les nostres veïnes.


Clam a València: 'Més educació, Camps a la presó!' - VilaWeb\n'Més educació, Camps a la presó' fou una de les proclames més repetides ahir, acompanyada de pancartes com 'Jo sí que sóc no-culpable' o 'Sí que sou culpables d'haver arruïnat el País Valencià', a les manifestacions contra les retallades que hi hagué (vegeu-ne aquesta crònica amb vídeo). I és que la indignació ha esclatat aquests últims dies i en cosa d'una setmana s'han vist algunes de les manifestacions més grans d'aquests últims anys: el cap de setmana passat milers de ciutadans van sortir a defensar l'educació pública, contra la política educativa del govern d'Alberto Fabra i, ahir, van ser desenes de milers els que van clamar contra les retallades als carrers de València, Castelló i Alacant, convocats pels sindicats.\nSi les tres manifestacions contra les retallades ja es preveien multitudinàries, el veredicte absolutori de l'ex-president Francisco Camps va encendre encara més els ànims i els carrers es van omplir de gom a gom. Per això, tot i ser un dia feiner, les marxes van ser encara més multitudinàries que no les del cap de setmana.\nA València, la manifestació va començar a les 18.30 a la plaça de Sant Agustí i a les 20.00 encara hi havia milers de manifestants que no havien pogut començar la marxa. Perplexos i emocionats, no es podien creure el col·lapse que la multitud havia causat en tot el recorregut i en els carrers del centre de la ciutat en general. Quan minusta abans de les vuit va començar a saber-se que la capçalera ja feia estona que havia arribat a la plaça de la Verge, punt final de la marxa, va esclatar l'eufòria i la impaciència per arribar-hi. A les 21.00 encara hi havia centenars de ciutadans que arribaven a la plaça de la Verge per cloure una manifestació històrica. La capçalera hi havia arribat a les 19.15. Les xifres anunciades pels sindicats compten 150.000 manifestants a València, 60.000 a Alacant i 30.000 a Castelló.\nCamps va esdevenir el protagonista de bona part dels crits, especialment quan la marxa va passar per davant del seu domicili familiar, on molts manifestants es van aturar cridant consignes en contra de la seva declaració de no culpabilitat. També es van fer sentir altres proclames com 'Vergonya!', 'Més FP i menys F1', 'els presidents, a Picassent' (en plural) i referències diverses a obres polèmiques del Consell, com l'aeroport de Castelló. I també: 'Nosaltres sí que som innocents', 'Si els funcionaris no robem, per què sempre paguem?', 'Menys corrupció i més educació', 'Camps, culpable, paga tu la crisi' i 'Quant ha costat aquest jurat?'.\nAl final de la marxa, la periodista de Canal9, Xelo Miralles, va llegir un manifest que qualifica el decret-llei com 'el major atac de la història' als treballadors públics. 'Pretenen estalviar més 1.000 milions d'euros de la forma més fàcil, retallant salaris i serveis' consideren els sindicats que denuncien l'acomiadament durant l'estiu del personal interí docent, la reducció de la jornada a 25 hores al personal interí de l'administració de justícia, de l'administració del govern valencià, i de totes les empreses, entitats i fundacions del sector públic.\nMoments abans de la mobilització, el secretari general d'UGT al Pais Valencià, Conrado Hernández, va assenyalar que els sindicats no estan d'acord amb les retallades i que aquestes s'uneixen al 'malbaratament dels anys de govern del PP al País Valencià'. Hernández va remarcar 'la necessitat d'una reforma fiscal perquè pagui qui més té i que s'inverteixi més en educació i sanitat'.\nEn un sentit semblant, el secretari general de CC.OO al País Valencià, Paco Molina, va dir 'som l'autonomia que menys invertix en educació pública i sanitat, la que menys llits per habitant tenim' i va reclamar que el govern Fabra i Rajoy donin una 'eixida equilibrada' a la crisi. Molina va reclamar que els governs persegueixin el frau fiscal i exigeixin esforços fiscals a les rendes més altes.\nEl responsable d'acció sindical d'Intersindical Valenciana, Adel Francés, de la seva banda, va demanar la retirada del decret-llei perquè el govern valencià no està legimitat per aprovar un decret que els seus votants no sabien que anava a dur a terme.\nEntrevista amb Joan Francesc Mira: L'etapa triomfal del PP comença a tenir dificultats


Una PlayStation robada al Turó Parc acaba a Wallapop i els lladres són detinguts\nEls presumptes lladres tenen 16 i 17 anys i tenien la intenció de cometre un segon assalt\nEl Turó Parc en una imatge d'arxiu © Juanjo Compairé\nDos lladres han estat enxampats després de cometre un robatori a la zona del Turó Parc. Segons ha relatat el regidor del districte i tinent de Seguretat de la ciutat, Albert Batlle, el dimarts un noi va patir un assalt en què li van sostreure la seva PlayStation. Aquest dimecres, un amic seu li ha comunicat que ha contactat amb els autors del robatori, després de reconéixer el seu aparell al portal Wallapop.\nDesprés de citar els lladres per fer-los creure que volien comprar l’aparell i havent avisat als Mossos d’Esquadra, la policia catalana també s’ha personat al lloc on s’havia de fer la falsa compra, i han comprovat que, més enllà de voler vendre la Play robada, els autors del delicte volien sostreure-li tot el que portava al que hauria estat la seva segona víctima. Fins i tot, un dels autors portava un esprai de pebre a la mà, preparat per tirar-li a la cara a l’hipotètic comprador.\nEls Mossos han detingut als dos autors, menors d’edat tots dos, de 16 i 17 anys.\nA la Zona del #TuróParc, un noi ahir va patir un robatori de la seva @PlayStationES. Avui un amic seu li ha dit que ha contactat amb els autors ja que ha reconegut la seva Play en venda al portal @Wallapop.\n— Albert Batlle (@Albert_Batlle_B) January 27, 2021


Podem i ERC s'equivoquen amb el decret del lloguer (Editorial)\nLa formació lila busca marcar perfil en un moment de convulsió interna\n3 min. Barcelona 22/01/2019 22:14\n651x366 El ministre de Foment, José Luis Ábalos, ha defensat al Congrés la convalidació del decret. / J.P GANDUL/EFE El ministre de Foment, José Luis Ábalos, ha defensat al Congrés la convalidació del decret. / J.P GANDUL/EFE\nEl president espanyol, Pedro Sánchez, va patir aquest dimarts una sonora derrota al Congrés de Diputats quan la cambra va rebutjar validar el decret que contenia un paquet de mesures per millorar l'accés a l'habitatge, la més important de les quals era tornar a situar la durada mínima dels contractes de lloguer en cinc anys després que Rajoy els rebaixés a tres. El motiu del fracàs va ser el vot contrari de Podem, que havia amenaçat amb tombar el decret si no incloïa mesures efectives per controlar el preu dels lloguers. Així, els de Pablo Iglesias van sumar els seus vots a PP i Cs contra el decret del PSOE.\nLa conseqüència immediata de la votació és que els contractes tornaran a ser a partir d'avui majoritàriament de tres anys, un període massa curt i que, segons els experts, afavoreix l'especulació i l'espiral alcista de preus. Hi ha altres mesures que també queden en el calaix, com ara la prohibició de mesures abusives com els avals bancaris, la potestat dels ajuntaments per bonificar fins a un 95% de l'IBI als propietaris que posin els seus pisos en lloguer a un preu assequible o la possibilitat de les comunitats de veïns per limitar els pisos de lloguer turístic.\nSegurament, aquest paquet no era la panacea per resoldre una qüestió tan complexa i en la qual intervenen tants factors com l'accés a l'habitatge, però sens dubte era un pas endavant que molta gent estava esperant, sobretot els llogaters. Resulta, doncs, incomprensible el rebuig de Podem al decret, i sobretot dels comuns d'Ada Colau, quan Barcelona és una de les ciutats més afectades pel fenomen de la gentrificació i la bombolla del lloguer, que cada vegada està expulsant més barcelonins de la seva ciutat. Tampoc s'entén el vot contrari d'ERC si no és per l'obsessió de distanciar-se al Congrés del PDECat, que hi va votar a favor, igual que el PNB o els valencians de Compromís.\nEn política els maximalismes solen ser contraproduents, sobretot quan impedeixen avançar i et condemnen a l'immobilisme. La mateixa Ada Colau ha pogut comprovar en primera persona la dificultat d'incidir en el mercat de l'habitatge de manera efectiva, i ara es presentarà a les eleccions com a corresponsable de la no aprovació d'un decret que representava un avenç innegable.\nEn el cas de Podem tot sembla indicar que han triat aquesta qüestió per marcar perfil davant de Pedro Sánchez en un moment de convulsió interna per la decisió d'Íñigo Errejón de presentar-se a les eleccions autonòmiques amb la marca que impulsa l'alcaldessa Manuela Carmena, Més Madrid. Pablo Iglesias, que fa mesos va ser notícia per la compra d'un xalet en la zona exclusiva d'un municipi pròxim a la capital, no podria haver triat un tema pitjor per fer oposició a Sánchez. La satisfacció que ahir exhibia la dreta al Congrés de Diputats n'és la millor prova.\nEsperem que en les pròximes setmanes es trobi la manera de recuperar les mesures que contenia el decret. En cas contrari la credibilitat de l'esquerra espanyola (i catalana) per consensuar un programa de canvi i resoldre els problemes reals de la gent haurà quedat seriosament malmesa.\nEl SAAS posa Montserrat Alsina al capdavant del Cedre\nUn vaixell rus va portar a Beirut el nitrat d'amoni que va causar la brutal explosió


