Paola Peretti: «Els moments de crisi són els millors de la vida» | Catorze.cat\nL'escriptora italiana explica què vol dir perdre la vista a «La distància fins al cirerer»\nGemma Ventura Farré | 26/06/2019 a les 00:23h\nArxivat a: Biblioteca, Paola Peretti, converses, La distància fins al cirerer\nStargardt és una malaltia que causa la pèrdua progressiva de la vista. Els ulls s'omplen de petites taques negres que creixen fins que ho envaeixen tot. La pateix l'escriptora italiana Paola Peretti (1986) i la protagonista del llibre La distància fins al cirerer, la Mafalda, una nena de nou anys que en sis mesos deixarà de veure-hi. El cirerer de la seva escola es converteix en la seva unitat de mesura: cada dia que passa ha d'estar-hi més a prop per contemplar-lo bé. Però, tot i la por i l'angoixa també aprendrà –amb l'ajuda d'El petit príncep i de persones que valen la pena de debò– que allò que és essencial es pot veure sense llum.\nFoto: Amsterdam Llibres\nQuan i com vas saber que tenies aquesta malaltia?\nRecordo que estava a l'escola, tenia onze o dotze anys i em vaig adonar que no podia veure la pissarra. Al principi pensaven que només tenia miopia, però després de fer-me proves van adonar-se que era la malaltia de Stargardt.\nEn quin moment es troba ara la malaltia?\nEn els dos últims anys ha empitjorat molt, però ara ha frenat. Soc molt afortunada perquè pot degenerar-te la vista amb molta rapidesa. Ara més o menys tinc dos graus a cada ull. Hi veig malament, però puc veure alguna cosa.\nMirant-me, què veus?\nPuc veure la teva silueta, tot i que no gaire definida. Però si et miro uns segons, la teva cara es va apagant, perquè quan miro fixament alguna cosa em van apareixent taques als ulls.\nLa Mafalda diu: "Sé que alguna cosa no va bé. Encara que sigui una nena de quart de primària, m'adono de tot".\nEls nens són molt més intel·ligents del que ens pensem, i presten més atenció de la que prestem nosaltres. Vaig ser mestra de nens immigrants i m'adono que els infants tenen el tercer ull, de què parlo al llibre, per veure allò invisible.\nAl llibre hi ha persones del voltant de la Mafalda que fan veure que no passa res, però també hi ha l'Estela, que és una de les poques que li parla clar. Valores la veritat encara que faci mal?\nAbsolutament. L'Estela és amiga de debò de la Mafalda perquè és molt sincera. Els amics han de ser sincers fins i tot quan no volem sentir la veritat, perquè plantar cara a la veritat és el que ens fa créixer.\nTambé veiem com a vegades és complicat saber-ho tractar amb normalitat.\nVaig ser la primera que no acceptava aquesta patologia, que volia ser com tothom, i això feia que els altres tampoc poguessin tractar com m'hauria agradat ser tractada. La meva malaltia era un problema per a mi i per a tots. Però vaig entendre que si vius la malaltia com si no fos un problema, els altres també la viuran així. Que jo soc el problema i la solució.\nCom és ser conscient que la distància cap a la foscor s'escurça?\nHa estat un procés de patiment, fins i tot en escriure el llibre. Perquè sovint quan escrivia cada capítol preguntava a la Mafalda: estàs preparada per afrontar el que ve al pròxim capítol? En realitat m'ho preguntava a mi mateixa per veure si estava a punt. Ha estat un procés trist però necessari.\nLes taques les veus tu, la gent del teu voltant pot pensar que hi veus bé. Això em fa pensar que cadascú carrega aquesta mena de guerres invisibles.\nSemblo una persona totalment normal, perquè els punts que veig ningú els veu. Qualsevol que em mirés no es pensaria que no hi veig. Sentia vergonya per aquesta patologia, però un cop l'he sabut afrontar he entès moltes altres coses que fins ara no veia. I per això ha calgut despertar aquest tercer ull, de què parlo al llibre. És una cosa de la qual tots som capaços, el que passa és que portem unes vides tan atrafegades que no hi parem atenció.\nAl llibre les certeses es van convertint en sospites.\nSí, no podem controlar el futur, no podem veure què passarà demà, per això al final no és tan important de què estàs segur i de què no. T'enfoques en les coses que són de veritat, perquè el futur no deixa de ser una incògnita. Al final importa el que pots fer ara.\nCites El petit príncep. Per arribar a reconèixer què és essencial, abans has de tocar fons?\nSí, completament. Els moments de crisi són els millors de la vida, perquè són els que t'ajuden a escoltar-te i et permeten entendre moltes coses sobre qui som, qui volem ser, què volem de debò i podem construir-nos d'una altra manera, si volem. Vaig acabar el llibre en un moment terrible de la meva vida, tenia la patologia i no sabia que s'havia aturat, pensava que avançava ràpid, havia acabat la feina a l'escola, ja no podia controlar els alumnes quan sortien al pati ni repassar-los la feina que escriuen als llibres, i m'estava divorciant.\nQuina és la cosa essencial que vas entendre?\nHe entès que tinc la meva vida a les meves mans, ningú més que jo pot explicar-me com l'he de viure ni qui he de ser.\nHi ha qui no ho veu, això.\nSap greu que no tothom arribi a aquesta conclusió, perquè segurament seríem molt més feliços. Tenim moltes expectatives per part dels pares, l'escola. Des de petits ens ensenyen que hem de ser bons, que hem de viure una vida tranquil·la, casar-nos, però som humans i hem de saber com volem viure i què ens va bé.\nAquest llibre em recorda Wonder.\nQue bé, a l'escola amb els alumnes treballava molt tot el tema de l'empatia. Trobo que és important el fet de ser honestos amb nosaltres mateixos i mostrar-nos tal com som, amb la nostra cara fosca i brillant, perquè ens puguem reconèixer i ens puguin reconèixer.\nLa Mafalda és conscient que potser avui serà l'últim dia que podrà veure tal persona. Això fa que estiguis més desperta al present?\nLa Mafalda compta les estrelles, jo abans també ho feia. Ella fa llistes de coses que li agraden molt de fer i que ja no podrà fer, jo no en faig cap ni penso en el futur, només visc el present.\nQue els meus nebots estiguessin malalts... però no ho puc controlar. Després d'haver patit aquesta crisi, no tinc pors. Hem d'acceptar el que ens passa a la vida, però també cal entendre qui no és capaç de fer-ho.\n© Paola Peretti\n© Traducció d'Anna Casassas\n© Amsterdam Llibres, 2019


Chris Watson - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n2Activitats de la Unió i política de l'estat\n(en) John Christian Watson\n(en) John Christian Tanck\n18 novembre 1941 (74 anys)\n8 novembre 1906 – 19 febrer 1910\n← George Edwards – Edward Riley →\nCircumscripció electoral: South Sydney (en)\n3r Primer ministre d'Austràlia\n27 abril 1904 – 18 agost 1904\n← Alfred Deakin – George Houstoun Reid →\n27 abril 1904 – 17 agost 1904\n← George Turner – George Turner →\n30 març 1901 – 8 novembre 1906\nCircumscripció electoral: Bland (en)\nDiputat de l'Assemblea Legislativa de Nova Gal·les del Sud\n17 juliol 1894 – 11 juny 1901\n← John George Gough, James Mackinnon (en) – George Burgess →\nCircumscripció electoral: Young (en)\nJohn Christian Watson (Valparaíso, Xile, 9 d'abril de 1867 - Sydney, 18 de novembre de 1941), conegut habitualment com a Chris Watson, fou un polític australià, membre del Partit Laborista, i tercer Primer ministre d'Austràlia entre el 27 d'abril i el 18 d'agost de 1904. Fou el primer laborista a accedir al càrrec de primer ministre, no només a Austràlia, sinó en tot el món. Fou elegit pel Parlament Australià en les primeres eleccions federals del març de 1901. L'assemblea del partit el va elegir com a líder parlamentari del partit el 8 de maig de 1901, just a temps per a la primera sessió del parlament. El seu període com a Primer Ministre fou breu, només quatre mesos, i es va retirar del parlament el 1907.\nWatson va afirmar que el seu pare era un mariner britànic de nom George Watson. Amb tot, existien registres que indicaven que el seu pare biològic era un ciutadà xilè d'origen alemany de nom Johan Cristian Tanck, i que Watson va néixer a Valparaíso, Xile o possiblement en un vaixell en aquest port. Els registres també mostren com la seva mare era ciutadana de Nova Zelanda anomenada Martha Minchin, que s'havia casat amb Tanck en el seu país d'origen. el 1868 els seus pares es van separar, i el 1869 la seva mare es va casar amb George Watson, de qui va prendre el nom. Cap d'aquests fets fou reconegut fins després de la mort de Watson, essent Watson l'únic Primer Ministre d'Austràlia que no va néixer en un territori de la Commonwealth.\nWatson va anar a l'escola a Oamaru, Nova Zelanda, i als 13 anys va entrar com a aprenent en una impremta. El 1886 es va traslladar a Sydney per buscar noves oportunitats. Va trobar feina com a editor per a diversos diaris i fou a través d'aquesta proximitat amb diaris, llibres i escriptors que se li va desenvolupar un interès polític.\nActivitats de la Unió i política de l'estat[modifica]\nRetrat de John Christian Watson\nWatson fou un dels fundadors del Partit Laborista de Nova Gal·les del Sud el 1891. Fou un sindicalista actiu i va esdevenir vicepresidnet del "Trades and Labour Council" (TLC) de Sydney, l'organisme que havia estat creat el gener de 1892 per reunir el conjunt dels sindicats de l'estat i també per donar-los més pes. El juny de 1892, es va unir el TLC i el Partit Laborista i d'aquí que Watson arribés a la presidència del TLC i cap del partit. El 1893 i 1894 es va dedicar a arreglar els problemes de solidaritat del partit i establir les regles de base de funcionament del partit i la sobirania de l'assemblea general, la solidaritat del caucus, el fet que els parlamentaris sostinguessin el partit i el rol primordial del comitè executiu. El 1894 Watson fou elegit diputat de Nova Gal·les del Sud per al seient de Young. El Partit Laborista havia creat en aquesta època una política de suport a la majoria gubernamental contra les concessions del seu partit i Watson va votar amb els seus col·legues per mantenir el cap de "Free Trade Party", el primer ministre de Nova Gal·ldes del Sud, sir George Reid. Després de les eleccions de 1898, Watson i James McGowen, el líder laborista van decidir de continuar mantenint el govern de Reid per tal que es pogués acabar amb la creació de la Federació Australiana.\nGrup de tots els diputats laboristes elegits en les primeres eleccions federals de 1901. S'hi veu Watson Andrew Fisher, Billy Hughes i Frank Tudor.\nWatson va donar suport activament a la creació de la federació australiana i fou un dels deu candidats laboristes elegits pel partit per tal de participar en la convenció per a constituir una federació amb motiu de les eleccions del 4 de març de 1897, però no en va ser elegit cap. El partit va aprovar la creació de la federació, però van trobar que el projecte de constitució no era prou democràtic i donava massa poder al senat. Quan el projecte fou sotmès a referèndum el 3 de juny de 1898, el partit laborista amb un Watson que va jugar un gran paper, va decidir demanar el vot contrari al projecte que finalment fou refusat.\nWatson fou un partidari convençut del referèndum com a mitjà democràtic del govern. Per estar segur que Reid donaria suport al projecte de la integració de l'estat de Nova Gal·les del Sud a la federació sobre un projecte esmenat, Watson va contribuir a negociar un acord que donaria suport al govern a canvi de quatre escons laboristes al Senat. A la reunió anual del partit al març de 1899, Hughes i Homan volien anul·lar el projecte, però no ho van poder. Quatre membres del partit foren elegits per al senat el 4 d'abril i el projecte de llei que preveia un nou referèndum fou votat positivament el 20 d'abril i es va celebrar el 20 de juny.\nWatson fou elegit diputat de Bland a la primera elecció legislativa federal de 1901.\nA Melbourne, la capital provisional, Watson va ser elegit el maig com a primer cap del partit laborista federal. McGowen no va guanyar les eleccions i l'altre membre influent del partit, Hughes, tenia massa enemics per imposar-se. Watson, bé que escollit per negociació, va aconseguir fer valdre la seva autoritat al partit.\nAl parlament federal, on el partit laborista era el menys nombrós dels tres partits amb representació però era indispensable per tenir majoria, Watson va continuar amb la seva feina com havia fet fins llavors als parlaments colonials. Va sostenir els governs del partit proteccionista presidits per Edmund Barton i després per Alfred Deakin, a canvi de l'adopció de lleis proposades pel partit laborista, sobretot la llei sobre l'Austràlia Blanca. Aquesta llei aparentment racista s'explica de la manera següent: les grans societats i els grans propietaris feien venir a Austràlia obrers asiàtics, sobretot xinesos, que pagaven miserablement. Amb l'entrada només d'europeus al continent, els laboristes volien fer augmentar el salari mínim.\nWatson era un laborista moderat, admirat sicerament per Deakin i compartia idees liberals sobre moltes temes. Deakin tenia el mateix punt de vista que Watson.\nBust de Chris Watson a Ballarat.\nWatson tenia dues tasques, el partit laborista havia de doblar els resultats a les eleccions de 1903 i va poder continuar tenint el paper de punt indispensable de la majoria. L'abril de 1904, Watson i Deakin no van poder posar-se d'acord per fixar les lleis sobre les conciliacions i l'arbitratge de conflictes socials del sector privat i el sector públic, cosa que va provocar la dimissió de Deakin com a primer ministre. El líder liberal, George Reid, va refusar ocupar el lloc de Deakin. Watson, amb 37 anys, va ocupar el lloc de primer ministre i va esdevenir el primer ministre més jove.\nWatson no es va fer il·lusions sobre la durada del seu govern i sabia que no podria fer aprovar pel parlament el programa laborista. Durant el seu govern, Watson va fer votar sis lleis, cinc de les quals eren lleis corrents que no necessitaven l'aval del senat, però quan va presentar la llei sobre les conciliacions i l'arbitratge dels conflictes socials, va tenir problemes i no la va aprovar, fet que va provocar la seva dimissió. Ell esperava que el governador general, Lord Northcote, dissoldria les dues cambres per convocar noves eleccions, però va refusar-ho i va demanar a Reid de formar un nou govern que ell acceptà.\nWatson va continuar dirigint el partit laborista i fou elegit diputat de Sydney sud el 1906, després de la desaparició de la circumscripció de Bland. Però el 1907, l'estat de slatu de la seva dona, Ada, va empitjorar i ell va dimitir de cap del líder laborista i va deixar lloc a Andrew Fisher, que va conduir el partit a les eleccions federals de 1910. Fisher va guanyar Deakjin i va poder formar el segon govern laborista i Watsons, amb 42 anys, es va retirar de la vida política.\nFora del parlament, Watson va continuar treballant per al partit laborista i va esdevenir director de la societat "Labor Papers Ltd" editora del "The Worker", el diari dels sindicats australians. També va dirigir una carrera d'home de món. El 1916, el partit laborista es va dividir per si calia un servei militar obligatori durant la I Guerra Mundial i Watson es va decantar pel sí, al costat de Billy Hughes. Fou exclòs del partit que havia ajudat a crear. Llavors va ajudar a fundar, juntament amb Hughes, el Partit Nacional fins al 1922, quan es va retirar completament de la vida política.\nWatson va consagrar la resta de la seva vida en les activitats socials, va ajudar a crear la "National Roads and Motorists Association" (NRMA) i va ser-ne el president fins a la seva mort. També fou un dels fundadors de l'"Australian Motorists Petrol Co Ltd" (Ampol).\nVa perdre la seva primera dona el 1921 i l'octubre de 1925 es va casar amb Antonia Mary Gladys Dowlan a la mateixa església on s'havia casat per primer cop. La segona esposa era una serventa de 23 anys originària d'Austràlia Occidental que havia conegut al "Commercial Travellers' Club" que freqüentaven a Sydney. Va tenir una filla, Jacqueline, amb ella.\nVa morir a casa seva, a Sydney, el 18 de novembre de 1941.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Chris Watson\n↑ «Mr (Chris) John Christian Watson (1867 - 1941)». Parliament of New South Wales. Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 17 juliol 2008].\n↑ 2,0 2,1 Nairn, Bede. «Watson, John Christian (1867–1941)». A: Australian Dictionary of Biography, 1990.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Chris_Watson&oldid=29870163»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 abr 2022 a les 20:43.


