La Divisió Carlemany va ser una divisió francesa de les Waffen-SS. El febrer de 1945 la brigada francesa, que estava en formació des de l’any anterior, es va transformar en divisió agafant com a número d’unitat el d’una unitat hongaresa que havia sigut totalment aniquilada en els combats de Budapest. Aquesta divisió tenia uns 7.000 voluntaris francesos allistats sota uniforme nazi per anar a combatre contra als soviètics a la Unió Soviètica. Agrupava bàsicament els soldats de la Legió de Voluntaris Francesos contra el bolxevisme, LVF, de la brigada Frankreich, així com milicians i alguns francesos allistats a la Kriegsmarine. La divisió estava supervisada pel general Krukenberg. A mitjans de febrer de 1945, la Divisió Carlemany va ser enviada en el front de promerània i es va implicar en la batalla entre el Vístula i el Oder, en la costa bàltica. Els combats varen ser durs, i el comandant alemany es va veure obligat a enviar-hi més tropes.\nLa majoria dels voluntaris de la Divisió Carlemany varen arribar en trens, molt sovint bombardejats, fins a Hammerstein sota un fred glacial per rellevar posicions abandonades. Les seves pèrdues varen ser enormes. Alguns d’aquests francesos es varen reagrupar a Neustettin abans de llançar-se a accions, sovint mortals, contra als soviètics. Molts pocs varen arribar fins al Oder i els que varen sobreviure es varen barrejar amb els refugiats del Bàltic i en ocasions varen ser evacuats per mar. Els pocs que varen sobreviure i tenien ganes de lluitar varen defensar Berlín contra els atacs Aliats de la primavera de 1945 sota les ordres de Fenet i Krukenberg. Durant la Batalla de Berlín varen ser dels pocs que varen lluitar amb fanatisme pel Tercer Reich.\nEl Zeppelin Rammer, el Wundewaffe\nPosted by biografiestercerreich on Gener 28th 1945 to militar\nEl Zeppelin Rammer o Rammjäger va ser un projecte fallit d’un interceptor encarregat a la companyia Luftschiffbau Zeppelin amb la capacitat d’embestir bombarders enemics i sortir il·lès. Era un avió miniatura relativament convencional amb ales rectes de corda constant que seria remolcat o transportat per un avió nodriu per després ser llançat en veure un esquadró de bombarders. Encenent el seu coet Schmidding 533 de combustible sòlid, iniciaria el seu atac amb una passada en la que llançaria els seus 14 coets R4M de 55 mil·límetres des del llançador muntat en el morro, per després llançar-se directament contra les ales i cues dels bombarders. S’esperava que el petit avió sobrevisqués a l’embestida contra el bombarder gràcies a les seves ales blindades, per després allunyar-se planejant i aterrant sobre un patí retràctil. Però la fàbrica que tenia els 16 prototips construïts va ser destruïda per bombarders nord-americans el març de 1945 acabant amb tot el treball realitzat en els prototips que va dur a la cancel·lació del projecte.\nEl Pershing M26\nPosted by biografiestercerreich on Gener 23rd 1945 to militar\nEl Pershing M26 va ser un carro de combat pesat nord-americà produït des de 1945 fins a començaments dels anys 50. Va ser utilitzat en les etapes finals de la Segona Guerra Mundial i durant la Guerra de Corea, va rebre el seu nom en honor del general John Pershing, que va dirigir la Força Expedicionària nord-americana a Europa durant la Primera Guerra Mundial.\nPosted by biografiestercerreich on Gener 11th 1945 to militar\nEl Focke-Wulf Ta 152 va ser un caça interceptor alemany de gran altitud utilitzat al final de la Segona Guerra Mundial. El Ta 152 va ser desenvolupat a partir dels últims models del Focke-Wulf Fw 190D, però el prefix va ser canviat de Fw a Ta amb la intenció de reconèixer les contribucions d’en Kurt Tank, qui va dirigir l’equip de disseny. Estava previst que fos fabricat en al menys tres versions: el Ta 152H Höhenjäger, un caça de gran altitud, el Ta 152C dissenyat per operacions a cota baixa i d’atac a terra utilitzant un motor diferent i ales més petites, i el caça-avió de reconeixement Ta 152E, que era igual que el model C però amb el motor del model H. El primer Ta 152H va entrar en servei amb la Luftwaffe el gener de 1945. La producció total del Ta 152 incloent els prototips i exemplars de preproducció va ser segons els alemanys de 220, però segons fonts més fiables només se’n varen produir 43 abans del final de la guerra. Aquest aparell no va tenir cap impacte en la guerra perquè va entrar-hi massa tard.\nEl Heinkel He-162 A, el Salamander, la Salamandra\nPosted by biografiestercerreich on Desembre 16th 1944 to militar\nEl He-162 va ser un monoplaça alemany que va efectuar el seu primer vol el 16 de desembre de 1944. Tenia un motor a reactor BMW de 800 quilograms d’empenta. L’aparell pesava 2.700 quilograms, podia anar a una velocitat màxima de 835 quilograms per hora i portava 2 canons de 30. En total se’n varen construir 116.\nLa Unitat d’Atac Especial Shinten\nPosted by biografiestercerreich on Novembre 01st 1944 to militar\nLa Unitat d’Atac Especial Shinten va ser una unitat kamikaze japonesa creada després de l’aparició dels B-29 en els cels de Tòquio a partir de l’1 de novembre de 1944 per iniciativa del general de Divisió Kihachiro Yoshida, el comandant de la 10º Divisió de Caça, que defensava l’àrea de Tòquio. Per defensar-se dels nord-americans, cada unitat havia de formar una secció de quatre avions per envestir als B-29. Amb aquest objectiu kamikaze, els caces retiraven tot l’equip necessari, el blindatge i l’armament per augmentar el sostre operatiu. Més endavant, després d’estudiar informes de combat, es va demanar als comandants que doblessin el número de Unitat Shinten per augmentar les possibilitats d’èxit. El nom d’aquestes seccions es tradueix com El tremolor dels cels.\nLa Volkssturm va ser una milícia popular formada per homes i nens alemanys que fins llavors no havien sigut reclutats per anar a lluitar al front. Va ser creada a l’octubre de 1944 per l’Adolf Hitler amb l’objectiu de defensar Alemanya davant de l’imminent arribada dels Aliats. El seu valor militar va ser mínim, ja que la majoria eren menors d’edat o homes grans que no servien pel combat i no tenien equipaments militars. Alguns eren ex-combatents de la Primera Guerra Mundial. Aquests tropes estaven dirigides pels caps del NSDAP i el seu comandant era en Heinrich Himmler.\nEls homes cridats a files tenien que dur-se la seva pròpia roba, així com els estris per cuinar i beure, el material de cuina, una motxilla i una manta. A més, l’armament era molt escàs. Aquest fet, i el fet de que la guerra estigués pràcticament perduda, va fer que la Volkssturm fos enormement impopular. Per la defensa de Berlín, en Hitler va utilitzar aquesta milícia per defensar-se dels soviètics, que van quedar molt impressionats quan varen veure que lluitaven contra nens i homes grans. El seu suport militar va ser casi nul. En total, 175.000 ciutadans de la Volkssturm varen morir.\nLa metralleta Stern va ser una arma que es va utilitzar molt entre els guerrillers que lluitaven contra als nazis ja que desmuntar-la i muntar-la era molt senzill, sent possible amagar-la amb tota facilitat ja que ocupava poc espai dividint-se en quatre parts; culata, mecanisme central, canó i carregador. La capacitat del carregador era de 32 cartutxos de 9 mm., tenia una cadència de tret de 500 a 550 trets per minuts i un abast efectiu de 200 metres.


El Mont Blanc és ara 2,15 metres més alt que dos anys enrere\nLa cima dels Alps, el Mont Blanc, "ha fet una estirada" de 2 metres i 15 centímetres en dos anys i ara fa 4.810,9 metres. A més, la muntanya no només ha crescut en alçada sinó també en volum, uns 10.000 metres cúbics més que el 2005. Aquests són els resultats dels càlculs fets el passat mes de setembre per un grup de geòmetres del departament francès de l'Alta Savoia. Els experts atribueixen aquesta elevació a un increment de les nevades, probablement per l'efecte del canvi climàtic.\n13/10/2007 - 21.30 Actualitzat 13/10/2007 - 22.47\nL'any 2001 es va mesurar per primer cop el Mont Blanc. Des de llavors es van repetir les mesures cada dos anys, el 2003 i el 2005 i aquest 2007. La sorpresa dels experts ha estat veure que en l'última campanya la muntanya havia crescut, en concret era 2,15 metres més alta que l'última vegada que hi havien pujat. L'elevació del pic coincideix en un considerable augment del seu volum. El casquet de gel, que el 2005 es va estimar en 14.000 metres cúbics, ha passat en dos anys a fer 24.000 metres cúbics.\nL'explicació que els meteoròlegs donen a aquest "creixement" està en els desajustos climàtics, que haurien fet augmentar les nevades en els últims temps. La raó no és que hagin augmentat les precipitacions de forma general als Alps però sí la distribució, sobretot per una major presència de vents de l'oest.\nAixí, mentre les glaceres es van fonent a baixa altitud, per sobre dels 4.000 metres, l'augment de les precipitacions durant l'estiu ha fet augmentar la capa de gel. A l'hivern la neu és molt freda, la qual cosa fa que no s'enganxi i que sigui arrossegada pel vent. La neu d'estiu, en canvi, s'adhereix molt més fàcilment a la glacera.


Quina diferència hi ha entre la projecció del primer angle i la projecció del tercer angle?\nTotes dues estan sent modes diferents de projecció ortogràfica. En un primer lloc l'objecte es troba entre el pla de projecció i el propi observador, mentre que en el més tard el pla de projecció, s'assumeix transparent que es troba entre l'objecte i l'objecter, és a dir en el tercer quadrant. A les observacions visualitzades per l'observador s'anomena projecció en el pla de la consideració.\nDissenyo amb programari de disseny assistit per ordinador 3D Solid Edge i he utilitzat Solid works com a rival.\nL'elevació lateral (vista lateral) és la vista que mira al costat orientada a l'elevació (vista principal)\nL’elevació lateral és la vista del costat oposat a la que s’enfronta a l’elevació principal.\nEs mostra en un quadre de la part inferior esquerra mostrant un con troncocònic. La vista principal és el con truncat del costat amb el punt del costat esquerre. La vista final és un parell de cercles concèntrics. Si és el tercer angle, el cercle interior es mostra com una línia en guix que mostra que és un detall ocult. Si és primer angle, el cercle interior es mostra com una línia sòlida.\nUna altra forma és tenir la vista final a l'esquerra de la vista principal per al primer angle o a la dreta d'aquesta per al tercer angle\nEls dibuixos dibuixats en el dibuix se segueixen i coincideixen amb la convenció d’aquest quadre.\nLa majoria de les empreses s’han estandarditzat utilitzant la convenció del tercer angle avui dia.\nMike Kenyon 3D CAD Engineer per a Epta George Barker i per MKForce Ltd.also.\nAquesta és una pregunta molt comuna que sempre tenen en compte tots els dissenyadors i enginyers mecànics. Aquesta pregunta es planteja principalment entrevistes, proves d’accés i discussió general. Sempre m’havia confós amb aquest concepte en la meva etapa de frescor.Ana puc entendre que els altres nois sempre estan igual que jo. Així, després de passar 10 anys en disseny i desenvolupament i fer 100 de dibuix. Dic que aquesta no és només una regla general d’estudi del dibuix. Per recordar el concepte, oblideu tot el primer quard o el segon, .. thinhgs. Només heu de tenir en compte dos producte\n2. Paper de carbó.\nNormalment ho fèiem servir a les nostres classes previ. Espero que tothom estigui familiaritzat amb això. Per recordar-ho, només cal fer servir aquest truc. T per a traçar el paper i T per al tercer angle. i un altre és evident que el paper de carboni significa projecció de primer angle. Espero que ho recordeu molt fàcilment.\nAixí doncs, en el procés de traçat del paper situem el paper per sobre del dibuix sobre el paper de traça, la mateixa regla que s'aplica en el dibuix del tercer angle.\n"El pla de projecció es troba entre l'observador i l'objecte com el paper de traça".\ni viceversa en el procés de paper de carboni, col·loquem el paper de carboni al costat del dibuix\ni el projecte també dibuixa a la part posterior de l'objecte, de manera que "l'objecte en primer angle es troba entre l'observador i el pla de projecció".\nEspero que pugueu entendre. Si teniu cap pregunta més, poseu la vostra pregunta Daljit Portifolio. Intentaré donar la meva solució senzilla i la més adequada per a vosaltres.\nQue tinguis un bon dia. Bona sort.\nSi es considera que les coordenades cartesianes estan formades per quadrants, el primer angle i el tercer angle són dos quadrants diferents en els quals es col·loca un objecte i diferents plans sobre els quals es projecta el dibuix. Al primer angle, l'objecte es troba entre l'observador. i el pla de projecció. En el tercer angle, el pla es troba entre l'observador i l'objecte. Moltes altres contribucions cobren molt bé això, per la qual cosa no cal elaborar-ne més.\nPrimer de tot, sabem que el sistema de projecció de primer angle i el sistema de projecció de tercer angle són els mètodes emprats per al dibuix de projecció ortogràfica.\nal sistema de projecció del primer angle, l'objecte situat al primer quadrant\ni en el sistema de projecció de tercer angle l'objecte situat al tercer quadrant.\nPer entendre millor la diferència de mètode total entre el primer angle i el sistema de projecció del tercer angle, mireu el vídeo que es mostra a continuació\nrealment el concepte de diferència entre el primer angle i el tercer sistema de projecció del sistema s’explica molt bé en aquest vídeo\nanimació molt conceptual presentada.\nQuina diferència hi ha entre un lloc web i un portal web?Quina diferència hi ha entre l’espiritualitat i la fe?Quina diferència hi ha entre GTX i MX a Nvidia?Des d'algú que treballa al camp, quina diferència hi ha entre la interfície d'usuari i la UX?Quina diferència hi ha entre una tupla i una seqüència en matemàtiques?Quina diferència hi ha entre la dansa de Kizomba i Zouk?Quina diferència hi ha entre les dades mineres i la compressió de dades?