S'ha fet un "reset"\nS’ha fet un “reset”\nVivim una crisi mundial enorme, que en pocs mesos ha colpejat a tothom amb extrema severitat i ha posat en evidència totes les estructures d’un estat, que es vantava de ser exemplar i eficient i s’ha demostrat incapaç en la gestió i molt feble per encarar la represa. Pendents de resoldre més de dos-cents mil casos dels ERTO i s’ha d’enfrontar a l’organització de la renda mínima vital, amb una administració pública desfasada, mal organitzada i amb una llarga tradició de clientelisme polític. I això no és bon precedent perquè Espanya ho té molt pitjor que altres països de l’entorn, al tenir un PIB molt depenent dels sectors que més patiran en la “nova normalitat”.\nLa “nostra crisi” és el resultat de molts anys de males polítiques econòmiques. No només de la pandèmia. La terciarització de l’economia va apostar pel turisme i els serveis temporals de baixa qualificació. La indústria es va deixar perdre per les rigideses estructurals i pel nul suport de les administracions, que preferien el camí fàcil, en lloc del rigor del treball ben fet. I així no es pot lluitar davant l’abassegadora competència oriental. I ara correm-hi tots, quan ens “hem adonat” que en tot Europa manquen productes estratègics, que ja ni es fabricaven ací, com alguns medicaments, que es compraven a preus més baixos a la Xina i que ara, a causa del desabastiment, s’han hagut de tornar a fer al preu que fos. O com ha succeït en mercaderies encara més prosaiques, com poden ser les mascaretes, guants i altres materials de protecció sanitària.\nNo hi ha solucions fàcils i caldrien consensos polítics, cosa que sembla poc probable donada la crispació del país. Però si no hi ha un estat capaç de generar objectius clars i seguretat jurídica, no hi haurà inversió, ni creació d’ocupació. La temptació de pujar impostos i de crear més rigideses no ajudaran a mobilitzar la iniciativa individual. Calen reformes a fons per retornar l’eficiència en la gestió de totes les estructures administratives i econòmiques. Eines com la digitalització, absolutament necessària en aquesta etapa, no han de fer perdre l’humanisme. La societat equilibrada es sustenta en l’harmonia personal i de l’entorn.\nCal que no s’aturin els ajuts públics, els ERTES i una renda mínima. S’ha d’incentivar la internacionalització de les empreses, perquè la globalització no es deturarà. Segurament serà diferent, car els costos de transport, obsolescència i residus afavoriran els productes de proximitat i de curtes cadenes de valor. Però la lluita per la innovació, la qualitat i el preu seguiran sent els motors de l’èxit futur. Per això son tan importants els fons europeus a la reconstrucció. Saber on i com es canalitzaran. S’ha de fer en benefici de la societat i no d’uns pocs individus ben posicionats en els entorns del poder.\nS’ha d’aprofitar l’ocasió per transformar la societat i endegar la transició ecològica, la sanitat i l’educació, creant ocupació per a tothom. Entre tots hem de bastir una societat competitiva que sigui capaç d’assolir els nivells de benestar pels que ha de lluitar la ciutadania en el segle XXI. I fer-ho amb rapidesa perquè el món ha fet un “reset”. Tot recomença ara i no es pot perdre pistonada.\nArticle anteriorEmpresa familiar en temps d’incertesa\nPròxim articleEls Bombers només han de fer quatre sortides a l’Anoia per la revetlla de Sant Joan


Alternativa | 07 Gener, 2014 00:01 | Compartir:\nAquests dies l’Ajuntament ha fet pública la seva intenció d’invertir poc més d'un milió d'euros a les zones esportives. Una inversió que és resultat de la improvisació i del desastre de gestió que va realitzar a les passades legislatures quan el responsable de l’àrea d’esports era en Miquel Ramon, company de CiU de l’actual regidor d’esports. Gran part de la inversió; 577.504 € són per canviar la gespa artificial dels camps de futbol de Pollença i del Port que encara es trobarien en la garantia contractada que és de 10 anys, i que cobreix defectes del material o instal.lació. Encara no han passat deu anys de la signatura del contracte, que es va fer dia 19 d'agost del 2004. És evident que la gespa dels camps de futbol ha tingut un deteriorament accelerat ja que era defectuosa però durant anys no es va fer res per denunciar a l’empresa la situació i fer complir la garantia que era gradual.\nAltre punt demostrat amb aquesta inversió és la improvisació i falta de planificació política a l’àrea d’esports. Només fa quatre anys que es va reformar pista de futbet del Port de Pollença que ara es vol eliminar per construir quatre pistes de paddel. Una cosa talment il·lògica i incomprensible. L’argument donat de que són infrautilitzades el que hauria de fer pensar als regidor responsables és com dinamitzar-les (el futbet no és un esport precisament minoritari)... però prefereixen dinamitar-les.\nA Alternativa consideram que abans de fer noves obres com es planteja amb a l'actualitat amb les pistes de paddel cal assegurar-se de que els serveis de les instal·lacions que ja tenim estem perfectament coberts des del manteniment a la vigilància passant per la informació i l'atenció als ciutadans.El dèficit de Pollença no és el nombre d’instal·lacions sinó la seva gestió, un exemple seria el lamentable estat en el que es troben les instal·lacions dels camps de futbol del Port de Pollença; focus fosos, xarxes, grades, banquetes rompudes... Cal dotar a l’àrea d’esports d’una estructura organitzativa que permeti un major eficiència en la gestió. En quant a les instal·lacions cal realitzar un Pla de gestió i manteniment de les instal·lacions incloses les escolars. També lamentem que finalment l’Àrea d’Esports no hagi convocat l’Assemblea anual a la que es va comprometre l’anterior regidor, explicar les polítiques i escoltar les aportacions dels socis segurament repercutiria en benefici de tots.\nAl febrer del 2005 quan es va anunciar la propera inauguració dels camps de gespa artificial que ara cal canviar, el que en aquell moment era el regidor d’ esports Miquel Ramón va anunciar que el canvi de paviment del camp de futbet del Port es realitzaria entre març i abril de 2005 (era una millora de l'empresa que va instal·lar la gespa artificial als camps de futbol). Vam entrar al 2007 a l'Ajuntament i encara no s'havia fet. Vam insistir i insistir fins que es va fer al 2009. Poc ha durat la reforma.


