ORDRE ARP/193/2016, de 14 de juliol, per la qual es fa pública la convocatòria per a la selecció dels grups d'acció local de la Pesca en el marc del desenvolupament local participatiu del Fons Europeu Marítim i de la Pesca (2014-2020), s'estableix el contingut mínim de les estratègies de desenvolupament local participatiu, i s'aproven les bases reguladores i es convoquen els ajuts per a la preparació d'estratègies de desenvolupament local. - DOGC. Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya - Legislació - VLEX 645387713\nORDRE ARP/193/2016, de 14 de juliol, per la qual es fa pública la convocatòria per a la selecció dels grups d'acció local de la Pesca en el marc del desenvolupament local participatiu del Fons Europeu Marítim i de la Pesca (2014-2020), s'estableix el contingut mínim de les estratègies de desenvolupament local participatiu, i s'aproven les bases reguladores i es convoquen els ajuts per a la preparació d'estratègies de desenvolupament local.\nEl Reglament (UE) núm. 1303/2013 del Parlament Europeu i del Consell, de 17 de desembre, pel qual s'estableixen les disposicions comunes relatives al Fons Europeu de Desenvolupament Regional (FEDER), al Fons Social Europeu (FSE), al Fons de Cohesió, al Fons Europeu Agrícola de Desenvolupament Rural (FEADER) i al Fons Europeu Marítim i de la Pesca (FEMP), i pel qual s'estableixen les disposicions generals relatives al Fons Europeu de Desenvolupament Regional, al Fons Social Europeu, al Fons de Cohesió i al Fons Europeu Marítim i de la Pesca (d'ara endavant, Reglament MEC), en l'article 32 i següents, estableix les bases del desenvolupament local participatiu i configura els Grups d'acció local de la Pesca (d'ara endavant, GALP) com els instruments per a la seva implementació.\nAquest desenvolupament local participatiu s'ha de dur a terme a través d'estratègies de desenvolupament local participatiu (d'ara endavant, EDLP) multisectorials i basades en zones, els criteris de selecció de les quals han de definir els estats membres.\nEl Reglament MEC fixa els elements bàsics que han de contenir EDLP i la seva selecció, i estableix que els GALP són els encarregats de concebre i portar a la pràctica les EDLP, i a tal efecte, aquest Reglament defineix les condicions bàsiques que han de complir, i els ajuts que inclourà el desenvolupament local participatiu auxiliats mitjançant els Fons Estructurals i d'Inversió Europeus (d'ara endavant, EIE).\nEl Reglament (UE) núm. 508/2014 del Parlament Europeu i del Consell, de 15 de maig, relatiu al Fons Europeu Marítim i de la Pesca (d'ara endavant, Reglament FEMP), preveu a l'article 58 i següents el desenvolupament sostenible de les zones pesqueres i aqüícoles, que contribuirà a la prioritat número 4 de la missió d'increment de l'ocupació i la cohesió territorial.\nL'article 35.1.a del Reglament MEC estableix que l'ajuda dels Fons EIE inclourà les despeses de l'ajuda preparatòria, que consistirà en la creació de capacitat, la formació i l'establiment de xarxes de la preparació i posada en pràctica d'una estratègia de desenvolupament local participatiu, que podrà incorporar accions de formació, estudis relatius a la zona en qüestió, costos relacionats amb l'elaboració de l'ELDP, costos administratius i suport a petits projectes pilot.\nEl Reglament FEMP, a l'article 62, estableix que l'ajut preparatori serà una operació subvencionable pel fons en el marc del desenvolupament sostenible de les zones pesqueres i aqüícoles.\nL'ajut preparatori en el marc del FEMP està sotmès al règim de transparència establert en l'article 119 del Reglament (UE) 508/2014.\nLa Decisió d'Execució de data 30 d'octubre de 2014, per la qual la Comissió Europea va signar l'Acord d'Associació 2014-2020 amb l'Estat espanyol sobre la utilització dels Fons Estructurals i d'Inversió de la Unió Europea;\nLa Decisió de la Comissió de data 17 de novembre de 2015 aprova el Programa operatiu del Fons Europeu Marítim i de la Pesca per al període 2014-2020.\nLes estratègies de desenvolupament local participatiu previstes en aquesta Ordre es programaran, s'aplicaran i es finançaran mitjançant el Programa operatiu del FEMP 2014-2020.\nA tal efecte, es convoca el procés de selecció dels GALP, que tindrà lloc en dues fases: en la primera es realitzarà una selecció provisional d'entitats candidates, i en la segona es presentaran i s'aprovaran les estratègies de desenvolupament local i l'aprovació definitiva dels GALP, en aplicació del marc normatiu esmentat.\nEn el marc d'aquesta Ordre, també es publiquen les bases reguladores i es convoquen els ajuts per a la preparació de les estratègies de desenvolupament local.\nEl Decret 270/2013, 23 de desembre, de reestructuració del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural, disposa com a funcions de la Direcció General de Pesca i Afers Marítims, als articles 49.1.b), planificar les actuacions en matèria d'ajuts al sector pesquer en el marc de la política pesquera europea.\nEn conseqüència, valorada la necessitat d'iniciar el procés de selecció dels GALP, així com de l'aprovació del contingut mínim de les estratègies de desenvolupament local, que aquests han de dur a terme, i de donar suport econòmic a la preparació de les esmentades estratègies, d'acord amb l'article 92 del Decret legislatiu 3/2002, de 24 de desembre, pel qual s'aprova el Text refós de la Llei de finances públiques de Catalunya, a proposta de la Direcció General de Pesca i Afers Marítims, i en ús de les atribucions que m'han estat conferides,\nObjecte, convocatòria dels ajuts per a la preparació de les estratègies de desenvolupament local participatiu i àmbit territorial dels grups d'acció local de la pesca\nFer pública la convocatòria del procediment de selecció dels grups d'acció local de la Pesca (GALP) en el marc del Reglament MEC, del Reglament FEMP i del Programa operatiu del FEMP per al període 2014-2020, que es desenvoluparà en dues fases: en la primera fase es realitzarà una selecció de com a màxim 3 entitats candidates a constituir GALP, i en la segona fase es presentaran i s'aprovaran les estratègies de desenvolupament local participatiu (EDLP), d'acord amb el contingut mínim a què fa referència l'apartat següent, i la selecció definitiva de com a màxim 2 GALP.\nAprovar el contingut mínim de les EDLP en el marc del desenvolupament local participatiu del Fons Europeu Marítim i de la Pesca (2014-2020) que s'estableixen en l'annex 1 d'aquesta Ordre.\nAprovar les bases reguladores dels ajuts destinats a la preparació de les EDLP que s'estableixen en l'annex 2 d'aquesta Ordre i convocar-los.\nConvocatòria dels ajuts per a la preparació de les estratègies de desenvolupament local participatiu\n2.1 Convocar els ajuts destinats a la preparació de les EDLP, d'acord amb les bases reguladores aprovades en l'apartat precedent.\n2.2 El termini de presentació de sol·licituds per sol·licitar l'ajut destinat a la preparació de les EDLP és el que determina l'article 6 d'aquesta Ordre.\n2.3 Els ajuts a la preparació de les EDLP aniran a càrrec de la partida pressupostària AG05 D/4820000120/6141/2015 dels pressupostos del DARP per a l'any 2016, dotada amb un import màxim de 50.000,00 euros.\n2.4 Aquests ajuts tenen el caràcter de cofinançats amb el FEMP d'acord amb el que preveuen el Reglament FEMP i el programa operatiu d'intervenció comunitària del FEMP 2014-2020. Els percentatges de cofinançament són els següents: 85% a càrrec del FEMP i 15% a càrrec del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació (d'ara endavant, DARP).\n2.5 L'òrgan instructor dels expedients d'ajut és el Servei de Foment d'Estructures Pesqueres.\n2.6 L'òrgan competent per emetre la resolució és la persona titular de la Direcció General de Pesca i Afers Marítims.\n2.7 El termini màxim per emetre la resolució i notificar-la per escrit a la persona sol·licitant serà de 2 mesos, a comptar des de la data en què finalitza el termini de presentació de sol·licituds. En cas de manca de resolució expressa, la sol·licitud es considera desestimada per silenci administratiu.\n2.8 Contra la resolució del director o la directora general de Pesca i Afers Marítims, que no posa fi a la via administrativa, es podrà interposar recurs d'alçada davant el conseller o consellera d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació en el termini d'un mes a comptar a partir de l'endemà de la notificació de la resolució, sens perjudici que es pugui interposar qualsevol altre recurs que es consideri adient.\nEn cas de silenci administratiu, el recurs d'alçada davant el conseller o la consellera d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació es podrà interposar en el termini de tres mesos a comptar a partir de l'endemà de la data en què s'exhaureixi el termini per resoldre i notificar, tal com estableix l'apartat anterior.\n2.9 Els ajuts concedits es faran públics en la seu electrònica de la Generalitat de Catalunya, http://seu.gencat.cat i al web http://agricultura.gencat.cat/beneficiarisajuts, fent ús dels mitjans electrònics establerts. Els ajuts que superin els 6.000,00 euros es publicaran, a més, en el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya . Així mateix els beneficiaris figuraran en la llista d'operacions publicada de conformitat amb el que estableix l'article 119.2 del Reglament FEMP.\n2.10 Les dades personals de les entitats beneficiàries podran ser tractades per organismes nacionals i de la Unió Europea als efectes del compliment de les seves obligacions de gestió i control, de seguiment i avaluació, d'acord amb la normativa reguladora, sense perjudici dels drets que reconeix la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal.\nÀmbit territorial elegible dels GALP\n3.1 El territori d'actuació de cada GALP es delimitarà per termes municipals i haurà de complir amb les condicions de població que asseguren una massa critica suficient i justificar-ho degudament. La població del territori d'actuació haurà d'oscil·lar preferentment entre els 10.000 i els 150.000 habitants dins del territori de Catalunya. Si els candidats proposen un territori en què la població afavorida per l'estratègia no se situa en el segment ara indicat, caldrà justificar-ne l'homogeneïtat, la continuïtat i la cohesió territorial costanera.\n3.2 En els nuclis de població més densament poblats, es podrà optar per dirigir les actuacions a la població integrant del sector pesquer i aqüícola, i les seves...\nORDRE ENS/218/2003, de 13 de maig, per la qual es modifiquen els preus públics a diversos serveis docents del Departament d'Ensenyament.\nACUERDO 256/2002, del Consejo de Diputados de 16 de abril, que aprueba la suscripción con el Concejo de Loza de un Convenio para la recaudación en vía de apremio, a través de la Agencia Ejecutiva, de los créditos y derechos correspondientes a dicho Concejo.\nReal Decreto por el que se establecen contingentes arancelarios, libres de derechos, para la importación de determinados productos siderúrgicos, de las partidas arancelarias, 73.09-B, 73.11-A-1-d, 73.11-B, 73.12-A-1, 73.13-A-1, 73.13-B, 73.15-A, 73.15-B-3, 73.15-E-4-a, 73.15-E-4-b, 73.15-E-7-a-1-a, 73.15-E-8-a-1-a.\nORDEN de 17 de marzo de 1992, del Departamento de Presidencia y Relaciones Institucionales, por la que se convoca la provisión de un puesto vacante en el Departamento de Economía y Hacienda.


