Tres propostes guanyen el concurs d'idees per a l'adequació del centre urbà de Borriana | Castelló Extra\nBuris Ana 2030, Palimpsest i Ull de la Vila, són les triades entre les 14 empreses que han optat al concurs, i es repartiran a parts iguals els 22.500 euros del premi\nTres propostes han resultat guanyadores en el concurs d’idees per a l’ordenació i adequació del Centre Urbà de Borriana, cofinançat al 50 per cent pel Fons Europeu de Desenvolupament Regional en el marc del Programa Operatiu de Creixement Sostenible 2024-2020.\nDesprés d’examinar els panells gràfics descriptius i valorar les memòries de les 14 empreses que han optat al concurs, els membres del jurat reunits avui, han resolt assenyalar com a propostes guanyadores als presentats amb els lemes Buris Ana 2030, Palimpsest i Ull de la Vila, segons ha assenyalat el regidor d’Urbanisme, Bruno Arnandis.\nEl concurs d’idees s’emmarca en els preliminars d’un procés “més llarg i complex, que conclourà en la formalització del projecte definitiu i en la seua execució”, ha aclarit Arnandis. Es tracta, ha continuat, d’un mètode per a “recopilar idees i suggeriments sobre com afrontar la modernització dels espais urbans més representatius de Borriana, amb l’objectiu d’adequar-los a les necessitats, valors i aspiracions de la societat actual”.\nEl dictamen de l’elecció de les propostes, s’ha realitzat en funció de la seua “qualitat”, des de “l’interès espacial i urbà de les propostes i el compliment del programa de necessitats”, ha precisat el regidor d’Urbanisme.\nAixí mateix, ha indicat que en la seua avaluació també s’ha considerat “la integritat i coherència constructiva del projecte, la posada en valor de l’espai públic, la qualitat de la imatge de l’edificació i el seu entorn, viabilitat i funcionalitat tècnica, així com la justificació econòmica de la solució”.\nEl jurat compost per l’alcaldessa M.Josep Safont com a presidenta i per Bruno Arnandis, Ivan Cabrera, Jaume Prior, Juan Francisco Martínez i Ramón Miravet com a vocals, i amb Il·luminada Blay com a secretària, amb veu però sense vot, ha decidit a més repartir la dotació econòmica de 22.500 euros (IVA inclòs), a parts iguals entre les tres propostes guanyadores.\nAmb el pagament del premi, el Consistori adquirirà plena disponibilitat per a, en un futur, desenvolupar o contractar la redacció d’un projecte a partir de les idees desenvolupades en els treballs guanyadors.\nAixí mateix, el Consistori podrà proposar, durant la redacció definitiva del projecte que desenvolupe les idees guanyadores, la introducció de les modificacions que considere oportunes per a “aconseguir una major adequació de l’objecte de l’actuació a les necessitats reals del municipi, sempre que no modifique substancialment les idees guanyadores del concurs”, ha precisat.\nMotius de l’elecció\nA més, destaca el protagonisme i prioritat per als vianants és total i els espais i la percepció que dels mateixos es tindrà, pensats tant de dia com a la nit, amb, fins i tot una proposta d’enllumenat. També resulta interessant la proposta d’ubicació d’aparcament de l’entorn del centre i els nous usos del vial.\nDe la proposta denominada Palimpsest, el jurat ha considerat la posada en valor dels arbres i les plantes com a protagonistes de l’espai públic, la disposició geomètrica de les quals unida al traçat del paviment reforça i dignifica la complicada morfologia del conjunt format per la plaça Major, els jardins i el Pla.\nIgualment, la terrassa Payá acull un interessant edifici que inicialment acolliria aparcament públic en altura però que més endavant podria canviar d’ús. La seua volumetria està magníficament integrada en el teixit urbà del barri\nQuant a la proposta Ull de la Vila, el jurat ha assenyalat l’interessant joc de geometries del paviment a la plaça Major i l’extrem nord-est dels jardins que conjuga hàbilment la simetria axial de l’edifici de l’Ajuntament i l’obliqüitat de la Basílica de Salvador aproximant-la al centre de l’escena pública i donant-li un merescut protagonisme.\nTambé ha ponderat que el traçat de l’antiga muralla queda al descobert, així com la base d’una de les torres de l’antiga porta de València