Fridays For Future: 15 de març\nEl dia 15 de març és el dia assenyalat per el llançament del moviment activista contra el canvi climàtic. Aquest dia, està convocada una gran vaga d'estudiants a nivell internacional promoguda per la iniciativa #Fridaysforfuture.\nQuè és el Fridays for future?\nFridays For Future és un moviment que va ser iniciat per la jove sueca Greta Thunberg, per reivindicar el fet que si no es prenen les mesures adequades per part dels màxims dirigents, la situació del planeta serà irreversible. La iniciativa s’ha anat fent molt coneguda sobretot per part del sector jove que realitza mobilitzacions arreu del món, fins al punt que la campanya s’ha fet viral.\nQuines mesures reclama als governs Fridays for future?\nEl moviment Fridays For Future bàsicament reclama seguir l’Acord de París (2015) i l’informe de la IPCC. Tot i que aquests declaren que s’ha de limitar l’augment de la temperatura global de la terra respecte dels períodes preindustrials als 2ºC, Fridays For Future demana mantenir-nos per sota dels 1’5ºC (actualment ens trobem a un grau més), ja que si no, es pot arribar a un període de no retorn i això pot derivar en una crisi a nivell mundial, tenint un clima que afectaria en gran mesura a animals i humans".


Dubtes de llengua: d’agost 2019\n[Dubtes de llengua de guàrdia]\nContinuant la línia del grup de llengua que enraonava sobre el mot garaig, també debat sobre el mot solter. El tocat és que aquest mot no és present en el DNV (però sí en obres lèxiques acadèmiques valencianes anteriors) i hom hi addueix que no s'hi va incloure definitivament perquè és un castellanisme no documentat en valencià fins a la fi del XIX, per tant recent, i que podria arraconar el mot genuí fadrí. Cal afegir que no s'hi inclou la paraula no ja amb el significat de persona amb estat civil no casat (aparellat, ajuntat, com vulgueu) sinó que tampoc amb el significat medieval d'Isolat, sol, separat del conjunt, que arreplega el DCVB en un exemple del 1393: Que tot porch que vage per la vila solter, pach III dinés. Doncs bé, resulta que el DCVB sí que inclou com a segona accepció el significat de no casat amb un exemple del XVI (i no del XIX adduït suara): De cada dia arriben dones errades, adúlteras y solteras, doc. a. 1594. Al remat, pel que fa als nostres germans catalans, el DIEC accepta tots dos significats.\nPel que fa a jo, estic totalment d'acord de vetar solter amb el significat de persona no casada, però sí d'introduir el significat de sol, separat del grup. Ara, una altra cosa és la realitat i ací el meu dubte lingüístic: quants parlants de valencià han abandonat la paraula fadrí pels equivalents solter (no casat) i major (que ha crescut i s'ha fet gran)?\nEndemés, i per a acabar, em sorprén molt aquesta defensa que hom fa de fadrí, amb arguments de les essències genuïnes valencianes i després hom no s'escarota per d'altres com peluquer, barco o palmito.\nPublicat per dospoals a 11:30 2 comentaris:


Ciència exacta | Grup62\nGrup62.cat > Ciència exacta\nData de publicació: 25/11/2014104 pàginesISBN: 978-84-7588-531-5Codi: 10098641Format: 13 x 17,5 cm.Tom 343 - Llom 343Presentació: Rústega amb solapesCol·lecció: OSSA MENOR\nSinopsi La poesia de Manuel Forcano sovint presenta motius o referents històrics i culturals de l’Antiguitat que contrasten amb la quotidianitat sovint vulgar del present. L’erudició penetrant dels seus versos, però, s’expressa amb una senzillesa de to i de formes que li han permès connectar bé amb el públic, a qui Forcano simplement explica, amb una veu autobiogràfica sense pretensions de cap mena, allò viscut, allò gaudit, allò perdut. L’amor, el desig i la nostàlgia del passat gloriós que no hade tornar, són els grans temes de la seva poesia tal com testimonien els seus darrers llibres: El tren de Bagdad(2003), Llei d’estrangeria (2008) i Estàtues sense cap (2013). A Ciència exacta, sense abandonar els seus temes habituals, Forcano sembla més reflexiu i presenta amb més sobrietat els seus paisatges del Pròxim Orient, sempre evocadors d’amors i de sensualitat, on el mateix fet creatiu del poema com a receptable de memòria és protagonista.\nL'autor Manuel Forcano\nManuel Forcano (Barcelona, 1968) és Doctor en Filologia Semítica i ha treballat com a professor d'hebreu i d'arameu a la Universitat de Barcelona. Ha antologat i traduït al català l'obra d'alguns poetes moderns israelians com Pinkhas Sadé (El Déu abandona David, 2002), Ronny Someck (Amor pirata, 2006) o Iehuda Amikhai (Clavats a la carn del món, 2001, premi de la Crítica Serra d'Or i Cavall Verd de traducció). Ha traduït també la novel·la d'Amós Oz El mateix mar (2002) amb Roser Lluch, i Els Viatges d'Ibn Battuta (2005) amb l'arabista Margarida Castells (premi de la Crítica Serra d'Or de traducció 2006). De l'anglès, ha traduït les proses d'E. M. Forster de Faros i Farelló: una evocació d...Veure més\nAltres títols de l'autor Estàtues sense cap\tLa descripció del món\tLlei d'estrangeria\tEl tren de Bagdad\tEl tren de Bagdad\tEl mateix mar\tCorint\tPujar\nEmporta't aquest llibre a la teva web / blog Ciència exacta\n<img src="http://static1.grup62.cat/usuaris/libros/fotos/171/tam_5/ciencia-exacta_9788475885315.jpg" alt="ciencia-exacta_9788475885315.jpg" title="Ciència exacta"\n
Ciència exacta
\n
Manuel Forcano
\n

Un poeta original que consolida una llarga trajectòria literària

\nDEIXA'T SORPRENDRE Tria d'obres\tWilliam Shakespeare


Quer, Miquel - Resultados de la búsqueda - Depósito Digital de Documentos de la UAB\nPágina principal > Resultados de la búsqueda: Quer, Miquel\n6 p, 107.6 KB Clinical Otorhinolaryngology  / Quer Agustí, Miquel ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Medicina\n6 p, 108.1 KB Phoniatrics  / Quer Agustí, Miquel ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Medicina\n7 p, 31.4 KB Otorinolaringologia Clínica  / Quer Agustí, Miquel ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Medicina\n5 p, 26.9 KB Foniatria  / Quer Agustí, Miquel ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Medicina\n23 Quer, Miquel,


278.000€ des de l’ Agència de Residus de Catalunya per 8 projectes empresarials de foment de l'economia circular del Baix Llobregat - Llobregat Digital\n278.000€ des de l’ Agència de Residus de Catalunya per 8 projectes empresarials de foment de l'economia circular del Baix Llobregat\nDimarts, 11 de febrer de 2020 a les 15:00h\nUn dels projectes serà per LIPOTEC Gavà que vol introduir (com no) la carxofa als seus productes cosmètics.\nSis són els municipis baixllobregatins que han obtingut aquests ajuts,Cervelló, Gavà, Sant Andreu de la Barca, Sant Joan Despí, Sant Just i l’ Hospitalet, els projectes es poden consultar a documents adjunts.\nL’Agència de Residus de Catalunya (ARC) ha resolt atorgar 3,1 milions d’euros per subvencionar 94 projectes empresarials vinculats al foment de l’economia circular.\nLa convocatòria dels ajuts, corresponents al 2019 i publicada el mes de maig passat, s’ha centrat en afavorir projectes per millorar l'eficiència en l'ús dels recursos materials.\nSi l’any passat ja es va doblar el pressupost respecte l’any anterior, amb 1,8 milions d’euros per a 66 projectes empresarials, en aquesta ocasió la convocatòria ha estat dotada de major pressupost –1,3 milions d’euros més– i ha arribat a més empreses –28 entitats més. 25 dels projectes subvencionats s’adrecen a la implementació de nous productes o serveis en el mercat.\nCom a exemple, n’hi ha un d’una empresa de Sant Esteve Sesrovires per incrementar la capacitat de reaprofitament del residu tèxtil recollit en els contenidors de carrer. Per això, vol implantar una nova línia de selecció de la roba amb categories simplificades.\nAquesta nova línia permetrà reaprofitar 3.380 tones de roba que deixaran de convertir-se en residus, contribuint així a la reducció de la petjada ambiental de la indústria tèxtil.\n8 projectes empresarials de foment de l'economia circular del Baix Llobregat (88,7 KB)