FINAL TEMPORADA @ElMiradorRE amb Carles Armengol i Teresa Carreras // Teresa Carreras\nFINAL TEMPORADA @ElMiradorRE amb Carles Armengol i Teresa Carreras\n23 juliol, 2021 / Ignasi Miranda va conduir un excel·lent debat entre Carles Armengol i Teresa Carreras sobre els temes més candents d'aquesta segona temporada pandèmica\n1- El Covid-19 ha viscut des del setembre noves onades, emergències, morts i, el que és més esperançador l'arribada de les vacunes. La primera persona vacunada, en plenes festes de Nadal, va ser el primer pas d'un procés que ja ha completat la pauta completa en més de la meitat de la població catalana i del conjunt d'Espanya. Però quan semblava que, a mitjans de juny, les dades ens feien pensar en una millora ja irreversible, hem patit l'empitjorament més gran de les dades epidemiològiques en tota la pandèmia. Els contagis, especialment entre joves no vacunats, han provocat que es passi d'esperançadors plans de desescalada de cara a l'estiu a noves restriccions, entre elles fins i tot el toc de queda de la 1 a les 6 de la matinada, la limitació a 10 persones de les reunions socials i l'obligació de tancar tots els establiments comercials i culturals a dos quarts d'una de la nit. Estem novament en un estiu de cruïlla.\n2- La vida política ha estat marcada, aquests mesos a Catalunya, per les eleccions al Parlament celebrades el 14 de febrer i per un acostament entre els governs català i espanyol, des d'una decidida aposta pel diàleg però amb posicions molt allunyades. Mentre el president Pere Aragonès planteja uns consensos importants per l'amnistia i l'autodeterminació de Catalunya, Pedro Sánchez descarta aquests dos punts, però es mostra més obert que mai a oferir escenaris alternatius. Enmig de tot això, l'executiu espanyol va indultar, al juny, els 9 presos independentistes que complien condemna del Suprem per l'1 d'octubre, un gest que ha servit per obrir portes a la distensió. I abans que la taula de diàleg sobre el conflicte polític comenci a funcionar al setembre, es reunirà la comissió bilateral Generalitat-Estat el proper 2 d'agost, després de tres anys. La part catalana plantejarà la gestió de ports i aeroports, el finançament de noves infraestructures i el repartiment dels fons europeus Next Generation.\n3- Aquesta temporada, a més, les eleccions celebrades al novembre als Estats Units van donar la victòria al demòcrata Joe Biden, que va poder superar el seu rival, el republicà Donald Trump, i va aconseguir treure'l de la Casa Blanca. Tot i que Trump no va acceptar els resultats i va denunciar reiteradament frau en alguns estats decisius, finalment va ser rellevat amb certa normalitat, tot i que sense la seva presència en la cerimònia el 20 de gener passat. La presidència de Biden està aportant, de moment, un desgel en els principals punts de les relacions internacionals, sobretot amb Europa, però també amb Amèrica llatina i amb els grans pactes mundials econòmics i mediambientals. Nous aires a Washington i també per al món.\n4- Finalment destaquem que hem viscut uns mesos en què el Papa Francesc ha reforçat la seva aposta per una Església més connectada amb el món per impulsar la fraternitat entre tots els creients i no creients. Des de l'esperit del document sobre la fraternitat signat a Abu Dhabi el febrer de 2019, el pontífex va viatjar del 5 al 8 de març a l'Iraq, una visita històrica a una societat molt castigada per la guerra i especialment necessitada d'aquesta fraternitat. A més, el Sant Pare ha volgut continuar amb reformes en la lluita contra la corrupció i els abusos sexuals, però també en la litúrgia, sobretot amb el recent Motu Proprio que limita les celebracions de la Missa preconciliar, la de la litúrgia de 1962, que havia recuperat Benet XVI amb caràcter extraordinari. El bisbe de Roma, recentment operat d'una afecció benigna de còlon, es prepara per visitar del 12 al 15 de setembre Budapest, on clausurarà el Congrés Eucarístic Internacional, i Eslovàquia.


Àudio branding y màrqueting sensorial cat | Interloqua\nVeu de marca\nÀudio branding y màrqueting sensorial cat\nAgència d'Àudio Branding\nLa teva marca, el teu món, el teu silenci\nCreem continguts sonors de marca (Àudio Branding). Sabem que cada empresa és diferent i necessita expressar la seva personalitat i els seus avantatges diferencials per sobresortir de la competència i aconseguir connectar amb el seu públic objectiu. En treballar d'aquesta forma, aconseguim construir una comunicació coherent i donar un missatge clar centrat en els objectius de comunicació de marca.\nUn equip de cinema\nInterloqua està format per un equip d'enginyers, creatius sonors, especialistes en branding, compositors, guionistes i actors de veu amb àmplia experiència al món del cinema i la publicitat.\nSabem com treballar el so, per comunicar les emocions que fan que la vostra marca connecti.\nSom una empresa innovadora, que està en contínua exploració de noves formes de millora en la comunicació a través del so. Interloqua ha estat premiada per l'Ajuntament de Barcelona i el SDE de la Generalitat de Catalunya per les seves propostes innovadores en aquest àmbit.\nObtenim l'ADN de marca\nRealitzem una anàlisi tant de la imatge de la marca, com del mercat, les tendències i el target. A partir d'aquest estudi, obtenim com és l'essència de la marca i que és el que la diferència i la defineix millor.\nEl mapa del viatge, qui som i com volem sonar\nUna vegada obtinguda aquesta informació, ens reunim amb la marca per definir conjuntament els objectius a aconseguir i les bases estratègiques del so de marca.\nLa identitat de marca es fa audible.\nEl següent pas és desenvolupar els àudios i audiovisuals, definits en l'estratègia, per a cadascun dels diferents punts de contacte amb la marca.\nEl poder del so es transforma en resultats.\nMesurem i supervisem la implantació de les diferents accions sonores i monitorem els seus resultats. Aquesta informació és d'utilitat per introduir millores en el desenvolupament.\nCom parla la seva marca, amb quina veu, quin estil, amb quin to?\nLa Música que millor expressa els valors, les emocions i la personalitat de la seva marca.\nCreem la veu, la música i el contingut, que guiaran als seus clients cada vegada que contactin per telèfon.\nL'ADN de la seva marca concentrat en un so curt, intens i identificable\nAmbients sonors en punts de venda, centres comercials, hotels, restaurants i SPAs que transformen l'experiència de marca viscuda pel client.\n[wpgdprc "En nombre de la empresa tratamos la información que nos facilita con el fin de prestarles el servicio solicitado, realizar la facturación del mismo. Los datos proporcionados se conservarán mientras se mantenga la relación comercial o durante los años necesarios para cumplir con las obligaciones legales. Los datos no se cederán a terceros salvo en los casos en que exista una obligación legal. Usted tiene derecho a obtener confirmación sobre si en Interloqua estamos tratando sus datos personales por tanto tiene derecho a acceder a sus datos personales, rectificar los datos inexactos o solicitar su supresión cuando los datos ya no sean necesarios. Asimismo solicito su autorización para ofrecerle productos y servicios relacionados con los solicitados y fidelizarle como cliente"]\nParc Audiovisual de Calalunya\nCarretera Km 1, BV-1274\n937 875 912


Som a l'extrem nord de la Serralada Litoral, al massís d’Ardenya-Cadiretes, on aquesta cau directament sobre la mediterrània. La plana del Ridaura, i les seves poblacions, entre elles Sant Feliu de Guíxols, ens separa de l’últim massís d’aquesta serralada: les Gavarres.\nAquest itinerari recull els principals valors naturals que defineixen aquest espai. Els boscos de pins i sureres, els penya-segats i les panoràmiques dels miradors.\nComencem al darrere el Monestir i ens enfilem per caminets i corriols en direcció al Monti-Calvari. Anem passant per un bosc dominat per pins pinyers, de densitat variable. Les alzines sureres esclarissades esquitxen aquest bosc pinyoner i, a vegades, fan rodals on podem trobar algun bonic exemplar. Segons pugem, voregem petits torrents secs, on el canvi de vegetació es fa evident: els arbres són més grans i apareix algun retall d’alzinar amb un sotabosc dens i impenetrable.\nAnirem trobant restes abandonades d’ocupació recent (s.XX). Construccions en forma de castell o masies abandonades, fins a arribar al suro de Ca n’Oliva.\nCreuarem la urbanització per baixar en forta ziga-zaga fins a la platja al sector de ‘‘les Penyes’’. Bon mirador natural del litoral en direcció Tossa. Entrem en contacte amb el món rosa. Els granits, es desprenen en forma de blocs i grans pedres damunt el mar. Som a la vora del mar. Sentim picar les onades i les pedres movent-se sota l'aigua. Caminem direcció nord, fent saltirons per sobre els "bolos". Passem pel costat d’algun pou d’aigua dolça i veiem com la vegetació arriba també a tocar de platja.\nEn una estona, gaudint del mar, les pedres i el sol, arribem al sector més esquerp (passada sa Platjola), on desapareix la platja i els penyals entren dins l’aigua. Ens enfilem per superar aquest tram i se'ns obren vistes properes a cala Vigatà (sota nostre) i el preciós sector de penya-segats roses que arriben fins a la Punta de la Cova.\nA la dreta, sobre nostre, Sant Elm ens orienta. En arribar a l’ermita, gaudim novament d’àmplies vistes. Ara, anem baixant fins a Punta Garbí passant pel bonic mirador de les Modistes, on reconeixerem part del camí fet. Només ens queda anar resseguint la costa, vistes a Sant Feliu, la platja, el port i el fortim; i el camí de ronda del sector nord sota el Puig de les Forques.