“Per què hauríem de mantenir una autoritat palestina?” | Emili Bella | Política | El Punt Avui\n“Per què hauríem de mantenir una autoritat palestina?” “Per què hauríem de mantenir una autoritat palestina?” “Per què hauríem de mantenir una autoritat palestina?” “Per què hauríem de mantenir una autoritat palestina?” + “Per què hauríem de mantenir una autoritat palestina?” E-mail\n6 abril 2014 3.00 h\n“Per què hauríem de mantenir una autoritat palestina?”\nÉs israelià. És àrab. Parla en àrab. Escriu en hebreu. El guionista i periodista Sayed Kashua reflexiona sobre la identitat palestina i el tracte d'Israel als seus ciutadans\nSayed Kashua Judit Torres.\nL'escriptor araboisraelià a Barcelona. Judit Torres.\n“Per què hauríem de mantenir una autoritat palestina?” “Per què hauríem de mantenir una autoritat palestina?” “Per què hauríem de mantenir una autoritat palestina?” “Per què hauríem de mantenir una autoritat palestina?” “Per què hauríem de mantenir una autoritat palestina?” E-mail\nSayed Kashua triomfa com a àrab israelià que escriu en hebreu. I triomfa com a guionista de televisió. Durant quatre temporades va situar en prime time la sitcom Arab labor, que narra les vicissituds d'un àrab que es vol integrar a Israel. Les tres últimes temporades van tenir especialment èxit. Ara prepara una nova sèrie, també amb protagonistes àrabs, però amb més humor negre, i un repartiment molt diferent. “No sé com sortirà, crec en el xou, però estic preocupat”, confessa. És també articulista al diari Haaretz, crític de cinema i autor de les novel·les Els àrabs també ballen i Hi hagué un matí.\nEls jueus que estudien àrab a secundària ho fan per raons militars ulteriors: per enrolar-se a la intel·ligència\nSomio el dia que Israel sigui un estat en què\nno em sentiré avergonyit de dir que sóc israelià quan parli de mi\nQuan estic tens és quan llegeixo les notícies, quan sento els mitjans israelians, quan sento els polítics israelians\nde quants estrangers saben fins a quin punt Israel no és una democràcia\nPertany a la minoria àrab amb ciutadania israeliana. Sayed Kashua(Tira, 1975) publica ara en català la seva tercera novel·la, Segona persona del singular (Edicions de 1984), per la qual va rebre el premi Bernstein al millor narrador en hebreu menor de 50 anys. Hi explica la complexitat de la quotidianitat d'identitats atrapades en les contradiccions d'una societat que pateix els efectes de dues plaques tectòniques en continu fregadís.\nParli'ns de la seva infantesa.\nMe'n recordo molt, no sé si és per nostàlgia o per buscar la veritat. Va ser bona. La trobo a faltar molt. Vaig néixer a Tira, on hauria volgut viure sempre. La meva àvia era una presència molt dominant a la meva vida, vivíem a la mateixa casa. Avui Tira no es pot comparar amb la d'aleshores.\nEl problema més gran d'avui a Tira és el crim. És molt més poblat que abans, durant la meva infantesa. Va passar de poble a ciutat i ara té més de 20.000 habitants. Quan jo hi vaig créixer era un lloc molt més petit i pacífic. Ara, malauradament, hi ha tirotejos gairebé cada dia. La seguretat personal ha esdevingut un dels maldecaps més grans de la gent, de la meva família, que encara hi viu.\nVa estudiar amb nens jueus?\nA Tira, no. Pràcticament no vaig tenir relació amb jueus. Tira és una ciutat musulmana i no hi teníem cap contacte. Va ser més endavant, quan tenia 15 anys, quan em vaig traslladar a una escola totalment jueva a Jerusalem. Els àrabs de dins d'Israel pertanyem al sistema d'ensenyament israelià i comencem a aprendre hebreu, les lletres de l'alfabet, a tercer grau.\nEl jove del seu llibre és, com vostè, de Tira. És el seu alter ego?\nÉs un d'ells. D'alguna manera, sí. Segons la meva dona, pateixo d'un gran narcisisme, no puc escriure d'altra cosa que de mi. Em veig en l'advocat [del llibre], que és més gran, però també en el jove.\nDiu a Segona persona del singular que “les probabilitats que un jueu entengués l'àrab eren minses, i que el sabés llegir encara eren més insignificants”.\nTots els àrabs que viuen a Israel parlen amb fluïdesa l'hebreu. Però els jueus no entenen pràcticament res d'àrab. No l'estudien a l'escola i els que ho fan a secundària ho fan per raons militars ulteriors: per enrolar-se a la intel·ligència. Els materials que usen per aprendre'l són eminentment militars, no tenen res a veure amb la cultura. Me'n recordo perquè jo vaig anar a una escola jueva i ensenyaven a dir “dos terroristes escapats de Gaza” i coses per l'estil. Res a veure amb poesia o literatura.\nQuin és el principal problema per als àrabs israelians?\nAquest país no va ser construït per als àrabs de l'Estat d'Israel, però va ser construït a la seva terra. Jo parlo hebreu i estic considerat un escriptor hebreu, els meus impostos els pago a Israel, visc a Jerusalem, veig la televisió israeliana, com molts àrabs, però tot i això Israel no és el meu país. És el país d'algú que viu a Califòrnia, és jueu i no parla ni una paraula d'hebreu. És el seu país perquè és jueu.\nQuè impedeix que se'l senti com a seu?\nLa bandera és l'estrella de David, l'himne conté les paraules “ànima jueva”, de manera que no m'hi puc sentir identificat, encara que sigui un àrab nascut allà. Aquest estat tampoc no pot ser el meu si continua ocupant territoris on viu la meva gent, la meva família: molts àrabs israelians tenim lligams familiars amb palestins de Cisjordània i Gaza. Jo tinc família a Ramal·là i en camps de refugiats a Tulkarem. L'Estat encara no és per a tots els ciutadans, sinó només per als jueus. Fins i tot en el cas de Tira i altres llocs molt pròxims a Cisjordània hi ha un pla del govern per desfer-se'n si s'assoleix un acord. O sigui que fins i tot el nostre futur com a ciutadans d'Israel tampoc no és segur.\nViu en un barri jueu i escriu en hebreu, però és àrab. Se sent com una ovella negra, atrapat entre dos mons?\nNo necessites escriure en hebreu per sentir-te així, n'hi ha prou havent nascut com a àrab a Israel. Potser jo, perquè escric, m'hi enfronto més que àrabs amb altres professions. Només escric sobre gent en la mateixa situació que jo. I escric en hebreu, però és que només pots estudiar en hebreu. Si vols ser membre de la Knésset [el Parlament israelià], metge, advocat... si ets presoner parles en hebreu als zeladors. L'hebreu és a llengua de l'Estat d'Israel i tots els àrabs ens hi trobem.\nA fora s'entén què passa a Israel?\nDe vegades sembla que ni la mateixa gent que viu a Israel no ho entén. Jo mateix, no sempre ho entenc. Si ets estranger i només mires les notícies, veus que hi ha una guerra entre israelians i palestins i no saps com n'és, de complicada. No estic segur de quants estrangers saben sobre la minoria palestina dins d'Israel o si saben fins a quin punt Israel no és una democràcia, especialment en relació amb nosaltres, els àrabs israelians. Els sociòlegs en diuen etnocràcia, perquè és una democràcia només si ets jueu. No tinc clar si la gent sap com estan creixent els assentaments dins de Cisjordània. No estic segur que la gent sàpiga com de trista és la situació a Jerusalem, com es va desconnectant la ciutat de la resta del territori. Saben, generalment, que hi ha un conflicte en marxa.\nCom a israelià que viu a Jerusalem, sent tensió en el dia a dia?\nTinc un amic alemany que va venir a visitar Jerusalem fa uns mesos i va quedar xocat per la quantitat de soldats amb armes, pels carrers, però per a mi és normal. He viscut a Jerusalem durant 23 anys i quan estic tens és quan llegeixo les notícies, quan sento els mitjans israelians, quan sento els polítics israelians, però no quan vaig a restaurants, a bars, quan quedo amb amics o vaig a treballar, ni quan torno al meu barri, ni quan vaig amb els meus veïns jueus a fer un cafè. Em prenc la política en un sentit molt personal. No puc desconnectar el que passa a Cisjordània i a Gaza amb el que passa a Tira, el meu poble dins d'Israel, això em posa molt tens.\nArab labor és una sitcom, una comèdia, però no hi ha humor al seu llibre.\nNo, no sento que les meves novel·les hagin de ser divertides. Són diferents llenguatges. A Arab labor hi ha molt d'humor. És televisió comercial en un dels canals més importants d'Israel. Sense humor no hauria aconseguit mai situar aquestes qüestions i ni la llengua àrab en prime time. Sovint dic que, quan vaig començar a escriure Arab labor, l'única possibilitat per a un àrab per sortir en prime time era cometre un atac suïcida. Va ser una feinada i estic molt content que el canal acceptés el xou. Va ser un èxit. És una cosa que no acabo d'entendre.\nDeu ser difícil fer riure sense fer enfadar ningú a Israel.\nÉs impossible. Suposo que la gent a Israel és molt sàdica [riu], àrabs i israelians. De quina altra manera es pot explicar si no el meu èxit?\nEl sentit de l'humor és un camí cap a la pau?\nEls extremistes no en tenen gaire. Es prenen massa seriosament a ells mateixos. De les dues bandes, no són capaços de criticar-se a ells mateixos. Potser si hi hagués més bon humor no es prendrien tan seriosament les qüestions nacionals. Però si em preguntes si la pau depèn dels diners o de l'humor, et diré que dels diners.\nPer què, doncs, els israelians accepten les seves crítiques?\nUna de les raons és potser perquè realment em considero a mi mateix un ciutadà d'Israel. Sóc ciutadà d'un Estat del qual no estic d'acord amb la definició d'Estat jueu. No penso que sigui una democràcia. Estem lluny de ser iguals, però em considero a mi mateix un ciutadà israelià encara que el país no m'hi consideri. Somio el dia que Israel sigui un estat en què no em sentiré avergonyit de dir que sóc israelià quan parli de mi. Mentrestant, no m'agrada perquè Israel equival a ocupació, discriminació, racisme.\nTé fe en el procés de pau impulsat pels Estats Units?\nNo tinc cap raó per fer-ho, però no em puc permetre no tenir l'esperança. Només llegint què està passant, entenc que res de bo n'està sortint. Espero de veritat que sigui un acord prou bo també per als palestins, però estic molt preocupat.\nCom afecta la guerra a Síria els àrabs d'Israel?\nSer ciutadà àrab d'Israel vol dir que ets menys i que estàs discriminat. L'equació ha estat sempre: no us podeu comparar amb els israelians, però mireu els vostres germans a Síria i al Caire, mireu els veïnats pobres al món àrab. Podeu agrair a Déu que encara sou aquí, encara teniu feina, assistència mèdica; la vostra situació és encara millor que la resta dels àrabs. Aquesta és l'equació a Israel: no us compareu amb els israelians de Tel Aviv, sinó amb la gent que viu a Damasc.\nI les primaveres àrabs?\nQuan van esclatar, vaig escriure que hi ha àrabs joves que volen democràcia, que estava molt content perquè com que sempre ens deien que ens hi comparéssim, ara que cridaven democràcia i llibertat, què ens dirien? Que sortíssim també als carrers d'Israel per reclamar igualtat? Però després tot es va arruïnar. Una de les coses contra les quals no pots lluitar i no et pot fer menys esperançat o optimista és la situació al món àrab. Ara ens diuen que deixem de parlar d'igualtat i mirem què ens estem fent a nosaltres mateixos a Síria. Ja no puc mirar les notícies i veure les imatges de mort i destrucció a Síria.\nQuè se n'ha fet de la primavera palestina?\nVa començar a Gaza amb una revolució contra les autoritats corruptes. Llavors els Germans Musulmans, com ha passat a altres països, se'n van apoderar. Va començar allà, anys abans que a la resta del món àrab. Però la situació dels palestins és totalment diferent a la d'Egipte, perquè l'aixecament contra algú a Palestina ha de ser contra Israel, que és qui mana de veritat, no pas contra les autoritats palestines.A Israel hi ha la consciència que Cisjordània és un altre país. Però és el mateix govern i el mateix país.\nI si les negociacions fracassen?\nEspero que si les negociacions de pau fallen, Abu Mazen [president de l'Autoritat Nacional Palestina] dimiteixi i doni les claus a Israel perquè faci una ocupació directa. Aquesta és la realitat i la veritat: no hi ha necessitat d'amagar-se darrere d'una cosa anomenada autoritat palestina. Va ser establerta per crear un Estat palestí, però ara, que no hi haurà cap estat i tenim pobles separats per murs, que no es pot anar d'un punt a un altre i que Israel és qui decideix on aixeca assentaments i més assentaments... per què hauríem de mantenir una autoritat palestina?