En Roc a la Cuina: Conserva de tomàquet natural\nCatieu 24 d’octubre de 2011, a les 19:33\nJo també en faig de conserva de tomàquet. És ideal anar podent agafar pots.... Això del cognac no ho sabia. Sempre m'ensenyes coses noves....\nMarta 24 d’octubre de 2011, a les 19:41\nQue bones,i quina paciència, o de fer bullir els pots o sabia, però o del raig de conyac o desconeixia, sempre aprenc coses amb tu.\nMaria Luisa ♥ 24 d’octubre de 2011, a les 21:48\nComplimenti anch'io faccio la conserva di pomodoro, così usi il pomodoro fresco durante l'inverno..complimenti e buona serata...\nMª Luz 24 d’octubre de 2011, a les 21:53\nSusanna, me encanta hacer conserva de tomate, es un poco laboriosa, pero el resultado merece la pena,luego puedes disfrutar de un buen tomate natural\nCARMEN 25 d’octubre de 2011, a les 0:00\nUna conserva que se ha hecho siempre en casa, lleva su trabajo pero merece la pena, un beso\nAgnieszka Rucińska 25 d’octubre de 2011, a les 9:59\nnajlepsze są własne przetwory. Pozdrawiam\nTe de Ternura 25 d’octubre de 2011, a les 10:23\nDoncs si XATA, es un MISSATGE en CLAU, que tan sols tu i el teu interior pot descobrir.\nGRACIES BONIQUE PER COMPARTIRLO... Si et dic el que m'ha pasat avui coent una patata al microondes?\nDoncs mira quan la he obert per farcirla, m'ha sortit un signe semblant a una creu amb la C de Conxita a sobre, aiss deu meu que ens voldran dir els de dalt. O potser saben molt be que som missatgeres de L'AMOR UNIVERSAL i ens van enfortin amb aquestos missatges.\nNo te'espantis reina, pero la veritat es que jo si que ho estic un xic, mes que res INTRIGADA, BON DIMARS PER A TÚ. :)\nFem un mos 25 d’octubre de 2011, a les 20:29\nQuina diferencia de les conserves casolanes a les industrials.\nPaco 25 d’octubre de 2011, a les 22:51\nBuenas noches. Una entrada muy útil e interesante manera de tener tomate para todo el año, sin tener que comprarlos fuera de temporada que normalmente están conservados en cámaras.\nJavier 27 d’octubre de 2011, a les 9:02\nPoder disfrutar de las conservas caseras durante el año es un lujo\ndonibaneko0@gmail.com 29 d’octubre de 2011, a les 11:58\nMmm! que bo\nM'agrada a morir el tomàquet així ... Des de petita em posava les botes quan portaven de l'horta els tomàquets a cas de la meva àvia i es posaven a fer grans cassoles, amb aquests olors rics ...


Posted on 24/10/2016 24/10/2016 AuthormciLeave a comment\nJosep Basols i Jordi Mercader, equip del Moto Club Igualada, aconsegueixen el seu tercer segon lloc en una cursa del Campionat d’Espanya de Ral.lis de Terra 2016, el CERT, concretament al passat Ral.li Critèrium de Màlaga, disputat els dies 21 i 22 d’Octubre.\nEl Pilot de MC Racing, que a mes aconsegueix un quart podi consecutiu en el que ha sigut el seu retorn a la Competició, va realitzar 5 de 9 possibles scratx als trams cronometrats i va lluitar per la victòria durant tota la primera meitat de la cursa. Josep, que cada cop es mostra mes adaptat al seu Citroën DS3 R5, es mostrava molt content del funcionament del seu vehicle i de tot l’Equip, i es que l’Igualadí amb aquest resultat pot aconseguir el Sub-Campionat d’Espanya de la Especialitat, gran gesta tenint en compte que Basols-Mercader han començat la seva participació al Campionat a partir de la 4ª cursa.\nDe nou Alex Villanueva aconsegueix la victòria en una cursa del CERT, finalitzant el segon bucle amb vint-i-tres segons de renda sobre Basols i quaranta sobre Manuel Mora, que va finalitzar tercer i va marcar el seu primer scratx al Nacional de Terra en la sisena especial.\nPel que fa al Grup N, on també participa un Equip amb un copilot Igualadí, el format per Eduard Forés i David Usón, el piloto extremeny David Quijada ha aconseguit la victòria, mentre que Eduard Forés, que venia de vèncer tant al Ral.li de Cervera como en el Rallye Norte de Extremadura, ha finalitzat en segona posició superant a Gorka Eizmendi. Amb aquest resultat Forés-Usón, amb Mitsubishi Lancer Evo X, encara mantenen les opcions de guanyar el Campionat a Pozoblanco, a Cordoba, tot i que per culminar-ho haurien de finalitzar la cursa liderant la classificació del Grup N i esperar un abandonament de Eizmendi. Qualsevol altre resultat donaria el títol automàticament al pilot Vasc.\nEl propers 25 i 26 de Novembre podrem esbrinar com finalitza aquest emocionant Campionat d’Espanya de Ral.lis de Terra.\nL’Equip Mc Racing al Podi de Màlaga\n← Previous Previous post: Campionat d’Espanya de Trial a Valdemanco\nNext → Next post: Jordi Sala vencedor del 21è Mototerra d’Hostalets de Pierola


Medi Ambient s’interessa pel servei de trituració “in situ” de restes agrícoles - TV Digital Ontinyent\nHome > Medi Ambient > Medi Ambient s’interessa pel servei de trituració “in situ” de restes agrícoles\nTV Digital Ontinyent 13/02/2018\tMedi Ambient, Ontinyent Comentaris tancats a Medi Ambient s’interessa pel servei de trituració “in situ” de restes agrícoles\nRepresentants de la Conselleria d’Agricultura, Medi ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural han visitat Ontinyent per estudiar el sistema de gestió de restes agrícoles posat en marxa per l’Ajuntament d’Ontinyent, i el seu impacte en la reducció del risc d’incendis forestals.\nLa regidora de Sostenibilitat, Patricia Folgueras, mostrava a la Directora General de Prevenció d’Incendis Forestals, Délia Álvarez, un sistema alternatiu a les cremes que ja han emprat prop de 200 persones, que ha servit per reciclar més de 1000 m3 de restes.\nFolgueras, recordava que amb esta iniciativa “es redueixen les molèsties pels fums i el risc d’incendis, es lluita contra el canvi climàtic i a més es possibilita reutilitzar recursos útils per a la terra”, explicava. D’aquesta manera, les persones que realitzen podes i tinguen restes per a cremar en els seus bancals poden sol·licitar, a través d’una instància, que el consistori acudisca in situ a triturar aquests marges de cultiu.\nFolgueras destacava “la comoditat que la maquina es desplace fins al teu bancal i triture les restes creant una matèria orgànica que després servirà de nou per a nodrir la teua pròpia terra”. Així, els interessats es posen en contacte amb el consistori i aquest concretarà dia i hora per a acudir i realitzar el triturat. A l’encontre, Folgueras també demanava el suport de la Conselleria al Pla de Prevenció d’Incendis d’Ontinyent en el que està treballant l’Ajuntament.\nAnterior Últims dies per a optar a una de les 20 places de la “Llançadora d’Ocupació” a Ontinyent\nSegüent Caixa Ontinyent forma a la seua plantilla en assessorament financer\nBocairent reviu el ritus ancestral de la dansa durant les festes d’estiu - https://t.co/KzZ3gHChiC https://t.co/LQkBoP4Gsd15 hores ago