Pico.cat: SEGUIMENT METEOROLÒGIC - JUNY 2014 (241/242)\nSEGUIMENT METEOROLÒGIC - JUNY 2014\nTEMA: SEGUIMENT METEOROLÒGIC - JUNY 2014\nSEGUIMENT METEOROLÒGIC - JUNY 2014\t30 Jun 2014 18:27\t#79692\nTan sols donar-vos les gràcies per les vostres participacions i especialment als que feu previsions mirant diferents models i traient conclusions que exposeu aquí amb mapes confeccionats per vosaltres mateixos. Pot ser la paraula "luxe" l'utilitzem força sovint, però és que ho és amb totes les lletres.\nUsuaris que han agraït el tema: jordi-clot-bcn, Arcus, meteo vent, meteoboig, Andreu, TRAMONTANA, OSCAR EIXAMPLE, Carlos Román, Superlopes, josep m.pastor, Marc Gassó - Gràcia, Gratal, IgnasiBCN, bigxavi, Piraks, jsceloni, Vallforners\nSEGUIMENT METEOROLÒGIC - JUNY 2014\t30 Jun 2014 18:37\t#79693\nThank you received: 67495\nYa van dos salidas del GFS que lo que marcaban para mediados de semana lo han descafeinado muchísimo dejandolo más al W de lo que prónosticaban días anteriores, a ver las próximas salidas, pero no me huele muy bien, no hay manera de pillar tormentas.\nÚltima edició: 30 Jun 2014 18:38 per Todopc.\nUsuaris que han agraït el tema: meteoboig, TRAMONTANA, josep m.pastor, Marc Gassó - Gràcia, Gratal, Piraks, jsceloni, Vallforners\nSEGUIMENT METEOROLÒGIC - JUNY 2014\t30 Jun 2014 19:42\t#79695\nBona tarda des de Gràcia, acabo de tornar de Llagostera!\nEm va saber greu no poder escriure res ahir, però allà no tinc ordinador amb internet i tiro de mòvil sempre i s'em fa força farragós escriure amb el mòvil.\nAra mateix per aqui Gràcia:\n24,4ºC fent la màxima ara, curiós... (Mín: 18,9ºC)\n11,6 km/h deuminutals de SW.\nDeu ni do quin dia ahir a Llagostera, fins a migdia cels cada cop més carregats i va començar a descarregar cap allà les 3 en forma de gotots que a mesura que anàven passant els minuts tot anava a més. Finalment vam recollir 10,6 mm.\nUs deixo unes imatges de tot plegat, fins i tot amb una mica de pedra que vam tenir també...\nI aquest matí, encara amb restes de núvols mirant cap a Cassà de la Selva i Girona...\nUsuaris que han agraït el tema: jordi-clot-bcn, meteo vent, meteoboig, TRAMONTANA, Marc Blanes-Euskadi, OSCAR EIXAMPLE, nuvolada, Superlopes, josep m.pastor, Gratal, Trueno, Piraks, jsceloni, Vallforners\nSEGUIMENT METEOROLÒGIC - JUNY 2014\t30 Jun 2014 20:01\t#79696\nDespres de la petita tempesta del passat 30 de maig desde Montjuich.\nUsuaris que han agraït el tema: jordi-clot-bcn, meteoboig, TRAMONTANA, OSCAR EIXAMPLE, groucho-carmel, nuvolada, Superlopes, josep m.pastor, Gratal, jsceloni, Vallforners\nSEGUIMENT METEOROLÒGIC - JUNY 2014\t30 Jun 2014 20:46\t#79697\nvideo de tempesta sobre Texas desde la estació internacional a l'espai sideral.\nUsuaris que han agraït el tema: jordi-clot-bcn, TRAMONTANA, groucho-carmel, Superlopes, josep m.pastor, jsceloni, Vallforners\nSEGUIMENT METEOROLÒGIC - JUNY 2014\t30 Jun 2014 20:58\t#79698\nVent: Fluix, SE (6Km/h)\nPressió: 1014 hPa. (baixant)\nTemperatura mínima: 15,9ºC (6:04h)\nTemperatura màxima: 22,5ºC (11:46h)\nEstat del cel: Molt ennuvolat (6/8 )\nUsuaris que han agraït el tema: meteoboig, TRAMONTANA, JOAN-ESCLANYÀ-, groucho-carmel, josep m.pastor, jsceloni, Vallforners\nSEGUIMENT METEOROLÒGIC - JUNY 2014\t30 Jun 2014 21:21\t#79699\nBuenas noches, en estos momentos tenemos los siguientes datos, 24,0ºC con 76% de humedad, viento del SSW a 2 km/h y 1012,9 Hpa con 14 W/m2.\nUsuaris que han agraït el tema: meteoboig, groucho-carmel, josep m.pastor, jsceloni, Vallforners\nSEGUIMENT METEOROLÒGIC - JUNY 2014\t30 Jun 2014 21:49\t#79700\nHola. Bon vespre des de Blanes!\nDesprés de la calma vindrà la tempesta (posta de sol de fa una estona):\nAvui he escoltat a en Mauri per la ràdio que a Arenys de mar es va comptabilitzar una màxima de precipitació de 6 litres en un minut, quina bestiesa!\nComentar també que avui deixo la piscina de Sant miquel d'Aro i demà començo a treballar com a socorrista a les platges de Blanes, ús tindre informat de les meduses!\nÚltima edició: 30 Jun 2014 21:50 per Marc Blanes-Euskadi.\nUsuaris que han agraït el tema: jordi-clot-bcn, meteoboig, groucho-carmel, Superlopes, josep m.pastor, Marc Gassó - Gràcia, jsceloni, Vallforners\nSEGUIMENT METEOROLÒGIC - JUNY 2014\t30 Jun 2014 21:50\t#79701\nHola bona tarda familia.\nA Badalona avui hem tingut una minima de 18,3ºC i una maxima de 24,4ºC.\nCom ja vaig comentar en la previ d'ahir,i tambe els companys que fan les previs,dema ruixats o tempestes a la tarda o vespre cap el nord-oest,temperatures amb tendencia a pujar.\nDespres Per Dimecres i Dijous,tots els models ens la estan posant massa al oest per els meus interesos i tot quedaria mes concentrat cap a les comarques de ponent,on podrien caure ruixats o tempestes moderades i puntualment intenses,les comarques del est quedarien menys influenciades per el enbosament d'aire fred,tot i aixos no podem descartar algun ruixat o tempesta com a molt moderades, les zones amb menys posibilitats de pluges o fins hi tot quedar al marge seran les del litoral,temperatures sense grans canvis.\nTambe vull comentar que aquestes bosses d'aire fred aillades son molt capritxoses i acostumen a fer uns moviment força erratics i tot podria ser que tambe ens pogues afectar de ple,per aixos aquestes situacions es tenen que fer el seguiment sortida a sortida,ja que podem tindra sorpreses tempestives.\nFantastiques fotografies i previsions.\nM'ALEGRO QUE TORNIS A ESTAR AMB NOSALTRES IVAN"CONGESTUS"\nBon seguiment i a esperar si tenim sort.\nUsuaris que han agraït el tema: jordi-clot-bcn, meteo vent, Andreu, Marc Blanes-Euskadi, JOAN-ESCLANYÀ-, groucho-carmel, Superlopes, josep m.pastor, Marc Gassó - Gràcia, jsceloni, Vallforners\nSEGUIMENT METEOROLÒGIC - JUNY 2014\t30 Jun 2014 22:27\t#79702\nBona nit des del Carrer Major de Dalt de Sant Celoni,ara mateix estem a 20.8ºC 65% d humitat i 1015 mb\nUsuaris que han agraït el tema: Andreu, JOAN-ESCLANYÀ-, groucho-carmel, josep m.pastor, Marc Gassó - Gràcia, Vallforners


Notícies – IES Bellaguarda\nAquest curs l’alumnat podrà cursar en l’IES Bellaguarda el cicle de projectes d’edificació de la família professional d’edificació i obra…\nComunicació d’incidències de manteniment.\nPosted on 14 de setembre de 2020 by jaumedibuix\nFORULARI DE REPORT D’INCIDÈNCIES DE MANTENIMENT. Descarregueu el següent formulari, empleneu-lo descrivint i catalogant el tipus d’incidència i envieu-lo al correu del centre per fer-la constar i planificar la seu reparació. GRÀCIES PER LA VOSTRA COL·LABORACIÓ. Entre tots fem un centre millor.


L'Observatori de l'Ebre ofereix un conjunt de tallers científics per a estudiants des de Primària a Batxillerat. Aquests tallers estan contextualitzats en el programa de la matèria i alhora en els àmbits en què investiga aquest Centre.\nVisita l'Observatori amb el teva classe. Amb les visites guiades podreu visitar els històrics pavellons de l'Observatori, veure-hi els interessants instruments que contenen, actuals i històrics, conèixer la recerca que s'hi fa i veure les taques solars amb el celòstat!\nSi sou d'una escola de fora de les Terres de l'Ebre, podem adaptar l'horari de la nostra activitat, per tal que pugueu combinar dues visites a la zona. Per exemple, us recomanem que també visiteu la planta que el Consorci d'Aigües de Tarragona té a l'Ampolla.\nDarrera actualització el 24 Juliol 2015


Un vincle amb la vida - Sufi.cat\n31 Oct Un vincle amb la vida\nPosted at 02:53h in Amor, Déu, Espiritualitat, Interioritat, Vida\tby\tarnauok 0 Comments\nMentre estem vius, tenim un vincle que ens uneix a la vida de manera inseparable. Tothom té aquest vincle amb la vida, però cadascú el té a la seva manera.\nAixò fa que per una banda tots siguem iguals, perquè tots el tenim, aquest vincle amb la vida, i que per l’altra siguem diferents, perquè cadascú té el seu, de vincle, i cada relació amb la vida és privativa, els altres no poden accedir-hi.\nCom una persona es relaciona amb la seva vida és cosa de cadascú, i en última instància i per molta empatia que tinguem, no arribarem a saber-ho tot, de l’altre. Tothom veu el món a la seva manera, tothom entén les coses a la seva manera, a cadascú li passen coses diferents, i ningú té un poder absolut sobre l’altre que li permeti penetrar-lo realment.\nSer igual/diferents és una de les condicions de la vida. De fet, és l’atribut que em sembla més remarcable: Per una banda, tots ens devem a una mateixa realitat, habitem el mateix mon, compartim les nostres existències. Simultàniament, però, aquestes existències son, i aquesta és l’altra cara del mateix principi, úniques i peculiars, exclusives.\nDes del meu modest punt de vista, que sé que no pot ser compartit per tothom, ni comprès fins al final, considero que assumir aquestes dues condicions com un indefugible és entendre de què va el món. Ni més ni menys. Per estar en el món i aportar-hi el respecte que es mereix cal considerar a l’altre com un individu exactament igual i diferent a tu.\nEls límits i l’absolut\nLes nostres ments tenen un límit: nosaltres mateixos. Per exemple, jo no puc veure què esteu fent vosaltres a casa vostra. Per això, inevitablement, moltes coses quedaran sense que jo mai les pugui entendre. Ara bé, en la mesura que estic tan viu com tots vosaltres, tots tenim la mateixa autoritat respecte la vida, tots els nostres punts de vista seran certs perquè les nostres diferents posicions seran real totes elles. Això vol dir que sí que tinc un coneixement total i absolut de la vida, no només parcial i relatiu, perquè no el puc tenir més total que això. No per viure en un cos que no comprèn el què succeeix en altres cossos la meva vida deixa d’estar absolutament viva. Tinc tota la vida en mi. El secret de la via se’m revela, encara que no se’m revelin altres secrets que us són revelats a vosaltres.\nAmb això vull dir que les nostres perspectives són, al mateix temps, relatives i absolutes. No són només relatives. ¿Perquè? Doncs perquè a la meva vida, per comprendre’s a si mateixa, no li cal saber què li està passant a la teva en aquests moments. Ser contingent i relatiu no em fa menys absolut. Tinc tot el què necessito saber de la realitat davant dels nassos, o dins meu. No em cal anar a descobrir el planeta Plutó per saber de què va això de la vida.\nUn vincle que ens fa grans\nI és que això que estic pensant, penso, ens ubica en una posició molt interessant, als éssers que estem vius: L’estat és d’absoluta igualtat social per una banda, i de gran rellevància individual per l’altra. Ens empodera, veure les coses així, perquè ens fa entendre que som exclusius a la vegada que ens baixa els fums, perquè ens mostra que no som pas més que ningú, que tots tenim exactament el mateix valor.\nCada forma de vida que ha aparegut en l’existència té el mateix vincle privatiu respecte la vida, i ningú podrà arribar a saber com es veuen, de tot, les coses des del punt de vista de l’altre. I així és que hem de respectar la nostra finitud… a la vegada que podem reconèixer que el nostre punt de vista és complet, perquè no pot ser-ho més que això, i que no pel fet de no poder abraçar la realitat completa, ella deixa d’assolir abraçar-nos a nosaltres.\nÉs la vida la que ens té a nosaltres, més que nosaltres a ella, i és això el què ens fa estar vius. Si ens hi entreguem, podem veure que la vida és completa en si mateixa, única absoluta, i encara que només siguem una de les moltes formes que pot prendre, ella mai no deixa de ser absoluta en cap moment.\nNo pel fet de trobar-se dins nostre la vida passa a ser menys vida. La vida segueix sempre el seu camí, i això és el què fa que sigui absoluta, encara que nosaltres, per la nostra forma limitada, la relativitzem. Ella és absoluta igualment. Per ser-ho, fa que nosaltres ja no siguem nosaltres, i ens pren amb ella, sense que per això nosaltres haguem de desaparèixer… perquè la vida també és relativa.