Ràdio Begur - La Sintonia del Mar - 97.7FM: ES CONSOLIDA EL FESTIVAL DE CINEMA DE BEGUR\nES CONSOLIDA EL FESTIVAL DE CINEMA DE BEGUR\nEl Festival Internacional de Cinema de Begur es consolida al segon any i permet allargar la temporada\nFont: Ajuntament de Begur - Dimarts, 18/10/16\nEl Festival Internacional de Cinema de Begur, que organitza l’Associació de Comerç i Turisme de Begur i el grup promotor Cinefest amb la col·laboració de l’Ajuntament, va cloure diumenge la segona edició amb la consolidació de la mostra, tant a nivell de públic com de programació de films. “La gent que en dubtava, ara ja se’l creu”, ha afirmat la gran impulsora del festival, Clara Dato, que ja comença a treballar per a l’edició de l’any vinent, on ja es preveu la presència de la República de Cuba. Un èxit del festival que ha beneficiat al conjunt del municipi, allargant així la temporada turística. “El festival neix, com altres activitats, per allargar la temporada”, ha recordat el regidor de Turisme i Promoció Econòmica, Eugeni Pibernat.\n“Jo em quedo amb la imatge de dissabte al vespre, amb el cinema ple i gent fent cua per entrar”, ha recordat Dato, que també ha volgut destacar el concert de dissabte a la nit de la cantant Meïa a la plaça de la Vila amb les terrasses plenes de gent. “Ha estat un gran èxit, amb un increment important de públic que ha fet que el festival, en dos anys, ja es pugui dir que està consolidat”, ha afirmat la seva ’”alma mater”. Una afirmació que també defensa Pibernat. “El que més m’ha impactat del festival és el salt qualitatiu, però, sobretot, la resposta del públic, que va omplir el cinema, els carrers i les terrasses durant tot el cap de setmana”, ha assenyalat el regidor de Turisme i Promoció Econòmica, que defensa la celebració d’esdeveniments al municipi que ajudin a la desestacionalització amb un valor afegit, com és el cas de la mostra, que aplega un públic cultural.\nDato ja ha manifestat que ja han començat a parlar de cares a la programació de l’any vinent i que ha vist “molta complicitat”. Així, estan acabant de negociar la implicació de la República de Cuba amb el festival. Els organitzadors han mantingut ja diverses reunions de treball amb responsables culturals del govern de Cuba i amb la cònsol general de Cuba a Catalunya, Mabel Arteaga, que, fins i tot, va venir a l’acte inaugural de la mostra, divendres passat. “Volem que Cuba tingui un apartat per promocionar les seves pel·lícules, directors i actors”, ha recordar Dato.\nDivendres, durant la inauguració del festival, Joan Loureiro, junt a Mabel Artega, Joan Vall Karsunke i Marc Carreras, d'esquerra a dreta. (Foto: Ajuntament de Begur)\nEl festival es va cloure diumenge amb l’entrega dels premis: la pel·lícula “Callback”, de Carles Torras, va guanyar el Corall d’Or, mentre “L’amant del silenci”, de Jordi Cadena es va endur el premi especial del jurat. El jurat del festival també va decidir fer dues mencions. Una, al film “The Oath”, de Baltasar Kormàkur, per l’excel·lència del treball del seu repartiment. I l’altra, a la pel·lícula “I, Daniel Blake”, de Ken Loach, per la sensibilitat en tractar un problema social que ens preocupa a tots. En l’apart del curtmetratges el primer premi va ser per al film “No me quites”, de Laura Jou i el segon, per “Graffiti”, de Lluís Quílez.\nCarles Torras, junt a Joan Loureiro, amb el premi del festival, el 'Corall d'Or', per la pel·lícula 'Callback'. (Foto: Ajuntament de Begur.)\nA més, el festival, que es va inaugurar divendres amb una projecció destinada als escolars del municipi, va homenatjar al cineasta José María Nunes i a l’escriptor i periodista Lluís Molinas, autor de nombrosos llibres del cinema i de la relació de la Costa Brava amb el setè art. El festival, a més, va produir, en col·laboració amb el Centre Experimental de la Cinematografia i les Arts Audiovisuals de Catalunya, l’exposició de fotografies “Filmmakers. Cannes exterior día”, del fotògraf i cineasta Joan Vall Karsunke.


Els roncs d’un home dormint mobilitzen una dotació de bombers a Sant Feliu de Guíxols\nDues veïnes que eren al carrer van trucar als Bombers perquè amb el soroll que sentien els va semblar que l’home s’estava ofegant\nEls roncs d’un home mobilitzen una dotació de bombers a Sant Feliu de Guíxols. // CC0\nActualitzada el 10-09-2021 10:25\nEls roncs d’un veí de Sant Feliu de Guíxols han arribat a mobilitzar una dotació de bombers. Va passar dimarts a la matinada i dues veïnes del municipi van ser les que van donar l’alerta a Emergències.\nDimarts a la matinada, dues noies que eren al carrer van sentir sorolls i els va semblar que un veí s’ofegava a casa seva. Les dues veïnes van intentar ajudar la “víctima” i van decidir trucar als bombers.\nQuan els bombers van arribar al domicili, van adonar-se que el soroll no era de ningú ofegant-se, sinó que l’home estava roncant mentre dormia. Finalment, doncs, tota la història va quedar només en un ensurt.