La Cotorra de la Vall: L'alcaldessa ha dit que NO. Visca la privatització!\nQue el PP no està per la tasca de beneficiar ni potenciar l'ensenyament públic, és massa sabut.\nQue el PP no està per la tasca d'oferir escolaritat gratuïta als xiquets i xiquetes de 0 a 3 anys, és massa sabut.\nTambé és sabut que el grup Compromís-Bloc de les Corts Valencianes ha iniciat una arreplegada de signatgures com a iniciativa popular per dur la Llei a les Corts i que per llei la Generalitat Valenciana tinga l'obligació de fer escoletes per als nostres menuts.\n¿Avantatges? Moltes i no anem a dir-les ací. L'arreplegada de firmes del passat cap de setmana a València ciutat va tindre una protagonista d'excepció: l'alcadessa de València.\nA banda de no voler firmar la petició a les Corts, va acabar dient que "ens ho paguem nosaltres". Sí volem escoles per als menusts de 0 a 3 anys, l'alcaldessa us dóna la solució: pagueu-vos-la de la vostra butxaca, rasqueu-vos la butxaca...\nHo podeu vore a :\n- Remés per Bloc-Compromís\nPublicat per La Cotorra de la Vall a 9:16\nVaja per davant que estic molt d'acord en que cadascú defense allò que li sembla adequat.\nNo m'acaba d'agradar la proposta, ja que com a màxim hauria de ser de 16 setmanes a 3 anys per ser coherents (baixes laborals).\nDonat que els menors de 3 anys requerixen d'intal.lacions i personal especialitzat (que no sé si hi ha prou gent qualificada a dia d'avuí), algú sap si hi ha cap estudi de la despesa? de les noves normes que caldria aprovar(reglaments escolars actuals no son adequats)? qui es competent per a aprovar-les?.... em pareix un projecte llançat per fer propaganda i poca cosa més\n16 de febr. 2011, 11:37:00\nMestre d'escola ha dit...\nPropaganda tots en fan dels seus projectes . Hi ha qui té radio, televisió, premsa i ràdio i diners, sobre tot.\nPerò no és això el tema que ens ocupa sino l'aspecte legal, etc. Tot això està normatitvitzat i tot està massa fet i legislat, sino no tindriem escoles privades de 0 a 3 anys. La normativa és la mateixa.\nDiners? Copa d'America, Formula 1, Canal 9...\n16 de febr. 2011, 13:46:00\nLes garanteies q ha d'oferir l'administració pública són sempre molt superiors a les empreses privades,encara q no tendria per qué (jo no hi veig trellat) les normes i la jurisprudència a una empresa privada dicten que si ho ha fet mal cal castigar però sense passar-se no siga que tanque, si ho fa l'adm. qualsevol castig és insuficient.\nAixò dels diners, no sé com dir-los ja a estes.... del pp, tinc clar que no té nom. Però un dels problemes al meu entendre és la manca d'estudis que es fa abans d'implementar qualsevol política.\nI ahí siguen de dretes, esquerres o de la mare de Juanito, em te igual si no en mostren les xifres reals de les actuacions (ni jo ni ningú deuria decidir) és jugar a la loteria.\nEn benifairó tenen per example una encara que no siga ben bé bressol, a 110 € mensuals el xiquet encara resulta ser una gran despesa per l'ajuntament. 20 xiquets X 110 = 2200 + 2800 de l'ajuntament ( xifra no contrastada, :-))) inventada totalment, però 2 treballadores, llum, neteja, vacances)= 60000 € anuals, fiquem 2 cursos més i a més menuts despeses majors en equipaments. Possem uns 200000 € per cada 2000 habitants, facilment la broma en el País Valencià podrien ser 450 milons € a l'any....buffff i axió que Beni té el local, no ha de comprar o llogar. Inclús deixanto en 200 milions em pareixeria massa.\nSi es obligatori, inclús la part que paguen els pares la te que ficar l'adm. per això ho he comptat així.\nActualment, per a mí, l'educació ja és una sangria, així que insistir en el tema de millorar l'educació a base de creixer en stock envers de productivitat no m'agrada.\nAixó sí, preferisc escoltar propostes (que puguen beneficiar a la societat) i discutir sobre elles,mirar-les i remirar-les , que no callant, callant m'estaquen les bestieses eixes que "ens donen nom al món, i situen la Comunidad Valenciana en els plànols". Nom i també ens donen cognom al món: " subnomals ".\n17 de febr. 2011, 8:33:00\nEi, tio! Ets la persona més llesta que conec, encara que siga a la xarxa. Saps de política, d'història, de finances, de cultura, d'educació. Quina llàstima no sigues candidat. Segur et votaria...Però ben lluny. Vull evitar qualsevol qualificatiu per no ofendre, no és el meu estil. Com ta'atreveixes a fer els números que fas? Tu qui ets o et penses que ets?\nLa signatura que es demana, no en aquest cas sinó en qualsevol altre de recollida de firmes, no és per a fer llei d'això sinó per a que la proposta puga ser, almenys, presentada, estudiada i debatuda i una vegada superats els tràmits legals, presentar-se per a la seua aprovació a les Corts.\nDeixa les valoracions i altres qüestions tècniques als tècnics, què en saben o se suposa saben ben bé tot això.\n17 de febr. 2011, 11:45:00\nEn el meu comentari anterior em referisc a silmin. Per a que queda clar i ningú s'entenga sense ser-ho. Cotorra, mira de posar-ho tu mateix al comentari\n17 de febr. 2011, 11:47:00\nQueda clar. Estan l'un darrere de l'altre.\n17 de febr. 2011, 12:22:00\nTens raó Vicent el tal "silmin" es una eminència, pense que son les elucubracions de una ment un tan estranya, costa molt de entendre... i sempre te raó...\n17 de febr. 2011, 12:53:00\nTreballe de tècnic. Avalue projectes d'inverisó prou sovint i en cada projecte he de mirar lleis implicades, cojuntura, estudiar el sector, previsions oficials.... el que fan en moltes feines com auditors, consellers d'empresa, caps de departaments.... Fins ara, només he parlat de diners, dels diners públics (depenen de la política) i l'aplicació dels mateixos a cultura, sanitat, .....\nDesqualificar no sé perquè. Si et molesten les xifres crides a l'ajuntament (aquest cas de Beni) i que t'ho cofirmen o no, i ja em dius. Jo les he ficat per el poc que sé i intentant ser el més imparcial, recomane programes especialitzats com "presto". També ho haguera pogut calcular per preu de mercat a val. costa 420€ al més x 20 xiquets x 12 mesos = 100800 x3 cursos 302400, quadra si lleves parts de beneficis empresa, impostos,amortitzacions...\nEn la majoria de casos considere que l'aprovació d'una mesura no depen de les xifres sinó de la voluntat, els diners públics no són per fer més diners, sinó per donar serveis. Però anar de compres sense preguntar que val, que ho faça qui puga amb els seus diners. Els técnics avaluem/presupostem: les persones valoren i decideixen en funció dels seus pròpis objectius.\nCandidat he sigut, encara que no en la Valldigna i per familiars vaig deixar la política activa.\nEspere que no t'enfades, però arreplegar signatures(sense dir que li costarà a la gent) per a debatre un projecte i només debatre'l sense l'objectiu d'implantar-lo(si es dona el cas) no li veig sentit. Tindre, tenen tot el dret i si això és el que volen per mi perfecte. I que les formes són importants també (per la Rita).\nAra sí, reconec que moltes voltes estic més damunt del que diuen els partits minoritaris/petits, serà per que PP-PSOE els done per perduts?\nDe tota manera no us preocupeu, si tan molesta la discrepància, te fàcil solució.\n17 de febr. 2011, 14:05:00\nDiscrepar és bo. Sentar càtedra de tot el que es diu, ja no ho és tant.\nSi el teu interés criticant l'iniciativa és deacreditar una opció política que no és la teva, o que no t'agrada, no em sembla correcte ja que, com tu mateix reconéixes: hi han molts projectes que s'aproven i es posen en practica sense calcular ni importar el cost, ni a curt ni miktjà termini.\nDe tota manera, em manting amb el que he dit. Saps massa de tot. Tingues l'ocupació professional que tingues, això no vol dir que estigues qualificat per a tot. Deixa que la resta, des de el nostre desconeixement i bona voluntat discrepem i no ens mareges amb xifres que no te les creu ni tu, perquè jo també podria aportar altres xifres, en altres casos, però això no correspon.\n18 de febr. 2011, 18:50:00


Informació de la Ribera: L´IES ALMUSSAFES CLAUSURA LES PRÀCTIQUES EN EMPRESA DEL CURS 2012-2013\nL´IES ALMUSSAFES CLAUSURA LES PRÀCTIQUES EN EMPRESA DEL CURS 2012-2013\nEl 50 per cent dels estudiants del Grau Superior de Manteniment d'Equip Industrial s'han inserit laboralment en l'empresa on han realitzat les pràctiques\nEl Centre de Secundària, Batxillerat i Cicles Formatius d'Almussafes va celebrar, dilluns passat dia 24, l'acte oficial de clausura de Formació en Centres de Treball de les tres promocions d'alumnes que enguany han conclòs els seus mòduls professionals de gestió administrativa, instal·lació i manteniment electromecànic i manteniment d'equip industrial. Un total de 41 alumnes de formació professional han realitzat les seues pràctiques en 28 de les 94 empreses i entitats que actualment tenen firmat el concert de col·laboració amb l'IES.\nL'alcalde, Albert Girona, junt amb el president de l'Associació Valenciana d'Indústria de l'Automoció, Emilio Horta, el vicedirector de l'IES, Xavier Aixalá, i el president de l'Associació d'Empresaris del parc industrial Rei Joan Carles I, Vico Valero, van presidir l'acte, que es va iniciar a partir de les 12 del migdia.\nRepresentants de les 28 empreses col·laboradores de l'institut en el curs 2012-2013 en l'apartat de formació en centres de treball dels estudiants que assistixen als cicles formatius impartits en l'IES es van donar cita en l'acte. La comunitat educativa va reconéixer la seua labor de cooperació amb l'educació i la formació dels futurs professionals del sector, per mitjà de l'entrega als assistents d'un obsequi.\nAixí mateix, les autoritats presents van entregar els diplomes de les pràctiques en empresa a l'octava promoció d'alumnes que s'han titulat com a tècnics en Gestió Administrativa en grau mitjà, que en esta ocasió han ascendit a nou.\nTambé han vist reconegut el seu esforç els 21 estudiants que formen l'octava promoció del mòdul de grau mitjà de tècnics en Instal·lació i manteniment electromecànic de maquinària i conducció de línies. Bona part dels esmentats alumnes accediran a les proves per a continuar els seus estudis com a tècnics de grau superior.\nLa sexta promoció d'onze alumnes que han superat el cicle formatiu de grau superior de manteniment d'equip industrial va ser l'última a rebre el certificat oficial de realització de les pràctiques en empresa. Conclòs el període de formació pràctica, el 50 per cent dels esmentats estudiants han continuat en les respectives empreses del sector amb una contractació laboral. “La crisi també s'ha fet patent en el nombre d'insercions laborals, atés que a finals de juliol del passat any les col·locacions ascendien al 100 per 100”, comenta el coordinador de cicles formatius de FP i Formació en Centres de Treball, Juan Carlos Mortes.\nGran increment de les matriculacions\nL'IES Almussafes va iniciar la Formació Professional al setembre del 2005. Fins a la data, han obtingut el títol de tècnic superior 56 alumnes i de tècnic de grau mitjà 161.\nLa particularitat de l'entorn industrial d'Almussafes i el perfil de professionals que demanden les empreses del parc de proveïdors i de la pròpia factoria Ford està propiciant que les esmentades promocions tinguen cada vegada una major demanda. De fet, segons asseguren des del propi IES, “les sol·licituds de plaça per al pròxim curs en els dos cicles de grau mitjà i superior de manteniment s'han incrementat notablement”. Fins a la data, el centre educatiu ha registrat 39 peticions per a cursar el primer curs del cicle superior de Mecatrónica Industrial, que és la nova denominació per a l'esmentada titulació, i 44 matriculacions per al grau mitjà de manteniment electromecànic.\nEls cicles formatius de l'IES\nEls cicles formatius tenen una duració de 2.000 hores. Els mòduls professionals del pla d'estudis de la totalitat del primer curs i de part del segon s'impartixen en el propi centre educatiu. Una vegada superada esta primera fase, els estudiants s'incorporen a la realització del mòdul FCT (Formació en Centres de Treball), que té una duració de 380 hores, ja que es desenrotlla des de finals de març fins a la segona setmana del mes de juny. “L'objectiu radica que l'alumnat complemente les competències professionals aconseguides en les aules i tallers de l'institut, al mateix temps que té l'oportunitat de millorar la seua qualificació tècnica i conéixer equips, tècniques productives i l'ambient real de treball”, argumenta Mortes.


L'ARC comença dilluns el procés participatiu... - Govern.cat\nquery_builder 21 febrer 2014 13:10\nL'ARC comença dilluns el procés participatiu a Barcelona del nou programa de gestió de residus\n· Recull les actuacions per fer front als reptes estratègics i els objectius en matèria de prevenció i gestió de residus amb l'horitzó de l'any 2020\nL’Agència de Residus de Catalunya (ARC) celebra dilluns a Barcelona el procés participatiu del Programa general de prevenció i gestió de residus i recursos de Catalunya 2013-2020 (PRECAT20), que recull les actuacions per fer front als reptes estratègics i els objectius en matèria de prevenció i gestió de residus amb l’horitzó de l’any 2020 i amb una visió més enllà, del 2050. El PRECAT20 es complementa amb el Pla territorial sectorial d’infraestructures de gestió de residus municipals de Catalunya (PINFRECAT20), que fins l’any 2020 programa inversions per valor de 400 MEUR.\nLa trobada tindrà lloc aquest dilluns, 24 de febrer, de 10 del matí a 2/4 de 2 del migdia, a la Casa del Mar (C. Albareda, 1). Durant la reunió, el director de l’ARC, Josep Maria Tost, farà una explicació dels dos plans (de 10h a 11h). A continuació, hi haurà un torn obert de preguntes i tallers de debat. Al final de la sessió es presentaran les conclusions.\nEl procés participatiu durarà tres mesos, durant els quals els ciutadans, a través del portal de participació de l’ARC, poden fer suggeriments sobre la planificació de residus, que es valoraran i s’incorporaran, si s’escau, a la documentació, que haurà de continuar la tramitació prevista. Paral·lelament, l’ARC ha organitzat durant aquest mes de febrer sis sessions territorials. Ja s’ha fet a Lleida, Tarragona, Amposta, Girona i Manresa i aquest dilluns es fa la darrera a Barcelona. També se celebraran dues sessions sectorials, adreçades a productors i gestors. La previsió és que la planificació definitiva quedi aprovada a finals d’aquest 2014.\nLa nova planificació de residus a Catalunya preveu que en els propers set anys es redueixi un 15% la generació de deixalles i que la recollida selectiva de residus municipals assoleixi ja el 60% del total. L’aplicació del programa suposarà també la reducció del 30% de la petjada de carboni, que l’any 2012 va ser d’1,5 milions de tones de CO2eq/any.\n11:00|Procés participatiu del Programa general de prevenció i gestió de residus i recursos de Catalunya 2013-2020.Casa del Mar (c. Albareda, 1)|Barcelona (Barcelonès)\nEl director de l’Agència de Residus de Catalunya, Josep Maria Tost, engegarà a Barcelona el procés participatiu del Programa general de prevenció i gestió de residus i recursos de Catalunya 2013-2020.