Política de cookies – La Llibreta Vermella\nAquesta informació de cookie es va actualitzar per última vegada el 12/02/2021 i s'aplica als ciutadans de l'Espai Econòmic Europeu.\nEl nostre lloc web, https://lallibretavermella.cat (d'ara endavant "el lloc web") utilitza galetes i altres tecnologies relacionades (per comoditat, totes les tecnologies es denominen "galetes"). Les galetes també són col·locades per tercers que hem contractat. En el document següent us informem sobre l'ús de les galetes al nostre lloc web.\nAl nostre web hem inclòs botons per a Facebook, Twitter i LinkedIn promoure pàgines web (p.ex. "like, "pin") o compartir-les (p.ex. "tweet") a xarxes socials com Facebook, Twitter i LinkedIn. Aquests botons funcionen utilitzant codi provinent de Facebook, Twitter i LinkedIn. Aquest codi col·loca cookies. Aquests botons de xarxes socials poden emmagatzemar i processar informació, pel que poden mostrar-vos anuncis personalitzats.\nLlegiu, si us plau, la política de privacitat d'aquestes xarxes socials (que poden canviar regularment) per entendre què fan amb les vostres dades personals processades utilitzant aquestes cookies. Les dades recuperades són anonimitzades el màxim possible. Facebook, Twitter i LinkedIn estan ubicats als Estats Units d'Amèrica.\nQuan visiteu el nostre lloc web per primera vegada, us mostrarem una finestra emergent amb una explicació sobre les cookies. Tan bon punt feu clic a "Acceptar galetes", accepteu utilitzar totes les cookies i extensions tal com es descriu a la finestra emergent i a aquesta Política de cookies. Podeu desactivar l'ús de les cookies a través del vostre navegador, però tingueu en compte que el nostre lloc web ja no funcionarà correctament.\nLloc web: https://lallibretavermella.cat\nNúmero de telèfon: +3493431


Lector d'EPUB en el navegador Firefox - Observatori Beat\nLector d'EPUB en el navegador Firefox\nDRM, epub, Firefox, internet, navegador\nMichael Volz acaba de desenvolupar una extensió per al Firefox anomenada EPUBreader que permet llegir fitxers EPUB directament des d'aquest navegador, per tant sense haver de sortir d'aquest programa. L'extensió, etiquetada encara com a experimental, es pot descarregar en aquesta adreça. Actualment només funciona amb ordinadors amb sistema operatiu Windows.\nEPUBreader permet llegir fitxers EPUB que estan a Internet o fitxers que estan en el propi ordinador (com el de la fotografia adjunta). Els fitxers originals EPUB són guardats en el propi ordinador de l'usuari (en la carpeta del perfil personal de Firefox) i, a més, un bookmark (ePub-Library) permet gestionar la llista de llibres llegits. Altrament, no pot llegir llibres amb DRM.


