Exposició 'Salveu-Me La Mirada', Exposicions a Manresa – Oci a Regió7\nEts a: Regió7 > Canal d'Oci > Agenda > Barcelona > Exposicions > Manresa > Exposició 'Salveu-Me La Mirada'\nPasseig de Pere III, 27, bajos 08241 - Manresa\nTelèfon: 93 872 01 71\ndel 9 de Març al 2 de Abril de 2018\nHorari: De dimarts a diumenge de 18 a 21 h -\nInauguració i conversa amb Joan-Pere Viladecans, entrevistat per Josep Morral. La mostra recull la creació pictòrica que Joan-Pere Viladecans ha fet per al llibre de bibliòfil Salveu-me la mirada, editat per Enciclopèdia Catalana i basat en una antologia de poemes de Miquel Martí i Pol a càrrec del crític literari Àlex Broch.\nLa proposta es vertebra a partir de l'antològica de més de cent trenta poemes preparada pel crític literari Àlex Broch i, atès que la poesia de Martí i Pol és marcadament autobiogràfica, opta per acostar-se a l'obra a través de l'home, establint cinc grans etapes, que esdevenen els cinc quaderns del llibre i els cinc àmbits de l'exposició: la crisi religiosa, el realisme històric, la malaltia, la reconciliació amb la vida i la vellesa. Però la mirada del poeta, com l'exposició, transcendeix la biografia personal: va del jo al nosaltres i, rellegida plàsticament per Viladecans, és poble, classe, nació, acrílic, rovell i terra amb branques damunt paper.\nLa Diputació de Barcelona, propietària del llegat de Miquel Martí i Pol, presenta aquesta exposició per difondre el coneixement de la seva obra i contribuir a la consolidació del llegat cultural, educatiu i social del poeta.


GVA.ES: Z - Sol·licitud general d'iniciació i tramitació TELEMÀTICA de procediments de Vicepresidència i Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives. (Tràmit que es farà servir EXCLUSIVAMENT quan no n'existisca un específic en la Seu electrònica de la Generalitat).\nZ - Sol·licitud general d'iniciació i tramitació TELEMÀTICA de procediments de Vicepresidència i Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives. (Tràmit que es farà servir EXCLUSIVAMENT quan no n'existisca un específic en la Seu electrònica de la Generalitat).\nZ - Sol·licitud general d'iniciació i tramitació TELEMÀTICA de procediments de Vicepresidència i Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives.


El bloc d'en Ramon Bassas: Ajuts per a l'habitatge\nAquests dies s'obren els termins (i se n'acaben d'altres) per obtenir ajuts de cara a diverses pràctiques que des de les administracions públiques s'han volgut incentivar per la via de la subvenció. Fins el dia 14 d'abril, per exemple, hi ha temps per sol·licitar gratuïtament el test de l'edifici (per habitatges construïts abans de 1981) i l'informe intern d'idoneïtat, dos documents imprescindibles a l'hora de demanar subvencions per a la rehabilitació d'habitatges i d'edificis. D'aquesta manera, fins el 30 de maig ja es poden demanar els ajuts per a la rehabilitació, que poden ser d'un màxim de 8.400 euros, si es tracta de la rehabilitació d'un habitatge, i d'un màxim de 7.000 euros per habitatge o local, en el cas de la rehabilitació d'edificis.\nA banda, i també fins el 30 de maig, ja s'ha obert el termini per tramitar la subvenció (fins a 6.000 euros) per aquells propietaris que vulguin rehabilitar un habitatge desocupat i destinar-lo al lloguer social. Si és així, haurà d'incloure aquest habitatge a les borses d'habitatge de la Xarxa de Mediació per al lloguer social de Mataró, de manera que li representi menys maldecaps.\nPer últim, s'ha obert ja la inscripció per optar als ajuts per al lloguer (que oscil·len entre 20 i 240 euros mensuals), destinats a persones amb més dificultats. El conjunt de recursos de Catalunya adreçats a aquesta partida sumen 26 milions d'euros, 7,7 més que l'any passat, segons informa El Periódico.\nAquests tràmits, que gestiona l'empresa municipal ProHabitatge Mataró SA, corresponen a recursos de Generalitat de Catalunya, alguns dels quals provinents de l'Estat. Dels tràmits descrits, així com d'altres (convocatòries vigents per a la Renda Bàsica d’Emancipació o els Crèdits d'Emancipació) en podeu rebre més informació aquí.\nFoto: habitatges al carrer Teià promoguts per PUMSA i ProHabitatge Mataró SA.\nPublicat per Ramon Bassas a 4/02/2008 11:52:00 p. m.