Clínica dels Itineraris per Viatges a Nova Zelanda de 2WAYS - 2WAYS Tours: Viatges Nova Zelanda | Viatges Conduint Teu Aire | Visites Guiades Auckland | Vacances i Anglès Cursos Nova Zelanda\nClínica dels Itineraris per Viatges a Nova Zelanda de 2WAYS Tours\nUna Segona Opinió dels Professionals t’assegura unes Vacances Somiades a Nova Zelanda (No un Malson)\nParla amb Expertes\nCLÍNICA DELS ITINERARIS PER VIATGES A NOVA ZELANDA DE 2WAYS TOURS\nUna Segona Opinió dels Professionals t’assegura unes Vacances Somiades a Nova Zelanda (No un Malson)\nAquesta persona ets tu?\n“He fet tot per internet jo mateix. Només em cal una segona opinió.”\n“Estàvem decidits a venir de viatge a Nova Zelanda, calculat tot, llegit els blocs de persones que havien vingut abans al vostre país, guies, vídeos.\nPerò alguna cosa em neguitejava. o l’estil de viatge no s’ajustava al que a mi m’agrada... o com jo havia somiat seria. I això em feia por, que el meu somni esdevingués malson.”\nT’has passat mesos i mesos cercant, copiant, enganxant documents i descarregant tones de informació sobre Viatges a Nova Zelanda.\n(perquè son GRATUÏTS i perquè el cercador d’Internet automàticament tria milions d’enllaços, siguin útils o no.)\nAra venen els problemes.\nEstàs atabalat per la informació GRATUÏTA ja que no tens temps de llegir-la tota?\nEt preocupa que passaràs per alt alguna cosa important que no has llegit complertament a la vegada que comences a sentir-te saturat per tant informació innecessària i de qualitat indigerible que et vas trobant.\nEt sents frustrat perquè no saps quina informació és acurada i quina no?\nEt veus perdut ja que la majoria del serveis turístics i allotjaments a NZ no tenen pàgines web en català?\nTot això de més amunt et sona? No ets l’únic a qui li passa.\nHas estat somiant les teves vacances a Nova Zelanda per anys. Però el teu nivell d’anglès no és bo.\nNo trobes els recursos que necessites i mitjans per organitzat tot sol aquest viatge únic somiat.\nBe, has arribat aquí cercant una solució.\nPerquè la informació GRATUÏTA online por ser PERJUDICIAL?\nNo saps allò que no t’adones que no saps.\n1. la informació gratuïta online pot estar caducada, ser imprecisa o pitjor, ser falsa.\nAlgunes persones o negocis estan desesperadament afamats per captar l’atenció del públic (o fer-se famosos) mitjançant publicacions o compartint missatges falsos sobre viatges però que tenen un gran impacte inicial, capten la nostra atenció ràpidament.\nPer altra banda, les agències especialitzades i professionals donen accés als seus recursos i informacions actualitzades només als clients que han comprat els serveis amb ells, amagant aquesta valuosa informació que apareix en les seves pàgines web però que no poden aconseguir els motors de cerques.\n2. Riscos ocults, perills o reptes importants que no és descriuen.\nTuristes pel seu compte han estat a Nova Zelanda només un cop, potser una setmana o un any, no han viscut a NZ el temps suficient per ser testimonis i experimentar-ho tot, lo bo i lo dolent.\nÉs molt possible que només publiquin la informació que els faci admirables. Si han passat per alguna circumstància negativa o una mala experiència per falta de previsió, segurament no ho escriuen.\n3. Informació gratuïta online no s’adapta a tothom, incloent-hi tu.\nTothom té la seva opinió. Turistes individuals que escriuen la seva experiència de vacances, un cop a la vida en aquest lloc, no es fan responsables de les seves publicacions online.\nEls consells gratuïts que pots trobar per intenet possiblement no han estat contrastats, avaluats, provats o son adients per les teves necessitats i preferències de viatge particulars.\nSignifica que el teu viatge es rellentirà; t’acusaràs a tu mateix o acusaràs la teva parella de viatge pels errors; l’alegria del viatge es veurà compromesa; un regust d'experiència frustrada; o potser un malson fins i tot.\nQuins son els BENEFICIS dels Serveis de la Clínica dels Itineraris per Viatges a Nova Zelanda?\n“Les solucions que em vas donar... tot i venir un any després del que havíem pensat, va ser la millor decisió que hem pogut prendre en cap viatge. La teva sinceritat , experiència, bona comunicació... que ens ESCOLTAVES!!\nAixò dels ocells no és molt popular, per decidir unes vacances a l’altra banda del món. Va ser un somni de debò. Arreglar aquest itinerari ens va estalviar milers d’euros, i moltes frustracions.”\n1. Estalvia el teu Temps\n(tindrem finalitzats els passos essencials de les teves vacances somiades a Nova Zelanda en una setmana, així tu podràs dedicar el teu valuós temps a d'altres coses importants.)\n2. Estalvia els teus Diners\n(tindràs els recursos necessaris des del començament del teu viatge a NZ, així no hauràs d’anar arreglant desastres i afegint més despeses quan siguis aquí.)\n3. Estalvia Disgustos i Frustracions\n(pels que condueixen un vehicle de lloguer, t’informarem de les normes actualitzades al dia d’arribada, de les rutes perilloses i de les condicions de les carreteres que agafes viatjant.)\n“Som una família de tres persones una d’elles amb dificultats de mobilitat. Volíem fer un round-trip en cotxe per NZ i portàvem un temps planejant el viatge. Però vàrem creure que la vostra ajuda ens era molt important per tal de saber si la ruta era viable.\nA més, els vostre suggeriments van ser claus, com canviar la ciutat d’entrada al país i de sortida. Quina diferencia! Que la darrera impressió sigui també positiva i no decepcionant. Van fer que el viatge fos un èxit.\nTambé ens va semblar molt important tenir els vostres plans B perquè ens hem adonat que el temps a Nova Zelanda no sempre és el millor. Moltíssimes gràcies per ser tan ràpida amb els emails!!!\nLes teves suggerències ens feien gaudir del Viatge a Nova Zelanda molt abans d’arribar-hi! Gràcies per la feina i la paciència.”\nMarta, Rosa i Núria (Barcelona, Catalunya)\nCom podem ajudar-te des de la Clínica dels Itineraris per Viatges a Nova Zelanda de 2WAYS?\n1. Experts Professionals\nCom d’Experts? Aprofita la nostra experiència: Hem estat en aquests llocs i fet les activitats en totes les èpoques de l’any; recorrem el país cada any varies vegades; a banda de tots els itineraris que hem dissenyat pels nostres clients i del que aprenem del seus comentaris posteriors.\nProfessionals? Com a agència oficial de Viatges i Educació del govern de NZ seguim participant en els cursos de perfeccionament i presentacions del nostre sector contínuament; tenim una ràtio de satisfacció dels nostres clients del 100% en els darrers 18 anys. Respostes individualitzades, del que a tu t’interessa, actualitzades. Ens fem Responsables de la nostra feina, del teu viatge.\n2. Coneixement Local\nFa més de 24 anys que vivim i treballem a Nova Zelanda, residint en les dues Illes.\nCom a membres actius d’importants associacions comunitàries, organitzem i donem suport a activitats mediambientals, de caire social, cultural i esportiu durant tot l’any. Els nostres clients hi poden participar activament, si ho desitgen.\n3. Respostes i Canals Fiables\nNo és solament la peça d’informació, és que el que et donem sigui rellevant i pràctic al teu cas, estigui actualitzat, sigui aplicable des del principi fins al fi de les teves vacances somiades, en català perquè no tinguis cap dubte.\nServeis de la Clínica dels Itineraris per Viatges a Nova Zelanda\nPer aprofitar la nostra experiència professional, el coneixement local i les respostes i canals fiables, pots triar entre aquests serveis:\nOpció MUTU*, per assegurar-te que el teu itinerari és el més correcte i qualsevol risc s’ha detectat;\nTriar opció KETE*, per assegurar-te que el teu itinerari funcionarà i complementar-lo amb altres suggerències exclusives de 2WAYS que sabem t’agradaran o plans “B” en casos de que es presentin situacions, que tu no preveus, però que sabem qui vivim aquí es poden donar amb prou freqüència;\nTriar opció RANGI*, per tenir la tranquil·litat de que el itinerari funciona, completar-lo amb les suggerències exclusives de 2WAYS i sense el maldecap de fer les reserves i les seves alternatives.\nDiana i Carles (Tarragona, Catalunya)\nQuan tindràs els Resultats?\nUn cop acceptada la teva sol·licitud ens posem a treballar individualment en els teus documents.\nDesprés de rebre el pagament complert dels servies sol·licitats:\n1) en un màxim de 1 setmanes resultats dels servies TUMU\n2) en un màxim de 2 setmanes resultats dels serveis KETE\n3) en un màxim de 3 setmanes resultats dels serveis RANGI\nS’ha de realitzar el pagament, una vegada estudiats els documents del teu cas i acceptat que podem treballar per a tu, amb anterioritat al començament dels servies de la Clínica del Itinerari de 2WAYS.\nAssegura’t el Viatge dels Teus Somnis a NZ (no Malson)\nPer treure profit de totes aquestes avantatges o has de pagar el cost de viure 10,000 dies a Nova Zelanda, recórrer més de 150,000km. (aquestes despeses ja les hem pagat nosaltres!)\nNomés necessites pagar una petita quota única per garantir-te els resultats que et deixaran satisfet i tranquil.\nMUTU $1,197.00 NZD KETE $1,897.00 NZD RANGI $2,497.00 NZD\n“Un conegut em va parlar de la Clínica dels Itineraris per Nova Zelanda. Recordes el primer email, Amèlia? Al cap d’una setmana d’enviar-te el nostre itinerari sabien ‘quin mal tenia’...\nEntre altres coses, més fàcils d’arreglar (gràcies pel canvi de l’empresa del lloguer de la caravana!!!) va se qüestió d’ajustar les nostres vacances i venir en l’època que evidentment, els pingüins que volíem veure residien a Nova Zelanda!\nDe seguida vas notar que l’anglès no era el nostre fort, oi? Què fàcil va ser amb tu, en català! ”\nMar i familia (Barcelona, Catalunya)\nInscriu-te en la llista d’espera per els Serveis de la Clínica dels Itineraris per Viatges a Nova Zelanda de 2WAYS Tours\nNombre de persones que viatgeu (adults i criatures) *\nDates d’arribada i sortida de NZ, quina ruta feu i si feu parades entremig de més d’unes hores *\nItinerari que has triat vols fer per Nova Zelanda *\nAllotjament que prefereixes (hotel, B&B o motel) *\nActivitats, Visites i Recorreguts guiats que t’interessenComentario *\nTransport que vols triar (cotxe de lloguer o caravana) *\nPressupost concret per aquest viatge comptant els serveis descrits anteriorment *\nAssumptes personals que et preocupin (de qualsevol àmbit, per fer el viatge complert) *\nRebutgem absolutament, com tu, les pràctiques del correu brossa. No venem o distribuïm les teves dades a ningú. Política de Privacitat


LES FILLES FÖLLEN: July 2010\nPrimera projecció pública de la secretària i la subsecretària\nL'Abel Cunillera ha fet una selecció de les peces realizades per ell dintre el programa Escenari, de la Xarxa de Televisions Locals. Això acaba malament és la nostra aportació!\nPosted by Margherita at 4:47 AM No comments:\nEl meu primer muntatge penjat a youtube!!! ara ja puc posar-me a afinar eines...\nPosted by Margherita at 9:51 AM No comments:\nPosted by Margherita at 11:06 AM No comments:\nEl temps es mesura en fets, sons, espais plens i espais buits, persones, noms.\nI ara no sé si he obert aquest post per reflexionar sobre la nostra acció silenciosa d'avui al vespre, al Camp de la Bota de Sant Adrià, o perquè estic emocionada per l'actuació de la Pepa Plana, que vaig presenciar ahir a la nit. És increible com la sola confiança en si, el joc estudiat i provat, però proper, el fet que sempre es rigui d'ella mateixa i que doni més credibilitat a l'audiència que no pas al show, obren infinites portes a la imaginació, com que un cullerot pot ser un nen, o un ocell de paper pot ser un gos; i amb la il·lusió al descobert.\nPosted by Margherita at 12:27 AM No comments:\nAviat sortirà el vídeo...\nPosted by Margherita at 1:24 AM No comments:\nPer la resta, tot fantàstic; arròs negre 'inclusive'.\nAixò ens ha dit ella més o menys a tots els que volíem veure-la al Fib. Una llàstima, perque aquesta coreografia també la brodaríem. En fi, un altre dia serà.\nPosted by Suzy Lee at 10:00 AM No comments:\nHem de convèncer-la perque ens deixi ballar amb ella aquesta cançó. Las Fillas que Follan faríem a la perfecció la coreo del minut 2:10.\nPosted by Suzy Lee at 12:40 AM No comments:\nLa primera vegada ho he vist sense àudio i, tot i que la música no està malament, m'ha agradat més en silenci.\nPosted by Suzy Lee at 4:31 AM No comments:\nEls dies a Burg, a la Vall Farrera, han estat bons per conèixer una colla de gent molt maca (l'Anna, el Jaume, la Núria, ...), un nou equipament que és la Caseta de la Coma de Burg - i que farà parlar de si en futur - i també per viure des d'una perspectiva llunyana uns esdeveniments importants que passaven a dues capitals: la marxa per la independència de Catalunya a Barcelona i la victòria del futbol català a la selecció espanyola a Johannesburg.\n"DONCS SÍ, DONCS SÍ"\nPETIT REPORTATGE FOTOGRÀFIC:\nau de Burg\nbuscant senyeres 2 (adormides a Arestui)\nagermanades amb La Pobla\nPosted by Margherita at 6:33 AM 2 comments:\nDissabte que ve cap a dos quarts d'onze, després del sopar...entrem i consumim com toca.\nPosted by Margherita at 8:21 AM No comments:\nPosted by Suzy Lee at 11:17 AM 1 comment:\nLes filles Föllen esmorzem i ens posem crema al mateix temps.\nZZZ - Programa 37 (16 Junio)\nPosted by Suzy Lee at 6:39 AM 1 comment:


La majoria de turistes de la primera quinzena procedeixen de Madrid, França, Regne Unit i Alemanya\n16 juliol 2019 - 09: 18\nSegons el mostreig realitzat pel Departament de Turisme de l'Ajuntament de Dénia, l'estimació d'ocupació turística durant la primera quinzena de juliol presenta les següents dades:\nEstabliments hotelers: 80-85%\nAllotjaments de Lloguer Turístic: 75-80%\nSi comparem aquestes dades amb les registrades en el mateix període de 2018, observem un increment del 10% de l'ocupació en càmpings i també un lleuger augment, proper al 5%, en hotels i allotjaments de lloguer turístic.\nVisitants a les oficines de Turisme Dénia\nSegons les dades estadístiques recopilades per Turisme Dénia en els seus 3 punts d'informació (Oficina central, oficina plaça del Consell i punt informatiu al Museu de la Mar), l'afluència durant la 1.ª quinzena de juliol ha estat de més de 400 visitants diaris, atenent un total de 6.499 persones.\nDel total de visitants, el 51,4% ha estat de procedència nacional i el restant 48,6% de procedència internacional, mantenint la tendència del nostre destí.\nDel total de visitants nacionals, el 44,6% procedien de la Comunitat de Madrid, seguit de la resta de la Comunitat Valenciana, amb un 15,7% i recuperant al turista procedent de Castella-Lleó, amb un 6% registrat.\nDel total de visitants internacionals, els primers llocs de nacionalitats són ocupats pels nostres mercats tradicionals: França (el 40,2% del total), Regne Unit (16%) i Alemanya (14,7%).\nPrevisió per a la 2.ª quinzena\nPel que fa a la previsió d'ocupació turística per a la segona quinzena de juliol, en el cas d'allotjaments hotelers se situa al voltant del 73%, en càmpings oscil·la al voltant d'un 70%, igual que al mes de juliol 2018, i en allotjaments de lloguer turístic es preveu que ascendeixi a un percentatge entre el 83 i el 85%.\nNo obstant això, la tendència dels últims anys és que les reserves es facin a última hora incrementant així els percentatges en un 10% aproximadament.\n5 de desembre de 2019Humor i alguna llàgrima en el lliurament dels Premis Josep Marsal Caballero\nComentaris a "La majoria de turistes de la primera quinzena procedeixen de Madrid, França, Regne Unit i Alemanya"\nMaria Ibars 16 juliol 2019, 16: 00 :\nÉs per això que l'Ajuntament del PSOE retola tot en Valencià.\nAls de Madrid que omplen les arques de l'ajuntament que els donin. I les obres de millora sol on voten majoritàriament a l'esquerra.\nAixò és pa pa avui i mier .... del matí.\nEt trobes a: Dénia.com > societat > Turisme >