Serrallonga 1640: d’agost 2011\nPublicat per serrallonga1640 a 13:21 0 comentaris\nEn els dos cartells publicitaris, l'espanyol i l'italià, el personatge d'en Serrallonga adopta la mateixa postura de "en guàrdia". Es modifiquen la vestimenta i els altres elements del quadre.\nUna curiositat: la pel·lícula Don Joan de Serrallonga de l'any 1948 va entrar en el circuïts comercials més enllà de Catalunya i Espanya i va arribar a estrenar-se a Itàlia.\nAllí, però, van canviar el nom al film i li van posar El rebel de Castella (!).\nÉs així com el personatge que per Balaguer i per Ricardo Gascón representava - amb més o menys matisos- un heroi català en lluita contra l'opresor castellà, passa a ser un rebel castellà.\nPublicat per serrallonga1640 a 13:42 0 comentaris\nL'església rural de Sant Pere de Castanyadell, en el terme municipal de Vilanova de Sau, va ser construïda a l'any 1099 en estil romànic i reformada entre els anys 1780 i 1782 en estil barroc.\nPublicat per serrallonga1640 a 10:09 0 comentaris


Molt bons resultats dels alumnes de l’IES Sineu a les proves d’accés a la universitat 2021 |\nMolt bons resultats dels alumnes de l’IES Sineu a les proves d’accés a la universitat 2021\nBy dingolasineu / Juny 21, 2021 / Educació, Societat / Deixa un comentari\nAquest curs, els resultats que l’alumnat de l’IES Sineu ha obtingut a les Proves de Batxillerat per a l’Accés a la Universitat (PBAU) han tornat a ser molt bons. I diem “han tornat”, perquè generalment la mitjana dels alumnes del centre és bastant satisfactòria.\nDels 62 candidats i candidates que s’hi van presentar només n’ha suspès 1, fet que suposa un 98,4% d’aprovats, un percentatge superior a la mitjana de les Illes Balears, que s’ha situat en un 92,5%. El més significatiu és que la mitjana de les notes d’accés és la més alta dels darrers cursos, atès que hem passat d’un 6,45 de mitjana del curs passat a un 7,6 aquest curs, minimitzant la diferència amb la mitjana del batxillerat.\nCal destacar també que de l’alumnat que ha aprovat, sis han obtingut una nota d’admissió superior al 13,2.\nUns bons resultats a les PBAU, sumats a les qualificacions obtingudes a l’expedient, possibilita l’accés a estudis amb notes de tall més altes (per exemple, a la UIB, el grau amb major nota de tall és Medicina, amb un 12,800).\nEnhorabona a tot l’alumnat pels bons resultats i confiem que la prova extraordinària de juliol repeteixi els èxits.


QUÈ T'ANAVA A DIR: La Fira del Vendrell hauria d'anar a un altre lloc\nLa Fira del Vendrell hauria d'anar a un altre lloc\nJo crec que la Fira ha de ser valenta i anar a un altre lloc del Vendrell com el Tancat o el Botafoc. Durant aquests dies aparcar al Vendrell és més difícil del normal i la gent va a lo practic i total per veure el de sempre al final se'n va a un altre lloc i no passa res. Hem de ser capaços de donar vida a una altra part del municipi i posar la fira allí. La gent si li interesssa ja hi anirà. Ara per ara el que s'aconsegueix és que la gent de cada dia s'ho pensi dos cops abans de venir. Per fer una fira mas de lo mismo amb matalassos, sofas i assegurances ja no cal. Això ja està més que sobat i el tema menjar si que atrau gent i per això millor descongestionar el Vendrell i posar-ho a un altre indret on hi hagi més zona de parguing i deixar lliure el cor del Vendrell que ja li va bé.


TENDINITIS ANSERINA - Doctor Xavier Pelfort\nTendinitis Anserina o de “Pota d’Ànec”\nLa tendinitis de pota d’ànec és la que afecta als tendons de la denominada pota d’ànec, que rep aquest nom per la forma com els tendons isquitibials s’ancoren a la cara anterointerna de la tíbia proximal, que recorda clarament aquesta estructura. Els tendons implicats en aquesta tendinopatía són els dels músculs sartori, recte intern i semitendinós.\nFascia d’inserció del tendó sartori, que recobreix els tendons del recte intern i semitendinós\nTendons del recte intern (sup) i semitendinós (inf) que s’utilitzen habitualment per la reconstrucció del lligament encreuat anterior.\nAquests músculs són responsables en part de la potencia de flexió del genoll i actúen també com a estabilitzadors medials secundaris.\nClínicament, la tendinitis anserina es comporta com un dolor relacionat amb l’activitat esportiva que es localitza a la cara anterointerna del genoll, uns 2 cm per sota de la tuberositat tibial anterior.\nLocalització típica de la tendinitis anserina.\nCom quasi sempre, en aquests casos l’exploració física exhaustiva será imprescindible. Sense aquesta, fàcilment es pot confondre amb una lesió meniscal interna o bé amb una sobrecàrrega mecánica del compartiment intern del genoll.\nCom la resta de tendinopaties, el tractament inicial sòl ser conservador procurant un repos esportiu. En els casos amb molesties persistents, la combinació de tractament mitjançant rehabilitació o bé amb infiltracions locals poden ser una alternativa. El tractament quirúrgic en aquets casos és molt poc habitual.


Els presos ja es troben a Soto del Real i Alcalá Meco\nEl trasllat dels nou presos sobiranistes des de les tres presons en les que estan fins a la de Brians 2, a Sant Esteve Sesrovires (Barcelona), ha començat a les 5.46 d'aquest divendres 1 de febrer a comitives dels Mossos d'Esquadra.\nSegons ha informat la Conselleria de Justícia, la Guàrdia Civil es farà càrrec del trasllat des Brians 2 fins a Madrid -per al pròxim judici de l'1-O-, i tots els presos viatjaran en el mateix vehicle fins als centres de destinació.\nEls set homes ingressaran a Madrid V (Soto del Real) i les dues dones ho faran a Madrid I - Dones (Alcalá Meco).\nLes primeres a aconseguir la seva destinació han estat Carme Forcadell i Dolors Bassa, que cap a les quatre de la tarda han arribat a la presó d'Alcalá Meco. La resta de presos masculins han arribat a Soto del Real una hora més tard.\nDOLORS BASSA, LA PRIMERA\nLa primera persona a sortir ha estat, a aquella hora, l'exconsellera Dolors Bassa, que ha partit del centre penitenciari de Puig de les Basses (Figueres, Girona) en una comitiva de diversos vehicles i davant d'un grup de concentrats per recolzar-la.\nSobre les 6.36, ha sortit l'expresidenta del Parlament, Carme Forcadell, de la presó Mas d'Enric (al Catllar, Tarragona), també en una comitiva de vehicles i entre altre grup de concentrats en el seu suport.\nI també han sortit de la presó de Lledoners (a Sant Joan de Vilatorrada, Barcelona) els altres set presos, sobre les 6.51: l'exvicepresident del Govern, Oriol Junqueras; els exconsellers Raül Romeva, Jordi Turull, Josep Rull, Quim Forn; l'expresident de l'ANC i diputat de JxCat, Jordi Sànchez, i el president d'Òmnium Cultural, Jordi Cuixart.\nQUIM TORRA, PRESENT\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, ha arribat a les 6.40 a Brians 2, des d'on els nou presos sobiranistes han de partir cap a Madrid per al judici de l'1-O.\nEstà previst que també vagin a Brians 2 diversos consellers de la Generalitat per acomiadar els dirigents independentistes presos al costat de Torra.\nEl Suprem rebutja que els polítics presos acudeixin al Parlament per "interferències" amb el judici\nQui són els observadors internacionals del procés?


30ag. agost 30, 2021\nNotícies EUA, medalles, Myrrha Blanco, Myrrha Rojo, premis, Vermut Myrrha\nL’American Distilling Institute distingeix els vermuts més tradicionals de Padró & Co.\nEl Vermut Myrrha Blanco ha aconseguit la menció de Best of Class 2021, una distinció que s’atorga a la millor beguda espirituosa entre les que han obtingut una Medalla d’Or i també el premi de Best of Category, en aquest cas de la categoria de Vins Fortificats Internacionals. Els jutges han destacat l’equilibri de sabors afruitats, el predomini dels cítrics i l’agradable dolçor final del Myrrha Blanco.\nPer la seva part, el Vermut Myrrha Rojo ha obtingut també una Medalla d’Or. El jurat ha valorat el color del nostre vermut més tradicional i el perfecte equilibri entre els sabors amargs i dolços.\nLa festa de gala de les begudes alcohòliques artesanals\nLa gala d’entrega de premis ha tingut lloc durant la Craft Spirits Conference & Vendor Expo celebrada entre el 23 i 25 d’agost a Louisville, a l’estat de Kentucky. Es tracta d’un dels concursos de referència als Estats Units de la indústria de les begudes licoroses elaborades amb mètodes artesanals en les que un grup d’experts tasta a cegues sense saber de quin licor en concret es tracta ni de quin productor. L’American Distilling Institute és l’associació comercial més gran del món dedicada als destil·lats artesanals.\nEls nostres vermuts als Estats Units\nActualment els productes de Padró & Co. es poden trobar a 23 estats dels EUA. El vermut ja era popular als Estats Units a principis del segle XX quan es feia servir com un ingredient més en diversos còctels. Ara es continua utilitzant a la cocteleria però cada vegada és més apreciat com a aperitiu sol, sense barrejar-lo. Això ho demostra l’increment de productors nord-americans que es dediquen al vermut. De tota manera, els vermuts europeus tenen una gran presència al mercat de begudes alcohòliques als Estats Units.