Els dos joves talents van formar-se a la pedrera blaugrana\n1 min. Barcelona 04/01/2018 12:22\n651x366 Joselito i Roger Serrano després de signar les seves renovacions amb el Barça Lassa / FCBarcelona Joselito i Roger Serrano després de signar les seves renovacions amb el Barça Lassa / FCBarcelona\nEl Barça Lassa de futbol sala ha anunciat les renovacions de Joselito i Roger Serrano fins a l'any 2020. D'aquesta manera, els joves formats a la pedrera blaugrana se sumen a la llista de renovacions de la secció, que es va inaugurar dimarts amb la signatura del capità Paco Sedano.\nTot i haver-se format en les categories inferiors del Barça, tan Joselito com Roger Serrano van compartir una cessió de dos anys a l' Aspil-Vidal Ribera Navarra. Experiència que va resultar ben fructífera, ja que tots dos van retornar al Palau Blaugrana l'any 2016, de la mà de l'actual tècnic Andreu Plaza.\nAra, Joselito, amb 26 anys és el màxim golejador del Barça aquesta temporada, amb 21 gols en totes les competicions. A més, el gadità s'ha convertit en un fix en les convocatòries de la selecció espanyola. Pel que fa a Roger Serrano, una lesió ha allunyat el català de les pistes en aquest inici de temporada, però des del club es confia que ràpidament recuperi els galons que va demostrar el curs passat, on va marcar 16 gols.


Una dona renta plats mentre escolta un audiollibre GETTY IMAGES\nBarcelonaPot semblar contradictori, però és un dels cavalls de batalla que editorials i escriptors utilitzen per al futur de la lectura. La tesi és senzilla: si un audiollibre aconsegueix atrapar els oients, el pas següent serà que vagin a buscar el llibre original. “Els audiollibres són eines per al foment de la lectura, perquè desperten a l’oient la temptació d’enfrontar-se després al text, tot sol”, assegura l’escriptor Lorenzo Silva. Amazon no només avala aquesta idea, sinó que ha decidit esprémer-la al màxim. La multinacional nord-americana ha llançat a Espanya Audible, el seu servei d’audiollibres i podcasts, que fins ara estava disponible a altres països com els Estats Units i el Regne Unit. Ho fa, a més, amb un catàleg format per més de 100.000 propostes d’àudio que van des de clàssics i best-sellers literaris fins a llibres narrats sobre el món tecnològic o el benestar personal. Accedir-hi costarà una subscripció mensual de 9,99 euros, semblant a plataformes com Spotify o HBO.


World Series by Renault: Robin Frijns, nou Campió de l’FR 3.5 Series\n18:22 | 13/11/2018\nCap de setmana ple d'activitat en el Circuit de Catalunya, amb 59.000 persones que han vist en directe com les World Series by Renault baixaven el teló de la temporada, proclamant a cinc Campions: Robin Frijns (FR 3.5/Fortec Motorsport); Stoffel Vandoorne (Eurocup FR 2.0/Josef Kauffman Racing); Daniil Kvyat (ALPS 2.0/Koiranen Motorsport) tots ells en la divisió de monoplaces; mentre que en turismes dos Campions de casa: Albert Costa (Eurocup Mégane Trophy/Oregon Team-1) i Òscar Nogués (Eurocup Clio/Rangoni Motorsport). En cursa el públic ha vist també dos Joves Pilots del Circuit de Catalunya, Àlex Riberas i Víctor Colomé, a les files de l’Eurocup FR 2.0. Riberas ha sigut 4t i 5è.\nFR 3.5 Series: Un Campió holandès\nEl desenllaç final de la categoria reina, la Formula Renault 3.5 Series, era el principal al·licient d'aquesta última cursa de l'any de les World Series by Renault. La batalla entre els dos aspirants al títol, l'holandès Robert Frijns i el francès Jules Bianchi (Tech 1 Racing) es definia en la volta 22, quan tots dos es tocaven, una acció que ha deixat fora de cursa al segon i per la qual ha estat penalitzat el primer, que amb tot obtenia el títol (el tercer en tres anys després de guanyar la F-BMW Europa i l'Eurocup FR 2.0). La cursa la guanyava Antonio Felix da Costa (Arden Caterham) que en la segona volta s'ha posat líder, posició que ja no ha abandonat, secundat en el podi per Mikhail Aleshin i Aaro Vainio (tots dos Team RFR).\nEurocup Mégane Trophy: Albert Costa guanya amb autoritat i firma el títol…\nEmocionant es preveia l'última cursa de l'Eurocup Mégane Trophy ja que un espanyol, Albert Costa (Oregon Team-1), antic integrant del programa Joves Pilots, podia proclamar-se Campió 2012. Aquest s'ha rescabalat totalment del revés sofert ahir en quedar-se parat en la sortida i ha guanyat amb autoritat l'última cursa de la temporada després que el seu rival per al títol, l'holandès Bas Schothorst (TDS Racing) finalitzés quart, no podent sumar els punts necessaris per mantenir el liderat que va passar a ocupar després del triomf d'ahir. Costa és el primer pilot espanyol a guanyar aquest títol.\n…I a l'Eurocup Clio, un altre Campió de casa: Òscar Nogués\nEn una cursa que ha començat en mullat i ha acabat en sec, Christian Ricciarini (Composit Motorsport) ha estat el vencedor de l'Eurocup Clio secundat per Rafael Villanueva (Milan Competition) i Thomas Fjordbach (Polar Seafood Racing). En joc hi havia el títol de Campió pel qual apostava Òscar Nogués (Rangoni Motorsport) i el francès Marc Guillot (Milan Competition), amb qui el català entaulava una dura batalla des dels primers compassos fins que aquest se sortia de pista. Amb Guillot fora, tot estava de cara per a Nogués, que rubricava la corona malgrat classificar-se 15è, tres posicions més endarrerides que un altre català, Jordi Palomeras (Milan Competition).\nEurocup FR 2.0 per a Rowland, títol per Vandoorne i remuntada per al Jove Pilot, Àlex Riberas\nL'última cursa de l'any de l'Eurocup Formula Renault 2.0 no s'ha definit fins a l'últim moment donat que la pista mullada assecant-se progressivament i l'elecció de pneumàtics efectuada pels pilots ha marcat un desenllaç inesperat, que ha donat el campionat a Stoffel Vandoorne malgrat haver abandonat en els primers compassos de la prova. Aquesta ha vist la victòria d'Oliver Rowland (Fortec Motorsports) i, després de la sortida del safety car que ha neutralitzat diverses voltes de cursa després d'un triple accident que ha afectat al també Jove Pilot, Víctor Colomé, que ha abandonat, ha viscut una remuntada del pilot del Circuit de Catalunya, Àlex Riberas, que ha pogut tancar l'última cursa 5è després de ser 4t ahir.\nTambé s'han disputat dues curses de la FR 2.0 ALPS\nLa primera, amb els quatre primers girs neutralitzats per un toc triple, ha vist la victòria del francès Norman Nat (RC Formula), poleman, mentre que a la segona Oscar Tungo (Tech 1 Racing) vencia a la segona i el títol era per Daniil Kvyat.\nMés imatges del cap de setmana