PowerPoint by kotchakarn 229 views\nThe Social Web by TomFranklin 1715 views\nDoll s-house- by Rafaa Silvaah 2868 views\nslideshare by guesta5b06a 277 views\nReconversión de Pla de Palau según ... by adriannawallis 669 views\nPresentazione Esterni by bscreativecamp 886 views\nPresentacion del projecte de ciudadanos para reconvertir pla de palau en el pulmón de Cuitat Vella.\n1.

Setembre 2007

Adrianna Wallis

\n2. Basat en les expectatives de ciutadans!

Presentació d’una idea de ciutadans per millorar la qualitat de vida en Ciutat Vella creant un nou espai públic.

\n3. La idea: Pla de Palau nou pulmó de Cuitat Vella Reconversió de Pla de Palau en un entorn únic, sense cotxes. Entorn per reunir-se, respirar, descansar, expressar-se. D’un espai sense vida on els cotxes tenen tots el drets a un dels espais més vius i sans de Cuitat vella.\n4. La idea: Pla de Palau nou pulmó de Cuitat Vella autopista soroll\n5. Perquè Pla de Palau? Plaça “articuladora” Vincle amb el barri de Barceloneta Plaça més poblada Millora de qualitat de vida per a més ciutadans Plaça amb identitat Lloc de referència de la cuitat - carregat de significat Plaça massa ‘agressiva’ Humanització de la zona pivot\n6. Perquè Pla de Palau? Plaça massa agressiva Plaça agressiva Humanització de la zona pivot\n7. Perquè Pla de Palau? Plaça ¨articuladora ¨ Plaça “articuladora” Vincle amb el barri de Barceloneta\n8. Perquè Pla de Palau? Plaça més poblada / en creixement Plaça més poblada Millora de qualitat de vida per a més ciutadans\n9. Perquè Pla de Palau? Plaça amb identitat Plaça amb identitat Lloc de referència de la cuitat - carregat de significat\n10. Com l’imaginem? Plaça ‘zen’ Compensar els punts febles de Cuitat Vella (llum, espai, calma, simplicitat). Plaça sostenible Model en materials, manteniment. Plaça participativa Sentiment de pertinença, implicació, d’expressió. Plaça per a la convivència Lloc per reunir-se, Lloc inter-generacional.\n11. Com l’imaginem? Plaça sostenible Plaça sostenible Model en materials, manteniment.\n12. Com l’imaginem? Plaça ‘Zen’ Plaça ‘Zen’ Compensant els punts febles de Ciutat Vella (llum, espai, calma, simplicitat).\n13. Com l’imaginem? Plaça per a la convivència Plaça per a la convivència Lloc per reunir-se, Lloc inter-generacional.\n14. Com l’imaginem? Plaça participativa Plaça participativa Sentiment de pertinença, implicació, expressió.\n15. Com NO l’imaginem? Plaça turística i sorollosa Plaça turística i sorollosa\n17. Adrianna Wallis Ciutadana compromesa i motivada 26 anys Propietària a Pla de Palau Consultora en estratègia de marca en « Abcn / Abilbo ». Dades de contacte: [email_address] 630 61 38 35


PAPER DE SEDA A RATLLES ROSES\nNo. article 202621\nPaper de seda a ratlles roses, ideal per a embolicar regals de tot tipus. Cada paquet inclou 6 làmines de 50x70cm. Tenen un bonic disseny a ratlles horitzontals en rosa pastís, fúcsia, lila i blanc. Completa la compra amb una bossa de regal a joc per a un resultat perfecte.\nEl paper de seda també es ideal per a realitzar tot tipus de manualitats, que no falti en les teves festes!


Sóc en Carles Fàbregas Fernández. M'agrada molt el meu treball, la jardineria, la pintura i realitzar les tasques de la llar amb ajuda de les noies del PSALL. Porto 21 anys treballant a FABM (Fundació Baix Montseny) que és un centre especial de treball, però també he treballat a les Aigües del Montseny tres anys i mig, a una serradora mig any amb contracte i a la Falda del Montseny, on feia de “pinxe” i vaig estar poc temps.\nDurant la meva vida he fet moltes activitats, però al meu temps lliure m'agrada dedicar-lo a sortir a la plaça de la vila del poble, a fer meditació, a escoltar música i a cantar, a dibuixar, també vaig a fer marxes amb el meu germà Ferran, ens porta el nostre pare amb cotxe.\nQuan tenia 18 anys portava moto i feia la vida de qualsevol jove, però vaig tenir dos accidents i el meu pare me la va prohibir, tenia 20 anys quan van diagnosticar-me depressió esquizofrènica entre d'altres, per això vaig començar a treballar a FABM.\nLa meva vida ha sigut molt maca, he tingut varies relacions de parella, i fins fa 8 anys que vaig començar amb la meva parella actual, la Yolanda, en aquella època vaig entrar a formar part de la Fundació Lar, va ser quan em van posar el PSALL. La meva primera educadora del PSALL es deia Coral, amb ella vaig aprendre que cuinar i anar a comprar podia ser divertit. Després va venir una noia que es deia Gen, molt simpàtica. La Mercè (vaig treballar al bar restaurant del seu pare, a Can Mas Joan a Villalba Sasserra i actualment és una residència d'avis que es diu Torremagret), la Cristina i l’Anais. I ara actualment està l’Alba, amb ella m'he integrat a la societat, sortim al carrer a fer passejades, anem a prendre orxata o un gelat. Ara també m'ajuda una treballadora de la llar que es diu Montse, m'agradaria que li paguessin molt més perquè fa una feina molt bona.\nAmb l’Alba dobleguem la roba perquè és una tasca que no m'agrada molt i també fem taller de cuina alguna vegada i aprofitem per portar un postra a casa dels pares com a detall, també anem a la biblioteca a buscar alguna pel·lícula o algun llibre, i alguna vegada em porta l’ukelele.\nGràcies al PSALL puc tenir la casa més neta i parlar de coses que no parlo amb ningú. En definitiva, amb el PSALL sóc més feliç.


Sonatina per a violí i piano, op. 100 de Antonín Dvorák (Partitura) - Tritó Edicions\nSonatina per a violí i piano, op. 100 Antonín Dvorák (1841 - 1904) No hi ha cap opinió. Sigues el primer.\nPreu: 12,52 € Disponibilitat:\nInstruments:Piano d'acompanyament, ViolíFormació:Solista i pianoGèneres:Música ClàssicaFormat:PartituraÈpoca:Música del Romanticisme----Compositor:Antonín Dvorák (1841 - 1904) Instrumentació:Violí i pianoEditorialSchottNúm. Pàgines:23ISBNM-001-05394-5Referència:DP02154 Opinió d'altres usuaris\nSonatina per a violí i piano, op. 100\nAfegir al cistell\tSonatina per a violí i piano, op. 100\tde Antonín Dvorák 12,52 €\nSerenata per a orquestra de cordes op. 22 en Mi ...\tde Antonín Dvorák 14,52 €\nSerenata per a orquestra de cordes op. 22 en Mi majorAntonín DvorákPreu: 14,52 €Afegir al CistellSerenata per a orquestra de cordes op. 22 en Mi major-Antonín DvorákSerenata per a orquestra de cordes op. 22 en Mi majorAntonín DvorákPreu: 12,48 €Afegir al CistellSerenata per a orquestra de cordes op. 22 en Mi majorAntonín DvorákPreu: 24,96 €19,97 €Afegir al CistellDanses Romàntiques: Duets per a pianoRobert SchumannEdvard GriegAntonín DvorákMoritz MoszkowskiPreu: 14,52 €Afegir al Cistell\nCanciones españolas antiguasFederico García Lorca(2)Preu: 22,88 €Afegir al CistellObras a tres voces del ms. 2-3 (ss. XV-XVI) de la catedral de Tarazona [Polifonía Aragones...-Obras a tres voces del ms. 2-3 (ss. XV-XVI) de la catedral de Tarazona [Polifonía Aragones...(1)Preu: 20,28 €Afegir al CistellCuba, de la Suite española, op.47, nº 8Isaac AlbénizPreu: 4,84 €Afegir al CistellTres libros de Música en cifras para vihuela vol. 1 - 9 Fantasie per chitarra solaAlonso Mudarra(1)Preu: 15,00 €Afegir al Cistell\nIniciBotigaPartituraSonatina per a violí i piano, op. 100 Truca'ns 933 426 175 Notícies i blog


Maya Apartment Universitate Bucarest Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nStreet Bolintineanu Nr. 5, Bucharest Centre, Bucarest, Romania, 30167 - Veure al mapa\nMés informació sobre Maya Apartment Universitate\nSituat a l'encantadora àrea de Bucharest Centre, Maya Apartment Universitate gaudeix d'una posició excepcional a la els paisatges, la cultura de Bucarest. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Teatre Nacional Ion Luca Caragiale, Esglèsia Nova de St Jordi, Cinema Pro a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Bucarest. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar, ascensor, àrea de fumadors.\nL'ambient de Maya Apartment Universitate es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Maya Apartment Universitate és una selecció idònia per a la vostra estada a Bucarest.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Maya Apartment Universitate de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (111) Parelles (14) Viatgers en solitari (14) Famílies amb infants petits (20) Famílies amb infants grans (15) Grups (47)


Curs intensiu d'idiomes d'estiu | Món Global Idiomes\nCurs intensiu d’anglès d’estiu a Horta – Guinardó\nCom són els nostres cursos intensius d’estiu\nEls cursos intensius que oferim durant el mes de juliol són una oportunitat excel·lent per accelerar l’aprenentatge d’idiomes. Cada bloc setmanal equival als mateixos resultats que es poden obtenir en 1-2 mesos dels cursos regulars d’una sessió setmanal. A través dels cursos intensius d’estiu l’alumne realitza una immersió lingüística que li permet avançar i comprovar els seus progressos en un temps més reduït.\nCaracterístiques i calendari\nIdiomes: anglès, francès, alemany, italià, rus, xinès.\nCalendari: del 4 al 22 de juliol.\nClasses d’una hora i mitja o dues hores diàries.\nGrups reduïts, màxim 7 alumnes.\nProfessors nadius o amb competència nativa.\nPossibilitat de fer semi-intensius per adults (classes 2-3 dies/setmana), preus a consultar.\nNo hi ha matrícula.\nPrimària, ESO, adults ……………………….……. 85 €/setmana (1,5 h/dia)\nBatxillerat, preparació FCE/CAE, adults .…. 100 €/setmana (2 h/dia)\nDescobreix els intensius d’aquests estiu


La Fira Expominer de Barcelona exhibeix meteorits per a totes les butxaques\nUn valor per a la ciència i un valor segur en el camp de les inversions. Això representen cada cop més els meteorits. Un miler d'aficionats a l'astronomia estan pendents dels meteorits que arriben a la Terra i que els proporcionen els anomenats "caçadors de meteorits". Són una vintena de persones que es dediquen a buscar per tot arreu aquestes pedres de l'espai. Aquest cap de setmana se n'han pogut veure peces a la Fira Expominer, que s'ha fet a la Fira de Barcelona, dedicada als minerals i que ha comptat amb 125 estands.\n09/11/2009 - 00.05 Actualitzat 09/11/2009 - 00.33\nA la Fira Expominer s'han pogut veure peces amb preus que van des d'un euro fins a 50.000, per a totes les butxaques. Els meteorits més preuats són els que arriben de la Lluna i de Mart, que poden arribar a pagar-se a 4.000 euros el gram, unes 166 vegades més que el que val un gram d'or.\nLes pedres de l'espai es cotitzen


【Pharao】 | Motardinn\nVeure-ho tot ( Pharao )\nPharao Travel 2 0\nPharao a motardinn - la millor selecció de productes al millor preu. Mai havia set tant fàcil navegar i comprar per internet articles de equipament-moto. I el millor de tot és que et portem el material de equipament-moto que necessitis directament a la porta de casa. La majoria de productes Pharao s’envien ràpidament, 24 hores després d’haver fet la compra a motardinn. Com a distribuïdor autoritzat de Pharao tenim un ampli coneixement de tots els productes i últimes tecnologies. Podem assessorar-te amb els millors consells per utilitzar i cuidar el material Pharao de la millor manera. Sempre que ho necessitis rebràs el millor servei del nostre equip d’esportistes experts. Creiem que una part important per a la satisfacció del client és garantir que la compra es fa en un entorn 100% segur i confidencial. Volem que estiguis 100% satisfet amb la teva compra a motardinn, però si per algun motiu això no passés, tens 30 dies per fer la devolució de la compra. Si tens una pregunta o necessites que t’assessorem, no dubtis a contactar amb el nostre equip d’atenció al client de motardinn. Estarem encantats en donar resposta a totes les teves preguntes i a ajudar-te en tot el que necessitis!