Fragments d'anatomia: La fe de la convulsió (Missa Pagesa a La Seca)\nAnem a pams. El conill, ja esbocinat, fa xup-xup a la cassola mentre anem entrant a la sala, pràcticament plena. Cares d'incredulitat entre els fidels que assisteixen a la litúrgia -no massa devots, encara-, que no s’acaben de creure que aquell conill que rosseja acabarà servit al plat. L’espectacle vol acció, i d’això es tracta: direm els salms, cul amunt, cul avall, a la minúscula i allargassada sala d’operacions culinàries Leopoldo Fregoli de La Seca-Espai Brossa. La Missa Pagesa, escenificada i cuinada per Nozomi 700 Teatre, és un cop de puny al conill i a la fe, si és que n'hi ha d'haver, de fe.\nLa pau. Ho diu el capellà de la fogonada, "la picada -sempre que es pugui, òbviament, amb mà de morter-, és el més important de la cuina catalana". Quanta raó, i quanta raó, també, la senyora que diu, sense rubor, que cadascú cuina el conill a la seva manera. “Fa falta molta fe / n’aquesta vida”. I d’això es tracta, coi, de fe, d'enaltir els esperits i d'adorar la condició divina com si parléssim d'una creació terrenal, amb tota la brutícia, la lletjor i la crosta. És així com ens donem la pau, besos i abraçades furtives que evidencien que tots som una mica estranys. Uns i altres.\nLa comunió és digna d’elogi. Els oficiants tenen bona mà, a més de bona dicció. El conill que resulta de la convulsió és excel·lent, per llepar-se’n els dits –que ens llepem amb ganes i fruïció-. El trasbals de la commoció declamatòria ens ha llegat un cant a la vida nua, la que camina pels marges de la bonhomia, la que no té floritura, la que escapça les anomalies socials a base de versos. Una rotllana evidencia la fi de l'espectacle en la unió dels acòlits a la fe perversa d’aquests cants. Anem, doncs.\n#etiquetes BarcelonaPoesia, crònica, Dolors Miquel, poesia


Es bonificarà l’IBI a 4 empreses per crear 23 llocs de treball indefinits - TV Digital Ontinyent\n21 September 2021 - 23:41 h\nInici Economia Es bonificarà l’IBI a 4 empreses per crear 23 llocs de treball...\nEs bonificarà l’IBI a 4 empreses per crear 23 llocs de treball indefinits\nOntinyent bonificarà l’IBI a 4 empreses locals per crear 23 llocs de treball indefinits. El Ple de l’Ajuntament aprova hui tres expedients de declaració d’activitat d’especial interès per foment de l’ocupació, que permetrà bonificar l’Impost de Béns Immobles (IBI) a tres empreses per crear 13 llocs de treball indefinits. Es tracta de tres empreses que han creat 10 i 2 llocs de treball a jornada completa, i una tercera que ha creat 1 lloc de treball de 33 hores setmanals.\nIgualment, s’està tramitant un quart expedient per al proper ple on es bonificarà l’IBI a una empresa que ha generat altres 10 llocs de treball indefinits. Les bonificacions tractades al ple de hui van del 20 al 85% en funció de la quantitat de treballadors indefinits amb que compte l’empresa i els llocs de treball generats. Serà requisit imprescindible per al manteniment de la bonificació el manteniment dels contractes de treball indefinits i el compromís de què no es produirà el tancament del centre de treball per ser traslladat a altres termes municipals.\nCal recordar que el Govern ontinyentí va incloure a la revisió de les ordenances fiscals municipals per a 2016 un “IBI Social”, per afavorir les contractacions indefinides en col·lectius especialment desprotegits, amb 10 punts percentuals addicionals a la bonificació. Al ple de hui, s’aplica en 2 dels 3 expedients aquest “IBI Social” en haver-se generat 7 llocs de treball de persones majors de 45 anys i 1 de jove menor de 25 anys.\nJoan Sanchis explicava que als 3 expedients que s’aproven hui s’afegirà en breu un quart per al proper ple per bonificar la generació d’altres 10 llocs de treball indefinits, el que, en paraules del regidor, “suposa una bona acollida a les noves mesures incloses a les ordenances fiscals de 2016, i la constatació que les ordenances poden ser també un instrument de promoció econòmica i generació de llocs de treball, un dels objectius i eixos bàsics de la gestió del Govern d’Ontinyent”, concloïa el regidor.


Ungles de porcellana by Marina - issuu\nUNGLES DE PORCELLANA COM FER UNGLES DE PORCELLLANA PAS A PAS: 1.\nEl primer pas és llimar la superfície de l'ungla , retirar la cutícula i netejar l'ungla amb un raspall .\nEl segon pas és escollir el motlle adequat per a la ungla . El motlle no ha de ser ni més gran ni més petit : s'ha d'adaptar perfectament a la ungla .\nEl tercer pas és col · locar la porcellana blanca a la meitat central del motlle : amb l'ajuda del pinzell cal donar-li la forma de somriure i afinar , tenint cura en col · locar bé la porcellana a les vores del motlle .\nUn cop col · locada la porcellana blanca , cal col · locar la porcellana rosa a la que serà la base de l'ungla . Has de assegurar-te que la superfície del motlle sigui homogènia , perquè no tingui fissures en posar en contacte amb l'ungla natural .\nPer assegurar que el gruix de la porcellana blanca i de la rosa sigui igual , s'aplica una altra capa de porcellana .\nEl següent pas és aplicar a la ungla el fixador i col · locar el motlle de ungla de porcellana sobre la mateixa .\nHas de prémer bé perquè el motlle s'ajusti i s'assenti bé sobre l'ungla .\nUna vegada que la ungla de porcellana estigui col · locada i el fixador estigui sec , simplement retira el motlle despagant-lo.\nL'ungla queda polida i brilla . L'únic que queda és llimar les vores , per a refinar utilitza el tac polidor .\nDecoració de les ungles de porcellana: Segons les enquestes dutes a terme entre les professionals del sector, les clientes dels seus centres volen lluir unes mans cuidades , amb ungles ben retallades i llimades i amb un esmalt de llarga durada que els permeti realitzar les tasques habituals sense preocupació . Algunes manicuristas poden ser considerades autèntiques artistes per la manera en que manegen els pinzells per ungles : són com pintores que realitzen quadres en miniatura en cadascuna de les ungles dels seus clients . Gràcies a les ungles de porcellana qualsevol dona pot lluir unes ungles perfectes en cada moment . A més amb les ungles postisses es pot aconseguir que aquelles persones que tenen el vici de menjar- aconsegueixin superar , de fet són molts els homes d'èxit que recorren a aquesta tècnica per millorar la seva imatge personal . Per a la decoració de les ungles de porcellana es poden utilitzar diferents tècniques . La tècnica tradicional és el disseny a mà alçada , que pot tenir inspiració pròpia de la manicurista o dependre de models predeterminats . En qualsevol cas les manicuristas busquen inserir petits detalls que diferencien un disseny de l'altre ,\nperquè no hi hagi dues clientes que llueixin el mateix acabat en les seves ungles de porcellana . Una altra forma de decorar les ungles és emprant l'aerògraf , un equip que té carregats centenars de motlles que faciliten el treball creatiu . Pel dibuix amb l'aerògraf s'utilitzen esmalts comuns , als quals s'afegeix una substància especial que els torna més líquids perquè l'aparell pugui manipular millor . Amb aquesta màquina es pot crear qualsevol tipus de dibuix : des estampats florals a dibuixos geomètrics .En el món de les ungles postisses són les clientes les que decideixen , de fet hi ha també les que només volen decorar un dit de la mà, que habitualment és el dit petit o l'anular .


3 de desembre: Dia Internacional de les Persones amb Discapacitat – Compromís X La Seu | Plataforma Ciutadana\nQuè és Compromís X La Seu?\n2 desembre, 2020 Written by Compromís X La Seu\nTots coneixem persones que tenen dificultats per poder gaudir d’una vida plenament autònoma. Els hi hem posat un nom, en diem persones amb discapacitat. Hi ha moltes: segons la OMS són més de 1.000 milions al món, el que representa un 15 % de la població; nombre que seguirà augmentant per l’envelliment i les malalties cròniques de la població actual.\nLes persones amb discapacitat pateixen discriminacions en tots els àmbits de la vida, tenen menys oportunitats formatives, laborals, socials, en la mobilitat, en la participació…Però és degut a les seves capacitats o és degut a com tenim muntada la nostra societat?\nQuè passaria si en les nostres escoles es deixés de donar tan valor als continguts més acadèmics i els millors alumnes fossin els més amables?\nQuè passaria si les nostres ciutats deixessin de basar-se en criteris econòmics i es construïssin pensant en que tothom les pogués gaudir?\nQuè passaria si en les empreses la competitivitat donés lloc a la cooperació on cadascú tingués cabuda per la seva vàlua personal?\nQuè passaria si deixéssim de comprar aquells productes que ens conviden a perseguir prototips falsos de perfecció humana i ens acceptéssim tal i com som?\nQuè passaria si ens aturem un moment i reflexionem sobre a on anem amb tanta pressa?\nAmb una societat basada en aquestes noves premisses, una gran majoria de persones ara anomenades amb discapacitat, no ho serien. Estaríem davant de la nova societat plural i diversa a la que aspirem tots els que lluitem pels drets de les persones i sabem que necessitem de tothom per ser millors.\nPerò i la resta? I les persones amb grans discapacitats?\nLa resposta, que s’ha fet viral, la trobem en com va respondre l’antropòloga Margaret Mead (1901-1978) a una estudiant que li va preguntar què considerava ella que havia estat el primer signe de civilització de la humanitat. Per sorpresa dels oients, segons la professora no va ser una eina, ni un utensili, sinó la troballa d’un fèmur amb evidències d’haver-se fracturat i posteriorment curat.\nMead va explicar que en el regne animal trencar-se una extremitat és mort assegurada, doncs l’animal no es pot proveir d’aliment i aigua ni pot fugir dels depredadors els temps necessari per curar-se sol. Trobar un fèmur trencat i curat significa de forma inequívoca que algú es va quedar al costat del ferit i va tenir cura d’ell el temps necessari.\nL’arribada de la solidaritat, l’amor, la compassió, l’ajuda mútua, l’avui per tu demà per mi, ens ha fet persones.\nJa sabem doncs cap a on hem de caminar. No perdem ni un minut més i no escatimem esforços, val la pena.\nRegidora de Compromís X La Seu i consellera comarcal de l’Alt Urgell\nCompromís rebutja la instal·lació de la caldera de biomassa al pati de l’escola Pau Claris\nLa presidenta Lladós posa límits al dret a la informació dels consellers i conselleres i s’atorga competències més enllà de la llei.\nEstem vivint moments molt difícils, però entre t\n📣 Article d'opinió Compromís: responsabilita\n📣 Ha sortit el nou informatiu de Compromís X L\nCarrega més... Segueix-nos a l\_'Instagram!\nCompromís X La Seu