Una altra manera de viure | Catorze.cat\nOriol Villar | 11/07/2020 a les 21:00h\nArxivat a: La butaca, Estrella Damm, espot\n"Defensar la teva manera de viure és una forma molt bonica de viure. Per això, eliminem les anelles de plàstic." Així ho ha anunciat Estrella Damm que, a partir d'aquest juliol, començarà a substituir-les per unes de cartró 100% biodegradables. Ho han fet públic a Compromís, la seva nova campanya Mediterràniament que recull i dona continuïtat als vídeos de l'any passat: Ànima i Amants. I on el missatge, davant l'emergència mediambiental que estem vivint, segueix sent el mateix: protegim el Mediterrani.\nEn el vídeo d'enguany, dirigit de nou per Oriol Villar i realitzat per Nacho Gayán, hi ha una coreografia interpretada per vint-i-quatre ballarins i ballarines de dansa moderna que mostren com d'important és el paper que juguem, per una banda, cadascú de nosaltres, i per altra, entre tots. L'autor de la cançó és Joan Dausà i aquesta vegada la canta Magalí Sare.\nÀnima, publicat l'estiu del 2019, va ser el primer vídeo d'aquesta campanya. La cançó, igual que les altres dues, va ser escrita per Joan Dausà, i la va cantar Maria Rodés:\nAmants, publicat l'estiu del 2019, va ser el segon vídeo d'aquesta campanya. La canta Santi Balmes i Joan Dausà:\nSaber qui són els ballarins\nAnònim, 12/07/2020 a les 19:46\nVoldria saber on o com trobar qui són els ballarins participants en aquest projecte tan bonic.\nGràcies si em podeu facilitar alguna pista.\nBerta M. , 12/07/2020 a les 23:03\nCom sempre, cançó i missatge molt encertats!!!! Tant de bo aquest planeta millori entre tots