Consells sobre l'optimització de la pàgina de destinació que augmenten els percentatges de conversions | Martech Zone\nConsells d’optimització de la pàgina de destinació que augmenten els percentatges de conversions\nS Dissabte, febrer 13, 2021 Douglas Karr\nNo hi ha dubte que l'optimització de les pàgines de destinació és un esforç que val la pena per a qualsevol venedor. Els monjos de correu electrònic han elaborat això infografia interactiva completa sobre consells d'optimització de la pàgina de destinació que generen resultats mesurables. Aquí teniu algunes estadístiques fantàstiques associades a l'optimització de la pàgina de destinació.\nEl president Barrack Obama va recaptar 60 milions de dòlars addicionals amb l'ajut de les proves A / B\nLes pàgines de destinació llargues poden generar fins a un 220% més de clients potencials que per sobre de la crida a l'acció\nEl 48% dels professionals del màrqueting estan creant una nova pàgina de destinació per a cada campanya de màrqueting\nLes empreses han registrat un augment del 55% en els seus clients potencials després d’haver augmentat les pàgines de destinació del 10 al 15\nLes proves A / B han demostrat ser el mètode més popular per millorar el percentatge de conversions\nUna vegada, Gmail va provar 50 tons diferents del color blau per trobar aquella tonalitat del seu CTA que convertia el màxim\nLa investigació que han completat proporciona una llista completa de consells d'optimització de la pàgina de destinació:\nPersones - Identifiqueu les persones del vostre públic objectiu i parleu-hi específicament.\nEnfocar - proporcioneu un únic focus a la pàgina de destinació i elimineu tota la informació irrellevant.\nTitular - Els primers 3 segons pertanyen al títol de la pàgina i seran el motor principal de si els visitants es queden o no.\nCòpia atractiva - Totes les línies de còpia haurien de proporcionar valor i impulsar la història cap a casa que atraurà la conversió.\nCrida a l'acció - Dissenyeu un CTA clar que sigui atractiu i generi conversions.\nDirecció - Proporcionar instruccions als visitants perquè els portin a una conversió. Digueu-los quan, com i què poden esperar.\nContrast - Feu que el vostre CTA destaqui de la resta de la pàgina perquè el visitant tingui una claredat total sobre què ha de fer després.\nTestimonis - Proporcioneu factors de confiança, com testimonis, per augmentar el vostre percentatge de conversions.\nEspai en blanc - Una pàgina ocupada amb elements que distreuen pot perdre el focus dels visitants. Mantingueu les coses obertes i senzilles.\ncolor - Els colors desencadenen una resposta emocional. Assegureu-vos d’investigar els vostres colors i fer-los coincidir amb la personalitat i el comportament que voleu sol·licitar.\nVídeos - Proveu vídeos a les vostres pàgines de destinació per augmentar els percentatges de conversions.\nProposta Única de Venda - Diferencieu-vos dels competidors i definiu els avantatges de la conversió per als vostres visitants.\nElement interactiu - Proveu una finestra emergent o una altra activitat a la pàgina que pugui provocar interès i augmentar les conversions.\nMarca conjunta - Augmenteu la vostra confiança mitjançant la incorporació de marques de clients o socis que els vostres visitants puguin reconèixer.\nProves A / B - proveu totes les variants de la pàgina de destinació per determinar el màxim impacte i els percentatges de conversió.\nSegmentació - feu variacions de la pàgina de destinació orientades a diferents canals de destinació.\nTots aquests reptes es resumeixen en el fet que la vostra pàgina de destinació ha de ser atractiva i atractiva perquè l'usuari es quedi enrere i realitzi l'acció necessària. No hi ha cap drecera per aconseguir un èxit empresarial òptim. És un llarg camí per aquí, però tot comença per la manera com els vostres clients potencials interactuen amb vosaltres i voldrien connectar-vos. Una pàgina de destinació és la millor font per esbrinar-ho.\netiquetes: proves abcall to actioncolorcteenfocarla pàgina de destinaciómarca de pàgines de destinaciócòpia de la pàgina de destinaciódisseny de pàgina de destinacióindicacions de la pàgina de destinacióelements de la pàgina de destinacióenfocament de la pàgina de destinaciótitular de la pàgina de destinacióconsells d'optimització de la pàgina de destinaciósegmentació de la pàgina de destinacióproves de pàgina de destinacióoptimitzacióconsells d'optimitzacióinvestigació personalpersonesenfocament únictestimonisproposta única de vendauspVídeos\nAfegiu animació CSS al vostre lloc de WordPress amb el connector CSS Hero


Txarango posa a la venda les entrades dels primers concerts de la gira de comiat La República\nACN Barcelona.-Txarango ha posat a la venda les entrades dels primers concerts de la gira de comiat, ‘El Gran Circ’. Els escenaris escollits han estat Amsterdam, Londres i Bilbao. A […]\nACN Barcelona.-Txarango ha posat a la venda les entrades dels primers concerts de la gira de comiat, ‘El Gran Circ’. Els escenaris escollits han estat Amsterdam, Londres i Bilbao. A principis de gener Txarango afegia 13 nous concerts a la gira després d’exhaurir totes les entrades, amb noves cites a Vic, Calafell, Sant Feliu de Guíxols, Lleida, Mataró, Terrassa, Olot, Manresa, Valls, Girona, Manacor i València. Madrid, Brussel·les i París seran altres parades. La banda del Ripollès assegurava aleshores que aquestes eren les dates definitives d’una tour que acabarà el maig del 2021, en un concert final del qual no se n’ha revelat el lloc. La gira de comiat servirà també per presentar el seu últim disc, que sortirà a la primavera.\nLa Fundació Collserola cedeix quatre impressores 3D per fabricar viseres protectores pel personal sanitari\nAndorra registra una nova mort que eleva a disset el nombre de defuncions amb covid-19


El camí d’Ubach: el cèlebre viatge pel desert, cent anys després | Batec de Cultura\nfebr. 2012\tLeave a Comment\tEl camí d’Ubach: el cèlebre viatge pel desert, cent anys després\tCrònica de Mar Armengol\nEl 1910, el monjo Bonaventura Ubach va dur a terme el camí de l’Èxode i el va reportar a l’escrit Sinaí. Cent anys després, els frares Jordi Cervera Valls (caputxí) i Riccardo Lufrani (dominic) van decidir emprendre la mateixa aventura que el monjo de Montserrat. En aquesta ocasió, els dos frares van comptar amb el suport de Ramadan, Atayeg i Hassan, que els van guiar per la península del Sinaí. El resultat del mes de viatge que va passar l’equip al desert s’ha traduït al paper amb El camí d’Ubach: De Montserrat al Sinaí Cent Anys Després (Editorial Mediterrània).\nLa presentació del llibre va tenir lloc ahir al convent dels caputxins de Pompeia i va ser realitzada per un dels autors, Jordi Cervera Valls, amb l’acompanyament de Gil Parés – provincial dels caputxins –; Mònica Estruch – editora – i Ignasi Aragay, director adjunt del diari Ara. Aragay va recalcar el valor simbòlic dels llibres de viatges: representen la descripció d’indrets llunyans i a l’hora un procés de descoberta individual per a la persona que emprèn el camí, fet que pot copsar el lector. La curiositat mou totes les persones a preguntar-se i a investigar sobre el sentit de les coses, i aquest factor s’intensifica en el viatger, des de l’època de Marco Polo fins als nostres dies.\nD'esquerra a dreta: Mònica Estruch, Ignasi Agaray, Jordi Cervera Valls i Gil Parés. Fotografia de Mar Armengol\nJoan Cervera Valls – professor de Sagrada Escriptura a la Facultat de Teologia de Catalunya – va recordar emocionat l’experiència juntament amb el seu company Riccardo Lufrani i els demés integrants de l’equip: “un mes damunt d’un camell a sol i serena”, comentava Cervera Valls. El frare caputxí va sintetitzar aquesta aventura amb la imatge de “dues enxanetes – ell i Lufrani – d’un castell bíblic i una pinya eclesiàstica”. No obstant això, Cervera Valls va recalcar la importància del descobriment personal en el viatge, que se succeeix en qualsevol poble i a tot ésser humà.\nJordi Cervera Valls durant el viatge pel desert\nLufrani no va poder assistir a l’acte, degut a què és docent a l’École Biblique et Archéologique de Jerusalem, però va enviar una carta que Cervera Valls va llegir als assistents. El frare dominic apuntava que poques hores abans s’havia presentat el seu llibre a Jerusalem: “Potser – va apuntar Cervera Valls – hagi estat el primer llibre que s’hagi presentat allà en català”.\nLa fascinació per la figura de Bonaventura Ubach i la seva travessia pel desert ha dut a l’escriptor i periodista Martí Gironell a novel·lar en L’arqueòleg l’aventura d’aquest monjo de Montserrat a principis del segle XX. Per aquest motiu, l’autor besaluenc signa el pròleg de El camí d’Ubach.\nActualment, Gironell prepara la seva quarta novel·la\nPodeu consultar les darreres novetats de l’Editorial Mediterrània a la seva pàgina web. Advertisements\nPosted in Calaix de sastre, En paper and tagged Bonaventura Ubach, Editorial Mediterránia, El camí d'Ubach, Joan Cervera Valls, l'Arqueòleg, Martí Gironell, Riccardo Lufrani\tSingle Post Navigation\t← Older Entry\tNewer Entry →\tDeixa un comentari Cancel·la la resposta\tEscriu aquí el comentari...


Krótki film o zabijaniu (traducció literal: «Un breu film sobre l'assassinat») és una pel·lícula polonesa del 1988 dirigida per Krzysztof Kieślowski. De fet, es tracta d'una adaptació cinematogràfica de la cinquena part de la sèrie televisiva Decàleg, del mateix Kieślowski i formada de deu capítols que refereixen als Deu manaments catòlics de la Bíblia. En concret, Krótki film o zabijaniu fa referència al cinquè manament, motiu pel qual la pel·lícula ha estat sovint traduïda amb el títol No mataràs. El guió de la sèrie va ser escrit pel mateix Krzysztof Kieślowski i el seu habitual col·laborador Krzysztof Piesiewicz.\nZespoły Filmowe (en) i TOR film studio (en)\nDecalogue V (en)\nInicialment la pel·lícula ens introdueix de manera separada tres ciutadans diferents: un taxista, un advocat recent format i un jove perdut que vagabundeja sense cap fita. Els tres personatges es mouen en un tètric i sinistre ambient, entre el paisatge de formigó i el nucli antic de Varsòvia. El taxista es mostra antipàtic i bel·ligerant amb el seu entorn; el rebel jove es comporta fins i tot pitjor, tot llançant una pedra contra un cotxe des d'un pont, fet que provoca un accident; i per últim l'advocat, que se'ns presenta com el personatge més assenyat i sociable dels tres.\nAl final del trajecte el rebel jove decideix matar el taxista, fet que amb moltes penes i treballs finalment aconsegueix gràcies al seu cordill. La macabre i escabrosa escena de l'injustificat assassinat és extremadament detallada i sobretot llarga, ja que el taxista ofereix molta resistència abans de morir finalment escanyat. El jove assassí pren el taxi i retorna a la ciutat però el cotxe és identificat.\nLa història del film continua aleshores amb la fase final del judici contra el jove assassí, que pel seu crim és condemnat a morir a la forca. Reapareix aleshores l'advocat del principi, que es qüestiona el sentit de la pena de mort però que és incapaç de salvar el seu client. Ambdós parlen llargament i el jove condemnat, que per primer cop a la pel·lícula ha perdut el seu caràcter permanentment ferm i fred, expressa ara els seus sentiments i dubtes, tot mostrant-se feble i poruc.\nComencen les preparacions per l'execució del jove: la inspecció de la minúscula sala, el control de tots els mecanismes i la forca, la supervisió de la trapa, etc. Seguidament té lloc l'execució del condemnat, que igual que el taxista, perdrà la vida d'una manera anguniosa, violent, indigna i contra la seva voluntat.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Krótki_film_o_zabijaniu&oldid=29068066»\nDarrera modificació: 1 gen 2022 a les 20:30\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 gen 2022 a les 20:30.