BLOG DE L'ORIOL MASACHS: d’octubre 2011\nEl que més m'agrada fer després de veure una pel.lícula que em fa pensar, escriure i deixar la ment que flueixi sobre el teclat. Eva, és una d'aquestes pel.lícules, després de la Voz dormida. Preneu-ne nota.\n"I tu què veus quan tanques els ulls?" Aquesta és, potser, una de les frases que més m'han quedat de la pel.lícula Eva. La frase que pot fer que tot s'acabi en un moment, la frase que permet anar més enllà del aquí i ara. És quan tanco els ulls que torno a sentir-me segur i els problemes deixen d'existir. Moltes vegades penso en tancar els ulls per tornar-los a obrir i veure un món millor, un món més optimista i ple d'il.lusions. És el nostre deure, com a persones, tancar i obrir els ulls un altre cop per poder crèixer i millorar. No és un tancar els ulls i prou, és un tancar, dormir, recuperar, reequilibrar-se i tornar a afrontar els desequilibris que la vida ens planteja dia a dia. Ara me'n vaig al llit a tancar els ulls, a descansar, a sentir-me bé amb mi mateix i saber que, quan em desperti, seré millor persona, perquè, tindré els ulls més oberts que mai.\nSegona tanda de plats al curset de cuina. Aquesta vegada substituïm els fideus per arròs i el salmó pel pollastre, i de postres...\n... pastís de pastanaga i marcaspone! Mmmmmm!\nDe primer un deliciós risotto de safrà amb xampinyons i de segon un bon pollastre amb rovellons i pinyons.\nPublicat per Oriol a 10:27 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nQui no li fa gràcia que de cop i volta li facin un regalet? Doncs acaba de caure a les meves mans el CD de Delafé i Las Flores azules! Tot va començar per les vacances a Andorra. Just arribar vem enganxar les festes d'Escaldes i Delafé tocaven en concert, una gran arribada, si senyor! Ens va agradar tant escolar-los en directe que des de llavors tenim ganes de repetir. I repetirem, i tant! Mentres esperem el pròxim concert a Manresa (18 de nov) i després Bcn i Mataró, anirem fent boca amb el CD. Moltes gràcies Esther! Ens veiem ballant Delafé, i no paris de ballar!\nPublicat per Oriol a 18:22 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nLa voz dormida, una pel.lícula amb molt sentiment i crítica social.\nGran pel.lícula, si senyor! Truco a la gent, ara vinc, compreu les entrades i jo sense saber el què aniriem a veure. Havia escoltat alguna crítica i sabia que podia estar bé, però em vaig emportar una gran sorpresa. Des de la interpretació dels personatges, el fil argumental, l'enfoc, tot es mereix un 10! Si us agrada les pel.lícules crítiques amb la història aquesta és la vostra. Ara, prepareu una bona dosi de mocadors perquè és impossible acabar-la sense deixar anar una llàgrima. Una pel.lícula amb molt de sentiment. Us la recomano! Eps, que tot això ve d'un llibre, pels qui volgueu llegir-lo abans de veure-la per la TV.\nPublicat per Oriol a 17:59 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nJa havia llegit els dos llibres posteriors al Món groc, el verd i el lil.la, ara tocava llegir el primer. A la llibreria me'l van etiquetar com un llibre d'autoajuda, però no es tracte de res més que una lectura on l'autor escriu les seves vivències personals i, com les ha encarat per superar tota una sèrie d'entrebancs o situacions que requereixen un esforç personal important.\nEl que està clar és que les lectures d'Albert Espinosa són lectures fàcils d'entendre i rodejades d'emocions intenses. Per a quí us agradi creure, tenir ilusions i compartir la part positiva d'aquesta vida, aquesta és una bona lectura. Espero que us agradi!\nPublicat per Oriol a 19:11 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEl resultat del treball en grup sota la mirada atenta del Xavi, cap de cuina.\nJa hem començat, el dimecres fan olor a cuina a l'escola Terra Escudella. 15 minuts d'explicació, organitzem els grups i a cuinar!\nhamburguesa amb salmó amb timbal d'arròs en crostra i gírgoles. Deliciós!\nDe primer Fideus amb shiitake i jengibre, de segon, hamburguesa de salmó amb timbal d'arròs en crostra i gírgoles; i de postres deliciosa carbassa amb xocolata blanc i iogur. Què me'n dieu? Té bona pinta, no? Ara toca practicar a casa i consolidar els 180 minuts que han passat en un tres i no res. Bona cuina!\nBona combinació de carbassa amb xocolatga blanca i iogurt.\nPublicat per Oriol a 20:31 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per Oriol a 19:51 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nLa primera ferrata de la parella. Felicitats!\nDesprés de la competició de bloc a Sant Cugat ens dirigim en Jordi, Carol i Esther cap a Andorra. Volem fer la ferrata Oliana i oxigenar-nos una mica amb els aires pirinencs. Vem tenir sort amb el temps i la ferrata la vem gaudir d'allò més bé.\nTot i que no sigui un pont espectacular, la verticalitat de les parets d'Oliana fan d'aquesta ferrata una de les més espectaculars de Catalunya.\nBones vistes, bona paret.\nUn altre dels passos singulars de la ferrata.\nEl sopar va ser un moment per recordar: confidències, veritats, crítiques constructives. A veure si es pot repetir una altre vegada. Un bon cap de setmana. Un cap de setmana que tot just feia un any habíen passat moltes coses, coses que ara per ara van a millor, segur!\nBons records, bons moments, bona gent.\nUna de les imatges tan típiques de la ferrata, el vol dels voltors.\nPublicat per Oriol a 10:32 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPrimera prova de l'interclubs en el plafó del roco de Sant Cugat.\nAquesta és la segona competició d'escalada en bloc que porto de currículum. La primera va ser l'Open nocturn, aquesta l'Interclubs. Les meves aspiracions no són més que posar-me les piles en aquest àmbit, tenir una motivació més i conèixer més la gent d'aquest ambient.\nRaúl obrint, com a totes les vies, la 3ª via de la prova.\nÚltima via de la compte (7a+?). Una mica més fort i la propera vegada la faig, segur!\nMarc del CE de Molins, encadenant el 7a+. Estan forts aquests bous de Molins!\n2ª via del plafó. Mica en mica es va complicant la cosa.\nSón 8 proves, una cada mes repartides entre els diferents rocos dels Centres Excursionistes de la zona: Sant Cugat, Molins de Rei, Hospitalet i La Salle. Per veure més informació doneu una ullada a la pàgina d'INTERCLUBS. Ara a esperar la propera a Molins i un mes per anar fent boca, per anar entrenant. Ja en tinc ganes!\nRaúl encadenant el 7a+. Quin bou estàs fet! Crec que és dels pocs que ho ha encadenat tot a la primera. I això que no està en les seves millors condicions...\nRaulete en el pas d'adherència. Apreta bou!\nPublicat per Oriol a 9:21 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nQuan vaig veure el trail.ler ja vaig intuir que seria una bona pel.lícula. Eva promet i obre en primera posició el Festival de Cinema Fantàstic de Sitges. Llàstima que no hi puc assistir. Gran pel.lícula, apunteu-la a l'agenda!\nPublicat per Oriol a 20:37 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\n"Tu tiempo es limitado, de modo que no lo malgastes viviendo la vida de alguien distinto. No quedes atrapado en el dogma, que es vivir como otros piensan que deberías vivir. No dejes que los ruidos de las opiniones de los demás acallen tu propia voz interior. Y, lo que es más importante, ten el coraje para hacer lo que te dice tu corazón y tu intuición." Steve Jobs.\n“Your time is limited, so don't waste it living someone else's life. Don't be trapped by dogma - which is living with the results of other people's thinking. Don't let the noise of other's opinions drown out your own inner voice. And most important, have the courage to follow your heart and intuition. They somehow already know what you truly want to become. Everything else is secondary.” Steve Jobs.\nEl nostre guia espiritual, en progressió ascendent. Tindrà límits...?\nQuè millor que estrenar el crash pad bloquejant a Can Boquet? Repetim el sector clàssic amb l'equip de Montmeló: Laia, Josan i Vicens amb el guia sensei Raúl i de l'amic Sergi. Com hi havien compromisos de tarda la quedada va ser més matinera però van caure un parell de projectes pendents. El nostre guia espiritual (Raúl) es va emportar per la patilla el 6c de la foto (feia falta moooolta pila), un 7a+ (eps, i això que diu que no està fort... lkjdflkjldkjflakdjklfj!!!!!), i per postres una via de "lance" que flipessssssssssss.\nJosan apretant en el sector clàssic.\nEls amics del Vallès estrenaven magnesi, i no sé si és per això, però la seva tècnica va fent alguns salts qualitatius importants. Si la cosa segueix així, quina por que em fan... Com sempre la jornada s'acaba amb la pell ben pulida. Sort de la crema miraculosa Climb On, que sinó... A veure si d'aquí un parell de setmanes podem organitzar una sortida de bloc + orientació. Creue'm els dits!\nClimb On, la crema reparadora per excelència de qualsevol escalador. Una joia!\nAquesta és la nova adquisició: un crash pad de la casa Mad Rock. La idea principal era agafar un de la casa Millet un pel més prim i 2 dits més ample, però just arribar a la botiga, zas! Ja me l'havien pres... En fi, no n'estic pas descontent, no. Ara toca amortitzar la inversió. Bé, suposo que radera el crash pad venen uns peus de gats un pèl més tècnics, no Raúl? ;)\nPublicat per Oriol a 17:39 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge


Salinitzen l’aigua de la zona on es van detectar els capgrossos de granota toro | EbreActiu.cat, revista digital per a la gent activa | Terres de l'Ebre...\nSalinitzen l'aigua de la zona on es van detectar els capgrossos de granota toro\nS’està inundant amb un cabal de 0,5m3/s procedent de la badia, amb l’objectiu de salinitzar l’aigua a 15 grs. de sal per litre o més, per a eliminar els capgrossos d’aquesta espècie invasora\nEtiquetes natura patrimoni, granota toro, parc natural delta ebre\nTècnics del Parc Natural del Delta de l'Ebre estan treballant amb la salinització de la zona on van ser detectats els capgrossos de granota toro. En concret, s'està inundant amb un cabal de 0,5m3/s procedent de la badia, amb l'objectiu de salinitzar l'aigua a 15 grs. de sal per litre o més, per a eliminar els capgrossos d'aquesta espècie invasora. Aquest nivell de sal no representa cap perill per a les espècies autòctones de peixos, com els llissals o les anguiles, que estan adaptades a ambients salins.\nDe moment, es manté el mostreig i trampeig en el perímetre exterior, sense trobar cap exemplar fins a la data d'avui. Durant les tasques i treballs de seguiment i control de la granota toro efectuades fins al 9 d'agost, es van capturar 934 capgrossos d'aquesta espècie i cap adult.\nLa primera setmana d'agost, tècnics i voluntaris van construir una tanca perimetral de 6 km reforçada amb malla, per tal d'aïllar la zona i bloquejar les entrades i sortides d'aigua i així poder salinitzar el medi aquàtic per a eliminar els capgrossos.\nLes espècies invasores són la segona causa de pèrdua de biodiversitat al món: fan perillar, desplacen i, fins i tot, causen l'extinció de les espècies natives. També tenen impactes socioeconòmics i en la salut humana.\nFont i video Parc Natural del Delta de l'Ebre


Imatges Si Remove constraint 1: 1 Espectacle Desconegut Remove constraint Desconegut: Desconegut Fons Fons Sigfrid Burmann Remove constraint Fons Sigfrid Burmann: Fons Sigfrid Burmann Autoria Burmann, Sigfrid, 1891-1980 Remove constraint Burmann, Sigfrid, 1891-1980: Burmann, Sigfrid, 1891-1980\nPlaça o racó d'un poble de cases blanques.\nEscales i pont d'un edific amb quatre escultures al pont\nDona llegint un llibre\nEscenografia que representa una dona llegint un llibre, en solitari i asseguda a una cadira. El fons és en tons grisos i el terra és de color verd. Al costat inferior dret hi ha la firma de Sigfrid Burmann i una data, 1970, que es podria agafar com una possible datació de l'esbós escenogràfic. El revers demostra que és un full reaprofitat i hi ha de manera menys definida un altre esbós de l'interior d'una habitació, on hi ha un seguit d'obertures, un sostre i sembla ser que s'apunta a un sofà a la part central. És un esbós molt menys treball que el que es troba a l'anvers, es veuen les traces de llapis, d'altres de color verd i la pintura està molt rebaixada amb aigua.\nDos camperols en una font\nEs representen dos camperols que treuen aigua d'una font i se l'emporten carregada a l'esquena. Possiblement siguin uns camperols mexicans, j que als costats hi ha els colors de la bandera mexicana, tot i que no es segueix l'orientació adequada. A més el camperol porta un barret que recorda molt als barrets típicament mexicans. En el revers hi ha una inscripció que la considera una posada en escena elaborada pel Teatro Slava de Madrid en els anys 20.\nEntrada d'una fira\nAquest esbós escenogràfic representa l'entrada d'una fira, on hi ha dues taules i quatre cadires i unes barreres. Al fons negre, s'hi obri, com si fos una finestra un paisatge urbà on s'hi aprecia una torre amb merlets. Al revers del foli, hi ha dibuixos d'interiors d'una casa i paper enganxat amb una hipòtesi de quin seria l'espectacle del qual formaria part aquest esbós escenogràfic. Es planteja que sigui de Condenado por desconfiado, de la qual sabem que va participar en la representació dirigida per Miguel Narros en l'any 1970, però encara no s'ha pogut vincular aquesta escenografia amb la producció dirigida per Narros.\nEsbós d'un carro\nCarro de combat\nEscalinata amb catifa vermella\nL'escena representa una escalinata central de l'interior d'un palau amb catifa vermella. El fons és negre però es ressalten alguns elements a color, com són les teles de color magenta penjades al sostre i els elements de color blanc que hi ha als laterals.\nAquest quadre escenogràfic presenta una plaça, on s'hi veuen diferents carrers, i cases d'un poble. Les tonalitats dominants són els colors marrons, en diverses tonalitats. En el revers hi ha una inscripció a llapis que planteja la possibilitat de que fos un esbós per a una escenografia de La Traviata, però coneixent superficialment l'argument operístic se'ns fa difícil que sigui una escenografia perquè no hi ha cap representació de cap poble.\nEscena de port\nEs representa el port d'un riu en un poble, que les formes recorden al món nòrdic, ii al fons hi ha tres molins de vent. Pel riu hi passa un vaixell, perquè no sembla que estigui amarrat. Dels tres edificis que s'hi representen en un d'ells es pot llegir la paraula "Bier" (cervesa en alemany) i s'interpreta que podria ser un bar del port. Per accedir als vaixells hi ha una plataforma a la qual s'hi accedeix pujant tres escalons i al seu voltant hi ha un seguit de fustes que podrien servir per ajudar a descarregar el vaixell.\nEscena interior amb sofàs, cortines i u..\nEscena interior amb sofàs, cortines i una làmpada\nAquest quadre escenogràfic presenta un saló interior ricament decorat amb cortines de color rosa amb parets decorades també en colors rosats. El mobiliari, de colors blavosos, sembla del segle XIX. En el centre hi ha una làmpada de sostre. En el revers hi ha dues inscripcions, una a llapis que planteja la hipòtesi de que sigui el decorat per a una representació de El amor tiene su aquel, i una a bolígraf, que planteja la hipòtesi que sigui per a una representació\nEscena interior d'un saló ric\nl'escena presenta un ric saló, amb columnes, sostre enteixinat, altres dos elements arquitectònics que semblen ser dos passamans, dos llums blancs penjant del sostre. Tot això està embolcallat per dues grans cortines de color blau que ens deixen veure una mica el que hi ha al darrera. Sembla ser que les cortines deixen veure el que hi ha al darrera, que recorden a dos temples grecs.\nEscena interior humil\nEs representa l'interior d'una casa humil, construïda a partir de fusta, bigues, el terra, el passamans, les portes... També hi ha una butaca i un sofà vermell. Aquest al davant hi té una tauleta. Pel que respecta a les obertures, n'hi ha una al costat esquerre a primer terme, una gran finestra, i al fons una porta que dona accés a un passadís on hi ha una finestra i una escala que permet baixar a un pis inferior. Al costat lateral dret també hi ha dues obertures, una a primer terme, al davant de l'obertura de l'esquerra i al darrera hi ha un pas a una segona habitació on també s'hi veu una finestra.\nEscenografia amb baldaquí i cortinatges..\nEscenografia amb baldaquí i cortinatges amb sants\nAquest quadre representa un interior d'una església, on la capçalera està formada sembla ser per columnes, i on hi ha un baldaquí a sobre de la taula d'altar. Als costats hi ha cortinatges on es representen, sembla ser, sants. L'espai està dividit en dues altures, ja que la part central es troba en un nivell inferior que la resta. Al revers hi ha una inscripció a llapis que determina que és una escenografia per un auto sacramental, però planteja les hipòtesi que siguin d'una representació de El gran teatro del mundo o de La cena del rey Baltasar.\nEscenografia per a Cabaret\nAquest quadre escenogràfic és l'esbós per a una pel·lícula americana in-identificada actualment. Representa l'interior d'un cabaret, distribuït en diferents nivells, on la banca té reservat la part central i la barra del bar al costat esquerre, mentre que en el centre s'hi representen diferents taules. És una obra signada, al costat inferior esquerra. En el revers hi ha una inscripció que apunta a que sigui un decorat per una pel·lícula.\nFons amb vegetació i un entramat amb dr..\nFons amb vegetació i un entramat amb draps penjant\nAquest quadre escenogràfic presenta dues estructures entramades des d'on pengen diferents draps. Al nivell del terra hi ha tres grups de vegetació. Destaquen clarament les tonalitats verdes i grises. Al revers hi ha una inscripció que planteja la hipòtesi de que s'empràs per a alguna representació de La vida es sueño de Pedro Calderon de la Barca.\nFortificació derruïda amb banderes.\nAquest esbós escenogràfic representa una fortificació construïda amb fustes, que es troba derruïda i que té, encara, banderes hissades. El fons en el que es presenta aquesta escena és d'un color verdós. En el revers hi ha una inscripció que apunta a la representació de La alondra. Es sap que Burmann va treballar, mínim, en una representació sota la direcció de José Tamayo, amb qui van mantenir una llarga relació professional. Però aquesta hipòtesi no s'ha pogut corroborar per manca de documentació, tant escrita com visual.\nInterior d'un saló ricament decorat\nEs representa un saló suposadament ric, a diferents nivells, amb una làmpada de sostre que penja enmig de l'escena, i suposadament es representen diferents mobles per les diferents alçades del saló. El saló és de fons negre on se'n destaquen els elements a color, com poden ser els suposats mobles, que podrien ser sofàs, unes teles penjades des del sostre i els diferents elements arquitectònics que hi ha al fons, com són les columnes i els arquitraus. Les portes també estan destacades. Els colors que s'empren per destacar els diferents elements són el gris clar, e blanc, el rosa i un color blau-verdós. Saló negre amb traços en verd i rosa\nPetit edifici o capella a la dreta, una casa amb pati-jardí i un arbre. Al revers hi ha una inscripció a llapis que planteja la possibilitat de que es creàs per a la representació de sarsuela, i ho concreta en dues possibilitats, amb Pan y toros i la sarsuela de Doña Francisquita.\nEscena interior d'un gran espai on s'hi poden observar diferents elements d'inspiració oriental, concretament de l'orient mitjà, com poden ser els coixins per seure al terra, les estructures arquitectòniques... El fons és una caixa negre, però la part posterior és d'un gris més clar on hi ha taques de color blau, amb diferents intensitats, ja que està barrejat amb el color banc i el negre. Des del sostre hi ha penjant unes teles de color també negres. Sembla que en el costat dret hi ha una obertura d'on es veuen colors més il·luminats que la resta d'habitació.\nRepresenta una plaça d'un llogaret, on les cases són blanques però hi ha traços de pintura amb un blau molt brillant i d'altres realitzats amb tons ocres. A la plaça hi arriben un seguit de carrerons, un pel costat esquerre i l'altre pel costat inferior.\nEsbós escenogràfic (28)