Elsa Artadi: «És sorprenent que Maragall no tingui cap problema a governar amb Colau» | NacióDigital\nLa dos de JxCat a l'Ajuntament de Barcelona recorda a ERC que són "socis des del 2012" i, en relació al 28-A, avisa que desbloquejar la política espanyola "no passa per fer més fort Sánchez"\nper Joan Serra Carné / Oriol March, Parlament de Catalunya | 13 d'abril de 2019 a les 20:55 |\nElsa Artadi, número dos de JxCat a Barcelona | Adrià Costa\nElsa Artadi (Barcelona, 1976) ha passat, en tan sols dos anys, de ser una integrant -molt destacada, això sí- del sottogoverno a convertir-se en peça essencial de Junts per Catalunya (JxCat). Primer va ser cap de campanya de Carles Puigdemont, després consellera de la Presidència i ara ha emprès una nova etapa: és la número dos de Joaquim Forn a la llista de Barcelona i, en cas que JxCat opti a l'alcaldia i Forn no rebi el permís de la justícia espanyola, Artadi assumiria la responsabilitat.\nEn aquesta entrevista a NacióDigital, feta aquest dimecres a la sala de reunions del grup parlamentari, reflexiona sobre el salt a Barcelona, les eleccions espanyoles, els pactes, l'escenari posterior a les sentències del Suprem i l'hipotètic electoral a Catalunya.\n- Va deixar de ser consellera de la Presidència per ser la número dos de JxCat a l'Ajuntament de Barcelona fent tàndem amb Joaquim Forn. Satisfeta amb el canvi?\n- Molt, la veritat és que molt, i ho dic amb un punt de sorpresa. Vaig fer el pas molt convençuda, però és veritat que quan fas canvis hi ha incertesa, sobretot en espais que encara són nous o que no coneixes. Josep Rull, que em va ajudar molt a prendre la decisió i que em va aconsellar molt perquè és una persona amb la qual tenim molta connexió des de fa anys, tenia raó.\n- Quin element va ser el que va pesar més per fer el pas?\n- Va ser una decisió global, no la vaig prendre només jo. Va ser una reflexió conjunta del nostre espai polític. Vam entendre que és molt important governar Barcelona perquè la ciutat necessita un canvi, i aquesta idea la comparteixo com a barcelonina. Hi ha una urgència pel canvi, i el canvi som nosaltres. Es va considerar que jo era la millor opció per acompanyar Forn. Els ho agraeixo molt, i aquí estic.\n- La seva sortida va anar acompanyada de la Laura Borràs, que com vostè era integrant del pinyol del president Quim Torra. Es pot deduir, com ha denunciat l'oposició, que és més important anar a les eleccions que mantenir l'alineació original del Govern?\n- El nostre espai polític ha patit molt amb la repressió, i això ha suposat que en un temps molt ràpid s'hagin de crear nous lideratges, dels quals el grup parlamentari n'ha estat bressol. Quan ja estàvem encaminats amb la meva aposta per Barcelona és quan va esclatar l'avançament electoral a Espanya, i ens va agafar per sorpresa tot i que feia mesos que se'n parlava per la manca de voluntat de diàleg [de Pedro Sánchez]. El cas de Borràs va ser, per ella, una decisió complexa. L'entenem amb l'esperit de generar nous lideratges. JxCat va néixer al Parlament i ara s'expandeix a les eleccions municipals -de manera molt visible a Barcelona-, a les europees i a Madrid. En el meu cas, teníem un relleu molt obvi [Meritxell Budó], que és una persona que fa molt temps que fa política, i vam decidir tirar endavant.\n"En Quim [Forn] té dret a encapçalar la candidatura. Però no tenim cap garantia que, guanyant, el Suprem i la injustícia espanyola li permetin ser alcalde"\n- En la presentació de la candidatura a Barcelona, Forn assegurava que no pensava renunciar a ser alcalde malgrat la situació judicial. Creu que aquesta promesa es podrà complir, tenint en compte les resolucions que ha anat adoptant la justícia espanyola?\n- El Quim té dret a encapçalar la candidatura, els barcelonins i barcelonines tenim dret que encapçali la candidatura. Però és cert que no tenim cap garantia que, guanyant, el Tribunal Suprem i la injustícia espanyola li permetin ser alcalde. N'hem parlat molt des del principi. En el seu dietari expressa com era partidari de formar Govern [durant el període d'investidures fallides al Parlament]. En l’àmbit municipal tens vint dies per constituir l'ajuntament i qui pugui encapçalar l'alcaldia és qui serà escollit. No hi ha cap voluntat d'endarrerir res. Ho intentarem amb el Quim i, si no, hi sóc jo per ser on no pot estar, i faré el pas endavant.\n- En els últims dies està fent molta campanya al carrer. És a temps de copsar totes les problemàtiques que hi ha a la ciutat?\n- Sóc veïna de Barcelona, no cal estar en campanya per adonar-te que la ciutat necessita un canvi urgentíssim. No sé si cal que la gent estigui en campanya nou mesos, no sé si és l'ús més eficient de les persones per servir la ciutadania. Per copsar als problemes no cal ser candidata a l'alcaldia de Barcelona, perquè malauradament una immensa majoria dels veïns els han copsat.\nArtadi va deixar de ser consellera a finals de març per afrontar el repte municipal Foto: Adrià Costa\n- Si hagués de fixar prioritats per Barcelona de cara a la legislatura, quines situaria en els tres primers llocs?\n- Seguretat, habitatge i creixement econòmic. Embolcallat en això, el que cal és saber on anem. No només resoldre el que és urgent, les immediateses, sinó saber cap a on dirigeixes la ciutat. Ara mateix no tenim ni una bona gestió ni un bon lideratge.\n- Vostè ha estat molt crítica amb la gestió d'Ada Colau. Li reconeix alguna obra de govern destacable i que vostè mantindria si fos alcaldessa?\n- Tant en la campanya del 2015 com ara hi ha una bondat que els reconec i comparteixo: hi va haver un canvi de llenguatge, un canvi a l'hora de posar certs elements en l'opinió pública dels quals no hi havia prou reflex. Què passa? Que ens ho hem trobat en el plànol discursiu, i a l'hora d'aterrar les coses no hi són en gairebé tots els àmbits.\n"No farem alcaldessa Ada Colau ni governarem amb el partit que ha fet que Barcelona estigui aturada, que els problemes de la ciutat apareguin de nou o es cronifiquin, i tampoc pactarem un govern amb el 155"\n- Tenint en compte que l'Ajuntament estarà una vegada més fragmentat, amb quins partits vol pactar JxCat i quines línies vermelles posarà la seva candidatura?\n- No farem alcaldessa Ada Colau ni governarem amb el partit que ha fet que Barcelona estigui aturada, que els problemes de la ciutat apareguin de nou o es cronifiquin, i tampoc pactarem un govern amb el 155. Això hauria de ser una obvietat. El nostre objectiu és guanyar i obrirem la mà a ERC, perquè entenem que són els nostres socis des del 2012, i ens sembla estrany que en algun lloc pugui ser soci i en d'altres, no. El nostre projecte és liderar i tornar a guanyar l'alcaldia de Barcelona.\n- Li va sobtar la proposta d'Ernest Maragall, candidat d'ERC, de governar amb un tripartit format per ells, vostès i Colau?\n- Bastant. Em sorprèn que algú es presenti per tornar a governar amb el mateix equip de govern que hi ha ara mateix, amb aquest consens ciutadà sobre la necessitat que hi hagi un canvi a la ciutat.\n- Havien tractat la proposta amb anterioritat? Els l'havia fet arribar en privat?\n- A mi, no. Tot el que sabem és a través dels mitjans.\nLa número dos de Forn, asseguda a la sala on es reuneix la direcció de JxCat Foto: Adrià Costa\n- Tenen establert algun mecanisme de coordinació amb ERC, tenint en compte que governen junts?\n- Tenim establert i ha funcionat durant molt mesos -jo n'he format part- un mecanisme de coordinació Govern-Parlament. En època electoral tot això funciona menys eficient i fluïda. Quan he estat en aquests òrgans i he parlat amb els companys d’ERC els he insistit molt en el fet que no anar junts a les eleccions fa que la coordinació costi una mica més. Cadascú pren les seves decisions i són legítimes.\n- Insistim amb la pregunta que abans li fèiem sobre Maragall. Creu que la proposta del candidat d'ERC de governar amb els comuns anticipa alguna cosa en l'’escenari posterior a les eleccions municipals?\n- Sí, sí. Jo crec que Maragall no té cap problema a governar amb Ada Colau. La qual cosa, des de molts entorns, sembla sorprenent.\n"Jordi Sànchez i Laura Borràs són una gran aposta que defineix molt un gruix substancial de la ciutadania de Catalunya, més que Gabriel Rufián"\n- Parlem ara de les eleccions espanyoles. Creu que JxCat, en l'actual situació, està en disposició d’aconseguir grup parlamentari?\n- Les enquestes no tenen només a veure amb com de convulsa és la situació política, sinó també amb com es fan. Necessitem, tots plegats, trobar la manera d'enquestar de forma més fiable, a banda que realment hi ha molts indecisos. Jordi Sànchez i Laura Borràs són una gran aposta que defineix molt un gruix substancial de la ciutadania de Catalunya, més que Gabriel Rufián, però això ho dirà la ciutadania. Si hem de parlar d'enquestes, tothom sap com va anar el 21-D. Ens donaven 12 escons quan vam començar i en vam treure 34. No és que anés millorant: mai ningú ens en va donar 34. Els únics que apostàvem per aquesta xifra érem nosaltres mateixos.\n- La bossa d'indecisos és enorme, de 300.000 persones que dubten votar JxCat o ERC, segons el darrer baròmetre del CIS.\n- És normal. Tot s’està definint, la convocatòria d'eleccions va ser precipitada i són temps convulsos, passen moltes coses. Les candidatures, en alguns casos, han estat sorprenents. Si tu preguntes fa dos mesos que JxCat estaria encapçalada a Barcelona per Sànchez i Borràs, no ho hauria encertat ningú. I segurament tampoc ningú hauria encertat que Turull i Rull encapçalarien demarcacions [Lleida i Tarragona] a les espanyoles, com Jaume Alonso-Cuevillas [Girona]. Això ajuda a la incertesa i tot és menys programat que quan hi havia eleccions cada quatre anys.\nArtadi té una àmplia trajectòria a la Generalitat des del 2010 i ara és a primera fila Foto: Adrià Costa\n- El Congrés estarà, de nou, fragmentat. Pedro Sánchez apareix com a gran favorit per formar govern. L'independentisme l’ha d’investir? A canvi de què? Quines són les línies vermelles de JxCat?\n- L'independentisme no ha d'investir un nom, ha d'investir un projecte, una manera de fer, algú que tingui voluntat de fer política, independentment dels noms. Si Pedro Sánchez ha de ser un Sánchez poruc, que vol pactar amb Cs, favorable al 155, als barons caducs del seu partit… No té cap sentit investir algú que està a favor de la repressió i de l'eliminació de les institucions catalanes. Per què se li hauria de donar suport, a algú així? Com a mínim JxCat això no ho farà. I no ho farà perquè seria un frau de cara als nostres electors i un frau a l'hora de representar els interessos de Catalunya. Què volem fer? Tenir prou força per propiciar el diàleg, per ser decisius per tal que hi hagi un desbloqueig de la situació actual. Un desbloqueig no passa per fer més fort Pedro Sánchez. Va donar suport amb els ulls tancats al 155. La força la donen els grups que defensin el dret a l’autodeterminació i la fi de la repressió des de Catalunya\n- Sense referèndum hi haurà investidura?\n- Evidentment, no es pot investir ningú que vulgui vulnerar els drets dels catalans. Catalunya té dret a l'autodeterminació, Catalunya ha d'exigir la fi de la repressió, i em sembla que són dues línies vermelles mínimes que ningú del moviment sobiranista, ningú que estigui a favor que finalitzi la repressió, que estigui a favor d'exercir els nostres drets… Tothom, en el nostre entorn, comprendrà que aquestes han de ser les nostres línies vermelles, perquè és el que exigeix la gent.\n"Evidentment, no es pot investir ningú que vulgui vulnerar els drets dels catalans. Catalunya té dret a l'autodeterminació, Catalunya ha d'exigir la fi de la repressió, i em sembla que són dues línies vermelles mínimes"\n- Va tenir un paper capital en el diàleg amb l'Estat. Quan escolta acusacions contra JxCat perquè presumptament van a "bloquejar" el Congrés, què els respondria?\n- El bloqueig és el que tenim ara. El bloqueig és pensar que la solució és la repressió, pensar que la solució és la persecució. Dimarts, per exemple, vam veure l'encausament de 30 persones, funcionaris i treballadors del Govern. Això sí que és bloqueig, així no anem enlloc. Aquesta és la tesi de los descabezamos i desapareixen, la tesi de convocar eleccions perquè així "no tornaran a guanyar", la tesi de deixar de mirar i no afrontar els problemes i que, per tant, tot això desapareixerà. Bé, finalment els hem donat prou evidències que per aquí no se solucionen les coses. Això sí que és pensament màgic per part de l'unionisme: que de sobte l'independentisme, però també la gent que creu en els drets i les llibertats, desapareixeran només perquè ells no ens volen escoltar.\n- Si vostè acaba sent alcaldessa, aspira a tenir un paper com el que tenia al Govern pel que fa al diàleg amb l'Estat?\n- Tots ens hem de situar i trobar el rol, però és evident que estic en disposició de seguir fent una tasca des de l’Ajuntament, amb la importància que té la capital del país. Estic en disposició d'ajudar en el que calgui, i estaria encantada de fer-ho en un procés de fer política i d'aconseguir un desbloqueig de l’actual situació.\nDe la màxima confiança de Puigdemont, l'exconsellera va dirigir-li la campanya del 21-D Foto: Adrià Costa\n- En el míting a la Plaça de la Concòrdia del dissabte 30 de març, vostè va dir que Barcelona necessitava una alcaldessa que es reunís menys amb Manuela Carmena i més amb Marta Madrenas. Quina relació ha de tenir la capital de Catalunya amb la capital de l'Estat?\n- Des de Barcelona hem de fer política interinstitucional, que va més enllà de les ciutats. Hi ha un munt d'exigències a nivell discursiu que es fan des de l'Ajuntament que quan el seu partit ha condicionat la governabilitat de Pedro Sánchez de sobte han quedat desaparegudes. Com pots tenir la pancarta de solidaritat amb l'Open Arms quan estàs donant suport a Sánchez, que és qui no deixa sortir el vaixell del port? Tot és una incoherència enorme. És evident que has de treballar amb les ciutats, primer amb les de casa teva, per exercir el lideratge. No per un tema proteccionista, sinó per exercir el lideratge com a gran capital del territori català. I, després, has de fer servir les teves eines per treballar amb les diferents institucions, que no s'ha fet ni s'ha treballat. S'ha fet veure que allà [a Madrid] hi havia un govern espanyol que no tenia res a veure amb ells. I ens hem trobat incoherències com les de l'Open Arms.\n- Hauria estat diferent tot el que va passar entre l'1-O i el 27-O amb un alcalde o alcaldessa independentista?\n- És evident el rol que van tenir els ajuntaments per moltes coses relacionades amb l'1-O. Qui es va haver d'arremangar perquè hi hagués referèndum a la ciutat de Barcelona va ser Clara Ponsatí. Per tant, va ser molt complicat. Al final va anar bé, dins l'espectacle de violència dels cossos repressors de l'Estat contra la ciutadania pacífica, però a Barcelona es va patir.\n"Suposem que el Parlament Europeu funcionarà millor que el Parlament de Catalunya i que no tornarem a tenir un 30 de gener. No va ser voluntat política de JxCat, ni molt menys: nosaltres hi érem i ens ho vam trobar fet"\n- Vostè té una relació estreta amb Puigdemont, que serà candidat a les europees. Ha anunciat que si agafa l'acta tornarà. Després del precedent del 21-D, quina garantia es pot treballar als electors que això es produirà?\n- Suposem que el Parlament Europeu funcionarà millor que el Parlament de Catalunya i que no tornarem a tenir un 30 de gener. No va ser voluntat política de JxCat, ni molt menys: nosaltres hi érem i ens ho vam trobar fet.\n- L'equip jurídic del president treballa en aquesta possibilitat?\n- Hi va treballar molt abans de presentar-se. Ell havia descartat l'opció de ser candidat a Europa i un dia, en una reunió, ens va dir que tenia un informe dels seus advocats. Personalment, jo ja tenia descartat que es presentaria. Havia fet molta feina amb dos equips per separat, per veure si arribaven a la mateixa conculsió i contraposar un informe a l'altre. Quan va veure que tots dos eren coherents, va tirar endavant.\n- Per què considerava que estava descartat que fos candidat a Europa?\n- N'havíem parlat i jo no li volia insistir més. L'exili és molt dur i només falta que cada dia des de Catalunya se li pregunti cada dia si es presenta o no. El vam deixar en pau, era una època que viatjava molt fent una feina molt útil.\nArtadi no es veu, per ara, com a candidata a la presidència de la Generalitat Foto: Adrià Costa\n- Si és eurodiputat i agafa l'acta, ha de deixar de ser diputat al Parlament?\n- Ja veurem com es gestiona tot.\n- Tenint en compte que JxCat ha fet de la restitució el seu programa polític, si deixa de ser diputat es diu adeu al fet que torni a ser president de la Generalitat.\n- Ja veurem en aquell moment com ho gestionem. Haurem de veure com les altres peces funcionen, inclosa la modificació del reglament del Parlament, que està anant extremament lenta. Anirem veient en cada moment com gestionem aquesta etapa final, anirà en funció de les coses que passin.\nNo descarten que, si Puigdemont és escollit eurodiputat, conservi la possibilitat de ser president de la Generalitat? "No descartem res, però ara no estem aquí"\n- De què és culpa que vagi tan lenta la modificació del reglament del Parlament?\n- Això correspon als diputats de la cambra i als membres de la comissió. Per mi es va trigar molt en constituir i en fer la tasca. Crec que no hi ha voluntat majoritària que es pugui fer.\n- Creu que Roger Torrent, president del Parlament, podria fer alguna cosa perquè s'acceleressin els terminis?\n- Tothom pot ajudar, però un cop entres a la comissió es va trigar a constituir i no hi ha voluntat que es puguin exercir les majories, com ens hem trobat en altres casos.\n- Per tant, vostès no descarten que si Puigdemont és escollit eurodiputat conservi la possibilitat de ser president de la Generalitat?\n- No descartem res, però ara no estem aquí.\n- Veu el president Torra fort per afrontar l’escenari de les sentències?\n- Personalment, sí. El veig menys que abans, no només pel canvi de posició sinó per l'absorció de la campanya. El veig molt bé, amb ganes d'ajudar, preguntant què pot fer en les campanyes. Està molt pendent de com evoluciona el judici i de com acabarà.\nLa número dos de JxCat a Barcelona és crítica amb el paper de Roger Torrent Foto: Adrià Costa\n- Creu que s'ha instal·lat un frame sobre la debilitat del president o que això respon a l'aritmètica parlamentària?\n- L'aritmètica parlamentària no correspon als resultats del 21 de desembre. El ple del Parlament va decidir que no suspenia els drets dels diputats, però a l’hora de la veritat s’estan alterant les majories. Per tant, aquí s'està aprofitant -per part de grups de la cambra suposadament demòcrates- el fet que hi hagi diputats electes que no puguin votar. Això és un frau a la democràcia. I a banda hi ha tota aquesta campanya… El president Torra no és un polític professional, té una manera diferent de ser i de fer l’activitat política. A alguns els sorprèn i ho aprofiten per desgastar.\n- Què ha de fer l’independentisme quan arribin les condemnes?\n- Depèn de com siguin les condemnes i de com hi arribem.\n- Dimarts, en una declaració institucional, el president deia les següents paraules: "Ho vam fer i ho tornaríem a fer". A què es referia, al referèndum de l'1-O o a la declaració de la independència del 27-O?\n- A obeir la voluntat popular a través del mecanisme que s'escaigui en cada moment.\n"El que hem de seguir reforçant, i ara amb el clima electoral costa molt, és l'estratègia comuna d'entitats i partits, que és el que realment ens va dur a l'1-O"\n- És possible que tornem a veure un acord entre grups independentistes per dur a terme un altre referèndum unilateral?\n- Se n'ha parlat als mitjans, però a mi no em consta que s'estigui treballant per posar-ho en marxa. Almenys ara mateix, no em consta que estigui passant. Som conscients que la preparació d'un referèndum no es fa d'un dia per l'altre. Vam tenir l'experiència del 9-N, la de l1-O va ser extremament més complicada; l'amenaça era més complexa. Ara s'hauria de tornar a preparar molt bé quan ja hem vist com reacciona l'Estat.\n- Vostè se sentiria còmoda amb la celebració d'un nou referèndum que no fos pactat amb l'Estat?\n- Em sentiria còmoda amb les decisions que ens facin avançar. El que hem de seguir reforçant, i ara amb el clima electoral costa molt, és l'estratègia comuna d'entitats i partits, que és el que realment ens va dur a l'1-O. No ens hi va dur que hi havia una persona o un entorn que manés, sinó que ens hi va dur realment una coordinació molt àmplia. La fortalesa que tenim a Catalunya ve d'aquí. És part de la debilitat, perquè a vegades costa, però la fortalesa té a veure amb la unitat i amb la diversitat. Davant de situacions tan complexes, tenir diferència d'opinions i generar debat també és útil. A vegades hem de pensar fora de la caixa.\nLa dirigent de JxCat forma part, també, de la cúpula de la Crida Nacional per la República Foto: Adrià Costa\n- Considera, com deia aquests dies Marta Pascal, que Catalunya no es pot dirigir des de Waterloo?\n- Marta Pascal és senadora des de Waterloo, també. Em sembla una frase una mica peculiar. En l'espai de JxCat, el president Puigdemont és un gran actiu. De fet, és un gran actiu per a tot l'independentisme: no hi ha res que uneixi més l'unionisme, l'Estat, el deep state espanyol i tothom que va en contra dels drets i llibertats dels catalans i de la independència de Catalunya, que el president Puigdemont. Tot el que s'ha estat fent en el darrer període, el que té a veure amb les conteses electorals, s'ha fet seguint procediments àmpliament validats pel propi partit, amb més del 80%, i a algunes persones no els ha agradat. Les decisions tenen a veure amb això, i la política també.\n- Puigdemont va insinuar que les paraules de Pascal tenien a veure amb el ressentiment. S'expliquen per això?\n- No he parlat amb ella, però clarament no té sentit anar en contra d'una decisió que s'ha pres per àmplia majoria, que s'ha pres respectant escrupolosament els mecanismes del partit, que s'ha pres d'acord amb el president del partit [David Bonvehí]. Per tant em sembla que són totalment fora de lloc.\n"No he parlat amb Marta Pascal, però clarament no té sentit anar en contra d'una decisió que s'ha pres per àmplia majoria, que s'ha pres respectant escrupolosament els mecanismes del partit"\n- Creu que hauria de deixar l'acta de senadora?\n- Aquesta és una decisió que li compet a ella, només la pot prendre ella. Per tant, sí que ha de valorar si… Però em sembla que no estem aquí. No he parlat amb ella d'aquest tema. Respon més a la dinàmica electoral d'ara que a res més.\n- S'ha parlat molt de la seva sortida del PDECat, però no s'ha acabat d'explicar gaire. Per què va deixar la militància? Va formar part de l'executiva fundacional i va coordinar la convenció ideològica. Què va passar?\n- Ja no formava part de la direcció en el moment de la convenció, i ho vaig fer molt a gust. La meva sortida del PDECat no es va acabar d'entendre perquè tampoc la vaig explicar. Tenia a veure amb una indiscreció que es va fer en aquell moment que em va semblar que era del tot improcedent i per tant vaig decidir que no tenia sentit seguir militant en un moment tan delicat. Ho vaig parlar amb el president Mas, que és amb qui em corresponia parlar. Vam deixar la porta oberta per col·laborar en un futur i ho vam deixar aquí. El moment era molt convuls, l'octubre del 2017.\n- En quin punt es troba la implantació territorial de la Crida, de la qual forma part de la direcció?\n- Hem tingut el problema que ens han caigut les eleccions a sobre. En l'espai de JxCat vam decidir anar a tot arreu com a JxCat, i la Crida el que està fent és la tasca de formigueta d’implantació territorial i anar explicant. Ara és un moment d'impàs, però la Crida té una direcció forta, amb moltes ganes de treballar. Estem esperant que passi aquest moment.\nUna fotografia presa instants abans que el Suprem dictés presó presideix el despatx de Josep Rull i Jordi Turull al Parlament Foto: Adrià Costa\n- La seva primera campanya va ser com a cap de l'estratègia de JxCat. La segona és com a candidata efectiva a l'Ajuntament. La tercera serà com a candidata a la presidència de la Generalitat?\n- Si és això, serà d’aquí a molts anys.\n- No preveu un escenari d'avançament electoral a Catalunya?\n- No prevec que, si hi ha un escenari electoral al Parlament en el curt termini, jo hi participi. Ara he fet el pas a la política municipal, i és un pas determinat i vull ser coherent amb aquest canvi.\n- Passi el que passi agafarà l'acta de regidora i deixarà la del Parlament?\n- La del Parlament no tinc per què deixar-la. El meu compromís amb Barcelona és absolut. Em va costar prendre la decisió i, quan la vaig prendre, ho vaig fer amb aquesta condició. Jo ara faig el pas, si ara d'aquí a X anys -llarg- ha de tornar a passar… A saber on serem. Ara mateix, el meu projecte és Barcelona i només Barcelona.\n"Els grans temes de Barcelona no són exclusius de la competència de l'Ajuntament, gràcies a Déu. Si no, no hauríem sobreviscut a aquests últims quatre anys"\n- Ja coneix al detall les línies de metro de Bacelona?\n- Ja les coneixia, he anat tota la vida a la uni amb metro, entre d'altres coses perquè tothom sap que no condueixo. Havia portat moto una època, però em fa molta por. La pregunta em va semblar molt impertinent i que aquesta aproximació al Trivial Pursuit Barcelona per veure si ets un bon alcalde em sembla que no té sentit.\n- I què ha de dir davant d'aquells que li retreuen que sigui una candidata que acaba d'arribar?\n- Acabada d'arribar on, a la política o a Barcelona? Els grans temes de Barcelona no són exclusius de la competència de l'Ajuntament, gràcies a Déu. Si no, no hauríem sobreviscut a aquests últims quatre anys. Hi ha molts temes que són compartits en els quals fa molt temps que treballo. Vinc de molt abaix de la Generalitat, amb tasques molt transversals, ha estat molt bonic, i la majoria de temes no són nous. Ni el comerç, ni el turisme, ni l'habitatge, ni la seguretat, ni la promoció econòmica. És evident que hi ha una casuística municipal, unes particularitats, però no pots entendre el comerç de Catalunya sense entendre el comerç de Barcelona. Pots pensar en com adreçar els reptes del turisme sense tenir en compte el que passa a Barcelona? Doncs això amb tot.\nVÍDEO Maragall, sorprès amb Artadi pel «rebuig» al seu projecte independentista per Barcelona\nEleccions municipals 2019, Eleccions municipals Barcelona 2019, Imperdibles, Barcelona, Les entrevistes de NacióDigital, Eleccions espanyoles 2019, Política, governar, ERC, 28-A, Ernest Maragall, problema, JxCat, eleccions espanyoles 2019, Pedro Sánchez, comuns, eleccions municipals 2019, Ada Colau, Elsa Artadi\nJa ha sortit la "derechona"\nPer Anònim el 20 d'abril de 2019 a les 23:55\nA ella el que li agradaria és pactar amb el PP i fins i tot VOX\nPer M.Puig el 15 d'abril de 2019 a les 09:23\nDeixeu de dir coses que no són certes. És incompatible ser diputat al Parlament Europeu i diputat d'un Parlament nacional. Encara que a Junts per Catalunya li agradés que es pogués, no es pot. És impossible i això no ho regula ni el Parlament de Catalunya ni Junts per Catalunya, sinó el reglament de la euro-cambra. I això ho diu molt clar aquí: 2002/772/EC, Euratom: Council Decision of 25 June 2002 and 23 September 2002 amending the Act concerning the election of the representatives of the European Parliament by direct universal suffrage, annexed to Decision 76/787/ECSC, EEC, Euratom\nTanto monta monta tanto maragall com kolau\nPer Josep Anglada el 14 d'abril de 2019 a les 18:03\nCom no li ha d'agradar a Maragall pactar amb kolau??? és obvi. 1) Es un transfuga d'un partit espanyol, 2) Pensa igual que kolau. La indepe només és per guanyar vots, 3) La edat no li deixa pensar ja bé i els del seu partit nou d'acollida pensen més en col.locar gent allà on sigui que en la indepe de Catalunya iogual que Kolau!!! Podrien intercanviar-se de partit kolau.maragakll i no es notaria.\nConvers han demostrat no tenir problemes de pactes en el passat recent\nPer joan cf el 14 d'abril de 2019 a les 13:43\nEl govern local exigeix pactar sovint. Però a l'antiga CDC mai li ha fet fàstics pactar amb els 155PSOE ni 155PP (exemple recent de les diputacions o de l'època Trias a Barcelona). El cas de Badalona a la primer època Albiol ja no la recorda ningú ?\nAl Pdecat l´hi sap greu...\nPer San Sadruni el 14 d'abril de 2019 a les 11:41\nQue sembla ser que el sustituiran com a soci per ERC a tots els ambits, fins hi tot per manar catalunya, es a dir no contaran amb el Pdecat, per res... però ressss, aixó es la rangunia que tenen els del Pdecat i totes les seves marques blanques amb el Puigdemón irresponsable, i el Torra un pobre home...\nPer ernst el 13 d'abril de 2019 a les 22:44\nEls tripartits, eren els obreros, ERC, i el carrillistes. Maragall representa dos de les tres branques del tripartit, i Colau i els comuns, les escorrialles del carrillisme