VENITE, ADOREMUS – Còrtum\nclubcortumÀTOMS, CATALUNYAAntoni Cisteró, CLUB CÒRTUM2 Comments\nSembla que per fi tindrem un govern de barallats, el que no deixa de ser ja un costum en el nostre estimat país. Durant els darrers anys, fins i tot quan hi ha hagut president, les institucions s’han vist entorpides per accions erràtiques i dissensions internes. Tot i què, malauradament, les declaracions, ultimàtums i promeses, han perdut tota credibilitat, tard o d’hora, un dia o altre, tindrem president. Però no és aquest el lloc que ens hauria de preocupar. Diu el diari ARA (11.5.2021) que hi ha 500 càrrecs pendents de la resolució de les disruptives converses en curs, el que equival a salaris per un total d’uns 40 milions d’euros. Poca broma!\nI no és cap broma tampoc el criteri que se seguirà per omplir els llocs vacants. Vista la trajectòria del darrer president, anomenat vicari, de l’actual presidenta del Parlament o l’erràtica trajectòria de la Cambra de Comerç, molt em temo que sigui més important la puresa ideològica i la fidelitat cega al líder, que no pas la idoneïtat pel càrrec. Fa temps que vivim el mateix problema: gent dòcil però inadequada per a la tasca si es considera que aquesta no és la confrontació inútil sinó el progrés del país. Les empentes d’uns i altres, i els sucosos sous, n’impedeixen el relleu. La situació es complica quan són dos i no una les menjadores on acudir per rebre el premi a la submissió. També ho empitjora atès que la tasca primordial d’un bàndol haurà de ser vigilar i, si pot ser, enterbolir la gestió de l’altre. Es confirmarà la continuïtat de l’encàrrec de Waterloo: anar cap al pitjor, com a porta per entrar en el millor dels mons, potser, un dia o altre.\nEl clientelisme no és d’ara. Ja a l’antiga Roma s’havia institucionalitzat. Els patricis es rodejaven de “clients” que li donaven prestigi, a canvi de què ell els proporcionés cobertura jurídica, préstecs o llocs de treball. Això ho va entendre i practicar Jordi Pujol a la perfecció arreu del territori, ajudat per una llei electoral a mida. I ara, la baralla és per emparar-se de la seva herència. Aquí rau la gran dificultat en posar-se d’acord: en voler controlar al màxim els ressorts de poder, copar els llocs clau de l’administració (Ah, TV3!) i poder retribuir als amics amb un càrrec de confiança, mereixi o no el sou la feina que en resulti. És previsible, atès que la baralla continuarà, i fins i tot s’endurirà durant la legislatura (per curta i eixorca que sigui), que en la tria de candidats que està centrant l’activitat política, caldrà seleccionar gent de provada fidelitat, de seguiment cec de les instruccions rebudes. En el càsting no entra la major o menor capacitat per exercir el càrrec. Al contrari, com més brillants i eficaços, més perill de pensament propi i independent, el que no seria tolerable (recordeu el Sr. Cuevillas?). Davant una decisió, la pregunta bàsica és: què es vol des de Bèlgica (o Lledoners) que fem? I no: com podem millorar la situació de (tot) el poble català?\nJa que parlem d’ell: i el poble què? Diu Plató al seu Fedre: “els humils pateixen, quan els poderosos es barallen”. I afegiria, acaben per buscar-se la vida, prescindint de les institucions, fet comprensible, però que obre la porta a tota classe de populismes i cap de bo. Diu un altre savi: “No hi ha mals negocis, sinó negocis mal portats”. La tria partidista i clientelar dels 500 càrrecs en qüestió és una garantia que, dissortadament, Catalunya seguirà formant part de l’últim grup.\n2 thoughts on “VENITE, ADOREMUS”\nRetroping: reivindica | VENITE ADOREMUS\n18/05/2021 a les 12:45\nNo tinc res a afegir a aquest article. Una vegada més comparteixo totalment la teva opinió.


L'Ametlla col·locarà divendres la primera pedra de la passera sobre la C-17 - somVallès\nL'Ametlla col·locarà divendres la primera pedra de la passera sobre la C-17\nL’acte tindrà lloc divendres (13 h) i comptarà amb la presència del conseller de Territori Josep Rull\nDissabte, 3 de març de 2018 | 15:24h\nEl proper dijous 9 de març, a l’aparcament del Centre Comercial Sant Jordi de l'Ametlla, tindrà lloc l’acte de col·locació de la primera pedra de les obres de la passera que comunicarà el centre del poble amb el barri de Pinar de Rosanes i el centre comercial. L'acte (13 h) comptarà amb les intervencions de l'alcalde de l'Ametlla, Andreu González, i del conseller de Territori i Sostenibilitat, Josep Rull.\nLes obres de la passera varen començar a finals de gener, i està previst que finalitzin a principis de juny. S’han licitat per un import de 612.109 euros (IVA inclòs), amb una subvenció de 215.000 euros de la Diputació de Barcelona.\nAquesta actuació s’ha plantejat considerant la màxima brevetat en l’execució in situ, mitjançant la prefabricació dels diferents elements que conformen l’estructura. Això es deu a la necessitat de tallar, el menys temps possible, la circulació de les diferents vies confrontants.


Onda reforça l'atenció domiciliària per a ajudar als veïns que han de guardar quarantena davant la Covid-19 | Castelló Extra\nOnda reforça l'atenció domiciliària per a ajudar als veïns que han de guardar quarantena davant la Covid-19\nAixí, a través dels telèfons 666 042 720 i 666 044 078 els onders que tenen la Covid-19 o estan en quarantena per contacte directe amb algun positiu poden sol·licitar la compra d’aliments, medicaments o qualsevol altre producte de primera necessitat i l’empresa contractada per l’Ajuntament s’encarregarà de la compra i de portar-li’l a casa.\n“No permetrem que cap veí es quede desatés davant aquesta crisi sanitària que junts superarem. L’Ajuntament estarà sempre al seu costat, com hem estat, tendint la nostra mà en tot allò que puguem ser útils i en aquelles accions que puguen ajudar a frenar la pandèmia. Estem davant un examen de ciutadania i responsabilitat que segur que superarem amb nota”, ha apuntat la primera edil.\nD’altra banda, i com a fruit de les propostes consensuades en el gran pacte ‘Tots per Onda’, el consistori va incrementar davant la pandèmia el pressupost destinat a ajudes a les famílies en 200.000 euros per a les persones que, a conseqüència de la Covid-19, tinguen dificultats econòmiques. També s’ha creat una Mesa Social formada per Càritas, Quisqueya, Creu Roja i tècnics de l’Ajuntament per a l’anàlisi i seguiment de les mesures així com per a posar en comú les demandes socials dels onders.


2016. P.participatiu: PLA D'ACTUACIÓ MUNICIPAL 2015-2019\nEts a: Inici > Vilanova tema a tema > Participació i Cooperació > Participació ciutadana > Processos participatius i diagnosis participades > 2016. P.participatiu: PLA D'ACTUACIÓ MUNICIPAL 2015-2019\nNom: PLA D'ACTUACIÓ MUNICIPAL 2015-2019\nEl Govern de la ciutat, ha elaborat una proposta del PLA D'ACTUACIÓ MUNICIPAL per la legislatura 2015-2019.\nEl PAM està estructurat en 4 eixos temàtics en els que s'emmarquen els objectius i les actuacions proposades pel Govern Municipal amb el propòsit d'assolir una millora del benestar i la qualitat de vida dels vilanovins i les vilanovines, així com situar Vilanova i la Geltrú en un escenari de desenvolupament i creixement econòmic, social i cultural per als propers anys.\nL'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú vol que el PAM s'elabori de manera participativa i és per aquest motiu que proposa la col·laboració i participació de tothom.\nSESSIONS INFORMATIVES I DE PARTICIPACIÓ CIUTADANA. PAM 15-19\nEn aquest procés participatiu es volen potenciar les eines digitals i en aquest sentit s'ha creat una plataforma informàtica específica a través de la qual es podran fer comentaris a l'esborrany del PAM.\nParal·lelament a la plataforma informàtica del PAM, l'Ajuntament vol seguir impulsant mecanismes de participació presencial que garanteixin una INFORMACIÓ DE PROXIMITAT ALS BARRIS i que també serveixin per resoldre dubtes i recollir la opinió d'aquelles persones que no tenen accés als mitjans digitals.\nÉs per això que, s'han realitzat ja 3 sessions informatives i de participació per donar a conèixer i recollir l'opinió de la ciutadania en relació a les accions a desenvolupar la legislatura 15-19.\nDimarts 19 de gener al Centre Cívic Sant Joan,\nDimecres 20 de gener al Centre Cívic Mar i, el\nDijous 21 de gener al Centre Cívic La Geltrú.\nEn aquestes sessions, el públic assistent ha pogut CONÈIXER els projectes del Govern, ha pogut RESOLDRE els seus dubtes i FER les seves propostes.\nVISUALITZACIÓ DEL POWER POINT DE PRESENTACIÓ DE LA PROPOSTA DE PAM 15-19\nPAM - PARTICIPACIÓ ON LINE\nFins el dia 1 de febrer de 2016, el PAM estarà obert a la participació ON-LINE. Podreu fer comentaris sobre les accions proposades i valorar-les directament a través de la web de Govern Obert. També podeu proposar-ne de noves en aquest ENLLAÇ.\n" Sessions participatives del Pla d'Actuació Municipal " (13 de gener 2016)\n" El Govern recull propostes per incorporar al Pla d'Actuació Municipal " (22 gener 2016)\nÚltima actualització: 02/02/2016


El temps a l'Escala: Previsió Meteorològica pel 15 i 16 de Setembre de 2016\nPrevisió Meteorològica pel 15 i 16 de Setembre de 2016\nDijous 15 de Setembre de 2016:\nEstat del cel: Cel variable de matinada i primera hora del matí, encara amb risc d'algun xàfec de matinada. Al llarg del matí s'aclarirà i dominarà al sol amb alguns núvols alts i prims, més abundants al vespre. Ambient net i fresc, sobretot al matí.\nVent: Variable de matinada o calmes. A partir de mig matí entrarà garbí de força 2/4 , reforçant-se fins a força 3/5 a la tarda.\nDivendres 16 de Setembre de 2016:\nEstat del cel: Núvols mitjos de matinada, que mig taparan el cel. Al centre del dia el panorama quedarà més serè i assolellat, mentre que a partir de mitja tarda i vespre tornarà a parèixer alguna nuvolada de nord a sud. Ambient que seguirà fresc.\nVent: Garbí fluix a primera hora de la matinada, girant després cap a mestraló. A migdia i tarda entrarà tramuntaneta de força 3/4 i ja a la nit, tendirà a afluixar i girar a mestral.\nEstat de la Mar: Arrissada de matinada amb marejol a partir de migdia


El Festival Internacional de Patchwork ha tingut un important impacte econòmic a Sitges. L’ocupació hotelera ha fregat el 100% i també s’han vist afavorits els sectors del comerç i l’hostaleria.\nSitges ha rebut durant els quatre dies del Festival Internacional de Patchwork, del 12 al 15 de març, una afluència de públic d’unes 18.000 persones, segons dades facilitades per l’organització. L’esdeveniment, un dels més importants d’Europa, ha representat per a Sitges un important impacte econòmic, derivat dels sectors del comerç, l’hostaleria i l’ocupació hotelera, que ha arribat al 100%, principalment en els hotels més cèntrics i els situats a primera línia de mar, els més propers al recinte firal del Passeig de la Ribera.\nSegons l’organització, aquesta edició, “s’ha notat l’increment de públic i, fins i tot, dissabte al matí, durant un temps, es va haver de tancar l’accés al recinte firal com a conseqüència de l’aglomeració de persones que hi havia a l’interior”.\nEl perfil de visitant es repeteix en relació a edicions anteriors, tot i que ha ampliat el tipus de públic. El públic del Patchwork és principalment femení, majors de 35 anys i amb un poder adquisitiu mig i alt, que venen en grup procedents d’associacions o acompanyades de familiars, i que aprofiten el Festival per fer una estada de cap de setmana a Sitges. Aquest any, segons l’organització, hi ha hagut una important presència de públic femení jove, entre els 28 i els 35 anys, que venen acompanyades pels seus infants, donat l’evolució del Patchwork cap al món de la decoració i els complements infantils. Els homes també han guanyat terreny. “Dos dels premis atorgats en el concurs Somnis de l’Associació Espanyola de Patchwork se’ls l’han endut homes merescudament”, han explicat responsables del Festival.\nEl Festival Internacional de Patchwork ha ocupat una desena d’espais expositius on s’han pogut veure les creacions de destacats professionals d’aquest art tèxtil. El programa ha inclòs també cursos monogràfics i infantils, demostracions gratuïtes, i la Gran Fira de Patchwork, amb més de 100 expositors com a activitat principal.