TANTS CAPS, TANTS BARRETS (Empesarial Girona 26/4/21) - Bow Retail Coach\nPublicat el 27/04/2021 per bowfc\nTants caps, tants barrets” es refereix al fet que hi poden haver tants parers com persones. Relacionada amb ella tenim la dita de “n’hi ha de tots colors”. Aquesta combinació de refranys em porta a “sis barrets per pensar” d’Eduard de Bono. El creador del pensament lateral recomana pensar utilitzant les sis formes de pensar, que representa amb els seus respectius colors. El blanc, que representa l’objectivitat i neutralitat; la informació. El vermell, que es refereix als sentiments, sense necessitat de justificar-los. El negre, corresponent a la precaució de pensar en què podria passar si alguna cosa va malament. El groc, que cerca el positiu. El verd de la creativitat. El blau, del control dels temps, prioritats i procediments.\nÉs important evitar la presa de decisions en situacions de pensament únic. La presència de diferents persones no es garantia suficient, ja que podem estar davant de “si senyors”. Aquesta és una situació molt possible en el cas del fundador d’una empresa familiar, al ser una persona de forta voluntat que ha assolit l’èxit.\nA les empreses familiars és important tenir en compte els diferents punts de vista, perquè una mateixa realitat pot ser un 6 o un 9 segons la perspectiva. L’empresa familiar com una realitat formada per tres cercles: empresa, propietat i família; que amb les seves interseccions formen set subconjunts. Entre ells vull destacar el de familiars accionistes que treballen al negoci, i el de familiars accionistes que no treballen al negoci. Amb molta facilitat s’aixeca un mur entre tots dos; i els primers consideren que “ells s’estan deixant la pell per benefici dels altres”, als que veuen com a “aus de rapinya només interessades a detraure recursos de l’empresa” i. Aquests sentiments són com un càncer que s’estén, a vegades propiciat per algun afegit que sense vot al consell té pes. Per combatre’l el millor és una comunicació empàtica, en la que cada cap és capaç de posar-se el barret i les sabates de l’altre per tal de comprendré el seu punt de vista.\nPer finalitzar amb aquesta reflexió sobre els barrets i l’empresa familiar, recordar que aquesta és un oxímoron (realitat contradictòria), ja que l’empresa cerca la creació de riquesa i la família la felicitat, la primera es regeix per la meritocràcia i la segona per l’amor. S’ha de saber en cada moment i lloc quin barret s’està portant.


Per Carnaval tot s’hi val! – Escola Avenç\nPer Carnaval tot s’hi val! I aquest curs l’hem celebrat, amb la ciència com a fil conductor, amb les propostes de bromades del Rei Carnestoltes. Ah, i tampoc no ha faltat la truita de botifarra d’ou per dijous gras!\nA Educació infantil, els petits de la casa han fet tallers de Carnaval. Amb materials reciclats han fet una muga per anar a cantar al Rei Carnestoltes i també han pogut fer-se braçalets i medalles.\nL’alumnat de Cicle Inicial ha fet el tradicional ball de gitanes i també dansa moderna. El mateix divendres han fet tallers de Carnaval amb l’objectiu de guarnir passadissos i també un taller de dansa per fer una coreografia senzilla per la rua de la tarda.\nAl seu torn, els nens i les nenes de Cicle Mitjà han fet tallers de mandales de colors per guarnir, l’escola i també un taller de dansa.\nA Cicle Superior de Primària han començat la jornada fent una desfilada a les diferents classes amb les disfresses, han continuat amb un taller de coreografies per mostrar-la a la tarda a la resta de companys i companyes. A més a més, durant el dia també han parlat sobre la tradició del Carnaval.\nA la tarda de divendres, l’alumnat dels diferents cicles s’ha reunit al pati per seguir el pregó del Rei Carnestoltes i gaudir de les danses assajades i del berenar amb coca i xocolata.\nQuina gran setmana de Carnaval! No us perdeu l’àlbum de fotos a Facebook i l’especial del Tot Avenç.


Visita’ns al Saló de l’Ensenyament 2016 – Escola Antoni Algueró\nVisita’ns al Saló de l’Ensenyament 2016\nEscola Antoni Algueró > Notícies > Uncategorized @ca > Visita’ns al Saló de l’Ensenyament 2016\nbyEscola Antoni Algueró/ març 5, 2016 / 0 comments\nEls propers 9 a 12 de març, se celebra el Saló de l’Ensentament a la Fira de Barcelona. Com tots els anys, l’Escola Antoni Algueró hi forma part presentant la seva oferta formativa a tots els futurs estudiants.\nVine a veure’ns i podràs conèixer de la mà d’estudiants actuals els diversos Graus Mitjans i Superiors que oferim, així com també la nostra oferta de Certificats de Professionalitat 100% subvencionats. Ens trobaràs al pavelló 2, del recinte firal de Plaça Espanya, accedint-hi a través de la plaça Univers.\nImpulsa la teva carrera professional a les Arts Gràfiques!


El Síndic rep 9 queixes i 9 consultes durant la visita a Santa Coloma de Gramenet - Síndic de Greuges de Catalunya - El defensor de les persones\nEl Síndic rep 9 queixes i 9 consultes durant la visita a Santa Coloma de Gramenet\nEls temes més destacats de les queixes i consultes han estat educació i salut.\nL’oficina del Síndic de Greuges s’ha desplaçat avui a Santa Coloma per atendre directament les queixes i les consultes dels habitants d’aquesta localitat. En total, s’han rebut 18 visites, que s’han materialitzat en 9 queixes i 9 consultes.\nL’equip del Síndic ha visitat el centre ocupacional i especial de la Fundació Tallers i la Fundació Integramenet. Rafael Ribó, també ha aprofitat el desplaçament per entrevistar-se amb l’alcaldessa de Santa Coloma, Núria Parlon, i amb el defensor de la ciutadania, Fernando Oteros.\nDurant el 2011, els habitants de Santa Coloma van fer arribar al Síndic un total de 193 actuacions (70 queixes i 123 consultes). Temes relacionats amb serveis socials (renda mínima d’inserció i llei de la dependència), en 27 casos, educació, en 10, i Salut, en 8, van ser les temàtiques més exposades en les queixes durant el 2011.\nDes de 1996, l’oficina del Síndic ja ha fet 112 desplaçaments institucionals arreu de Catalunya, 76 durant els mandats de Rafael Ribó. A Santa Coloma s’havia fet un altre desplaçament el gener de 2009.\nActualment, un equip del Síndic visita dues poblacions per setmana amb l’objectiu de donar un millor servei de proximitat a tots els ciutadans de Catalunya en la seva funció d’atendre queixes i consultes.


el bloc de notes d'en toni: Cunillelàndia al TNC\nCunillelàndia al TNC\nOriol Puig Taulé.\nL’extinta companyia La reina de la Nit (Xavier Albertí, Lluïsa Cunillé, Josep Maria Miró, Montse Esteve, Oriol Genís, Lina Lambert i Xavier Pujolràs, entre d’altres) ha ressucitat i ocupat la Sala Petita. El carrer Franklin és Lluïsa Cunillé en estat pur. I Xavier Albertí en estat pur. I Lina Lambert en estat pur. (aquesta crítica té banda sonora)\nCunillelàndia va ser l’encertadíssim topònim inventat per Xavier Albertí, director coneixedor (i amador) del món de Lluïsa Cunillé, i l’únic capaç de radiografiar l’autora en quatre pàgines i de forma brillant en el pròleg de l’imprescindible volum Deu peces (Edicions 62, 2008). El creixement i evolució de la Cunillé dramaturga ha anat en paral·lel al creixement i evolució de l’Albertí director, i un equip de còmplices al seu voltant ha anat configurant els mons d’un i altre, creuant-se, separant-se i retrobant-se quan convenia. La Reina de la Nit va ser una companyia que, després dels èxits d’Albertí amb el mateix equip en espectacles de gènere “cabaret petardoliterari”, va aparèixer el 2008 amb la Sala Muntaner com a seu, Cunillé com a dramaturga, Albertí com a director i els intèrprets esmentats i d’altres com a companyia (recordem especialment Roberto G. Alonso o la gran María Hinojosa). La Reina de la Nit no va prosperar, però el seu esperit segueix present, apareixent i desapareixent com el fantasma de la Xirgu al Romea: ja sigui en una conferència de Xavier Albertí sobre Serafí Pitarra al TNC, ja sigui en un espectacle de cabaret de Roberto G. Alonso, o ja sigui en el cas que ens ocupa: El carrer Franklin, de Lluïsa Cunillé.\nEn aquesta ocasió podem dir que La Reina de la Nit meets Cunillelàndia, o viceversa, ara amb Josep Maria Miró a la direcció i Albertí com a actor. Amb una escenografia estupenda d’Enric Planas i un vestuari exquisit d’Albert Pascual (el look de l’activista és immillorable) El carrer Franklin és una farsa sobre els desnonaments i els perdedors de la nostra societat, entenent perdedors com aquells situats al marge, a l’exterior de les fronteres d’allò socialment, econòmica i sexual considerat “normal”. Xavier Albertí és un transvestit que ensenya cuplets i tangos amb el seu vell piano, casat amb un taxista optimista que creu haver trobat un bitllet guanyador de loteria (Xavier Pujolràs). Han estat desnonats, i totes les seves possessions han estat disposades a la vorera del carrer Franklin (amb molta gràcia i gust, tot s’ha de dir), en un acte d’impudícia que no sembla molestar-los en absolut. La veïna (una esplèndida Lina Lambert) també està caminant a la vora de l’abisme, econòmicament parlant, i tot i ser anglesa i neboda de Margaret Thatcher el seu patrimoni més preuat és una perruca rossa que ben bé li podria haver regalat un transvestit de la Bodega Bohemia, als anys setanta. Montse Esteve (nota al marge: volem més Montse Esteve als nostres escenaris) és la cunyada, activista enganxada a un megàfon d’una ONG a la qual només pertany ella i que es comunica amb el seu difunt pare per telèfon. I Oriol Genís és el banquer, un governador del Banc d’Espanya amb la bandereta de Suïssa a la butxaca interior de l’americana, amb moltes coses per amagar i amb veu de tenor italià. L’argument, per si no s’ho havien imaginat, és el de menys, i les situacions se succeeixen amb ritme gràcies a una encertada direcció de Josep Maria Miró, a la qual només trobem a faltar (encara) una mica més d’humor i gamberrisme. Així com el moviment escènic (Roberto G. Alonso), els jocs visuals i les transicions són imaginatives i funcionen molt bé, creiem que el to general de la direcció potser es troba en un registre massa solemne. És com si Miró es prengués el text més seriosament que la pròpia autora, i això crea alguns moments un xic desconcertants, a nivell de posada en escena. Xavier Albertí i Lina Lambert són els dos intèrprets que surten més ben parats del muntatge: per la rodonesa del personatge i una interpretació compromesa, en el cas del primer, i per l’aplicació exquisida del less is more que fa Lambert (cosa que podria semblar contradictòria, tractant-se d’una farsa) seguint aquella premissa tan british de “no face, only lips” i creant un personatge memorable. Recordarem la seva versió del Downtown de Petula Clark, n’estem segurs. Recordarem Oriol Genís (com sempre fem) i el final brillant del seu personatge. I recordarem alguns dels acudits del text de Cunillé. Potser d’aquí un temps aquest text l’haurem oblidat, però el muntatge costarà més que ens marxi del cap. La Reina de la Nit al país de Cunillelàndia no és d’aquestes coses que s’obliden tan fàcilment.\nEtiquetas: josep maria miró, la reina de la nit, lina lambert, lluÏsa cunillé, montse esteve, oriol genís, sala petita del tnc, xavier alberti, xavier pujolràs