pass@muntanyes: de març 2010\nPic de la Portella del Forn (2.720m)\nDificultat: fàcil, S2\nDes de la carretera que duu a l'estació d'esquí d'Ordino prenem a la dreta la pista asfaltada que porta a la borda de Sorteny (si hi ha neu haurem de deixar el cotxe al pàrquing de la cota 1800; avançada la temporada podrem arribar fins al pàrquing de 1900, però aleshores no busqueu de fer res a cara sud).\nNosaltres deixem el cotxe una mica abans del pàrquing habitual per culpa d'una esllavassida de roca que hi ha més endavant. Carretegem els esquís a l'esquena fins a la borda de Sorteny on ens calcem els esquís al mateix temps que tombem cap al nord per remuntar per bosc gens dens, amb una primera rampa de marcat desnivell (amb moltes clapes sense neu però salvables).\nRemuntem sempre en direcció nord/nord-est fins arribar als clots del forn. A la dreta tenim la Portella del Forn d'accés exigent. Nosaltres tombem a l'esquerra per assolir el cim per la seva pala oest; els darrers mts els fem a peu.\nEl descens és ràpid, per neu excel.lent fins i tot a la part del bosc. A la part més inferior del barranc, on la neu escasseja, caldrà buscar bé el pas per no haver de treure's els esquís fins arribar al refugi.\nPodeu disposar del track gps a: TRACK GPS PIC PORTELLA DEL FORN\nPublicat per pass@muntanyes a 10:53 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nSki de rando al Coma d'Or\nSortim del coll de Puymorens (1.920m) i pugem tota la vall d'en Garcia amb els esquís als peus tot i que la neu ja comença a escassejar. Un cop som al coll observem que les dues pales d'accès al cim, amb orientació oest, encara es troben més justetes de neu. Però ben mirat, i si es busca la traça, encara podrem aprofitar un divertit i fàcil descens.\nAixí doncs, decidim perdre els inevitables 40m per enllaçar amb les dues pales que haurem de remuntar fins al cim (2.820m). Al final fem una mica de carena que amb el fort vent que bufa, la fa més "divertida".\nEl descens segueix el mateix itinerari, amb molt bona neu fins al coll i pràcticament fins a la cota 2.100m on trobarem una neu més primavera. La part final de la coma, on trobarem neu més primavera la farem per la pista.\nPodeu disposar del track a: TRACK GPS COMA D'OR\nPublicat per pass@muntanyes a 10:15 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Arièja, Esqui de muntanya\nIntent pica del Carlit amb esquís\nHi ha cims que intueixes que no han de ser grans esquiades; però malgrat tot, t'hi poses perquè l'aspecte hivernal et fa preveure un bon dia de muntanya i esquís. És el cas de molts cims "emblemàtics" del Pirineu, com per exemple el Carlit, amb una aproximació per pista de més de 4 kms i una zona de llacs on ni es guanya ni es perd i que amb els esquís es fa etern... però si, a més a més, et planifiques la ruta tan malament com pots, llavors la cosa només pot acabar en fiasco. I és que per fer el Carlit amb esquís (deixant de banda la possibilitat de fer la combinada amb els telesquís de Font-Romeu) la millor opció és parar a dormir al refugi de la cota 2000 ja que, tot i que la ruta "només" són 1200 mts de desnivell, hi ha els citats trams de molt lenta progressió; a més a més, cal tenir present que l'orientació est no et permet arribar gaire tard perquè la pala final és força dreta.\nEl fiasco: sortim des del pàrquing del pla d'Avellenes (1740 mts; barrera tancada al trànsit -tan sols els taxis de l'hotel hi passen-) a les 8, carretegem els esquís fins passar la presa i anem pujant per suaus pendents fins arribar a la zona dels llacs... i ja són quarts de dotze!!! cap a casa que anem tard, amb els peus encetats de mala manera per culpa de la calor que fa.\nPublicat per pass@muntanyes a 10:31 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEsquí al Puigmal per Err\nSortida des del pàrquing de l'estació d'esquí Puigmal-Err en direcció sud-est per la pista. Mantenim aquesta tendència fins a la cota 2400 on tombem a l'esquerra en un delicat flanqueig si la neu és dura (aquesta part més dreta es pot evitar si pugem per la coma de l'Aiguaneix, en aquest cas hem de tombar a nord a la cota 2200 i posteriorment anar-nos encarant a l'est).\nSuperat el tram de més pendent ja intuïm el nostre objectiu al qual arribarem per suaus pales, i sempre amb tendència est, excepte el tram final que en funció de com hagi treballat el vent i de si la neu està molt dura ens obligarà a deixar els esquís a pocs metres del cim. Aquest dia podem coronar el Puigmal amb els esquís als peus, tot i que només hi serem el temps just per treure pells i preparar-nos per tirar avall ja que el vent bufa amb força i ens convida a marxar.\nRealitzem el descens pel mateix itinerari gaudint de la capeta de neu caiguda els darrers dies i que sorprenentment es manté força seca, tot i que un pèl compactada per efecte del vent.\nUn cop al pàrquing, i tenint en compte que el recorregut es fa ràpid, decidim comprar un forfait de mig dia a la petita i tranquil.la estació d'esquí de Puigmal on practicarem la tècnica de descens per les agraïdes i àmplies pales fora pista de què disposa l'estació.\nPodeu disposar del track a: TRACK PUIGMAL PER ERR\nPublicat per pass@muntanyes a 8:27 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nIntent Pic de la Pleta Pelada\nDavant un dia radiant metereològicament parlant, i tenint en compte que la meteo havia pronosticat per dissabte un temps mig ennuvolat i amb alguna precipitació feble a la cara nord del Pirineu (la nostra primera intenció era entrar a la Vall d'Aran...), optem per anar a la Vall de Boí i fer un itinerari amb tres canvis de pells.\nSortim de l'estació d'esquí de Boí-Taüll i pugem per les pistes fins al Pas de Llevata. A continuació ens treiem les pells i fem el primer descens de 400m cap a la Vall de Manyanet. La neu és pols ja transformant cap a humida.\nUn cop creuem el riu Manyanet, enganxem novament les pells per pujar cap al Pic de la Pleta Pelada pel seu vessant oest. Després d'haver superats uns 200 m. de desnivell i vist l'estat del mantell (plaques de vent recents) decidim girar cua i desfer camí. Remuntem cap al Pas de Llevata i fem la baixada fins al cotxe per la còmoda neu trepitjada de l'estació.\nPublicat per pass@muntanyes a 20:01 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPertusa - barranc de la Pardina - Mas Carlets\nSortida des de l'aparcament de l'ermita de la Pertusa en direcció al congost de Mont-rebei. Quan portem pocs minuts en baixada ens desviem a la dreta seguint la indicació de la via ferrada Olmo Urquiza; a l'entrada d'aquesta via, una cadena just creuar el barranc, nosaltres anem a la dreta iniciant una dura batalla amb la vegetació (fet que ens duu a comentar el calvari que ha de ser aquest tram amb poca roba; és a dir: ruta aconsellable només per a l'hivern).\nUn cop superem aquest tram més desagraït n'afrontem un altre que tampoc és per tirar cohets ja que és una costeruda tartera de difícil progressió; l'únic consol és la brevetat del tram.\nA partir d'aleshores fem un flanqueig força exposat i amb excel·lents vistes al castell de Sant Llorenç i al Montsec de l'Estall. A partir d'aquí ja ens encarem a la part superior del barranc de la Pardina seguint unes marques vermelles.\nArribats a la pista, la prenem a l'esquerra amb algun puja i baixa fins arribar-ne al final i tombar a l'esquerra per baixar per corriol fins a Mas Carlets, on enllacem amb el camí del congost el qual prenem a l'esquerra per tornar cap al pàrquing. Aquest camí bàsicament en descens s'acaba, però, amb una remuntada d'uns 100 mts de desnivell.\nTeniu el track gps a: track barranc pardina mont-rebei\nPublicat per pass@muntanyes a 17:35 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: La Noguera, Montsec, senderisme