Declaracions del Sr. Cardenal sobre la visita del Papa a Ràdio Barcelona - Arquebisbat de Barcelona\nDeclaracions del Sr. Cardenal sobre la visita del Papa a Ràdio Barcelona\nCom sorgeix, Sr. Cardenal, la iniciativa de la visita del Sant Pare per dedicar el temple de la Sagrada Família el 7 del proper novembre? Sorgeix perquè el temple de la Sagrada Família va començar la seva construcció l’any 1882. I jo, com a pastor de l’Església diocesana de Barcelona i com a president també [...]\nCom sorgeix, Sr. Cardenal, la iniciativa de la visita del Sant Pare per dedicar el temple de la Sagrada Família el 7 del proper novembre?\nSorgeix perquè el temple de la Sagrada Família va començar la seva construcció l’any 1882. I jo, com a pastor de l’Església diocesana de Barcelona i com a president també d’aquesta fundació de la Junta Constructora de la Sagrada Família, en què participo a totes les reunions, i participo de totes les dificultats i de totes les joies i esperances, vaig veure que aquest temple ja porta tres segles –el XIX, el XX i l’iniciat XXI- i vaig pensar que tenia que posar-se ja al culte quan abans millor. No esperar que quedi tot acabat, totes les torres, perquè això pensem que encara trigarà uns quinze anys. Es tracta de poder dedicar el temple al culte, a la celebració de l’eucaristia i dels sagraments, amb la nau de l’església ja coberta i acabada i tot ja disposat a l’interior. I per això vaig pensar que convenia fer-ho ben aviat. I com que la Sagrada Família és un temple únic en el món, em va semblar que la persona que tenia que dedicar aquesta església era el Sant Pare.\nQuines són les raons per tal de prendre tots consciència de la importància d’aquesta visita del Sant Pare a Barcelona?\nHo hem de fer com a cristians i com a ciutadans. Com a cristians, subratllo que és el vicari de Crist, és el “dolç Crist a terra”, com deia Santa Caterina de Sena, és el successor de l’apòstol Sant Pere, té un servei i una missió importantíssima en tota l’Església, estesa d’Orient a Occident, i per tant també en la nostra Església diocesana. Com a cristians, l’acollim amb una il·lusió, amb un afecte i amb una unció espiritual i de fe que em sembla que tots l’hem de tenir amb molta profunditat i amb molta amplitud. Però també nosaltres mateixos com a ciutadans, i altres ciutadans que no siguin cristians, em sembla que també hem de tenir consciència d’aquesta importància perquè el Sant Pare és un personatge importantíssim en el nostre món. Els Papes, darrerament, han tingut una gran incidència no només en l’aspecte religiós, sinó també en l’aspecte humà, treballant per la pau en el món, per l’entesa entre els pobles, pel desenvolupament dels pobles, en especial dels més pobres i necessitats. Jo crec que tot això interessa a tot home i a tota dona de bona voluntat. I el successor de Pere en aquest 2010 és el Sant Pare tan estimat per tots nosaltres, Benet XVI, que el tindrem entre nosaltres, i per tant això és un motiu de gran joia.\nAntoni Gaudí, home de fe\nQuins són els fets que més ha admirat, Sr. Cardenal, d’aquest arquitecte i home de gran fe que fou Antoni Gaudí?\nPenso que el meu procés deu ser semblant al procés de moltes persones. Quan contemplem el temple de la Sagrada Família mentre es va construint, amb la seva bellesa i la seva grandiositat, ens fixem en l’arquitecte que el va projectar en la seva totalitat. Ens fixem en un arquitecte genial. I el perill que tenim és el de quedar-nos només amb l’arquitecte i no passar a Antoni Gaudí com a cristià, com a servent de Déu, que té oberta la causa de beatificació. Com a arquitecte, realment jo quedo sempre admirat, no només de la Sagrada Família, sinó també de les altres obres que té, de la bellesa, dels detalls. S’ha dit que ha estat el Dant de l’arquitectura, i també podríem dir que ha estat un Miquel Àngel, perquè Gaudí ha fet moltes coses, des del disseny a l’escultura. Però no podem oblidar que és també un cristià i, a mida que he anat coneixent millor a Gaudí, he descobert també la seva dimensió de cristià. D’home compromès amb el seu temps, amb l’Església i també amb la societat, que se li va proposar entrar en la política, cosa que no va voler fer; d’home dedicat al seu art i a la seva família com a home solter, al seu pare viudo i a la seva neboda fins que aquesta també va morir i va anar cap a la casa del Pare. Gaudí era un geni, però va renunciar a grans projectes que li havien ofert a París i a Nova York, per tal de dedicar-se només a la Sagrada Família; va viure pobrement i va voler morir a l’hospital dels pobres i no va voler que el portessin a un altre hospital.\nL’esperit romà de les diòcesis catalanes\nQuè hauríem de fer, Sr. Cardenal, per tal d’apropar-nos a la figura del Papa quan vingui i retre-li homenatge?\nHem de tenir en compte que el nostre país, Catalunya, sempre ha donat molta importància a la “romanitat”. El Papa és bisbe de Roma i com a bisbe de Roma té una missió al servei de tot el món, tant en l’aspecte espiritual com en altres aspectes de la convivència social i en bé de la humanitat, com la promoció de la dignitat de la persona humana, els drets fonamentals de la persona, el desenvolupament dels pobles més pobres, etc. En aquest sentit, em plau subratllar la particular significació eclesial que ha tingut per a la nostra tradició cristiana la incorporació en l’article novè del Credo català de l’adjectiu “romana”, per qualificar l’Església catòlica, introduït ja entre els segles XVII i XVIII. Realment, la consciència de “romanitat” ha estat i és una característica ben present a les nostres diòcesis catalanes i és una característica fortament arrelada en les nostres terres i de forma rellevant a partir del segle XIX. Amb la influència, per exemple, de les missions populars promogudes per Sant Antoni Maria Claret, també per l’obra de Jaume Balmes, per les pastorals del bisbe Torras i Bages i per la renovació litúrgica que trobà el seu impuls més decisiu en el primer Congrés Litúrgic de Montserrat de l’any 1915. Ara, amb la visita apostòlica de Benet XVI a Barcelona, volem reafirmar aquesta consciència de catolicitat i, per tant, de comunió de les nostres Esglésies diocesanes amb el Papa, el qual, segons la bella expressió de Sant Ignasi d’Antioquia, “presideix l’Església en la caritat”, com a successor de Pere i bisbe de Roma. Tot això em sembla que ens ho donarà aquesta visita del Papa Benet XVI:\nSr. Cardenal, una pregunta una mica atrevida, com viu vostè personalment aquesta preparació de la visita del Papa?\nAmb una actitud constant i creixent d’agraïment al Papa, com li he manifestat en diverses ocasions, tant per escrit com de paraula en algunes de les audiències que he tingut. Sempre li he manifestat el meu agraïment i l’agraïment de tota la diòcesi de Barcelona. Però a la vegada també ho visc intensificant la meva pregària. Com a pastor i també com a cristià que sóc. Tots els cristians hem de pregar, la pregària és molt important. Pregària pel Papa, però pregària també perquè aquesta visita sigui molt profitosa per a tots nosaltres. La visc pensant en els detalls de la preparació, amb la comissió organitzadora que presideixo, amb molt de treball i mirant de preparar-ho tot de la millor manera. I sobretot desitjant que sigui ben profitosa en l’aspecte espiritual i pastoral per a tots els cristians i per a totes les institucions. Penso en les parròquies, en les comunitats cristianes, en els religiosos i religioses, per a tots els moviments i les associacions. Que sigui una visita ben profitosa i que això s’esdevingui en el context i en el marc de la nostra vida eclesial quotidiana, que és el Pla Pastoral que tenim per anar-lo aplicant. Com saben tots els diocesans aquest Pla Pastoral té tres objectius, però n’hi ha un de fons que és molt important, que és fer que la pastoral diocesana sigui més missionera i més evangelitzadora.\nPresència més intensa de l’Església\nQuè significa la visita de Benet XVI per a la nostra ciutat de Barcelona, per als cristians i, com ha dit, per als ciutadans de casa nostra?\nJo penso que significa una presència d’Església més intensa, perquè tindrem aquí aquell que, com a successor de Pere, presideix la comunió de totes les Esglésies locals, esteses d’Orient a Occident. A la vegada, per a tots nosaltres, significa la presència de l’Església enmig del món, enmig de la nostra societat, enmig de la nostra ciutat. I això ens ha de fer prendre consciència del servei que el Sant Pare realitza en bé de l’Església, però –repeteixo- també en bé de molts aspectes fonamentals de la convivència social en el nostre món, interessant-se el Papa pels grans temes de fons que ens preocupen: la dignitat de la persona, la pau, el desenvolupament dels pobles, la fam, la violència, la guerra i la pau… I també els temes culturals, sobre els quals el Sant Pare hi està molt interessat, perquè en definitiva són les idees les que porten el món i porten la nostra actuació, i un relativisme desorientador malmet la nostra vida, treu sentit a la nostra existència, no sabem exactament cap on anem i què hem de fer i quin és el sentit de la nostra vida. El Sant Pare ens està dient que vivim enmig d’un materialisme molt gran, d’una cultura relativista i d’una manca de sentit de la transcendència, de fer una convivència “com si Déu no existís”. I tot això no ens ajuda a realitzar-nos com a persones i no ens ajuda a estimar-nos una mica més els uns als altres. La mateixa crisi econòmica que estem vivint, en el fons és una crisi de valors, i també és una crisi religiosa, perquè és Déu el qui ens diu que ens hem d’estimar els uns als altres i hem de compartir les coses amb més justícia i més fraternitat.\nVostè preveu que els missatges del Papa aniran per aquests camins que acaba de citar?\nEls missatges del Papa ens enriquiran moltíssim; ens enriquiran en la nostra vida cristiana i en la nostra Església diocesana, en les Esglésies locals de Catalunya i en les Esglésies d’Espanya, perquè el Papa també anirà a Santiago de Compostel·la. Penso que també ens ajudaran per a aquesta església de la Sagrada Família, aquest temple majestuós, que és per al culte, i per això ve el Papa, per dedicar-lo a Déu, per celebrar-hi l’eucaristia i els demés sagraments, per trobar-se amb Déu nostre Senyor en la pregària i en el silenci els cristians i les cristianes… Però a la vegada és un temple obert a tothom, obert a tota persona de bona voluntat que el pugui visitar. La paraula del Papa penso que ens ajudarà també a l’acolliment de totes les persones, de persones que potser no creuen en Déu, al diàleg entre fe i cultura, al diàleg amb el món, la valoració de la bellesa com un camí que porta cap a la transcendència i cap a Déu. Penso que el Papa parlarà de totes aquestes coses. Fonamentalment, em sembla que parlarà de la família –perquè el nostre temple és una icona de la família de Déu i de la família humana-, de la família formada per tots els pobles el món i a la vegada penso que parlarà de la bellesa com un camí, com ja he dit abans, que porta cap a la transcendència i cap a Déu. Com ha dit un autor important, el món no pot viure sense la bellesa.\nVers la beatificació de Gaudí\nJa ho ha dit abans, Sr. Cardenal, però creu que la visita serrà un motiu per a donar a conèixer aquesta gran figura de Gaudí, com a home i com a cristià, per exemple, devot de l’eucaristia?\nPenso que sí. Almenys això és el que desitgem. Per a tots els diocesans i per a totes les diòcesis de Catalunya i de la resta d’Espanya hem preparat a la nostra arxidiòcesi unes catequesis. Tres són sobre la missió que el Papa té en l’Església, per a conèixer una mica millor el ministeri de Pere i dels seus successors. Dues d’aquestes catequesis són sobre Gaudí, com a home, com a ciutadà, i com a cristià, com a servent de Déu que té una causa de beatificació oberta, que ja ha superat el procés diocesà i es troba a Roma. I dues catequesis més sobre la Sagrada Família. Aquestes dues catequesis sobre Gaudí penso que ens ajudaran a conèixer-lo millor, perquè sempre veiem més en ell l’ arquitecte genial que no el cristià digne d’imitació. Ens ajudarà a equilibrar les dues dimensions citades, perquè Gaudí vivia de l’eucaristia diària, de la litúrgia de les hores. Penso que Gaudí es va anar fent cada vegada més cristià tot fent el temple de la Sagrada Família.\nPodria ser que el Sant Pare baixés a la cripta de la Sagrada Família per visitar la tomba d’Antoni Gaudí?\nEstà tot molt cronometrat i no hi ha massa temps. La missa per a la dedicació del temple i de l’altar començarà a les 10 del matí. A les 12 està previst que el Papa resi l’angelus per a tot el món des de la façana del naixement, per saludar també tots els qui hauran seguit l’eucaristia des de fora del temple. Si no hi ha temps per baixar a la cripta, des de la nau, hi ha uns finestrals des dels quals el Papa podrà veure la cripta i per tant també el sepulcre de Gaudí.\nLa presència dels fidels al temple i a l’entorn\nCom es podran col·locar tantes persones a dins o a l’entorn del temple?\nAquesta és la pregunta del milió, i molt difícil de contestar. A dintre hi cap molta gent, unes nou mil persones. Però n’ hi haurà moltes més que hauran d’estar fora, a l’entorn de la Sagrada Família, que es preveu que pugin seure i seguir la cerimònia a través de pantalles gegants. Mirarem de satisfer tots els desigs, encara que preveiem que serà una mica difícil de poder-los satisfer. El cor està situat a trenta metres d’alçada i hi caben uns mil cinc-cents cantaires, moltes d’elles veus blanques. Mirarem de fer-ho tot de la millor manera possible. Però volem que sigui tot el poble el que participi en els cants de la celebració. I el diumenge dia 7 al matí hem pensat que no hi haurà misses a les parròquies, a fi que els preveres puguin venir a concelebrar i que els seus feligresos també puguin venir. Però hi hauran misses suficients els dissabte a la tarda i el diumenge a la tarda per les persones que no puguin participar a la missa del Papa.\nEl dissabte 6 de novembre, el Sant Pare vindrà a Barcelona i serà hoste de vostè.\nSí, això ens honora molt. Mai en la meva vida havia pensat que pogués acollir el Papa a l’arquebisbat de Barcelona. Però el Papa ve a casa seva, tota l’Església és casa seva.\nVostè anirà també amb els altres bisbes a Santiago de Compostel·la?\nSí. Aniré a Santiago. I, quan el Papa arriba, passo a formar part del seguici del Papa amb el president de la CEE, l’arquebisbe de Santiago i el nunci. I per això podré viatjar amb l’avió de Benet XVI quan vingui des de Santiago a Barcelona.\nEspera que grups de les diòcesis de Catalunya i d’altres llocs puguin estar presents a la Sagrada Família?\nHo espero i ho desitjo. Hem fet un cartell amb la Sagrada Família que ressalta sobre la ciutat de Barcelona i el Papa amb els braços oberts, acollint-nos a tots nosaltres. I només té aquestes paraules (un cartell ha tenir poques paraules): “Amb el Papa a la Sagrada Família. 7 de novembre de 2010”. Res més. Tant el cartell com les catequesis, de les que ja he parlat, les hem fet en català i en castellà, i es distribuiran a totes les diòcesis que ho demanin. Sobretot, encara que no exclusivament, hi esperem feligresos de les diòcesis catalanes, amb les que tenim sempre més contactes.\nÉs cert que si el Sant Pare va a Santiago es deu a les gestions que vostè va fer davant del Sant Pare perquè vingués a Barcelona?\nJo vaig convidar el Sant Pare a venir a Barcelona i al final va ser possible. Va ser la invitació del pastor d’una Església local al Sant Pare. Acceptada la invitació pel Sant Pare, es va comunicar a les autoritats civils. I, donat que hi havia un Any Sant a Santiago, es va veure pertinent afegir, a la visita a Barcelona, la visita a Santiago de Compostel·la. I per això, el Sant Pare surt de Roma el dissabte, va a Santiago, i de Santiago ve a Barcelona.\nHi ha algun altre acte previst del Sant Pare durant la seva estada a Barcelona?\nHi ha un acte que ja ha estat acceptat i que complementa l’acte del matí, que naturalment és molt important. El Papa, a la tarda, visitarà les famílies d’una institució canònica diocesana, situada al Guinardó, de la que tenen cura les Religioses Franciscanes dels Sagrats Cors, i que s’anomena l’Obra Benèfica del Nen Déu. El Papa desitja estar al costat d’unes famílies que tenen unes necessitats especials en l’educació dels seus fills, de famílies que tenen fills amb la síndrome de Down, fils que han nascut i que els seus pares els estimen i els ajuden. Tenen una escola, un centre d’acolliment de dia, un taller ocupacional i una residència que es desitja ampliar. I el Sant Pare beneirà la primera pedra d’aquesta nova residència.\nSi no és indiscreció, recordant que una vegada em va presentar el seu senyor pare, li voldria preguntar què diria el seu pare, un home tan actiu que viatjava per tot Espanya, de tots aquests esdeveniments?\nEl meu pare tenia molt sentit de la iniciativa, de la creativitat, de l’humor. Jo penso que el meu pare mai havia pensat que jo fos arquebisbe de Barcelona, que jo fos cardenal i que, amb la meva senzilla invitació, el Papa l’acceptés. El Sant Pare ve per la meravellosa església que és la Sagrada Família. Però també ve com a expressió del seu afecte a la nostra diòcesi i a la nostra ciutat. És una expressió d’afecte, de benvolença i d’estimació. Així m’ho ha manifestat ell en moltes ocasions, quan he tingut oportunitat de poder-lo veure i poder-li parlar de Barcelona. Això ho hem de posar en relleu.\nTres peticions del Sr. Cardenal Arquebisbe\nVol afegir alguna cosa més, Sr. Cardenal, per als nostres oients?\nEn primer lloc, els demano que es preparin molt, en el sentit de viure la seva vida cristiana, la seva vida ciutadana, com a persones i com a cristians, de la millor manera possible i realitzant els seus compromisos en l’Església i en la societat. En segon lloc, jo demano també que participin en tots els actes que hi hauran el dia 6 al vespre i el dia 7, fonamentalment a la Sagrada Família, però també quan el Papa passi pels carrers, anant o tornant d’un lloc o un altre, que vinguin també i que el saludin. El Papa deixa el Vaticà i ve cap a aquí. I això és un esforç. El Papa tenia moltes raons per poder dir que no a la invitació que li vaig fer. El Papa surt del Vaticà per venir. Sortim nosaltres de casa, sortim dels nostres pobles, sortim de les nostres ciutats, per acollir-lo pels carrers i en els llocs on el Papa faci les celebracions. Demano també la pregària pel Sant Pare, per totes les seves intencions i a la vegada una valoració del seu ministeri. Un ministeri difícil, delicat, necessari, que a vegades no coneixem prou. I que li diguem que li agraïm de cor aquest servei, perquè és un servei no fàcil i per altra part molt preuat i molt necessari, sobretot el de ser principi i fonament de la unitat dintre de la diversitat de l’Església, estesa d’Orient a Occident, amb molt milions de cristians de cultures i de ètnies molt diferents, un ministeri amb el que el Papa, amb l’assistència de l’Esperit Sant, ens ajuda a tots.\nEntrevistat per Mn. Josep M. Alimbau per al programa “Valors humans: objectiu l’home”, emès el diumenge 4 de juliol de 2010