Per què no has d’usar guants de làtex en la cuina | Consumer\nLa crisi sanitària ha obligat a extremar les mesures higièniques a casa, però hi ha alguns utensilis que podrien ser perjudicials en la preparació d'aliments\nPer EROSKI Consumer 22 de setembre de 2020\nLa pandèmia de la covid-19 ens ha portat a prendre precaucions de manera extrema. No és para menys, la crisi sanitària encara està lluny de ser derrotada i no és moment de baixar la guàrdia. Totes les mesures de protecció són importants. Però hi ha algunes que ofereixen una falsa sensació de seguretat, com l’ús de guants (sobretot de làtex) en la preparació d’aliments. En les següents línies detallem per què la seva ocupació en la cuina no és per res recomanable.\nPer què no usar guants en manipular aliments\nEls guants s’han convertit en una mesura de protecció enfront de la covid-19. Sobretot en els mesos més àlgids de la crisi sanitària, la seva utilització era molt habitual, sobretot en els supermercats i en els mitjans de transport.\nNo obstant això, el seu ús en certes activitats no està aconsellat, com ocorre en el tractament d’aliments. “En general, són poc recomanables perquè donen una falsa sensació d’higiene”, assegura Beatriz Robles, experta en seguretat alimentària.\nPer què? En portar guants no som conscients de la brutícia que es queda impregnada en ells (alguna cosa que no passa quan treballem amb les mans). Amb la seva utilització, qualsevol persona que manipuli aliments té la sensació d’estar tractant-los de forma correcta, descurant la renovació freqüent dels guants o la seva neteja, destaca Robles. “A més, faciliten la contaminació creuada i podem estar transferint microorganimos entre diferents aliments i utensilis de la cuina”, argumenta. I fins al Centre de Control per a la Prevenció de Malalties a Estats Units indica que quan s’empren guants en la preparació d’aliments el rentat de mans és significativament més baix.\nEl perill dels guants de làtex\nI en concret, l’ús de guants de làtex no està recomanat per al tractament del menjar pel risc que origini algun tipus de reacció entre els consumidors, alerta l’Agència Espanyola de Consum, Seguretat Alimentària i Nutrició (AECOSAN). L’entitat explica que si el làtex entra en contacte amb els aliments pot causar respostes anafilácticas (al·lèrgies generalitzades) en persones sensibilitzades amb aquest producte, fins i tot encara després que el producte hagi estat cuinat.\nL’al·lèrgia a aquest material és la resposta que ofereix l’organisme en contactar amb les proteïnes que es troben en el làtex de cautxú natural, tal com detalla l’Associació Espanyola de Persones amb Al·lèrgia a Aliments i Làtex. El major perill d’una reacció severa es produeix quan objectes de parets fines i elàstiques (guants, globus, preservatius…) entren en contacte amb les mucoses corporals i òrgans interns.\nLa gravetat de la reacció immediata dependrà del grau de sensibilitat de la persona i de la quantitat d’al·lergogen de làtex que ingressi en el seu cos. Podria presentar els següents símptomes:\nlleus: picor, lagrimeo o enrogiment ocular, irritació nasal, enrogiment i habones a les mans i tos seca.\ngreus: dificultat respiratòria, asma, opressió toràcica, palpitacions i mareig, hipotensió i fins a xoc anafiláctico.\nL’alternativa als guants en la cuina\nLa millor alternativa a l’ús dels guants és el constant rentat de mans, tal com recomanen els especialistes. Però en cas d’haver d’usar-los per protecció real de la pell del treballador, és preferible que no siguin de làtex.\nTant l’AECOSAN com l’Associació Espanyola de Dermatologia i Venereología (AEDV) coincideixen a recomanar la no ocupació de guants de làtex en l’empresa alimentària, on no és necessari.\nEn canvi, “la FDA [autoridad sanitaria y de alimentación de EE.UU.] sí recomana utilitzar guants quan es manipulin aliments llests per a consum, és a dir, productes que se serveixen directament i ja no van a sofrir un tractament tèrmic: plats preparats, loncheados, patés, vegetals per a amanida”, assenyala Robles. En aquest cas, explica l’especialista, es poden usar d’altres materials, com el nitril.\nL’AECOSAN dona certes recomanacions en cas que l’ocupació de guants sigui imprescindible en la cuina:\nQue siguin de colors que no puguin confondre’s amb cap aliment. D’aquesta forma es podrà distingir qualsevol fragment que s’hagi desprès durant la seva manipulació.\nRentar i assecar bé les mans abans d’usar guants i retirar anells i rellotges que puguin trencar-los.\nCanviar de guants cada vegada que es canviï d’activitat.\nEls guants no d’un sol ús es rentaran per ambdues cares després del seu ús i es deixaran assecar del revés.\ncoronavirus guantes-ca látex-ca


Barça Lassa – Citylift Girona: Premi a la insistència blaugrana (3-0)\nTres gols culers a la segona part han decidit un duel molt parell durant el primer període, on els porters han estat els grans protagonistes\nEl Barça Lassa s’ha imposat al Citylift Girona (3-0) en un duel molt emocionant de la jornada 9 de l’OK Lliga al Palau Blaugrana. Els gols de Panadero (min 22), João Rodrigues (min 40) i Matías Pascual (min 43) han permès als d’Edu Castro sumar una victòria molt treballada. Amb aquesta triomf, l’equip blaugrana continua com a líder de la competició, amb tres punts d'avantatge sobre el Liceo i el Caldes.\nEl partit ha començat amb un ritme frenètic, amb els dos equips posant a prova a Sergi Fernández i Jaume Llaverola. El dinamisme dels primers minuts ha afavorit veure un joc ofensiu per part dels dos conjunts, amb els dos porters intervenint, amb encert, en moltes ocasions. El Citylift Girona, que no ha pogut comptar amb Manel Garcia per lesió, ha estat a punt d’avançar-se, però Sergi Fernández ha frenat amb encert les escomeses gironines.\nAmb els primers canvis de tots els equips, el Barça Lassa ha assumit les regnes del partit. I des d'aquest instant, ha començat a fer recular als jugadors de Ramon Benito, que han vist com els d’Edu Castro han assetjat contínuament i sense descans la porteria d’un Llaverola molt inspirat. Tot i això, Sergi Fernández ha hagut de tornar a intervenir de forma molt destacada a les acaballes de la primera part, aturant una doble oportunitat d’Oriol Garcia a boca de canó.\nPanadero trenca la igualtat\nI als dos minuts de la represa, Sergi Panadero ha obert el marcador després d'aprofitar un refús de Llaverola. El gol ha asserenat el joc i els d’Edu Castro han pogut imposar el seu estil, més pausat que en la primera part. Nil Roca ha pogut augmentar la diferència al minut 35, però el seu fort cop de pala s’ha estavellat al travesser.\nDos gols ràpids per assegurar la victòria\nAl minut 40, João Rodrigues ha sumat el segon gol blaugrana al rematar una bona assistència d’Ignacio Alabart. I tres minuts després, Pascual ha fet el 3-0 després d’una assistència de Gual des de darrera de la porteria.\nEls dos gols culers han tombat la resistència gironina que, tot i provar-ho en els últims minuts del matx, no ha aconseguit batre Sergi Fernández, un dels jugadors més destacats del duel. Així doncs, victòria vital per al Barça Lassa, que disputarà el seu proper partit de la competició aquest dissabte contra el PAS Alcoi, a les 20.15 hores, a terres alacantines.\nCitylift Girona, 0\nBarça Lassa: Sergi Fernández, Gual, Pablo Álvarez, Bargalló i Panadero –cinc inicial- Pascual, Nil Roca, Alabart.\nCitylift Girona: Jaume Llaverola, Raul Pelicano, Marc Gómez, Marc Palau i Enric Torner –cinc inicial- Oriol Garcia, Marc Palazón.\nGols: 1-0 Panadero (min.27), 2-0 Joao Rodrigues (min. 40), 3-0 Pascual (min. 43).\nÀrbitres: Germán Sandoval i Oriol Escobar.


Tenir família i llar malgrat ser pobres - La pobres amb ulls d'infant\nDe famílies riques que no funcionen n’hi ha tantes com de famílies pobres. Moltes famílies pobres funcionen extraordinàriament bé com a grup familiar fins on els arriben les forces, els recursos. Tanmateix resulta molt fàcil descriure una vida familiar sota les privacions com una vida poc adequada, etiquetar pares i mares que no tenen recursos com a progenitors que no fan bé el seu paper.\nPer què ajudem les famílies\nNo hauríem de parlar de les famílies pobres perquè no eduquen bé, ni perquè generen fills que acabaran sent problemàtics. Sempre que parlem de la família i la pobresa que afecta els infants hauríem de tenir clar que ajudem un grup familiar que se sent impotent sense convertir-lo en incompetent. Sempre es tracta d’ajudar perquè trobin, mantinguin, el seu lloc com a família que pot tenir cura dels fills.\nL’obligació d’ocupar-nos de les famílies afectades per la pobresa neix sempre dels drets de l’infant i l’adolescent. És el reconeixent pràctic que tenen dret a tenir un grup familiar al qual pertànyer, tenen dret a descobrir permanentment que importen a algú, que les seves vides no estan desemparades. Necessiten tenir i mantenir una família que els pugui fer de família, malgrat l’empobriment econòmic. Ens ocupem de les famílies perquè les famílies puguin ocupar-se (de maneres diverses i amb diferents suports) dels seus fills i filles.\nLa realitat de la pobresa a la que sotmetem els infants no pot fer aparèixer el vell “familisme”, que ajuda la família simplement com a pilar de la societat. Ho fem pensant en els drets dels infants i no en els dels adults. La pobresa no els pot privar del seu dret a tenir adults que garanteixin el seu desenvolupament, la seva construcció emocional, el descobriment del seu lloc al món. No podem permetre que la pobresa alteri destructivament la família i la llar perquè l’infant els necessita. Un grup familiar és, o es torna, inadequat quan no existeix un clima afectiu positiu bàsic que els fa sentir-se a tots útils i importants, quan no es donen els estímuls de tot tipus per a l’aprenentatge, el desenvolupament i la socialització, quan tot és precari i amenaça permanentment de crisi.\nLa llar: un lloc físic i un espai emocional. Pensar l’impacte dels sostres\nLa vida d’un infant i la de la seva família estan associades a una clima de relació en el qual el o ella tenen el seu lloc singular. Però, abans o alhora, la seva vida personal i familiar està associada a un lloc físic: un sostre sota el qual puguin viure. Poden tenir un lloc afectiu i un “no-lloc” material, que farà perillar el primer.\nJustament la pobresa aguditzada actual ha tingut un impacte especial en l’habitatge, i poques vegades l’avaluació del que en justícia cal fer davant un desnonament ha posat per davant el drets de cada infant, el dret que el seu entorn més pròxim no es vegi destruït. La llar és un espai físic en el qual es construeix una bona part de la infància, es desenvolupen les vivències de seguretat, es pren consciència de la singularitat i la intimitat. I tot això ha entrat massivament en crisi amb l’impacte de la pobresa sobre l’habitatge.\nLa infància sota la pobresa és obligada, a vegades, a viure al carrer, sovint sense adults. Facilitem un sostre però no una casa i la lògica institucional de l’espai d’acollida impedeix que tinguin una llar. La precarietat d’una nova “casa”, pendent de noves migracions altera tota estabilitat emocional. Els infrahabitatges, o els relloguers no creen cap clima en positiu.\nPensar en les respostes a la pèrdua de l’habitatge significa tenir en compte les realitats dels “sostres” sota els quals s’aixopluguen els infants. Com cadascuna d’aquests realitats condiciona els estímuls educatius, els afectes, les seguretats personals. Podem ajudar una mare en com ha d’estimular el desenvolupament psicomotor del seu nadó, però ho haurem de fer sense oblidar que la família té uns pocs metres d’habitatge per sobreviure. Podem ajudar en la vinculació però haurem de tenir present que cadascun dels seus dies està ple d’inseguretats.\nNoves i velles fragilitats familiars\nPer considerar què passa amb les famílies amb fills quan la pobresa està present, la proposta respectuosa d’anàlisi és valorar quines fragilitats introdueix. Si suma noves fragilitats a altres d’existents, si les va agreujant. Si posa impediments (més) per acomplir les funcions que, en relació amb els fills, ha d’exercir. Intentem fer-ne un resum.\n1. Tot i que la “cultura” familiar dominant diu que els fills han de passar per davant de tot, la pobresa pot fer passar a segon pla una part de la preocupació per ells. “No els ho puc donar tot, em passo el dia treballant; hauria d’estar per ells, però com?”.\n2. La pobresa afecta les disponibilitats. Pot reduir els temps disponibles (cal treballar o buscar feina molt més temps) o els afectes (la desesperança de no trobar feina a vegades arracona les abraçades). Són menors les disponibilitats per ajudar quan els necessiten (per seguir l’escolaritat, per estar presents en altres activitats del seu temps, per escoltar i respondre…). En la percepció d’un infant: “M’han d’abandonar per donar-me menjar.”\n3. Poden ser significatius els canvis en els climes afectius i de relació, en la convivència. La pobresa crea tensions, genera diverses formes d’estrès no sempre controlables, relacions en què s’aguditza la dificultat, nous conflictes intrafamiliars. La pobresa monetària pot acabar sent també pobresa afectiva.\n4. La pobresa posa en risc una part de les funcions parentals. Pot empobrir els pares i les mares per fer de pares i mares (saber què fer en cada situació, mantenir unes pautes de criança coherents, donar respostes a les incerteses, etc.). Poden augmentar les delegacions en germans o altres adults i complicar-se les referències adultes dels infants. Per això el pitjor empobriment serà sentir-se sols educant. Sentir que volen fer-ho tot pels fills però la fita es insuperable i, a més, estan sols.\nLlegir el document sencer d’on ha sortit aquest resum