Billar Masgames Deluxe de 6 peus\nLa taula de billar americà MASGAMES Deluxe té les mides més petites que les altres taules que venem però amb les mateixes característiques de joc com ara el retorn de boles, els anivelladors a les potes i la qualitat en el tapet.\nLa taula de billar MASGAMES Deluxe és una taula de billar amb tapet verd i conglomerat de fusta d'un color clar, com les taules de billar tradicionals. Té unes mides prou grans per donar una bona experiència de joc.\nLa base està feta de conglomerat de fusta.\nPotes amb anivelladors d'alçada independents.\nLes potes estan unides a la taula amb cargols.\nAmb protectors en les cantoneres i les potes.\nEl tapet de color verd és de polièster\nDimensions i pes embalatge:\n189 x 107,5 x 22,5 cm (caixa)\n87 kg pes brut (caixa inclosa)\nMides exteriors del billar:\n183 cm (llarg) x 91 cm (ample) x 79 cm (alt)\n161 x 80 cm (àrea de joc)\n83 kg pes net de la taula.\n2 pals de 144 cm de llarg, 1 triangle, kit de boles de 52,5 mm, 2 guixos


Casals catalans | Entrevista\nJunta Casal Català de Luxemburg.\nHelena Jorba Rehues>>La comunitat catalana a Luxemburg i zones veïnes de França, Alemanya i Bèlgica la formen unes 700 persones. El Centre Català de Luxemburg, fundat l’any 1987, té actualment 205 socis i la Junta Directiva està formada per 14 persones, una d’elles és el vocal Antoni Montserrat amb qui hem parlat en aquesta entrevista. El president és Jordi Gairín.\nQuin tipus d’activitats organitzen?\nPer una banda, les nostres activitats estan dedicades a la projecció exterior de la cultura catalana mitjançant conferències, concerts, i activitats relacionades amb la cultura popular catalana. També fem cicles de cinema i cursos de llengua catalana per a adults i infants. D’altra banda, organitzem accions per afavorir la integració dels catalans en la societat luxemburguesa. Aquestes activitats van des de donar suport als que acaben d’arribar, assessorant-los i orientant-los, fins a accions que promouen el treball conjunt amb institucions luxemburgueses en la promoció cultural, econòmica o acadèmica de Catalunya.\nSom una entitat molt activa dins les estructures de coordinació del moviment associatiu dels estrangers a Luxemburg\nPresenten alguna singularitat respecte altres casals catalans?\nLa nostra singularitat principal és la promoció de forma activa de la nostra col·laboració amb els moviments en favor dels drets dels estrangers a Luxemburg. Som una entitat molt activa dins les estructures de coordinació del moviment associatiu dels estrangers a Luxemburg. Un altre tret diferencial és que hem donat suport a la col·laboració dels casals catalans d’arreu del món; som una de les entitats fundadores de la FIEC (Federació Internacional d’Entitats Catalanes).\nQuina participació i implicació tenen els socis? Què consideren que té més èxit?\nLa participació dels socis i no socis en les activitats és prou satisfactòria. Les activitats de més èxit són les vinculades als festivals de cinema i a les expressions de cultura popular catalana, les havaneres, el tió, les calçotades…\nCom és el vincle entre els socis?\nPodríem dir que les activitats del nostre centre permeten que qui ho desitgi, pugui establir vincles sòlids d’amistat amb altres persones procedents del mateix país.\nEl suport econòmic ha disminuït de manera dràstica en els darrers quatre anys pel conjunt de comunitats catalanes de l’exterior\nCom és la relació amb la Generalitat de Catalunya?\nEl Govern de Catalunya té línies pressupostàries específiques de suport a les comunitats catalanes de l’exterior que utilitzem de manera integral. Considerem també molt important aprofitar totes les facilitats que ens puguin oferir altres administracions tant luxemburgueses com espanyoles.\nQuina valoració en fan del suport que reben per part la Generalitat?\nDes del punt de vista pressupostari el suport econòmic ha disminuït de manera dràstica en els darrers quatre anys (en més d’un 60%) pel conjunt de comunitats catalanes de l’exterior. Per altra banda, el suport polític en altres punts importants (dret de vot des de l’exterior, suport a la nova emigració…) ha estat gairebé inexistent, i si s’ha pogut tirar endavant ha estat per l’acció de les mateixes comunitats catalanes de l’exterior a través de la Federació Internacional d’Entitats Catalanes. També cal esmentar que les Trobades Mundials de comunitats catalanes (que constituïen un gran moment d’intercanvi d’experiències) han deixat de celebrar-se des de 2008.\nCom viuen el procés polític i social de Catalunya des de fora?\nEntenem que la comunitat catalana a Luxemburg té una sensibilitat similar a la dels catalans residents a Catalunya, i per això creiem que el Centre ha de mantenir-se com a una entitat oberta a totes les sensibilitats i que hem de facilitar al màxim informació i debat. Volem ressaltar que el Casal veu amb molt bons ulls que s’hagi creat l’Assemblea Nacional Catalana a Luxemburg, ja que ha propiciat un canal d’expressió i d’acció (cadena humana, V…) a tots aquells que donen suport actiu al procés a Catalunya.\nEl Casal veu amb bons ulls que s’hagi creat l’Assemblea Nacional Catalana a Luxemburg, ja que ha propiciat un canal d’expressió i d’acció a tots aquells que donen suport actiu al procés a Catalunya\nHi ha curiositat o interès per part de ciutadans que no són catalans?\nLa curiositat sobre el procés existeix i es fa més evident quan es produeixen fets importants a Catalunya o Espanya. Tot i això, no és un tema d’atenció permanent.\nCom definirien la tasca que fa el seu Casal ara mateix? Hi ha hagut algun canvi respecte als últims anys?\nEl canvi més important en l’activitat del Casal té a veure amb l’augment de l’emigració de catalans a l’estranger a la recerca d’oportunitats laborals. Això ha fet que hi hagi moltes consultes, sol·licituds d’informació… i per tant que la composició de la comunitat catalana a Luxemburg estigui variant això com la naturalesa d’algunes activitats.\nCol·laboració entre Respostes i el Casal Català de Nantes →\nCasals Catalans del món: Centre Català d’Escòcia →\nCasals catalans del món: Casal Català de Nantes →\nCatalunya és arreu del món →


Hotel Gallia Stelvio Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Principale 8 - Frazione Gomagoi, Stelvio, Stelvio, Itàlia - Veure al mapa\n"Charming Italian Alps location straight out of the Sound of..."\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Prato allo Stelvio, no busqui més enllà de Hotel Gallia. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Hotel Gallia, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de restaurant, visites turístiques, bar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma a cada habitació. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com esquí, pesca. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Hotel Gallia.\nTots els tipus de viatgers (153) Parelles (87) Viatgers en solitari (6) Famílies amb infants petits (7) Famílies amb infants grans (14) Grups (39)


El meu món ceràmic: Fang i sentiment\nFang i sentiment\nAquests dies amb els nens que els hi faig classe he decidit treballar els sentiments, les emocions a través del rostre, de la màscara. I com no podia ser un altre, el vehicle que em fet servir ha estat el fang. Així que després d'observar unes imatges de màscares africanes i estar-ne dibuixant una bona estona, cadascú ha escollit una màscara i ha intentat fer-la amb un volum de fang. Primer la forma (ovalada, més quadrada, triangular...), després els ulls (quan n'hi han, on estan, quina forma tenen, estan oberts o tancats...), a continuació el nas, la boca, les orelles, els cabells i totes aquelles coses de decoracions que se'ls hi volgués fer.\nUn cop feta la màscara li em tirat guix per fer-ne un motlle i d'aquesta manera podem aprendre a fer reproduccions de la mateixa peça per la tècnica de l'apreton en fang. D'aquesta manera podem aconseguir fer moltes reproduccions d'una mateixa màscara, poder seriar les nostres peces. A classe hem fet tres reproduccions de la nostre màscara.\nUna d'elles l'hem convertit en una màscara contenta, la segona amb una màscara trista, i la tercera cada nen i nena ha escollit un altre sentiment: la por, la sorpresa, quan s'està enfadat, o seriós...Em observat els canvis de la nostre cara quan ens passa alguna cosa, em parlat de quan ens passen aquestes coses.\nHem deixat passar unes setmanes i les em pintat, esmaltat i cuit. I ara les enganxat sobre una fusta per poder-les penjar a casa.\nUn treball d'observació, de sentiment, de posar paraules a coses que sovint ens costa de fer. Un treball de creixement.\nPublicat per Montse Artés Cornellas a 0:02\nJúlia Sangés 7 de maig de 2015 a les 9:09\nQuina activitat mes xula! M'ha encantat!\nMontse Artés 4 de juny de 2015 a les 0:10\nGràcies Júlia! La veritat és que va ser genial. Una activitat altament recomanable.\nImatges de Fira


�Estic disposada a ser l�alcaldessa� - Empordà\n�Estic disposada a ser l�alcaldessa� Isabel Murad�s fa un pas endavant i es postula com a possible substituta de Puigdemont\nL'actual alcaldessa en funcions de Girona �s un dels noms que apareixen a la llista com a relleu definitiu a Carles Puigdemont al capdavant de l'alcaldia. Ahir va tenir diversos actes institucionals com a m�xima autoritat i es veu en condicions de seguir en el c�rrec. �s l'�nic aspirant que ha volgut fer p�blic l'inter�s ja que els altres mantenen el silenci. Aquesta decisi� podria deure's al fet que, en no ser militant de CDC sin� de Dem�crates de Catalunya, veu m�s complicat ser l'escollida\nLes primeres hores ?d'Isabel Murad�s com a alcaldessa en funcions van ser molt intenses. Pocs despr�s de la ren�ncia de Carles Puigdemont com a batlle, aquest dilluns, per ser el nou president de la Generalitat, Murad�s ja va participar hores despr�s en les comissions informatives per preparar el ple de la setmana vinent i ahir va ser l'encarregada de representar l'Ajuntament en dues rodes de premsa. Una sobre el segon Congr�s de Seguretat Jur�dica i una segona sobre els Premis Cactus, organitzats pel Club de M�rqueting de Girona i l'associaci� Digitals Girona que s'entregaran el 10 de mar�. La primera, de fet, es va ajornar un dia a l'espera del relleu al capdavant del consistori. Una jornada sense quasi temps per �pair� el nou c�rrec temporal. Nascuda a M�xic D.F. i filla de pares gallecs va arribar a Girona despr�s de con�ixer el que ara �s el seu marit, de Sant Feliu de Pallarols, quan estudiaven a Madrid. Malgrat que en l'anterior mandat i en aquest ha estat tinenta d'alcalde, mai ha estat alcaldessa en funcions perqu� les seves vacances sempre han coincidit amb els dies de desconnexi� del ja exalcalde, sempre uns pocs dies d'agost. Ho va assumir amb mod�stia per� conscient de la responsabilitat que representa el c�rrec, encara que sigui, per ara, de manera provisional. Murad�s va tenir temps per atendre diversos mitjans de comunicaci� i deixar clar que no renuncia a ser l'alcaldessa: �Amb tot el respecte i responsabilitat que suposa, estaria disposada�. La decisi� per�, no dep�n de la predisposici� que pugui mostrar. Hi ha diversos noms sobre la taula a part del seu: Marta Madrenas, Carles Ribas o Maria �ngels Planas. Nom�s Murad�s ha fet el pas endavant p�blicament, malgrat que ning� ha sortit tampoc a descartar-se. Murad�s no considera que ser militant de Dem�crates de Catalunya i no del partit de l'exalcalde (Converg�ncia Democr�tica) pugui ser un problema: ��s absolutament leg�tim o normal que els partits pol�tics tinguin la seva opini� i dret a considerar el candidat o candidata que considerin m�s adequat o adequada. No ho veig com un llast o problema. Cada partit est� en el seu dret de considerar que els seus membres poden ser les persones m�s adequades�. Assegura per�, que sigui qui sigui la persona que assumieix la responsabilitat, no hi haur� malestar ni dins dels partits ni entre formacions pol�tiques. Murad�s ahir va negar haver-se reunit amb l'exalcalde al mat�, malgrat que algunes fonts ho van assegurar. De fet, Carles Puigdemont va ser ahir a l'Ajuntament de Girona recollint diversos objectes personals del despatx d'alcaldia. Va sortir-ne cap a les dues del migdia. El rellotge segueix comptant i el ple s'haur� de celebrar abans del 22 de gener. Tenint en compte que s'est� treballant pels punts de l'ordre del dia del ple de dilluns vinent i que s'ha d'arribar a un cord entre les formacions que formen el grup municipal i rebre el suport d'algun grup de l'oposici�, el ple podria celebrar-se la setmana vinent.