Informes d'Inspecció Tècnica d'Edificis (ITE) a Palamós - Nura Arquitectes\nInformes d’Inspecció Tècnica d’Edificis (ITE) a Palamós\nUna Inspecció Tècnica d’Edificis es coneix amb les sigles ITE i és un control tècnic al que s’han de sotmetre cada cert temps els edificis a Palamós.\nÉs un tipus de manteniment legal preventiu on es revisen regularment elements que poden afectar a la seguretat de l’immoble de Palamós i de les persones que hi viuen a dins. Les Inspeccions Tècniques d’Edificis a Palamós les regulen diferents lleis i ordenances municipals.\nQuè es revisa en una ITE a Palamós?\nDepenen molt de les normatives locals, però els elements més destacats i comuns són:\nCimentació i estructura\nEstanqueitat i cobertes\nD’altres elements de seguretat i salubritat\nEl resultat serà favorable sempre i quan l’edifici compleixi els següents requeriments:\nSeguretat: Que no impliqui risc per a les persones\nFaçanes: Interiors i exteriors reparades\nAltres elements de seguretat: Xemeneies, falsos sostres, …\nSalubritat: Obres necessàries per evitar filtracions d’aigua afavorint la higiene i salud pública\nI si no realitzo l’ITE a Palamós?\nSi s’acaba el plaç, s’ordenarà la realització otorgant un termini adicional amb advertència de possibles multes, execució subsidiària de l’ITE i diverses sancions d’entre 1.000€ i 6.000€, a més de l’import derivat de l’execució subsidiària.\nSi l’edifici es troba en bones condicions, l’Inspecció Tècnica d’Edificis a Palamós serà favorable i els propietaris no hauran de fer cap obra, presentant a l’Ajuntament de Palamós l’acta favorable amb plànol de situació inclòs.\nL’Ajuntament de Palamós arxivarà la documentació fins a la propera revisió al cap de 10 anys i es notificarà al Registre d’edificis i construccions.\nPer a qualsevol consulta o necessitat d’informació relacionada amb els Inspeccions Tècniques d’Edificis a Palamós (Girona), pots contactar amb nosaltres sense cap mena de compromís.\nContacta amb nosaltres sense cap compromís per informes d’Inspecció Tècnica d’Edificis (ITE) a Palamós


Setanta-quatrè dia: invoquem Maria a la parròquia de Sant Joan de Tarragona, sota l’advocació del Cor Immaculat de Maria – Arquebisbat de Tarragona\nSetanta-quatrè dia: invoquem Maria a la parròquia de Sant Joan de Tarragona, sota l’advocació del Cor Immaculat de Maria\nHome / visites-espirituals / Setanta-quatrè dia: invoquem Maria a la parròquia de Sant Joan de Tarragona, sota l’advocació del Cor Immaculat de Maria\nCom Maria l’Església no es pot complaure amb els qui dominen aquest nom. Allí no és el seu lloc. Com Maria l’Església estima els pobres i els afamats i s’alegra que el Senyor en la seva misericòrdia acomiadi els rics sense res. Sense res perquè ho han donat tot, amb les mans buides, perquè hauran après la joia de la pobresa beneïda pel Senyor. Quan el papa Francesc afirma “Vull una Església pobra entre els pobres”, no és un eslògan. És una veritat que ve de lluny, ve de l’Evangeli, ve de la predicació dels Pares i arriba al Concili Vaticà II. Aquests dies moltes famílies recorren als serveis socials i a les nostres Càritas per raó de les conseqüències de la pandèmia. Els rebem com a germans nostres i senyors nostres. Quan una família va a buscar aliments a una parròquia vol dir sempre que estan molt apurats. Només un amor delicat pot cobrir l’actitud vergonyant dels nostres germans. Ho fan també en unes parròquies empobrides per la manca d’ingressos aquests dies, però la pobresa mai és pels cristians una desgràcia, sinó una benedicció.\nSetanta-quatrè dia: invoquem Maria a la parròquia de Sant Joan de Tarragona, sota l’advocació del Cor Immaculat de Maria2020-05-292020-05-29https://www.arquebisbattarragona.cat/wp-content/uploads/2020/10/noulogoarq.pngArquebisbat de Tarragonahttps://www.arquebisbattarragona.cat/wp-content/uploads/2020/05/74-santjoantgn.jpg200px200px\nSetanta-tresè dia: invoquem Maria, amb els fidels de la parròquia de Sant Calinic i de Sant Fructuós, de la Santa Església de Romania.visites-espirituals\nSetanta-cinquè dia: invoquem Maria a molts altres llocs de l’arxidiòcesi de Tarragona, esperant el do de la Pentecosta perennevisites-espirituals


A la muntanya, des de ben petits\nSi sou amants de les activitats a la muntanya, tenir un nadó no us ha de suposar un fre. Però malgrat tot cal recordar que l’entorn és canviant i pot ser perillós. Per això cal que sempre extremem la precaució i siguem molt responsables\nEl muntanyisme, l’escalada i el senderisme són aficions que es porten molt endins. Si s’és amant de la muntanya, se n’és sempre, se’n necessita l’aire i el paisatge, l’altitud, la serenitat i la bellesa. Incorporar un nadó a aquestes activitats no és impossible. Però cal tenir en compte que qualsevol activitat en aquest entorn pot ser canviant i, per tant, podria tornar-se perillosa. Si aneu a la muntanya amb nens petits o amb nadons, cal ser responsables amb els reptes i extremar sempre les precaucions.\nXavi Armengol, muntanyenc experimentat, és juntament amb Lluís Puiggarí, l’ideòleg, fundador i ànima de Rutes Pirineus, un portal online (www.rutespirineus.cat) on es poden trobar guies completes i fiables, gratuïtes, on es fa difusió de rutes de senderisme i alta muntanya als Pirineus. La voluntat d’aquest espai és “compartir l’estima pels Pirineus: un espai geogràfic i socialment únic”. A través de les guies i els consells, es vol “promocionar un excursionisme responsable i respectuós amb el medi on es desenvolupa”, tal com explica el Xavi. A més a més se’n deriven una sèrie de serveis, com ara les rutes guiades, les recomanacions d’establiments del territori i la creació de continguts per a empreses i organismes.\nExpertesa i paternitat\nEl Xavi i la Sílvia Romero, que també és guia de muntanya, han sigut pares de l’Àneu, que tot just té vuit mesos, un nom que explica la forta vinculació que tenen amb el Pallars. Per a algú que té sempre “el cap i el cor als Pirineus” és normal que amb l’arribada d’una filla aquesta manera de viure es mantingui amb naturalitat. “Per a nosaltres -explica el Xavi- endur-nos l’Àneu a caminar és fer el que fem sempre, i esperem encomanar-li els valors de respecte a la natura, el descobriment de la flora i la fauna i la fascinació pel paisatge”.\nPosant-se a la pell dels altres, el Xavi té clars els punts de partida: “Han de ser rutes fàcils tant des del punt de vista tècnic com de l’exigència física”. Les excursions que són aptes per fer “amb els nens més petits de les famílies” comparteixen el denominador comú de “ser de mig dia”: és a dir, d’entre dues i cinc hores d’itinerari. A partir d’aquí es pot fer de més i de menys, segons l’edat dels nens -si caminen o van en motxilles- i de l’experiència i l’estat de forma dels pares. El principal consell és “prudència i sentit comú” en l’assoliment dels objectius i “saber fer mitja volta si, de cop i volta, canvia el temps”.\nCal tenir en compte que les excursions en família han de ser “motivadores” per a tots els membres. En aquest sentit, el Xavi proposa “plantejar-s’ho com un joc” amb objectius i descobertes “perquè tothom hi participi activament”. Marcar objectius assolibles és part de l’èxit de la sortida. El que és segur és que com més aviat es comenci anar a la muntanya, més aviat es despertarà aquest cuquet en els més menuts.\nAlguns dels suggeriments que fan des de Rutes Pirineus van adreçades específicament a aquest públic familiar. El Pirineu, en aquesta proposta personal, va des del cap de Norfeu fins a la Vall d’Aran, però podria arribar fins a les costes atlàntiques. Així, hi trobareu rutes reconegudes com la Fageda d’en Jordà o la Vall de Núria. Però també moltes més que potser no us sonaran tant i que conviden a calçar-se unes bones botes, fer la motxilla, agafar els vostres petits i a fer camí.\nRacons per descobrir amb nens petits


Nit d'ambulància per a Leo Varadkar, ministre de Sanitat - Liffey\nUna ambulància a Drumcondra, Dublin 9 / Foto: Liffey\nTot i que Leo Varadkar és metge de professió ja fa molts anys que va penjar la bata blanca per poder dedicar-se a temps complet a la política. Durant la primera meitat de la legislatura va ser ministre de Transport però després de la remodelació de govern duta a terme ara fa uns mesos, episodi conegut com a “reshuffle”, va canviar de cartera i va assumir la de Sanitat, probablement més adient per a un metge (o no).\nAquest dissabte passat Varadkar va decidir de combinar les dues coses, transport i sanitat, i va passar el vespre anant amunt i avall amb un equip del Servei d'Ambulàncies per tal de copsar el pa que si dóna (“volia saber com funcionava el servei”), cosa que deu ser difícil de conèixer des d'un despatx ministerial.\nEl ministre s'ho va prendre molt seriosament i en una de les intervencions, atenent un home que s'havia desmaiat en un club de golf, no va dubtar a agenollar-se i a posar-se els guants per tal de tractar el pacient. La presència de Varadkar va causar sorpresa entre alguns del que eren al lloc dels fets, que van trobar que la seva cara els era molt familiar.\nURL curta: ves.cat/l_FK


Hotel Sunshine | Web Oficial | Hotels a Budapest\nPer poder-te oferir la millor experiència possible, Hotel Sunshine fa servir cookies pròpies i de tercers al web amb finalitats tècniques, analítiques i de màrqueting. Si segueixes navegant pel nostre web, significa que acceptes l'ús que fem de les cookies. Per a més informació, mira't el nostre Avís sobre les cookies.\nSunshine de l’hotel\nL'Hotel Sunshine està situat a Budapest, a 6 km de l'estadi Puskas Ferenc, i ofereix una terrassa i vistes a la ciutat. L'establiment també ofereix un restaurant i sala d'estar compartida. L'allotjament ofereix WiFi gratuïta.\nTotes les habitacions disposen de TV de pantalla plana amb canals per satèl·lit, nevera, bullidor d'aigua, dutxa, articles de tocador gratuïts i escriptori. Les habitacions inclouen un bany privat amb assecador, mentre que les habitacions seleccionades disposen de balcó. Les habitacions de l'hotel disposen d'aire condicionat i armari.\nEl personal, que parla anglès i hongarès a la recepció oberta les 24 hores del dia, us ofereix ajuda.\nL'Hotel Sunshine es troba a 7 km del Museu Nacional d'Hongria, mentre que el Gran Mercat del Mercat és a 8 km. L'aeroport internacional de Ferenc Liszt és a 9 km.\nHotel Sunshine Mostra les atraccions


Glashaus Hotel Dublín Irlanda - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n"Nice hotel, staff very professional and friendly highly reco..."\nBelgard Square West, Suburbis de l'Oest, Dublín, Irlanda - Veure al mapa\nMés informació sobre Glashaus Hotel\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Tallaght, no busqui més enllà de Glashaus Hotel. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Tallaght. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, escriptori, telèfon, TV satèl•lit/cable, aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Glashaus Hotel és una selecció idònia per a la vostra estada a Tallaght.\nComentaris de Booking.com (1113)Comentaris d'Agoda (4)


Els caps de colla de la Vella i la Joves van signar les fotografies del 3 de 9 sense folre de Santa Úrsula del 2019 que presideixen la nova sala\nEl president de la Cambra de Comerç de Valls, Josep Maria Rovira, -al centre-, amb els presidents de la Colla Joves, Roger Estil·les, i de la Colla Vella, Albert Pedret, a la nova Sala Xiquets de Valls JOSEP CARTANYÀ\nAquest dimecres 28 d'octubre es va inaugurar la nova Sala Xiquets de Valls de la Cambra de Comerç. La nova sala de reunions i de presentacions està presidida per dues fotografies gegants del 3 de 9 sense folre que van carregar les dues colles dels Xiquets de Valls per Santa Úrsula del 2019. L'espai també acull un vídeo de presentació de Valls, com a KM 0 del món casteller i de les fites aconseguides com la del 3 de 9.\nL'acte d'inauguració de la Sala Xiquets de Valls es va iniciar amb la signatura de les dues fotografies per part dels caps de colla de la Colla Vella dels Xiquets de Valls, Albert Martínez, i de la Colla Joves Xiquets de Valls, Jaume Martí, que van plasmar les seves dedicatòries.\nEl president de la Cambra de Comerç de Valls, Josep Maria Rovira, considera important dedicar enguany aquesta nova sala als castells: "És bo dedicar aquesta sala en un moment en que no es fan castells, però que es contunuï parlant de castells". Alhora, Rovira va recordar que "la Cambra sempre parla de castells quan anem pel món i en totes les nostres presentacions sempre posem una fotografia dels Xiquets de Valls per marcar territori i estil", va afegir el president cameral.\nPer acabar la inauguració, el president de la Colla Vella dels Xiquets de Valls, Albert Pedret, i el president de la Colla Joves dels Xiquets de Valls, Roger Estil·les, van signar el llibre d'honor de la Cambra de Comerç. Es dona la circumstància que és la primera vegada a la història que els presidents de les colles signen aquest llibre.