La nova app de Lleida per pagar el parquímetre comença a fallar\nper Text i fotografies: Laura Biela 08/04/2014 00:00h\nLa nova app de Lleida per pagar el parquÃmetre comenÃ§a a fallar| Text i fotografies: Laura Biela\nnova aplicació per pagar la zona blava a Lleida\nLa nova aplicació permetia afegir diners amb aquesta aplicació, però no deixava escollir l'opció 'desaparcar', és a dir, cancel·lar el crèdit si marxaves abans de l'estacionament, ni afegir més crèdit, en cas de tenir el cotxe aparcat una estona més.\nAquest diari digital s'ha posat en contacte amb Eyssa, l'empresa que gestiona aquesta app, i després de comentar aquest incident han explicat que durant el matí "se'ls ha penjat el servei i els controladors no podien veure si el vehicle tenia tiquet o no. Aleshores s'ha multat als vehicles que estaven estacionats". La 'teòrica' multa que havia de pagar l'usuari era doncs de 15 euros si l'anul·lava com a màxima una hora després de la denúncia i de 60 euros si ho feia a partir del minut 61.\nL'empresa que gestiona el servei també ha explicat a lleidaalminut.com que diversos usuaris afectats s'han posat en contacte al telèfon de la companyia per avisar del cas. La solució que s'ha ofert és avisar al controlador que havia posat la denúncia per a que aquest mateix la retirés, tot i que l'usuari afectat no rebia cap justificant conforme aquella multa estava anul·lada. Per tant, les persones que han estat multades, si volen assegurar-se que aquesta multa no arribarà més endavant, s'han de personar directament a Eyssa a fer la comprovació, ja que el controlador no té autorització per donar un justificant.


La poesia mallorquina en el món: Calambur Editorial tradueix El mecanisme del temps. Una brillant traducció de Víctor Gayà (i II) - Literatura catalana moderna - Illes\n“‘Dir les coses ‘tal com ragen’, quan hi ha naturalment, l’estat de gràcia’, equival a situar la sinceritat al cim de la jerarquia literària. El que cal, doncs, és que el poeta digui la paraula nascuda d’un moment de plètora vital, i que la digui com li ve dictada per la seva vehemència interior. La resta és cosa secundària: els poetes sempre han parlat de les mateixes coses’”. (Joan Fuster)\nAmb els amics Domingo Perelló o Frederic Suau organitzam activitats rupturistes (presentacions de llibres, exposicions, debats literaris…) a llibreries com Logos i L´Ull de Vidre, on treballam uns anys; són indrets en ebullició cultural, centres culturals i, en certa mesura polítics on hi convergeixen tant com a clients com a assistents als actes organitzats escriptors i artistes de les més diverses i oposades tendències, des de Damià Huguet a Cristobal Serra, des de Francisco Díaz de Castro a Damià Pons, des de Josep M. Llompart i Encarna Viñas a Francisco Monge o de Gabriel i Pere Noguera fins a Guillem Frontera passant per un estudiant que nomia Mateu Morro (i que després seria secretari general dels comunistes illencs de tendència trotskista, l’OEC i més tard del PSM), fins a Josep Alberti o el pintor Gerard Matas; tots, amb alguna excepció, interessats sempre en cercar noves actituds experimentalistes. Artistes i escriptors proven i pretenen dur l’obra creativa fins als límits de les seves capacitats d’expressives. Recordem que, juntament amb la generació d’escriptors dels anys setanta –Carme Riera, Vidal Ferrando, Miquel Mas Ferrà o Llorenç Capellà, per dir uns noms- sorgeixen amb força els grups artístics que proven de rompre amb el paisatgisme i la pastisseria aleshores dominants.\nL’any 2003, i en la prestigiosa col·lecció El Turó que dirigeix l’escriptor i catedràtic de la Universitat de les Illes Balears Pere Rosselló Bover, vaig tenir l’honor de publicar Antologia (1972-2002).\nEl cas de Damià Huguet és especial perquè ha tengut sort després de mort, però, repetesc, el cas tampoc no és tan freqüent com hom podria imaginar.\nEl cas de Damià Huguet és especial perquè ha tengut sort després de mort, però, repetesc, el cas tampoc no és tan freqüent com hom podria imaginar. Sovint, el neoparanoucentisme aprofita la mort de l’escriptor que no és de la seva colla per a accentuar encara molt més l’aïllament del poeta que no interessa. Aquestes darreres dècades hem estat testimonis de les provatures, a vegades reeixides, de menystenir l´obra de poetes i novel·listes catalans de qualitat indiscutible. Si voleu noms podríem parlar dels menysteniment de l´obra de Salvador Espriu, Vicent Andrés Estellés, Manuel de Pedrolo, Josep M. Llompart, Joan Fuster, Antoni Mus o Gonçal Castelló. Molts d’altres escriptors, homes i dones de provada qualitat literària, d´una vàlua molt més elevada que molts dels envejosos comissaris del tres per quatre, han estat Antoni Vidal Ferrando, Miquel Mas Ferrà, Guillem Rossellló, Alexandre Ballester, Olga Xirinacs, Miquel Rayó, Eusèbia Rayó, Víctor Gayà, Llorenç Capellà… i així fins a desenes i desenes d´autors importants de la nostra literatura.\nDe tots els participants en aquestes jornades qui més ha denunciat la situació actual, el desgavell produït per aquest control neoparanoucentista, ha estat el crític Sam Abrams que, com informa Vilaweb de 4 de febrer, va dir: ‘La literatura catalana és una de les més desassistides i desateses que conec: La societat catalana no sap la literatura que té, ni sap la importància de la literatura en la construcció d’aquest país, i per això la societat no respon. Els mitjans de comunicació no presten prou atenció a la cultura catalana i, quan s’hi posen, ho fan de manera displicent i destructiva. N’hi ha prou de llegir diaris com El País o La Vanguardia. A internet, una de les grans batalles, la literatura catalana perd pistonada, no hi ha ni un portal digne que representi la literatura catalana en més d’una llengua. La universitat no abona la literatura catalana actual, és com si hi hagués hagut un divorci”.\nPerò, què poden fer els escriptors, els creadors sense poder polític o acadèmic, aquells autors que no poden “oferir res”, a no ser una obra digna, als controladors de la cultura? En la vergonya actual dels interessats “intercanvis”, allò de “tu em dones aquell premi i jo t’organitz un cicle de conferències ben pagades”\nMiquel Costa i Llobera, Joan Alcover, Miquel dels Sants Oliver, Gabriel Alomar, Maria Antònia Salvà, Miquel Ferrà, Bartomeu Rosselló-Pòrcel, Marià Villangómez, Llorenç Moyà, Blai Bonet, Josep M. Llompart, Miquel Àngel Riera, Bartomeu Fiol, Miquel Bauçà, Jaume Pomar, Antoni Vidal Ferrando, Damià Huguet, Jean Serra, Àngel Terron i Ponç Pons\nGràcies, doncs, Víctor per la teva feina i pel respecte i ofici demostrat en aquesta traducció que ens ocupa.\nVíctor Gayà ha destacat aquests darrers anys per l’embranzida de la seva poesia i de la novel·la que ha anat conreant sense descans. Una novel·la i una poesia que defuig els acostumats cànons establerts pels postmoderns i, amb perfecte coneixement de la llengua i de la tradició literària que el sosté, aporta un alè i una vitalitat nova a la narrativa catalana contemporània. Em referesc concretament a les novel·les Trenc d’alba , Premi Roc Boronat (Proa, 1999); Víctor Fox (Lleonard Muntaner, 2000); Cercle enigmàtic, Premi Alexandre Ballester (Lleonard Muntaner, 2005) i La vida perdurable de Salvador Duran, Premi Ciutat de Mollerussa (Pagès Editors, 2006). En el camp de la poesia ha oublicat igualment: Morfologia d´una femme semàntica (Lleonard Muntaner, 1998), Petit patit país (Lleonard Muntaner, 2000) i Com la sequera (Editorial Moll, 2004).


Enric I. Canela » 2013 » juliol » 15\nArchive for juliol 15th, 2013\nLa gran feina dels divulgadors científics\nPosted in Articles Enric I. Canela, Divulgació, Universitat on juliol 15th, 2013 No Comments »\nEnric I. Canela Demà, 16 de juliol, de 9 a 18.30 h, tindrà lloc la II Trobada de Divulgadors Científics de la UB al Palau de les Heures del campus de Mundet. En la mateixa línia que la primera trobada, aquesta jornada té com a objectiu principal generar un espai d’intercanvi d’experiències de divulgació. Durant […]\nPosted in Articles Enric I. Canela, Universitat on juliol 15th, 2013 No Comments »\nEnric I. Canela Llegia a ACN que el proper Ple del Parlament designarà -si aconsegueixen la majoria qualificada- les tres persones que ocuparan les vacants a la Sindicatura de Comptes. El termini per presentar candidatures s’acabava aquest dilluns i CiU, ERC, PSC i ICV-EUiA han decidit registrar una proposta cadascun. Jaume Amat, a proposta de […]


Soci amic | Fundació Catalana Síndrome de Down\nLa Fundació Catalana Síndrome de Down ofereix una bateria d'avantatges i descomptes pels usuaris dels serveis de la Fundació i les seves famílies que es facin Socis Amics amb una quota mínima de 10 € mensuals.\nConsulta tots els beneficis i avantatges per al "Soci Amic". Per poder-ne gaudir caldrà que t'acreditis amb el teu carnet de Soci Amic que et donarà la Fundació i que es renovarà anualment.\nMarqueu la casella si NO voleu rebre informació de la Fundació.\nIdioma de preferència per rebre les comunicacions\nPer ser soci amic i gaudir dels avantatges i beneficis del carnet, cal fer una aportació igual o superior a 120 € anuals\nJo sóc usuari/a i vull que el carnet vagi a nom meu\nVull que la meva aportació serveixi per fer Soci Amic a un usuari/a de la Fundació