La fi de la classe mitjana occidental - Espai de Dissidència\nChristophe Guilluy, No society. El fin de la clase media occidental. Taurus, Barcelona, 2019, 163 pp.\nLa idea de decadència de les societats occidentals, vinculades al projecte dels estats del benestar, i de destrucció dels nexes col·lectius a Europa i Nord-Amèrica és una constatació cada vegada més òbvia. El fenomen és sobretot visible a França, un dels espais on no només es percep una caiguda en els nivells d’expectatives de la ciutadania, sinó perquè també representa un país on més s’ha teoritzat i més debats intel·lectuals s’estan produint al respecte.\nSi bé és una munió de veus que s’han manifestat al respecte, Christophe Guilluy, geògraf de formació, té la virtut d’haver formulat algunes categories exitoses per definir aquest procés. Guilluy parla de “França perifèrica”, per explicitar aquell grup social, abans pinyol de les societats del benestar, i que han quedat atrapades en unes elits que viuen d’una manera cada vegada més aïllades, i un discurs multicultural que tendeix a bandejar i menystenir els autòctons en un fenomen que té coincidències amb el white trash als Estats Units, on es titlla de reaccionaris i refractaris a la modernitat a tots aquells que es resisteixen a un procés de globalització que equival a pèrdua d’estatus, desclassament i precarització.\nPrecisament la qüestió cultural (una cultura de classe mitjana, abans pinyol de les identitats nacionals i un espai de cohesió nacional) ocupa molta extensió en aquest assaig intens i breu. I aquí apareix amb un cosmopolitisme com a part d’una ideologia de les minories dominants, procliu a un multiculturalisme que, a la pràctica, representa una excusa per justificar la importació de mà d’obra barata que posa pressió socialment descendent a les classes mitjanes i que dibuixa una societat atomitzada, i sovint en conflicte, com l’Europa anterior a la Revolució Francesa.\nAquesta idea cosmopolita -o multicultural- més aviat amaga una desregulació de la identitat. Un cop el neoliberalisme ha desregulat l’economia i ha tingut com a conseqüència una precarietat econòmica –i existencial–, la globalització, la interna i l’externa, també han implicat una desregulació en el mapa social que ha tingut com a conseqüència una precarietat identitària –i, també, existencial–. Això, com es tradueix? En esclats de protestes explícites o implícites. En el primer cas, un exemple, serien els armilles grogues, que veuen com l’acumulació de poder de París (i de centres econòmics urbans i dinàmics) té com a contrapartida la degradació dels serveis públics, l’empobriment generalitzat de les regions, el despoblament, la fugida de talent, la decadència, en resum. En el segon cas, el creixent suport al Front Nacional i el clan Lepen, que si bé no aporta cap solució (i és tan neoliberal com la resta de formacions polítiques) sí que anomena els problemes pel seu nom i sap catalitzar un vot de protesta. En qualsevol cas, l’establishment, a partir del seu oligopoli sobre els mitjans de comunicació o acadèmica, no fa sinó menystenir el gruix social que discrepa davant aquesta involució social.\nGuilluy, a banda de dibuixar aquest panorama desolador, també abarca múltiples problemàtiques, entre les quals l’absència de relat i projecte de les esquerres, embolicades, com no!, en qüestions identitàries (gènere o multiculturalitat) i incapaç d’oferir solucions concretes, la qual cosa la fa incórrer en un descrèdit que ens ha portat vers un reaccionarisme polític que genera d’impotència i frustració el conjunt de les societats occidentals. De fet, l’autor fa també algunes incursions internacionals, molt especialment els països nòrdics, que experimenten situacions similars a les franceses.\nLlegint a Guilluy, comprenc millor a Michel Houellebeq, aquest polèmic novel·lista que tracta temes tabú, i que tanmateix, sap reflectir literàriament tot aquest conjunt de tensions transversals que inclou, en base al que els francesos anomenen “separatisme” i que no és altra cosa que el comunitarisme cada vegada més reforçat de bona part de les comunitats immigrants, molt especialment les musulmanes, que genera un cert temor a una “guerra civil”, tal com Houellebeq suggereix a Submissió.\nReprodueixo algunes de les frases de Giully que val la pena llegir\n“El discurs d’obertura al món i als altres ja no se sosté en una burgesia, les estratègies residencials i escolars de la qual, contradiuen completament l’opinió que exhibeix. En aquest sentit, la instrumentalització de l’immigrant i dels pobres per la classe dominant, el món de l’espectacle i una part del món intel·lectual ara es mostra com allò que és: una escenificació indecent que tracte d’oferir a la nova burgesia un vernís social en un moment en què està abandonant el bé comú.”\n“sense cultura, les classes populars autòctones o immigrants es tracten sempre com a mercaderies que es poden intercanviar i transportar”\nEn resum, Guilluy fa una denúncia –sovint amb una òbvia acritud i ressentiment– en contra d’unes elits que han contribuït a una societat del malestar majoritari per assegurar el benestar i poder d’uns pocs. Malgrat algunes relliscades i aquest aire emprenyat que gasta, és un llibre que val la pena llegir.\n27 d'agost de 2021 a les 10:38 pm\nnomés una apreciació personal; on afirmeu com a especialment comunitaristes aquelles d’arrel musulmana jo afirmaria que les confoneu amb amb les comunitats magribines, poc importa si llurs membres són musulmans o no. Us asseguro que el “separatisme” de les poblacions musulmanes de l’àfrica negra no té res a veure amb la dels magribins. No és la religió la que separa o aigualeix la identitat de la societat francesa sinó la cultura dels magribins i molt poc importa si aquests són de primera o ja de quarta generació.