L'Arxiu de Sella: de febrer 2013\nSi Sella és coneguda internacionalment és per l'escalada que es pot practicar al barranc de l'Arc.\nUna activitat que ens ha portat gent de gairebé tot el món, ja que hem pogut conéixer, a banda d'una majoria europea, americans, sudafricans i fins i tot japonsesos, amb la clàsica guia d'escalada de Sella traduïda a aquesta llengua.\nSens dubte, l'escalada ha sigut una experiència positiva per a dónar a conéixer Sella i dinamitzar l'economia i l'ambient del poble.\nI encara que es podria fer molt més en aquest sentit, amb els anys ja disposem d'un valuós material documental que comencem a arreplegar en l'Arxiu.\nPrecisament, ens acaben de fer arribar un document sobre una història curiosa d'una parella de noruegs –Nina i Even Moldstad– que va viure en Sella durant cinc mesos.\nDocument enviat pels Moldstad, dipositat a l'Arxiu de Sella.\nFixeu-vos on es localitza l'illa d'Spitbergen\nLa història no tindria res d'especial si no fóra perquè aquesta parella, habitual del Casino i en la que destacaba ell per l'altura i la barba roja, provenien literalment del Cercle Polar Àrtic, es a dir, a prop del Pol Nord.\nEls Moldstad residien a Ny-Alesund, un poble de l'illa de Spitsbergen. Situat a 78° 55' N és un dels pobles més septentrionals del món, antic llogaret de pescadors i hui seu d'importants programes científics internacionals.\nEl poble, amb el seu aspecte habitual. Un lloc inhòspit per a la pràctica de l'escalada\nLa seua població estable és de 30-35 persones, la majoria dels quals son científics. Gràcies al Corrent del Golf, la temperatura mitjana del mes de juliol (el més càlid de l'any) és de 5ºC.\nCarrer de Ny-Alsund, amb l'hotel Nordpol i una imatge de l'explorador Amundsen\n(per si voleu tornar la visita)\nfont: HJansen -panoramio\nEn l'illa de Spitsbergen, exactament a prop de la capital, Longyearbyen (que no arriba als 3.000 habitants), es va inaugurar la Bòveda Global de Llavors de Svalvard, on ara mateix hi han enmagatzenades més de 100 millions de llavors de tot el món. Una veritable Arca de Noé de la biodiversitat on, deixant volar la imaginació, tal vegada hi haja llavors d'Aitana.\nEn aquest territori el rei és l'os polar, per a qui els nostres "jabalís" serien un aperitiu.\n"No camine més enllà de la linia sense un arma"\nVistes les condicions de vida del seu poble, l'estada a Sella de Nina i Even degué ser una experiència inoblidable, amb eixos dies assolejats del nostre hivern i amb un poble amb els carrers vius que multiplicava per 20 el número d'habitants de Ny-Alesund.\nPer cert, que a aquest poble es troba l'oficina de correus més septentrional del món, i aquest curiós document ens ha arribat a l'Arxiu de la ma de dos carters, Ginés Pérez i Sergio Garcia, a qui els agraïm molt la donació.\nEven i Nina Moldstad\nPublicat per Arxiver a 1:56 1 comentari:\nAprofitant aquesta clàssica expressió valenciana, parlarem un poc de la "història negra" que a Sella, com a tots els pobles, és abundant i ha deixat un bon rastre documental.\nAquesta llarga crònica negra es compon d'un conjunt de successos protagonitzats per personatges foscos de tota índole, que han viscut i encara viuen junt a nosaltres.\nAlguns d'aquests personatges foren roders i lladres, que afloraren en el segle XIX, al recer de la misèria i la marginalitat predominant en l'època. Hui en recordem dos.\nJosep Soler, el moreno\nEn la primera meitat del segle XIX existiren nombroses quadrilles de roders –moltes d'aquestes formades després de la Guerra del Francès i els alçaments liberals– que es feren especialment fortes a la Marina. El periodista i escriptor Manel Arcos ha estudiat profusament aquest període i, en el seu llibre Quan els trabucs refilaven (2012), ens parla d'aquest roder anihilat pels Voluntaris Reialistes, una milícia organitzada per ordre de Ferran VII, l'any 1827.\nPrèviament, Soler -relacionat amb el famós roder Coloma (Moltó, 1993)- havia protagonitzat diversos aldarulls al nostre terme. A ell se li atribueixen les morts violentes dels sellards Josep Pérez Ferrer (13 de març) i Gregori Alberola (29 de març), tal com recullen els llibres parroquials (Martínez Llorens, 1987: p.159). Alberola degué de morir en un enfrontament armat amb trabucs, on Soler també acabà amb la vida d'un voluntari realista de Penàguila anomenat José Espinós. L'enterrament doble, amb campanades Amore Dei, es va produïr a Sella l'endemà, de forma que el penaguilenc fou soterrat en el cementeri de l'església de Santa Anna.\nDesprés d'aquestes morts, que degueren causar un gran impacte a Sella i voltants, "el moreno" es va convertir en un objectiu prioritari, fins que va ser mort en algun lloc del nostre terme el mes de desembre, a mans dels companys d'Espinós.\nRamon, el pelat\nAquest personatge de Sella era qualificat per la premsa com un «temido criminal». Junt al seu company («no menos famoso bandido») José Llopis Yerles va ser apressat el 23 de desembre de l'any 1874 a Sant Vicent del Raspeig. Periòdics com La Discusión o La Crónica Meridional donaven notícia d'aquest succés i relacionaven el bandoler amb diversos robatoris, sense donar més informació. De moment, és el que sabem, però de ben segur que tornarem a trobar-nos amb més documentació referida al Pelat.\nPaisans dels voltants d'Alacant vist per Gustav Doré al segle XIX\nfont: El Gran Capitán\nMartínez Llorens, N (1987): Sella, Historia y Costumbres, Alacant: Impr.Gráficas Vidal-Leuka, 387 pp.\nMoltó, E. (1993): "Camperols, ludites i bandolers al Comtat (1814-1833)" en Ayudas a la Investigación. Vol. VI Historia. Alacant: Instituto de Cultura Juan Gil-Albert, pp. 179-189.\nPublicat per Arxiver a 4:17 Cap comentari:\nPublicat per Arxiver a 3:10 4 comentaris:


Qui sóc | Claudia Turro\nNascuda a l’Empordà, terra ferèstega, de mar Mediterrani i vent envalentonat. Terra de genis únics com Salvador dalí, pintor delirant, i Narcís Monturiol, inventor del primer submarí. Potser quelcom d’aquesta ràfega creativa em va forjar per ser la persona que sóc. Autèntica, aventurera, curiosa i viatjera. Ja des de petita em recordo mirant el meu voltant fent-me preguntes per descobrir més enllà del meu entorn conegut.\nEstic fermament convençuda de que la vida es basa en canviar, provar, aixecar-se si caus i complir els teus somnis. És aquesta forma de pensar i la meva passió per les diferents cultures que em va fer decidir a explorar el món. Així que el meu primer destí va ser Sud-Amèrica on hi vaig viure 6 anys. Després d’aquesta experiència i de tornar a viure durant un temps a la meva ciutat adoptiva, Barcelona, vaig tornar a fer les maletes el 2015 per anar a Austràlia.\nCrec amb les persones de manera incondicional. Aquesta és una màxima molt arrelada en mi, basada en la creença de que els éssers humans tenim un potencial immens per descobrir. Això m’ha impulsat a treballar durant tota la meva trajectòria en processos d’acompanyament, de formació i de transformació, tant individuals com grupals. El coaching el vaig descobrir en un moment del meu camí al 2005 i el vaig veure com una finestra oberta a la més rotunda creativitat i vivesa humana. La força impulsora d’aquest model és estar amb les persones en les seves vides, trobant un equilibri entre qui són i què estan fent a la seva vida per honrar qui són.\nDarrera el meu coaching hi ha un propòsit de canvi i justícia social que m’impulsa a construir un món millor on les persones siguin més conscients de les seves oportunitats, connectades amb el seu propòsit de vida i amb les seves capacitats.\nEl coaching permet despertar a la persona d’un estat que ja li és conegut per explorar nous territoris des dels quals pugui connectar o re-connectar amb la seva pròpia essència i des d’aquí a poder impulsar canvis a la seva vida.


ASU, protagonista del mes de setembre del projecte d’art urbà 12+1 | Bonart\nASU, protagonista del mes de setembre del projecte d’art urbà 12+1\nAquest mes de setembre de 2018 és l’obra d’ASU la que presideix el mur ubicat a la sortida del metro de Torrassa. El mural evoca la barreja de concentració i respiració, les cal·ligrafies son complementaries com el ying i el yang, com el ple i el buit, aquestes tècniques permeten transmutar el mòn interior per canviar el mòn exterior i con- siderar l’art com un camino introspectiu.\n“ Vaig intentar fer pensar en un art sagrat, oblidat, però que existeix i sobreviu a tot, que podràs comprendre només si no busques comprendre’l, si deixes la racionalitat del teu cervell i escoltes el teu cor, el que sents, el que vibra. Crec que l’art té energia i molt forta, i que a més de ser bonic té que tenir harmonia. Aquest mur m’interessa reivindicar el pas del temps, el contrast entre el vell i el nou, sagrat i comú.” amb paraules de l’autor.\nInspirat des de petit per l’art sagrat “L’Alhambra, les piràmides d’Egipte i les filosofies orientals, Jimmy Alcala a.k.a ASU (14 de juny 1990), artista Franco-espanyol, especialitzat amb cal.ligrafica, intenta fer pensar amb alguna cosa misteriosa i lluminosa, com un idioma oblidat, l ́ànima, del nostre ser interior.\n12+1 és un projecte que pretén portar el concepte de galeria a un altre nivell, a una escala i un llenguatge diferent també als murals de gran format, creant un espai expositiu a peu de carrer, més pròxim a la ciutadania i ubicat es- tratègicament. Cada edició d’aquest projecte tindrà una duració de 12 mesos, 1 per cada artista participant. Els ar- tistes pintaran sempre sobre el mateix espai i la seva obra romandrà exposada durant 30 dies fins a la realització d’un nou mural del següent artista. En finalitzar els 12 mesos els artistes exposaran la seva obra d’estudi (quadres, il·lustracions, escultures, etc.).\nEl projecte compte amb el suport de l’Ajuntament de l’Hospitalet de Llobregat, Montana i Mèmora.\nA la imatge, mural d’ASU a la sortida del metro de Torrassa.\nEtiquetes: ASU · Fundació Contorno Urbano · Projecte 12+1


Són diverses les afectacions visuals que poden ser tractades mitjançant la teràpia, la simptomatologia de les quals varia en funció del cas.\nEntre les més habituals destaquen:\nConeguda com a “ull gandul”, es caracteritza per una disminució en l’agudesa visual d’un ull (en certs casos pot afectar a tots dos ulls).\n• Veure tractament\nMOVIMENTS OCULARS DEFICIENTS\nTot i existir diferents tipus de moviments oculars, ens centrarem en els moviments sacàdics, petits salts que realitzen els ulls per al canvi de fixació que són presents en activitats tan quotidianes com la lectura o els canvis d’enfocament de lluny a prop.\nPer a permetre un funcionament òptim del sistema visual, aquests moviments s’han de desenvolupar de manera suau i precisa. Fruit de la seva estreta relació amb la lectura, són de gran importància per als processos d’aprenentatge escolar tant pels més petits (que aprenen a llegir) com per als no tan petits (que llegeixen per aprendre).\nALTERACIONS EN L’ACOMODACIÓ\nEl sistema acomodatiu és el que ens permet veure amb nitidesa a qualsevol distància. Tot i que moltes vegades la seva disfunció va relacionada amb la vista cansada (fisiològicament normal a partir dels 40 anys), també els més joves poden patir algun desordre en el seu sistema d’enfocament.\nALTERACIONS DE LA VISIÓ BINOCULAR\nLa correcta alineació dels dos ulls és imprescindible per garantir l’estabilitat de les imatges que percebem i gaudir d’una visió nítida i confortable al llarg de la jornada.\nExisteixen desviacions oculars latents que dificulten tasques que requereixen la nostra atenció com la lectura, el treball davant l’ordinador, la conducció… L’estrès visual que comporta la l’alineació correcta dels ulls es reflecteix en queixes com cansament, fatiga ocular, mal de cap…\nDIFICULTATS EN LA PERCEPCIÓ VISUAL\nHabilitats com la posició en l’espai, la memòria visual o la constància de forma són molt importants tant per al procés d’aprenentatge escolar com per a desenvolupar-se satisfactòriament en certes professions (arquitectura, belles arts, disseny gràfic…), a l’hora que faciliten la correcta progressió en les activitats esportives.\nDe vegades les funcions pròpiament visuals són correctes i el que falla és la correcta relació entre l’ull i la mà. Potser la mala caligrafia és una de les conseqüències més significatives d’aquest tipus de desordre.