23/05/2017 - 17.28\nEl premi el concedeix la Mesa per a la Diversitat en l'Audiovisual, del CAC i ha estat atorgat pel documental "Teixint Cohesió a Salt".\nÉs la segona vegada que el CAC premia "Latituds".\n"El jurat valora molt especialment la contribució del programa a donar una visió positiva i realista del fet migratori (...) la sensibilització pels temes que afecten la immigració i per l'aprofundiment en una realitat que sovint s'ignora o s'obvia, tot donant veu als protagonistes directes. I del reportatge, per mostrar l'altra cara de Salt, la convivència pacífica del veïnat i la unió de diverses cultures, per trencar prejudicis i, també per fer palès que les entitats socials i les associacions de la ciutat han aconseguit trencar l'estigma i preservar la convivència i la cohesió social."\n"Teixint cohesió a Salt" és un retrat del teixit social de Salt, al Gironès, una ciutat amb una gran diversitat cultural i d'orígens. El 2011, molts mitjans de comunicació van estigmatitzar Salt, alimentant la idea que la convivència estava a punt d'explotar, però passats els anys no hi ha hagut cap explosió, la convivèn¬cia a Salt és bona i molts veïns treballen des d'enti¬tats diverses per cohesionar la població.\nAquest és el 7è premi que rep "Latituds", que s'emet pel 33 des del 2010. Altres premis són:\ndel Consell Municipal de Benestar Social de l'Ajuntament de Barcelona al programa Latituds pel capítol Sense Llar, estrenat al desembre de 2011.\nPREMI HONORÍFIC DEL FESTIVAL CINEMA I DRETS HUMANS, BARCELONA 2011\na l'equip del programa Latituds del Canal 33, per la seva tasca de difusió i defensa dels Drets Humans a Catalunya.\nCapítol premiat: TEIXINT COHESIÓ A SALT


La 21a Setmana de la Ciència a Catalunya (SC’16) se celebrarà a partir d’aquest divendres 11 i fins al 20 de novembre, i inclourà prop de 300 d’actes de divulgació del coneixement científic i tecnològic a més de 50 localitats arreu Catalunya. L’SC’16 està organitzada per la Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació (FCRi), amb el suport del Departament d’Empresa i Coneixement, i la col·laboració d'Esteve i Obra Social “la Caixa”.\nLa Setmana de la Ciència compta amb el suport de nombroses institucions i entitats del sistema català de recerca i innovació (prop de 100 en aquesta edició i entre les quals s’inclouen les 12 universitats de Catalunya). L’SC’16 pren com a eixos temàtics centrals els llegums, amb motiu de la celebració de l’Any Internacional dels Llegums; la cartografia, per l’Any Internacional del Mapa; i la relació global/local, per l’Any Internacional de l’Entesa Mundial.Aquests temes es proposen com a fil conductor de fons, tot i que sense excloure’n cap altra temàtica.\nD’altra banda, s’hi podrà accedir de nou al joc RYM (Research Your Mind), de format pregunta-resposta, disponible per a dispositius mòbils, navegadors web (www.rym.cat). El RYM, concebut per apropar la ciència als joves de 16 a 20 anys, permet jugar i esbrinar el nivell de coneixements bàsics sobre diferents camps científics a través de 400 preguntes.\nLa primera ruta, Eureka! Inventors i descobridors a Barcelona (Barcelona, 12 de novembre, 11:00 h) és una ruta pels carrers de Ciutat Vella que ens exposa les vides i els invents de vuit personatges lligats amb la ciència, la tecnologia i la història de la ciutat de Barcelona. Amb el suport d'un guia i les dramatitzacions d'intèrprets, l’itinerari permet descobrir el primer automòbil català, el gas Arbòs, el telègraf elèctric o el submarí de Monturiol.\nEl segon circuit, Girona, científics de tots els temps (Girona, 19 de novembre, 11:00 h) proposa una ruta per descobrir la trajectòria de personatges que han deixat una petjada científica a la ciutat de Girona i a la societat actual. Aquest itinerari guiat i dramatitzat permetrà conèixer les primeres metgesses que treballaren arreu de les comarques gironines o l’encarregat d’iniciar l’electrificació de la ciutat. Podreu trobar més informació al següent enllaç: http://universitatsirecerca.gencat.cat/circuits.


:: Amb compte :: - Page 4 of 89 - Weblog de contingut dispers escrit pel Roger Compte. Comentaris sobre tecnologia, cinema, música...\nCuina al cine: Chef i A tale of samurai cooking\nFeia temps que no escrivia de pel·lícules per aquí. No vaig tant al dia com per posar-me a comentar les últimes estrenes i m’agrada el format que ja havia agafat algun moment de parlar de...\nViatge a Indonèsia (Lombok i les Gili) de 2 setmanes\nAquest ha estat un viatge molt facilet. Sense cap contratemps, tot molt rodat, senzill i feliç (el punt enamoradet també hi ajuda, clar). Teniem per fer un parell de setmanes, vam triar Indonèsia i vam...\nDe Ramones en català (els Cretins) i altres ramonades\nNo fa ni un mes que va morir el Tommy Ramone, l’últim membre dels Ramones que quedava viu. Eren punks però no crec que fossin el gran exemple de vida boja que accelera el...\nThe Strain, una sèrie de vampirs del Guillermo del Toro\nAcabades les sèries que animaven la primavera (Game of Thrones, Louie, Fargo, Penny dreadful…),per l’estiu han vingut alguns retorns de sèries amb una bona primera temporada (Masters of Sex) i d’altres que a mi...\nEl Carlos i la Montse i la cervesa Setembre d’Agullons\n[Amb aquest text obro un nou tipus de textos al blog, dins aquesta categoria de “Productes gastronòmics”: parlar de productes que m’agradin explicant-los amb la seva elaboració, i intentar també mostrar qui hi ha darrera fent-lo. Propera...\nFeia ja molt de temps que tenia ganes de visitar aquest restaurant de Cadaqués, i tot aprofitant un cap de setmana molt rodó per la Costa Brava ens hi vam acostar. És el local...\nMúsica / Viatges\nPearl Jam en directe (i quatre apunts de viatge a Trieste)\nNo tinc massa grups avui en dia que em facin viatjar a veure’ls en directe. Ho he fet els últims anys pels Black Crowes, Neil Young o My morning jacket, i aquest 2014 ha...\nLa cosa va d’un local molt petit (com el seu nom indica) situat al tranquil carrer Camp, número 68, al barri de Sant Gervasi, que es diu La Piccolina. Només porta 6 dies en...\nRestaurants pels voltants de la Sagrada Família\nPer variar una mica de format de text de restaurant que hi he estat uns quants cops i en faig una recomanació (que no crítica, el gènere el deixo pels que hi entenen més),...\nFargo & Penny Dreadful, de sèries de primavera\nQuan vaig llegir que convertien Fargo en sèrie, no em vaig entusiasmar gaire. Vistos ja cinc capítols (dels 10 que tindrà), proclamo la meva equivocació. Tenim un protagonista aturadet cagadubtes que porta sensacionalment el...\nFase 2 cervesa artesana: La Barricona, el Dimoni brewpub, Edge Brewing\nNo fa gaire es va celebrar la tercera edició del Barcelona Beer Festival que va tornar a ser tot un èxit de públic i la constatació que s’hi va apropant gent que no fa gaire...\nÉs curiós trobar un restaurant com aquest en ple passeig de la zona Franca (número 228). Darrere de Montjuïc, en un barri eminentment obrer hi ha un local molt atrafegat (impressionant com s’omple cada...


Presentació del llibre de Liz Castro ‘Molts granets de sorra’ a Mataró – | ANC Mataró\nPresentació del llibre de Liz Castro ‘Molts granets de sorra’ a Mataró\n6 de Desembre de 2016 ANC Mataró Actes, General Deixa un comentari\nEl proper 14 de desembre a 2/4 de 8 del vespre, organitzem aquesta presentació que se celebrarà a la seu d’Òmnium Mataró – Maresme (c.Argentona 59, Mataró) ‘Molts granets de sorra’ és el darrer llibre de Liz Castro que ha pogut veure la llum gràcies al micromecenatge.\nEl llibre mostra les accions que han dut a terme els catalans per convèncer els seus propis líders polítics, i per fer entendre la gent arreu del món les seves demandes. Des de mosaics d’espelmes a manifestacions multitudinàries i eleccions informals, els catalans han creat un catàleg de tècniques cridaneres i mobilitzadores que han tingut molt d’èxit a l’hora de fer arribar el seu missatge a un públic ampli i guanyar-se el suport dels líders polítics del país.\nAquest llibre mostrarà fotografies d’aquests esdeveniments a més a més d’informació pràctica sobre com es van organitzar per intentar inspirar i ajudar la gent arreu del món a fer canvis positius en les seves pròpies comunitats, sempre de manera pacífica i democràtica.\nPrevious Post: La campanya “Casa nostra, casa vostra”, arriba a Mataró\nNext Post: El 15 i 16D donem suport a la presidenta Forcadell


Joan Laporta formalitza l'aval que li permetrà ser president del Barça - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nJoan Laporta formalitza l'aval que li permetrà ser president del Barça\nLa implicació de l'empresa Audax ha estat fonamental per poder complir aquesta exigència de la Llei de l'Esport\nagències. barcelona 16.03.2021 | 23:10\nJoan Laporta i els membres de la directiva electa del Barça van ser a la llotja del Camp Nou dilluns toni albir/agència efe\nJoan Laporta i els membres de la directiva electa del Barça van ser a la llotja del Camp Nou dilluns\nEls membres de la candidatura de Joan Laporta a la presidència del FC Barcelona van formalitzar el tram de l'aval bancari que podien assumir, ahir a la tarda, en una notaria de l'avinguda Diagonal. Joan Laporta i els seus directius van aconseguir fer-ho, un requisit imprescindible segons estableix la Llei de l'Esport vigent des del 1990, contra rellotge, després d'un bon grapat d'hores de neguit i d'incertesa. L'operació es va efectuar amb el Banc de Sabadell, però com que els membres de la futura junta directiva només podien garantir amb els seus béns un tram de l'aval que les fonts consultades quantifiquen en uns 50 milions d'euros, quan la quantia de l'aval necessari ascendeix a 124,6 milions,van requerir suport extern. L'empresa Audax Renovables va ser la que va avalar més de la meitat de la quantitat econòmica requerida.\nL'equip de Joan Laporta i Audax van trencar, diumenge, l'acord inicial al qual havien arribat per tal que aquesta empresa fos la garant de la bona gestió econòmica de la futura junta. El restabliment de l'acord va fer innecessària la participació en l'operació del fons d'inversions nord-americà HPS Partnerts, que ho hauria fet cobrant un interès de l'entorn del 7% als directius. Així doncs, José Elías, el màxim responsable d'Audax Renovables, també va ser present a la notaria de l'avinguda Diagonal per certificar l'acord amb la candidatura de Joan Laporta per garantir el contraaval necessari. L'acord comporta l'entrada a la junta blaugrana d'Eduard Romeu, directiu d'Audax Renovables, amb un paper rellevant en el control de la gestió econòmica de l'entitat. Ara, la Liga de Futbol Profesional (LFP) ha de revisar i donar el vistiplau al document. Si no sorgeix cap incidència, Joan Laporta serà investit president avui, a partir de les 18.00 hores.