Esports - La UESC conquereix la pista del líder, el Bàsquet Molins\nel 24/feb/18 Pedro Miserachs / Dani Aguilà Bàsquet PDF\nLa Unió Esportiva Sant Cugat obté un triomf d'enorme prestigi (75-86) a la pista del Bàsquet Molins a la dissetena jornada del grup 1 de Copa Catalunya de bàsquet. Els vermell-i-negres són el primer equip que aconsegueix el triomf a la pista molinenca aquesta temporada i es mantenen tercers, tot i retallar punts amb el Bàsquet Molins. Robert Cosialls ha estat imperial amb 45 de valoració, 28 punts i 14 rebots.\nLa UESC arribava a aquest partit amb fam de bon resultat. A l'anterior jornada, el Girona havia esgarrapat la victòria del pav 1 i, amb aquest resultat, els santcugatencs veien com es trencava una ratxa de nou triomfs seguits. I amb aquesta empenta ha sortit l'equip a pista, tens i intentant imposar les seves regles en el partit: això passava per fer gravitar el joc al voltant de la pintura, intentant aprofitar els centímetres davant un Molins amb baixes de transcendència en el joc interior.\nHo sabia Chus Fernández, entrenador dels molinencs, que ha apel·lat al ritme i a intentar córrer tot el que es pogués, però la UESC ha mantingut els marges de la mà de Robert Cosialls, titànic i de nou recuperant el paper d'MVP de la categoria, i també amb un Deivi intens en la càrrega del rebot, element clau per entendre el triomf dels de Sant Cugat. Jordi Costa ha estat resolutiu amb triples en moments clau del partit, quan el Molins més s'apropava.\nEls locals han tingut en l'exterior més determinant de la competició el seu baluard. Félix López ha protagonitzat un duel de gegants amb Cosialls, i ha anotat 32 punts i ha fet 39 de valoració en els 35 minuts que ha estat a pista. Registres insuficients perquè el seu equip evités encaixar la primera derrota com a local aquesta temporada. Senpau ha lloat el paper dels seus homes després del partit.\nPenso que hem fet un partit molt seriós des del principi fins al final. Crec que hem fet un partit madur.\nLa UESC suma la dotzena victòria en 17 partits i té un marge de dos partits respecte la zona que queda fora de les places de promoció d'ascens. L'equip és tercer per sobre d'un Alpicat que és quart, amb només un triomf menys, i precisament la setmana que ve els de Senpau visiten els lleidetans.\nRobert Cosialls ha protagonitzat un partidàs


Editorial: Novetats i vella política – GARBUIX\nEditorial: Novetats i vella política\n19 de novembre de 2020 anna Editorials\nQui sigui capaç de dir que aquest 2020 és un any típic, s’ho hauria de fer mirar. Això sí, sempre podem trobar el contrast entre la novetat i la repetició de la història.\nD’una banda tenim la gran novetat d’enguany… el nostre “estimat” virus amb qui convivim diàriament. El que ens condiciona les sortides de casa, les reunions privades i públiques, l’escola dels nostres fills, els llocs on podem anar, com podem menjar i beure o com podem comprar. El mateix virus que fa que ens haguem de recomptar a dins de cada local tancat o fins i tot a l’aire lliure. El que ens fa demanar cita prèvia per anar a la perruqueria o per entrar a la biblioteca. El mateix que ens ha portat unes restriccions que, mesos enrere, haguéssim pensat impossibles. El virus que ens ha posat l’hàbit de la mascareta, la distància i que ens fa tenir les mans netes com mai les havíem vist.\nI d’una altra banda, tenim la situació política del municipi, aquesta no tan nova. Vam començar la legislatura amb un pacte de govern entre Junts per les Franqueses i el PSC. A alguns els va semblar sorprenent, però portaven anys formant una “unitat convivencial” que semblava consolidada. Tot d’una, quan encara no han passat ni dos anys de les darreres eleccions municipals, el pacte s’ha dissolt amb arguments que no semblen gaire sòlids. És sorprenent el canvi tan sobtat en la relació entre Junts per les Franqueses i el PSC. De conviure plegats a posar “distància de seguretat”. De fer “pactes pel municipi” a esventar relacions tòxiques. De fer-se fotos plegats, a fer córrer que a l’ajuntament hi ha “irregularitats” i donar a entendre que no tothom té les mans tan netes.\nSegurament cap dels implicats ens ha acabat d’explicar tota la veritat de la ruptura, però això, efectivament, ja ho havíem vist al municipi. Alguns pensàvem que aquests temps de pandèmia ens portarien una nova manera d’afrontar els problemes. I tanmateix sembla que la vella política, preocupada més per les aspiracions polítiques dels seus protagonistes que pel dia a dia dels ciutadans, encara té molta corda. Per això, per deslliurar-nos d’aquesta “vella política”, també ens caldria una vacuna, però no tenim clar que sigui més fàcil d’aconseguir que la del nostre “estimat” virus.\nPrevious Post:Carlota Gurt: “Escric perquè em fa sentir bé”\nNext Post:Ja és al carrer l’edició 126 de Garbuix


Paul Belmondo - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPaul Belmondo, 2018\n23 abril 1963 (58 anys)\nactor, pilot d'automobilisme, color commentator (en)\nVictor Belmondo, Giacomo Belmondo (en)\nJean-Paul Belmondo i Élodie Constantin\nPaul Belmondo (Boulogne-Billancourt, Hauts-de-Seine, França, 23 d'abril del 1963) és un pilot de curses francès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.\nÉs fill de l'actor Jean-Paul Belmondo.\nPaul Belmondo va debutar a la primera cursa de la temporada 1992 (la 43a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant l'1 de març del 1992 el G.P. de Sud-àfrica al circuit de Kyalami.\nVa participar en un total de vint-i-set curses puntuables pel campionat de la F1, disputades en dues temporades no consecutives (temporada 1992 i temporada 1994). Assolí una novena posició com millor classificació a una cursa i no obtingué cap punt pel campionat del món de pilots.\n27 (7) 0 0 0 0 0\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Paul Belmondo\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Paul_Belmondo&oldid=28451589»


L'USdA i l'ABA proposen topalls salarial o replantejar el model d'Estat per estalviar | BonDia Diari digital d'Andorra.\nLa ministra de Funció Pública, Judith Pallarés, s’ha reunit aquest matí de manera telemàtica amb els representants de tots els sindicats de la Funció Pública per tal d’exposar-los la situació en què es troba l’administració general a causa de la crisi del coronavius i demanar-los la col·laboració per mirar d’ajustar les despeses de l’administració. Segons els sindicats consultats l’oferiment ha estat ben rebut, especialment pel fet que “per primera vegada en molt de temps hem tingut un diàleg i no ens hem trobat res decidit”. La majoria no han volgut donar detalls sobre possibles propostes, però sí que ho han fet l'USdA i l'Associació de Bombers (ABA) en un comunicat conjunt en el qual han deixat clar que no serà “amb accions simbòliques com la mínima reducció de salaris dels càrrecs públics” que se sortirà de la crisi i per tant, fan tot de propostes que consideren “efectives” per reduir la despesa pública. En destaca la demanda d’establir un llindar màxim de salari a l’administració o de replantejar el model d’Estat.\n“Som conscients que hem d’aportar el nostre gra de sorra per intentar ajudar en l’impacte econòmic d’aquesta crisi que és brutal”, ha afirmat el president del CFPA, Oscar Garcia. Així, en aquesta primera trobada la ministra els ha garantit que no hi ha res tancat i que el Govern “està obert a tot”, ha afirmat des dels sindicats. “Ens ofereixen trobar mesures d’estalvi per intentar no tocar els salaris dels funcionaris que encara estan molt tocats per les últimes retallades. Això no descarta tocar els salaris dels assessors i els càrrecs polítics, a més d’intentar trobar mesures d’estalvi”, ha explicat la presidenta del Sindicat de Personal Adscrit a l’Administració de Justícia (Sipaaj), Cristina Araujo. Amb tot, tothom té clar que la voluntat és buscar totes les fórmules possibles, sense reduir-ho a qüestions salarials o de contractacions. “Ens han demanat un cop de mà per mirar dins de l’administració on es pot reduir despesa, perquè això va per llarg, la qüestió no és retallar per retallar”, apunta el president del Sindicat de Personal Adscrit a l’Administració General (Sipaag), Lluís Anguita, que recorda que “la majoria de funcionaris de l’administració general estan treballant”, ja sigui al seu lloc habitual, fent tasques de suport en altres llocs com per exemple responen als telèfons d’atenció que s’han habilitat o fent teletreball.\nPel que fa a l’opció apuntada ahir a la nit pel cap de Govern, Xavier Espot, d’implantar ERTO a la Funció Pública si fos necessari, tots han coincidit que no hi ha res concret, però tampoc es descarta cap opció, tampoc jornades de treball reduïdes amb la seva conseqüent reducció de salari. “Estan totes les possibilitats sobre la taula i s’ha de torbar la millor manera”, ha indicat Araujo.\nAmb tot, tothom ha destacat el fet que aquesta vegada s’han trobat amb un diàleg real. “La ministra ha sigut franca i no ens han imposat res. Es fa estrany perquè no estem acostumats a què el Govern compti amb nosaltres”, ha explicat Anguita, una apreciació confirmada també per Garcia.\nD’altra banda, l’USdA (Unió Sindical d’Andorra) i l’ABA (Associació de Bombers) han emès un comunicat conjunt valorant la reunió. En aquest sentit s’ha assenyalat que l’USdA no ha estat convidada a participar-hi i deixen clar que no serà “amb accions simbòliques com la mínima reducció de salaris dels càrrecs públics” que se sortirà de la crisi i per tant, fan tot de propostes que consideren “efectives” per reduir la despesa pública.\nEn destaca la proposta d’establir un llindar màxim de salari a l’administració o de replantejar el model d’Estat. “Calen 8 administracions amb la conseqüent despesa que suposa per als 75.000 habitants?”, es plantegen. Amb tot, deixen clar que entenen que cada departament juntament amb les direccions corresponents treballi un seguit de mesures d’estalvi o per poder ajornar les despeses de nombroses partides, però assenyalant que “ens oposem a una reducció general i percentual dels salaris del a Funció Pública” com es va fer en la darrera crisi econòmica. “Només suposen una retallada simbòlica i gens efectiva per l’economia del nostre país”, indiquen, animant als governants a aplicar “mesures veritablement efectives”.\nEn el comunicat fan altres propostes, per exemple, reduir tots aquells salaris que estiguin per sobre dels dels ministres, prioritzant l’ús de recursos propis i prescindint d’assessoraments exteriors que no es consideren necessaris, com per exemple, els de l’àmbit jurídic. També demanen que es valori suprimir els CRA “injustificats” i altres complements, fet que diuen que ja ha proposat la ministra. Alhora demanen que es facin convenis col·lectius, amb negociació amb els sindicats i les persones afectades, que els edificis administratius s’adaptin a les energies renovables o que es canviï el model tributari de Sicav i societats patrimonials “per una major distribució de la riquesa tributària”.\nD’altra banda, demanen que es faci una nova emissió de deute “on tots els andorrans hi tinguin accés”, que es busquin incentius per promoure les prejubilacions i jubilacions del treballadors públics per alleugerir les plantilles dels treballadors més antics, simplificació en línia de la tramitació burocràtica a tots els departaments possibles o l’adaptació dels parc mòbil amb vehicles elèctrics.\nDes dels dos col·lectius es recorda que els darrers anys els funcionaris ja han vist reduït el seu poder adquisitiu per les congelacions salaris i per l’eliminació de la gestió de l’acompliment. A més, recorden que han aportat 470 milions d’euros a les arques de l’Estat “de les nostres jubilacions” i que ni l’actual Govern ni els anteriors els ha aprovisionat.\nEscrit per Arman el Dt., 14/04/2020 - 13:29 Enllaç permanent\nSeria el moment ideal per solidaritzar-nos i trobar plegats el camí cap a un nou món!! La crisi sanitària actual ens ha posat a tots davant del mirall i cal mirar fixa i atentament, no hi ha una altra opció! Hauriam d’intentar començar a ser objectius i realistes! el desastre ecològic està des de fa molt temps) en límits molt més brutals que el desastre sanitari i econòmic que estem vivint! Aquests dos últims són el resultat del primer! les diferències econòmiques actuals són innacceptables i insostenibles des del punt de vista humà, ètic i moral... el model econòmic i social basat en el capitalisme i el consumisme desmesurat és insostenible! però ves a explicar-li això a algunes persones en aquesta societat/humanitat q hem creat... poder el Covid ens farà adonar-nos, tant de bo sigui així...Tant de bo ens adonem q això és un problema de tots; ecològic, econòmic, social, humà!! Socialment parlant: la bretxa entre rics i pobres, entre empresaris i treballadors, entre treballadors públics i privats, entre humans, finalment, és excesiva i no pot continuar per més temps!! això hauria d ser evident per tothom en aquestes alçades de l’humanitat!! El model socioeconomic actual necesita un canvi urgent i Andorra té els ingredients ideal per demostrar-li al món q aquest canvi és possible!! Fem-ho junts, encara que sigui per les generacions futures: pels nostres fills, pels nostres nets! No mereixen el que els hi estem proposant, nosaltres tampoc, ningú en aquest món ho mereix... una nova terra és possible i el que és més important: ÉS URGENTMENT NECESARIA! S’acaba el temps de reacció, s’acaben els recursos!! VIRTUS UNITA FORTIOR\nEscrit per consciència el Dc., 15/04/2020 - 08:40 Enllaç permanent\nEstic d'acord amb totes les mesures que plantengeu, personalment tothom hauria d'aportar la seva part. Un llindar màxim de salari a l’administració, reducció de jornada i salarial, prejubilacions, etc. A més d'eliminar càrrecs de confiança. Ara bé, tot i que sóc andorrana, estimo la meva pàtria i no l'abandonaré mai, Andorra té poc futur com no es replantegi el model d'Estat i aquesta pandèmia és la mostra de que hem d'actuar junts. El Coprincipat, tal com el coneixem, ja no pot fer front al futur, necessitem apropar-nos a Europa més que mai. Escolliu la forma d'estat que més us agradi, Principat, República, etc. però l'annexió a Europa és essencial, també per alguns dels andorrans i andorranes de generacions que viuen en la seva bombolla idealitzada.