El moment de Kiko Rivera ha arribat: «Ja no hi ha res que l'aturi davant Isabel Pantoja»\nIsabel Pantoja i Kiko Rivera afronten la mort de Doña Ana | GTRES\nAmb la mort de Doña Ana, mare d'Isabel Pantoja, canvien moltes coses\nper Bianca Munteanu 29/09/2021 18:57h\nLa mort de Doña Ana, mare d'Isabel Pantoja, canvia molt la situació en la guerra entre Kiko Rivera i la 'tonadillera'. I és que el Dj podria haver mesurat la seva reacció tenint en compte el delicat estat de salut de la seva àvia.\nTot i això, ara que la matriarca del clan ja no hi és, sembla que a Kiko ja no el para res per atacar amb totes les seves forces.\nEl Dj sempre li ha tingut un afecte especial a la seva àvia, i es va molestar per haver de descobrir la gravetat de la seva situació a través dels mitjans. Isabel Pantoja va decidir aïllar-se completament de la família, fins i tot de l'estimada neboda Anabel, i només ha tingut el suport del seu fidel escuder.\nAgustín Pantoja és l'únic que ha pogut acompanyar la seva mare els seus últims dies, i cal esperar que l'hermetisme segueixi present al funeral.\nAra també queda oberta la incògnita sobre què passarà amb el casament d'Anabel i la forma en què aquest trist succés afectarà la celebració.\nDe moment, tant Kiko com la seva dona, Irene Rosales, es troben ja a Lanzarote per assistir a l'enllaç. La parella hi ha anat acompanyada dels seus tres fills, que segurament tindran un paper especial a la cerimònia.\nAixò sí, la mort de Doña Ana pot entelar la felicitat de la núvia en el dia més feliç de la seva vida.\nA més, també cal destacar que la 'tonadillera' podria optar per allunyar-se ara que la seva mare ja no hi és. La seva intenció de posar terra pel mig agafa més intensitat que mai, plantejant-se seriosament la possibilitat de marxar a l'estranger.\nD'altra banda, la possibilitat de la venda de Cantora cobra encara més força. Tot i que s'havia especulat que tant Kiko com Pantoja havien arribat a un acord per uns deu milions d'euros, el mateix Dj acabava desmentint-ho.\nLa desoladora carta de comiat de Kiko Rivera a la seva àvia\nTambé cal esperar que això provoqui, al marit d'Irene Rosales, replantejar-se el conflicte amb la seva mare, ja que els dos comparteixen el mateix dolor.\nDesprés d'assabentar-se de la notícia, el fill de Paquirri compartia la gran tristesa que sentia per no haver pogut acompanyar a la seva àvia. «Avui has marxat i amb tu ha marxat part de la meva vida», expressava.\n«No sé què fer, estic perdut i a 'La Graciosa'. Vaig tenir els meus dubtes de venir, però finalment vaig arriscar i vaig perdre», afegia sobre les complicades circumstàncies.\n«Àvia de la meva ànima tants mesos sense veure't i ara ja no et veuré mai més», ha lamentat. «La meva àvia, a la qual no deixen que vagi a acomiadar-me per problemes familiars. Ordres manades des de Cantora», ha arremès en referència a la seva mare.\n«No volem que vingui ningú», assegura que han dit Pantoja i el seu germà. «No sé res, només sé per la tele perquè ningú m'ha trucat per dir-me res», ha dit molt dolgut.\n«No sé què es va a fer ni on, ni horaris ni absolutament res. Només vull que em deixin acomiadar de la meva àvia», ha demanat amb el cor trencat.\nSens dubte, la situació que viuen és molt dura. «No vull saber res de ningú més, tots els altres m'importen una merda», ha rematat. «Perquè són uns indesitjables tots. Em quedaré esperant i resan-te».\nHa tornat a llançar un nou missatge enverinat. «Em quedaré quiet i callat pensant-la. Ho sento molt, àvia, però els teus fills no em deixen dir-te adéu. Ni tan sols m'han informat de com estaves».\n«Em sento trencat, sol i desolat. La teva ànima viu en mi i sempre et portaré al meu cor. Descansa en Pau, àvia. Per sempre, el teu net favorit».


Samba | La Finestra Digital\nDesprés de l’èxit d’”Intocable”, Olivier Nakache i Eric Toledano tornen a la gran pantalla amb “Samba”, una nova proposta de denuncia amable protagonitzada per Omar Sy, el seu actor fetitxe i Charlotte Gainsbourg.\nLa nova proposta dels directors de “Intocable” és “Samba“, nom del seu protagonista (Omar Sy), un immigrant senegalès que fa deu anys que viu a París sobrevivint amb feines poc qualificades mentre intenta treure’s una llicència de cuiner i obtenir la residència. Però els seus plans es torcen i acaba amb una ordre d’expulsió de França. Aleshores es creua a la seva vida l’Alice (Charlotte Gainsbourg), una executiva que en un període de baixa a la feina, treballa d’ajudant social en casos com el seu. Entre els dos es va construint una relació que passa per la presa de confiança, l’amistat i potser l’amor.\n“Samba” és una pel·lícula que comparteix l’esperit de “Intocable” en el sentit que aborda un tema dramàtic sota una mirada amable i amb un tel d’humor. El resultat final, però no és tan reexit com a “Intocable”. El resultat final és irregular amb les notes d’humor no prou uniformement repartides al llarg del metratge i, per tant, com a comèdia resulta menys gratificant com la seva predecessora. Per contra guanya pes la part més seriosa, de denuncia social encara que, amb un resultat final molt naïf, apunta aspectes importants sobre la realitat que pateixen els sense papers i les hipocresies d’una societat que ni els vol ni renuncia a ells com a mà d’obra barata.\n“Samba” és una mica de tot: denuncia, drama, comèdia, film romàntic. No acaba de decidir-se per una cosa o per una altra. Qui esperi un “Intocable” segona part quedarà decebut, amb tot, la seva etiqueta d’amable la converteix en una bona tria en la cartellera per a una estona agradable i sense massa exigències.\nCharlotte GainsbourgEric ToledanoOlivier NakacheOmar Sy


Reutilització d'Aigües Depurades | Col·legi d'Enginyers Tècnics d'Obres Públiques de Catalunya\nAmb un clar objectiu de formar els professionals en la sostenibilitat i la preservació dels recursos hídrics, l'Escola de l'Aigua ofereix el nou curs gratuït "Reutilització d'Aigües Depurades" a la plataforma Miríadax.\nAquest programa de 25 hores revisa en els seus set mòduls les principals tecnologies disponibles per a la regeneració, els seus principis d'operació i els condicionants més importants. A més, repassa les legislacions més representatives mundials sobre la regeneració, comparant-les entre si i enllaça tota aquesta informació amb l'ús final que es va a donar a l'aigua.\nAquest curs s'inicia en proper 28 d'octubre i estarà disponible durant 7 setmanes a la plataforma per als professionals que tinguin interès en la tecnologia i gestió de l'aigua i el desenvolupament sostenible, i que vulguin contribuir a reduir l'estrès hídric mitjançant fonts alternatives d'aigua . Aquest MOOC gratuït pot certificar-se com a 1 crèdit ECTS del Màster en Tecnologia i Gestió de l'Aigua- Online.\nSeleccionar la tecnologia de regeneració més adequada en funció de l'aigua a reciclar.\nDeterminar els paràmetres d'operació més importants del procés.\nIdentificar els requisits exclusius segons l'ús que se li pretengui donar a l'aigua regenerada.\nDissenyar el pla analític apropiat per al control de la qualitat del tractament i l'aigua de sortida (o aigua regenerada)\nSabem que una gestió sostenible de l'aigua implica no només atendre les demandes d'aigua, sinó també preservar les aigües superficials i subterrànies. Per tant, cal canviar el model de gestió de manera que fomenti l'estalvi i l'eficiència de l'ús, buscant fonts alternatives d'aigua com la reutilització d'aigües residuals, el consum eficient o la reutilització d'aigües pluvials.\nAquesta nova generació de cursos en obert té com a objectiu compartir els coneixements tècnics amb la societat, una clara aposta de l'Escola de l'Aigua i SUEZ.


Torroella es vesteix de màgia\nCom si es tractés d'un truc de màgia, ja fa quatre anys que Torroella de Montgrí aconsegueix convertir-se per un cap de setmana en la ciutat de la màgia i la il·lusió.\nMags de tots els estils, mentalistes, ventrílocs, clowns i un llarg etcètera provinents d'arreu del món farceixen el municipi torroellenc d'espectacles i activitats relacionades amb la màgia i les arts afins.\nEn la quarta edició de la Fira Internacional de la Màgia, també coneguda com FIMAG, Torroella ha comptat amb la participació de quaranta artistes locals i internacionals, professionals i amateurs o principiants que han ofert un total de 15 disciplines diferents repartides en 22 espais de la població.\nLa implicació de tot el municipi en aquesta fira és la clau de l'èxit i això fa que la Fimag sigui una de les fires de màgia més importants del nostre país.\nTots hem vist o fet alguna vegada un petit truc de màgia, però com es preparen els mags les seves funcions? Kenris Murat, mag francès conegut arreu del món, s'ha desplaçat fins a Torroella per mostrar als professionals o aficionats de la màgia com preparar un bon espectacle. Per a ell, el gran secret és només un.\nLa família de la Fimag és capaç d'il·lusionar des dels més petits fins als més grans ja que avasta un perfil de públic molt ampli amb la gran quantitat d'activitats que ofereix. Totes aquestes tenen en comú el factor clau de la il·lusió, la màgia. Però com la defineixen els mateixos il·lusionistes?\nA banda dels espectacles repartits pel casc antic de Torroella, el mercat màgic és un altre punt de trobada on petits i grans descobreixen alguns trucs de màgia, agafen la bareta o les cartes per primera vegada i s'ho emporten cap a casa per convertir-se, qui sap, en futurs artistes de la il·lusió.


Pa amb oli i sucre: Escudella barrejada\nAprofitant aquest dies de fred hem tornat a fer aquesta recepta tan clàssica..recordo que de petita a l'hivern es feia sovint a casa, però ara feia temps que no la menjava...Un plat únic potser contundent, però absolutament reconfortant en dies de molt de fred.\n1 os normal de porc\n1 tros de col (al gust)\n100 g de mongeta cuita\nuns talls de botifarra negra\n1 tall de vedella\nmenuts si en tenim: carcanades, colls, pedrers....\nComençarem per fer un caldo. Omplirem una olla grossa amb aigua i en fred, hi tirarem la carn; anirem escumant cada cop que sigui necessari (fa una mena de bromera que cal anar traient). Llavors, quan ja no faci bromera, hi tirarem la verdura i deixarem que cogui. Quan la verdura sigui cuita, ho colarem, reservarem el brou i tallarem la verdura a trossos petits. La carn també la tallarem a trossos petits i si cal desossarem el pollastre i la vedella.\nEn un pot o en una olla més petita, posarem una part del brou , la que creguem que sigui suficient per a fer l'escudella barrejada. Quan comenci a bullir, hi tirarem la verdura tallada petita, hi afegirem els llegums cuits,i immediatament els fideus i l'arròs. Quan aquests siguin quasi cuits, hi afegirem la botifarra negra tallada a rodanxes i la carn a trossos. Deixarem que els fideus i l'arròs acabin de coure's i servirem.\nPublicat per Anirac a 9:41\nEtiquetes de comentaris: arròs, escudella, fideus, sopa, sopes i cremes\nMai m'havia adonat que l'olla barrejada és igualeta que les olles valencianes -que sempre ho són, de barrejades! Estic escrivint un post sobre l'olleta del Maestrat i ho penso citar. Qué bé! :-)\nAquesta la veritat és que fa una pinta espectacular i amb el fred i pluja d'aquests dies...mmmmmm\n1 de febrer de 2011 a les 23:37