Pau Miró radiografia les misèries de quatre cinquantenaris d'esperit lúdic a 'Els Jugadors' - El Gerió Digital\nJordi Boixaderas, Jordi Bosch, Andreu Benito i Boris Ruiz protagonitzen una obra coproduïda pel Teatre Lliure i El Canal\nDilluns, 7 de novembre de 2011 17:46h\nJordi Boixaderas i Jordi Bosch flanquegen Pau Miró © ACN\nUn actor, un barber, un professor de matemàtiques i un enterramorts són els quatre protagonistes de l'obra 'Els Jugadors'. Quatre homes cinquantenaris que troben en la partida un espai on parlar de la seva quotidianitat, i compartir la seva existència insatisfactòria.\n'Els jugadors' és la primera producció del nou Lliure de Gràcia, en aquest cas juntament amb El Canal (Centre d'Arts Escèniques de Salt/Girona). L'obra s'estrenarà el cap de setmana vinent al Festival Temporada Alta de Girona, però al Lliure no arribarà fins el proper mes d'abril de l'any vinent. Aquí s'hi estarà, en principi, entre el 19 d'abril i el 20 de maig de 2012.\nPau Miró, els actors Jordi Bosch i Jordi Boixaderas i el director del Temporada Alta, Salvador Sunyer, han presentat aquest dilluns el muntatge des del Teatre Lliure de Gràcia. D'aquest acte n'ha transcendit el fet que Miró va escriure l'obra des d'una dependència del mateix teatre, per petició dels seus responsables, i amb una forta interacció dels actors en el text i el desenvolupament de l'acció.\nMiró s'ha mostrat molt agraït que la institució confiés en la seva persona per dur la primera producció pròpia del Lliure a Gràcia a escena. El jove director també ha confessat que la coproducció de l'obra ha permès comptar amb un repartiment de nivell.\nSense tractar-se d'un text de teatre polític, l'obra de Miró és un mirall de la societat actual i en concret, dels daltabaixos econòmics i socials derivats de la crisi. De fet, és la incertesa i la sensació de desarrelament dels personatges derivada dels canvis socials i econòmics el que guia l'obra i el que, en última instància, els empeny a emprendre una acció temerària (que el director prefereix reservar als espectadors de l'obra).\nNo obstant això, el director català ha afirmat que ha "intentat potenciar la ironia del text sobretot en funció dels Quatre intèrprets que tenia", i ha apuntat que el resultat és "un text lleuger i divertit" en el fons, malgrat que no sigui una comèdia.


Com mai! ⚡ La foto de Fabiola Osborne que triomfa a la xarxa\nLa dona de Bertín Osborne triomfa a la xarxa amb una foto mai vista\nTot i els cops durs que han patit, la parella es mostra més plena de vitalitat que mai\nper Tamara Rodríguez dijous, 20 d’agost 2020 - 07:40h\nTot i els cops durs que han patit, la parella es mostra més plena de vitalitat que mai | Instagram\nMalgrat que la vida els ha donat diversos pals en forma de malaltia, Fabiola i Bertín Osborne estan més plens de vitalitat que mai, cosa que, sens dubte, es reflecteix en la seva imatge i el seu estat físic.\nDesprés d'una etapa de 'don Juan', el conegut cantant per fi posava seny amb una jove veneçolana molt més jove que ell: Fabiola. Després de tenir diversos fills en comú, un d'ells greument malalt, la parella ha aconseguit mantenir-se unida malgrat les circumstàncies.\nI és que encara que la vida els ha colpejat molt fort, la feliç parella brilla per si sola allà on apareix. Ara Fabiola Osborne ha volgut demostrar a través de les xarxes socials la seva joventut i plenitud.\nLa veneçolana ha publicat al seu compte d'Instagram una foto on se la veu presumint de cos davant del mirall. Telèfon en mà, la dona de Bertín somriu, vestida amb uns pantalons curts, una samarreta blanca que ressalta el seu bronzejat i uns soc d'espart amb plataforma.\nA post shared by Fabiola de Osborne (@fabiolaosborne_) on Aug 16, 2020 at 8:51am PDT\nFa exercici i cuida la seva alimentació\nLa imatge, que ja acumula més de 8.000 'likes', fa patent que Fabiola es troba més jove que mai, malgrat tot el que ha hagut de passar a causa de la malaltia del seu fill Kike. Sembla que continua portant molt per dins això de ser model.\nCom bé ha reconegut en anteriors ocasions, Fabiola està entrenant dur per a aconseguir bona figura i bona salut. «Cuidar-se no és només un tema estètic. Tu també pots... Si de veritat ho vols», assegurava en el seu compte d'Instagram, al mateix temps que confessava que li donava tanta importància a l'exercici físic com a l'alimentació.\nNou revés per a Enrique Ponce: el divorci li costarà «milions»\nLa 'bomba' més insospitada de l'estiu: «Iker Casillas, en solitari»\nInstagram Bertín Osborne