JxCat espera la resposta de Llarena sobre Sànchez sense plantejar nous candidats - Diari de Girona\nJxCat espera la resposta de Llarena sobre Sànchez sense plantejar nous candidats\nEl vicepresident del Parlament demana «una reflexió profunda» si el jutge descarta que el líder pres pugui ser investit · El PDeCAT defensa la proposta de fer president l'exlíder de l'ANC «per deixar en evidència» el jutge del Suprem Pablo Llarena\nagències / ddg 12.04.2018 | 08:44\nEl ministre de Justícia, Rafael Catalá, ahir al Congrés. europa press\nJxCat segueix a l'espera de la resposta del jutge del Suprem Pablo Llarena sobre la petició del diputat empresonat Jordi Sànchez per poder participar en el ple de la seva investidura de divendres, sense plantejar-se de forma immediata, nous candidats si aquesta via fracassa i sense por de noves eleccions. Això va passar en paral·lel als contactes entre fiscals espanyols i alemanys a la Haia per preparar una reunió, segurament demà, a Eurojust, l'agència europea per a la cooperació judicial, per tractar els delictes recollits en l'euroordre dictada contra l'expresident de la Generalitat de Catalunya Carles Puigdemont, va confirmar a Efe una font d'aquest organisme.\nLa posició dels independentistes la va verbalitzar ahir el vicepresident primer del Parlament, Josep Costa (JxCat), que ha apostat per obrir una «reflexió profunda» sobre els propers passos del sobiranisme si fracassa la candidatura d'Sànchez per un eventual nou veto de Llarena.\nTrobada a Berlín?\nA l'espera del que decideixi Llarena, hi ha la possibilitat que els diputats viatgin a Berlín el dilluns sense haver aconseguit la investidura de Sànchez per la negativa del jutge a excarcerar-lo i serà llavors quan s'hauran d'abordar nous escenaris abans de la data límit del 22 de maig per investir un president de la Generalitat. En aquest context, Costa, en una entrevista a La Xarxa, va subratllar que si no es pot investir Sànchez s'haurà d'obrir una reflexió que ha de ser «més profunda» que l'«automatisme que si no ens deixen aquest candidat ja en proposarem un altre». I malgrat que li agradaria formar Govern «abans de Sant Jordi» (23 d'abril), va recalcar que no només depèn dels sobiranistes, sense descartar que no es pugui constituir un govern i hagi repetició d'eleccions: «Si ens segueixen enviant candidats a la presó potser no hi pot haver Govern i la gent haurà d'entendre que no només depèn de nosaltres», va dir.\nLa coordinadora general del PDeCAT, Marta Pascal, va mantenir ahir una reunió a Madrid amb el portaveu del PNB al Congrés, Aitor Esteban, a dos dies que se celebri el debat d'investidura al Parlament. La trobada, que es va celebrar a la cafeteria d'un hotel pròxim al Congrés dels Diputats, era una reunió prèviament acordada per Pascal i Esteban en el marc dels contactes polítics al més alt nivell que mantenen els dos partits nacionalistes.\nCatalà veu «ofensiu» el llaç groc al Congrés. Catalunya\nUn informe de la Policia alerta que els CDRs són «una amenaça real per a la pau social». Catalunya


Carcassonne 20 aniversari - lajuganera.cat - JugarXJugar Girona\n1 × 51,50€\nCarcassonne 20 aniversari és l’esperada nova edició limitada i especial del Carcassonne.\nArriba amb noves rajoles, il·lustracions inèdites, meeples personalitzables amb adhesius de personatges, en una edició de luxe. Amb la mateixa jugabilitat de sempre, milers d’hores de diversió a la nova caixa del clàssic joc de col·locació de rajoles!\nPer celebrar el 20è aniversari s’inclou una nova mini-expansió de 15 noves rajoles amb noves normes de col·locació de meeples.\nA més, Carcassonne 20 aniversari inclou les 72 rajoles habituals de territori. Per celebrar aquesta ocasió especial, cadascuna d’elles inclou una il·lustració molt detallada que faran les delícies dels jugadors, ja siguin veterans o siguin novells i s’acostin per primera vegada a la ciutat francesa emmurallada.\nFinalment, les 12 rajoles tradicionals de la mini-expansió del riu augmenten de número, ja que inclouen una rajola de doble font.\nCarcassonne 20 aniversari\nquantitat de Carcassonne 20 aniversari\nDe 7 anys a adults\nCreat per: Klaus-Jürgen Wrede\nEditorial: 999 Games, Devir


Posted on 19 abril 2016 19 abril 2016 Posted in Notícies, Paeria and tagged Carrefour, Estudis Comercials, Sur 42, Torre Salses.\nEl passat 13 d’abril l’alcalde Àngel Ros presentava a bombo i plateret els resultats complets d’uns estudis comercials que han costat més de 50.000 euros a l’erari públic. Malgrat que ho hem demanat, ni els grups municipals ni la ciutadania hem tingut accés a aquests estudis. Tan sols van difondre un breu resum, amb una selecció de dades. Davant aquest bloqueig ens preguntem qui és l’equip de govern per decidir quines dades han de ser públiques i quines no. Altre cop, pèssim exemple de transparència del nostre consistori.\nNo volem ni pensar, sr. alcalde, que uns treballs que han de servir per aportar dades perquè la ciutat prengui les millors decisions en un tema fonamental com el POUM es converteixin en un instrument de manipulació al servei dels interessos de l’equip de govern. Ni se’ns passa pel cap que hi hagi voluntat per part de l’equip de govern de transmetre a la població un posicionament concret més que no pas de fomentar el debat que està demanant la ciutadania i el petit i mitjà comerç en un tema cabdal.\nPresentació d’algunes dades sobre els estudis comercials\nEl sr. Àngel Ros té tot el dret a defensar les superfícies comercials a partir de la informació de què disposa. El mateix dret que tenim la resta de grups municipals i la ciutadania a accedir a una informació necessària per fer valoracions i posicionar-nos sobre una qüestió rellevant per la ciutat.\nL’estratègia de bloquejar la informació per a que no arribi a les veus discrepants amaga un interés per afavorir la implantació d’aquestes grans superfícies comercials? El procés de licitació -sense concurrència ni competència clara- tenia la voluntat d’incidir en els resultats dels estudis?\nS’acumulen les preguntes mentre l’equip de govern oculta de manera obscena uns estudis comercials pagats entre tots.\n← El Comú celebra que se…\nPlantegem obrir centres escolars a… →


Tranquil·litat | Alba\nArchivo de la etiqueta: Tranquil·litat\nPosted on 15 junio, 2015 por Alba\nDiuen que el plaer és la sensació agradable que experimenta un subjecte quan satisfà una necessitat, sigui física o psíquica (viquipèdia).\nQuè ens aporta plaer? Jo podria fer una llista infinta… !!!!\nPerò avui em ve de gust plasmar el plaer que sento quan paso moments amb la meva mare.\nLa vida, ens ha portat per uns camins. La nostra manera de viure la vida és encarant-nos a aquests camins quan hi ha pedres, ajudar-nos a saltar quan hi ha troncs, tibar de la corda quan una de nosaltres cau al pou, tirar-nos a la piscina fent un crit quan tot somriu.\nUn dels camins als que m’ha portat la vida és a fer trajecte cap a l’aeroport de Barcelona tot sovint. Alguns d’aquests viatjes, la que volo sóc jo. En altres, faig costat a la meva parella en el camí cap a recollir al seu fill o cap a deixar-lo. Sóc allà quan torna. Vull ser allà perquè el camí sigui més fàcil. Espero aconseguir-ho.\nD’un temps ençà, quan ell viatja, jo no l’acompanyo sola, sinó que la meva mare també ve.\nQuan ell torna amb l’ànima trencada, entre les dues fem que es recomposi. Les dues l’acomiadem amb una abraçada i les dues el rebem amb els braços ben oberts. Suposo i espero que el que ell reb, és precisament allò que nosaltres li transmetem.\nMentre ell vola, però, nosaltres no estem pas quietes, no. Busquem un pla, una sortida, quelcom per fer. Un centre comercial, passejar per la Barcelona gòtica, cafés, dinars a soles, …..\nRecordo cada una de les sortides amb carinyo, amb tendresa i amb ganes que arribi la següent. Recordo l’última, ja feia bon temps. Vam donar un volt, vam dinar… i com que encara teniem temps, vàrem anar a la platja. Vam seure arropenjades a un mur, ens vàrem descalçar, vam enfonsar els peus a la sorra, ens vam posar les ulleres de sol, vam tancar els ulls i… parlàvem. Parlàvem, comentàvem, respiràvem…\nEl temps, va passar TAN ràpid….!!!!\nPensava en aquesta sensació. I en el plaer. Diu la definició que plaer es una sensació agradable al satisfer una necessitat.\nLa meva necessitat? Seguir amb tot allò que ella ha creat. Perquè si la relació que tenim és la que és, és precisament gràcies a ella. Ella s’ho ha currat des del moment que em va agafar en braços per primera vegada. Creant una distància: sóc la teva mare. Però també sent propera i pròxima. Oferint-me consell, caliu, recolçament i empenta en cada etapa de la meva vida.\nI si sóc així, és, precisament, gràcies a això.\nAixí que m’agradaria seguir conreant això que tenim. Perquè n’estic orgullosa. Orgullosa de qui és, orgullosa de què fa, orgullosa del que sent, orgullosa del que diu, orgullosa dels esforços que ha fet i fa, orgullosa dels objectius que acompleix, orgullosa d’ella. D’ella com a mare i d’ella com a persona. Com li dic sempre, jo no me l’estimo per obligació. No. No em cal. Jo me l’estimo per qui és. Des dels cabells fins a les ungles dels peus.\nAixí que ja friso per la següent sortida.\nUn mirall on enmirallar-me.\nPublicado en General\t| Etiquetado Familia, Il·lusió, Mama, Tranquil·litat\t| 1 Respuesta\nPosted on 9 abril, 2015 por Alba\nQuan vam entrar al pis, vam veure que les rajoles de la terrassa eren no aptes per l’exterior, i per tant, estaven malmeses per la meteorologia.\nL’any passat, l’estiu del 2014 i gràcies a la tossuderia de la mama… vam fer un canvi al·lucinant! Vam crear un racó ChillOut i vam gaudir de la terrassa moltissim!\nPerò no contents amb això, veient la impossibilitat de canviar el terra, aquest any, el JA i jo ens hem avançat a l’estiu i hem decidit anar més enllà: una terrassa encara més acollidora… i el resultat és aquest!!!\nLa zona de la taula – abans –\nLa zona de la taula – després –\nLa zona Chillout – abans –\nLa zona Chillout – després –\nPreparats pel solete…. la cervesa… i la reflexió. ;)\nPublicado en General\t| Etiquetado Casa, Familia, Il·lusió, J.A., Mama, Tranquil·litat\t| 1 Respuesta