El projecte EDRA\nUn espai turístic, educatiu i de recerca, amb l’equipament d’un apiari, que permet desenvolupar diferents activitats per donar a conèixer el meravellós món de les abelles, la seva històrica relació amb l’ésser humà i la transcendència de l’apicultura en el desenvolupament de l’entorn rural; vinculats concretament amb l’entorn històric i natural del Monestir de Poblet.\nDonada la situació de greu dificultat i degradació que pateix actualment l’entorn de les abelles, es treballa per contribuir a la conscienciació de la importància de la protecció d’aquestes en favor de la sostenibilitat i la biodiversitat.\nSituat al Castell de Riudabella, (Vimbodí i Poblet), a la comarca tarragonina de la Conca de Barberà; un indret dins la zona d’influència de l’entorn natural protegit del Paratge Natural d’Interès Nacional de Poblet.\nA partir de l’ històrica existència d’arnes d’abelles a l’indret de Riudabella (granja medieval del monestir de Poblet), a l’any 2015 sorgeix la iniciativa de recuperar aquest espai com un santuari per ubicar colònies aquests magnífics animals, adequant-lo per facilitar la divulgació dels seus valors i oferir-lo com una oferta educativa i turística.\nEl promotor del projecte és Drac Actiu S.L. i compta amb el suport de diferents institucions locals com l’Ajuntament de Vimbodí i Poblet, el Paratge Natural d’Interès Nacional de Poblet, el Museu de la Vida Rural de l’Espluga de Francolí..\nACTIVITATS QUE ES PODEN FER A L’ESPAI EDRA\nVIDABELLA. Apadrina un rusc d’abelles\nEstabliment d’un contracte de compromís en la dotació, cura i protecció d’un arna d’abelles, contribuint al seu manteniment per un període de 3 anys.\nAmbaixadors dels valors i la necessitat de custodia de les abelles. Possibilitats d’apadrinaments:\n1. Padrins d’un Rusc\n2. Padrinets solidaris de l’arna GAIA\n3. Padrí benefactor espai EDRA\nActivitat interactiva per conèixer el meravellós món de les abelles, la seva morfologia, la seva organització, l’excel·lència dels seus productes, els elements de l’ofici de l’apicultura tradicional i la seva importància per la sostenibilitat del medi natural.\nPresentació de l’abella i el seu entorn\nVisita al bosc de les plantes mel·líferes\nVisita a l’apiari: identificació de les abelles, les eines i les tasques de l’apicultor\nTaller d’espelmes i tast de mel\nVisita les abelles amb burricleta\nActivitat combinada a l’entorn del bosc de Poblet i la Mata de Riudabella, en grups reduïts (amb possibilitat d’allotjament al monestir de Poblet):\n1. Presentació del món de les abelles\n2. Visita a l’apiari\n3. Tasts i maridatge amb mel\nCategoria: Activitats, Ambientals.\nEl tresor del Francolí\nL'ESPLUGA DE FRANCOLÍ Casal d'estiu 2022


La Guàrdia Civil deté 30 persones a Tarragona i Mallorca en una macrooperació antidroga – l'actualitat.cat\nEfectius de la Guàrdia Civil durant l'operació. / GC\nLa Guàrdia Civil ha detingut 30 persones a Tarragona i Mallorca en una macrooperació antidroga. Segons ha informat el cos policial, s’han efectuat 53 registres -48 a l’illa i 5 a la província de Tarragona- en el marc d’una operació batejada com ‘Origen’. L’operació, contra una organització criminal de l’illa de Mallorca implicada en el tràfic de drogues i el blanqueig de capitals, es troba sota secret de sumari i continua oberta. Els detinguts utilitzaven dobles fons en cotxes per ocultar i transportar la droga i els diners. Per ara, s’han comissat 1.400 quilos d’haixix, a banda de diverses quantitats de cocaïna, èxtasi i més de 170.000 euros. També s’han desmantellat quatre plantacions de marihuana.\nGran part dels beneficis obtinguts amb el tràfic de drogues s’utilitzaven per comprar habitatges i vehicles de luxe, com ara la construcció d’una urbanització de luxe del Marroc i vuit cotxes valorats en més de 100.000 euros cadascun. S’han bloquejat 60 comptes bancaris i diversos immobles.\nEls Mossos d’Esquadra investiguen el robatori amb violència en un habitatge del barri de Bonavista de Tarragona. Els fets van succeir dijous al voltant de dos quarts de deu de la nit, quan un grup […segueix llegint]


La Guàrdia Civil deté un clan familiar que furtava en cases de Benissa, Calp i Moraira « Infobenissa\nLa Guàrdia Civil deté un clan familiar que furtava en cases de Benissa, Calp i Moraira\n23 d'agost de 2018 No hi ha comentaris\nObjectes recuperats per la Guàrdia Civil\nLa Guàrdia Civil ha detingut a Alacant tres homes d’origen algerià (dos d’ells amb nacionalitat espanyola), de 26, 28 i 54 anys, com a presumptes autors de mig centenar de delictes de robatori amb força, 6 delictes de robatori de vehicles, 3 delictes de robatori de matrícula, i diversos delictes de falsedat documental i de pertinença a organització criminal. La investigació continua oberta i és possible que se’ls puguen atribuir més delictes.\nPocs mesos ha tardat la Guàrdia Civil a aconseguir desmantellar una organització criminal, creada pels tres membres homes d’una família algeriana assentada a Espanya, el pare i els seus dos fills (els dos amb la nacionalitat espanyola). Es dedicaven a cometre robatoris amb força en cases de la comarca de la Marina Alta, totes elles vacacionals, els amos de les quals passaven llargues temporades sense fer-ne ús.\nAgents de la Guàrdia Civil de Calp i de Benissa tractaven d’esclarir alguns d’aquests robatoris, que s’havien produït a Calp, Benissa i Moraira, quan un dels membres del clan familiar, amb nombrosos antecedents, va ser vist per un testimoni pels voltants d’una de les cases afectades.\nLes dades aportades no eren moltes, només una descripció física i un model de vehicle, però els investigadors van triar diversos rostres de delinqüents coneguts que s’ajustaven als trets descrits i al modus operandi dels sospitosos, sent un d’ells reconegut pel testimoni després de mostrar-li les seues fotografies.\nEls agents no disposaven de cap informació relativa al parador o residència habitual de sospitós, però un colp de sort, o un error d’un dels membres del clan, va voler que una de les tauletes tàctils furtades en una de les cases reportara una ubicació geogràfica. Aquesta ubicació, malgrat no ser precisa, va permetre als investigadors dirigir les seues perquisicions a un barri d’Alacant.\nAmb aquest punt de partida es va disposar un operatiu de vigilància en llocs estratègics de la zona on la geolocalització de la tauleta havia situat als possibles autors dels robatoris. En només unes setmanes, la Guàrdia Civil tenia localitzats als tres presumptes membres de l’organització, no obstant açò era necessari obtindre proves consistents per a finalitzar l’operació amb la seua detenció.\nDesprés de diversos dies de complicats seguiments, per a no ser descoberts, els agents van descobrir el modus operandi de l’organització criminal. Disposaven d’un vehicle que estacionaven prop del seu domicili, i que utilitzaven com a “magatzem” per a guardar els objectes furtats. Amb ell, es desplaçaven a un altre barri d’Alacant, on tenien altres vehicles que havien furtat en les cases assaltades, als quals els canviaven les plaques de matrícula per unes altres que furtaven a vehicles ssemblants.\nDeixaven en eixa zona el seu “vehicle-magatzem”, i amb un dels cotxes furtats es dirigien a la seua “zona de treball”: la comarca de la Marina Alta, per a vigilar i estudiar les cases que finalment assaltaven.\nTriaven cases generalment propietat d’estrangers, que utilitzaven en vacances, i en les quals solia haver vehicles als garatges, que només s’utilitzaven durant l’estada dels propietaris. D’aquesta forma, després de localitzar les claus, eixien de la casa amb el cotxe carregat dels objectes furtats.\nGràcies a la gran tasca d’investigació desenvolupada per aquests agents de la Guàrdia Civil, s’ha aconseguit recuperar una part important dels objectes furtats en més de 50 cases, la qual cosa ha tingut una gran acollida i agraïment per part dels afectats.\nS’ha aconseguit localitzar i tornar als seus propietaris 6 vehicles, algun d’ells valorat en més de 60.000 euros, tots ells portaven plaques de matrícula d’altres vehicles, que també havien sigut sostretes.\nAixí mateix, cal destacar l’aprehensió de més de 13.000 euros, 2.100 lliures i 350 dòlars en efectiu, joies de tota mena, entre les quals destaquen anells, collarets i polseres, 15 ordinadors portàtils, 20 tauletes, 13 telèfons mòbils, 30 rellotges, més de 30 ulleres de sol, 1 televisor, reproductors so, caixes de perfum, bosses de marques de luxe i 5 targetes de memòria entre altres objectes.\nL’operació, desenvolupada per agents de les Àrees d’Investigació de la Guàrdia Civil de Calp i de Benissa (Alacant), ha finalitzat amb la detenció d’aquests 3 homes d’origen algerià (dos d’ells amb nacionalitat espanyola), de 26, 28 i 54 anys, com a presumptes autors de més de mig centenar de delictes de robatori amb força, 6 delictes de robatori de vehicles, 3 delictes de robatori de matrícula, i diversos delictes de falsedat documental i de pertinença a organització criminal.\nDesprés de ser posats a la disposició de l’autoritat judicial, ha decretat l’ingrés a la presó del cap de família, sent posats en llibertat amb càrrecs els fills.\nLa investigació continua oberta i és possible que se’ls puguen atribuir més delictes.\nLa Guàrdia Civil deté un actiu estafador a Benissa després d’una frenètica i temerària fugida (25/11/2017)


Divisió de Policia Científica - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Àrea Central de Criminalística)\nLa Divisió de Policia Científica és l'organisme central dels Mossos d'Esquadra que s'encarrega de la comprovació de proves i identificacions a través de mètodes científics. La Divisió de Policia Científica depèn de la Comissaria General d'Investigació Criminal.\nSegons l'article 162 del Decret 243/2007 les tasques que desenvolupa aquesta divisió són:\nLa investigació tècnica a través del desenvolupament de tasques especialitzades en el camp de la criminalística i la identificació en l'àmbit corporatiu.\nL'establiment de directrius tècniques en totes les matèries pròpies de la policia científica.\nEl suport a altres unitats de la policia de la Generalitat-mossos d'esquadra.\nL'elaboració dels informes pericials i documentals que se li encarreguin.\nLa Divisió de Policia Científica depèn de la Comissaria General d'Investigació Criminal. Té la seva seu física al Complex Central Egara. Sota les seves ordres hi ha les àrees següents:\nÀrea Central d'Identificació[modifica]\nÀrea Central de Criminalística[modifica]\nSegons l'article 170 del Decret 243/2007 les tasques que desenvolupa l'Àrea Central de Criminalística són.\nLa realització d’inspeccions oculars tecnicopolicials, estudis i informes tècnics i pericials en relació amb balística, traces instrumentals i laboratoris on se sintetitzin, transformin o emmagatzemin substàncies estupefaents i psicotròpiques o que atemptin contra la salut.\nL’elaboració d’estudis i informes tècnics i pericials en relació amb documentoscòpia i grafoscòpia.\nL’anàlisi química, toxicològica, biològica, genètica i, en general, de totes aquelles mostres d’interès per a la investigació policial, i aquelles que suposen infracció administrativa.\nEl manteniment de les bases de dades en l’àmbit propi d’aquesta Àrea.\nLa seva seu física i els laboratoris centrals es troben al Complex Central Egara. El comandament directe de l'àrea està en mans d'un cap i d'un sotscap (subordinat a les ordres del primer), els quals acostumen a ser un inspector i un sotsinspector respectivament.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Divisió_de_Policia_Científica&oldid=20902097»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 març 2019 a les 15:30.