Compatibilitat de caràcters - Natividad Mota Papaseit\nEls complementaris s’atrauen\nEns hem sentits atrets per algú que ens seduia molt. La seva forma de ser era sorprenent, justament tenia allò que a un mateix li faltava... Però tot s’ha vist abocat a un gran distanciament entre les persones. La relació s’ha deteriorat tant que sembla que ja no és possible redreçar-la...\nEls caràcters complementaris s’atrauen molt. Però si no es coneixen, a la llarga hi han grans incomprensions. Podria ser que la vostra parella estigui formada per l’atracció de dos pols oposats.\nSi ens comprenem bé podem\nSi fem l’estudi morfopsicològic dels dos membres de la parella podem veure fins a quin punt va tenir lloc l’atracció de caràcters complementaris. Entendreu les respostes que desitgeu rebre i les que al seu torn, espera el vostre company. Al cap i a la fi els dos membres de la parella entendreu què és el que motiva el vostre comportament. El coneixement és la base de l’amor. A través de l’estudi de la personalitat aquest coneixement es facilita molt.\nLes divergències entre pares i fills es poden deure a que hi han personalitats que xoquen entre sí. Per a assolir el màxim potencial del vostre fill també haureu d’explorar com potenciar la màxima compatibilitat en els caràcters. Un punt de partida bàsic és l’estudi de les personalitats implicades.


Avui també us explicaré quatre coses sobre el meu dia a dia a l’escola on treballo: Bosowana Bina Insani. Em llevo a les 5:40 del matí. Sí sí… Cada dia! Quina son que porto a sobre… Em preparo i baixo a esmorzar. M’he comprat els ingredients bàsics per fer un esmorzar occidental cada dia, ja que aquí a Indonèsia els esmorzars no són dolços com els nostres… Mengen arròs, verdures i fins i tot carn, per esmorzar! Després d’una setmana ja en no vaig poder més… Ara ja tinc les meves torrades amb melmelada, el meu suc de taronja (que aquí s’ha convertit en suc de mango, papaia… nyam!) i, sobretot, el meu cafetó amb llet! Que jo no sóc persona fins que no me l’he begut… A les 6:30 ens ve a buscar un cotxe de l’escola, de passada que recull uns quants nens de famílies del barri on visc. Dic a les 6:30 perquè és l’hora oficial… Però sempre acaba sent molt més tard! A les 7 ja sóc a l’escola. M’hi quedo fins les 4 de la tarda.\nDurant el dia tinc algunes classes, però també tinc força temps per preparar materials a la sala de mestres. Com que tinc temps gaudeixo preparant materials que sempre havia volgut preparar però que requerien temps. També he pogut dur a la pràctica la unitat didàctica que vaig fer pel màster de la UAB, sobre música de cine i les orquestres, en anglès. Els nens ho estan gaudint, i troben estrany que els vulgui ensenyar anglès a través de temes específics. Aquí ho fan tot molt teòric i mecànic…\nJo l’ensenyament de l’anglès el veig així. L’anglès és una eina. Una eina de comunicació que s’ha convertit en necessària per poder connectar-nos amb l’exterior, vinguem d’on vinguem. A Bristol ens van introduir el concepte de “pedagogia crítica de l’anglès”. Es tracta de veure aquesta llengua com el que avui en dia és: una “lingua franca”, una llengua internacional. Mai m’ha agradat haver de parlar de Halloween a l’aula d’anglès. De fet, mai ho he acabat fent. Per què s’ha de parlar d’una festa que només celebren certs països? I si en parlem, perquè no parlar, també, de les mil i una altres festes que existeixen al món? Fer pedagogia crítica amb l’anglès, des del meu punt de vista, implica fer servir aquesta llengua per fer-nos visibles al món, per parlar de nosaltres i de qui som, així com també per descobrir aquest món que ens envolta.\nTambé estic gaudint molt de poder treballar temes de pronúncia a través de cançons. A més de passar-ho pipa, funciona tan i tan bé!!! He llegit molt sobre el tema de la relació entre els coneixements musicals i la pronúncia de llengües estrangeres i crec que és tot un camí per explorar… Tinc pendent comprar-me uns llibres quan torni a Catalunya.\nEnmig de classe i classe, quan volto pels passadissos, m’he de parar mil vegades perquè els nens venen a demanar-me la mà i se l’enduen al front: “Miss Miss!”. Et pares, t’agafen la mà, se l’enduen al front i se’n van somrients. Tot i que molts nens ja s’han acostumat a la nostra presència, la gran majoria encara et miren com quan em miren els nens la nit de reis. Ja sabeu que a casa meva cada nit del 5 de gener fem una cosa preciosa, que m’encanta. Doncs aquí els nens em miren igual que em miren els nens i nenes la nit de Reis, quan vaig vestida de patgessa. Amb ullets il·luminats de misteri, admiració i curiositat.\nA l’hora de dinar ens porten a tots els professors una capseta de cartró amb el dinar preparat. Són dinars molt bons!!! Ara, més d’un dia m’he posat a plorar desesperadament després de provar el “toc” “spicy” que posen a gairebé tot arreu! I com riuen quan els “bules” descobrim coses del seu país…\nQuan surto de l’escola, tots els pares ens miren amb unes cares… Em sembla que no m’hi acostumaré mai, a això. A l’última classe d’educació física, a més, ens van fer ballar davant de tothom! Bé, ballar ballar… seguir una coreografia horrible. Però al final ja ni vergonya, tu. Et veuen com una estrella i tot el que fas ho fas bé. Doncs au! Ens van gravar i tot… Ja no ve d’aquí, no?\nAh, i just després de sortir de l’escola, l’escola mateixa s’encarrega de tornar-nos als 4 a casa. Amb odjek (moto). Doncs encara no ha passat cap dia en què no l’hagin armat quan ens veuen pujar a les motos. Només sents “bule bule bule!!!” i ving esclats de riure!!! I què he de pensar jo? No saps mai fins a quin punt s’estan rient de tu! És molt desconcertant! Durant el viatge amb moto per uns carrerons d’allò més pobres, les mirades venen totes a tu… tothom deixa de fer el que estava fent i et miren. I tornes a sentir mil vegades “bule”…\nM’he deixat de parlar del tema roba… Resulta que a l’escola (menys a la sala de professors, on hi tenen aire condicionat), m’hi torro de calor. Com que és una escola musulmana, he d’anar tapada de les espatlles i les cames. Deixant del fet que em vaig endur poquíssima roba que tapés molt, passo una calor…I a sobre, Miss Ana l’altre dia em va dir que una mena de jersei que tapa molt que portava, doncs que es veu que era massa transparent… També li van dir a l’Eline que el seu vestit era massa ajustat. T’ho diuen molt bé, però no saps gaire com prendre-t’ho… En fi. Que no tenia roba per portar a l’escola! I ens van fer anar a comprar “batiks” (roba tradicional), tan per l’escola com per un casament on vam anar (els casament tindran una entrada a part, perquè… quina experiència…!).\nI als vespres, o bé sopo amb alguns professors o bé ens porten a algun racó de Bogor abans d’anar a casa. Els dies d’entre setmana són força esgotadors, m’estiro al llit i caic de son.\n15 septiembre, 2013 /0 Comentarios/por Berta Torras\nEtiquetas: bogor, Escuelas, Indonesia, sud-est asiàtic, viatjar\nhttp://lescoladelmon.com/wp-content/uploads/2013/09/escola-indonesia-berta-torras.jpg 2664 4000 Berta Torras http://lescoladelmon.com/wp-content/uploads/2015/10/escoladelmon_logo_quadrat.jpg Berta Torras2013-09-15 13:26:262017-09-29 22:52:17Un dia a l'escola\nPostes de sol a Porto\nEls dies a Bogor\nEl sud d’Europa i la zona de confort Casar-se a Java


Els casos de covid-19 a les residències han caigut un 52% a la segona onada respecte a la primera - Regió7\nEls casos de covid-19 a les residències han caigut un 52% a la segona onada respecte a la primera\nPer altra banda, la consellera Vergés ha destacat que s'han detectat un 227% més de casos en la població general\n07·12·20 | 17:20\nLa consellera de Salut, Alba Vergés, durant la sessió de control al Parlament | ACN\nLa consellera de Salut, Alba Vergés, ha defensat la gestió de les residències i ha explicat que gràcies als "mesos d'aprenentatge" de la primera onada de la pandèmia, en la segona onada els casos de coronavirus a les residències han caigut un 52%, mentre que s'han detectat un 227% més de casos en la població general. Durant la comissió d'investigació sobre la gestió de les residències que s'ha celebrat al Parlament de Catalunya l'oposició ha criticat que Salut no assumís la gestió de les residències fins al 8 d'abril o que es dificultessin les desinfeccions de la Unitat Militar d'Emergències (UME). Vergés ha defensat que la coordinació entre els departaments va ser sempre "màxima" i que no es van posar traves a la intervenció de l'exèrcit.\nLa consellera ha destacat que a la primera onada hi va haver 15.648 casos confirmats a les residències, a la segona onada són 7.542 el que significa una disminució del 52%. Pel que fa a les defuncions a les residències, ha dit que s'ha passat de 6.323 a la primera onada a 1.065 a la segona onada.\n"Això només s'aconsegueix amb prevenció i amb la protecció i també la formació de professionals", ha dit. Pel que fa a les hospitalitzacions de persones de les residències, ha indicat que a la primera onada n'hi va haver 3.313 i a la segona onada han estat 1.135.\nEn el mateix sentit que s'havia pronunciat el conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, Chakir El Homrani, Vergés ha afirmat que no hi va haver cap ordre per no derivar les persones amb coronavirus de les residències als hospitals i que sempre ha prevalgut el criteri clínic.\nVergés ha defensat la gestió de les residències, valorant que després de la primera defunció van recomanar no fer visites a les residències. "Vist en perspectiva podríem haver llançat una instrucció en lloc d'una recomanació", ha dit.\nNoemí de la Calle, de Ciutadans, ha dit que la derivació de persones de les residències amb covid-19 a "residències netes" en comptes d'hospitals significa "prioritzar el negoci de determinades persones a costa de les persones que viuen a les residències".\nVergés ha explicat que l'objectiu "sempre posa per damunt la protecció de les persones i a salvar vides sempre" i que la planificació del sector hi ha el protocol de planificació acordat consten "31 residències molt preparades, grans i repartides en tot el territori".\nPer part del PSC, Assumpta Escarp ha reclamat saber per què fins el 8 d'abril Salut no va assumir les residències. La consellera ha explicat que la coordinació entre els departaments "sempre va ser màxima des del febrer" perquè en una crisi sanitària "el suport ha de ser continuat i molt intens".\nEls comuns, a través de Marta Ribas, han criticat la tardança del Govern en l'adquisició dels equips de protecció individual (EPI). "Qui va centralitzar la compra de material va ser l'estat espanyol", ha dit Vergés, que ha insistit que el govern espanyol va aturar comandes. "Vam crear la primera logística de compra centralitzada el dia que vam tenir el primer cas a Catalunya", ha afirmat.\nVidal Aragonés, de la CUP, ha demanat saber si s'han incorporat els "sanitaris addicionals" que el Departament va anunciar que contractaria. "Sí, s'han incorporat aquestes persones de forma estructural a l'atenció primària, i a més formen part de l'estructura", ha exposat. Aragonés li ha preguntat quants expedients, infraccions i sancions s'han fet efectives contra els incompliments de la gestió de les residències. La consellera ha dit que no en té coneixement.\nPer part del PP, Manuel Reyes ha preguntat per la coordinació del Govern amb el Ministeri de Sanitat i els altres territoris d'Espanya. En aquest punt, la consellera ha dit que "sempre" ho ha explicat i ha criticat la "recentralització a través d'un decret que després van haver de rectificar perquè era un gran error".