Ens han rebaixat els salaris prop d'un 30%, comptant les disminucions de sou i les pujades de jornada; han facilitat la destrucció d'ocupació a través dels EROs, han empitjorat les prestacions dels aturats disminuint el seu import i afegint traves per cobrar; han eliminat la negociació col.lectiva en permetre que les empreses puguin despenjar lliurement dels convenis; han privatitzat serveis imprescindibles per als ciutadans, la sanitat, el transport, l'energia, fent-los pitjors i més cars; han retardat dos anys la jubilació i pretenen encara endarrerirla més enllà dels 67 i deixar d'augmentarles amb l'IPC (el que les convertirà en misèria amb el pas del temps), estan destruint a marxes forçades l'escola pública i un llarg etcètera que tots sabem. Diuen, com no, que ho fan en nom de que tinguem un futur millor. Un futur que sempre està a punt d'arribar, al 2.013, al 2.014 o al 2.015, però que mai arriba. El que si arriba és el puntual augment de la xifra d'aturats cada vegada que es publiquen aquestes dades, que sobrepassa per primera vegada a Espanya els 6 milions d'aturats. O el degoteig permanent dels desnonaments, només frenat gràcies a la lluita de la PAH, que seguirà endavant a causa d'aquesta vergonyosa llei que, enfotensen de les signatures de gairebé milió i mig de ciutadans, acaba de votar al Congrés fa uns dies.\nLa veritat és que ho fan en benefici dels seus caps, els banquers espanyols i alemanys: Ho estan fent des del govern central i des dels autonòmics. Ho estan fent ara PP i CiU, però ho van fer abans els seus predecessors PSOE i Cia, que ho tornarien a fer si els deixessin. Ho estan fent amb la xuleria que els caracteritza de sempre, tant a la Moncloa com a la plaça de Sant Jaume, sumant al robatori l'insult i prenent-nos per ximples cada vegada que ens repeteixen, com a aprenents de Goebbels que són, que no hi ha alternativa, que la culpa és de la "crisi". Una "crisi" creada i estimulada des del poder i les grans finances del nostre país i teledirigida des del Fons Monetari Internacional i la Unió Europea.\nA la Xarxa Socialista Unificada de Catalunya i a Socialisme 21, som conscients que això ja és sabut per milions de persones. Sobretot de les persones que amb el seu treball, de vegades des de l'atur forçós, un cop de mà per mantenir aquesta societat que avui volen portar a l'enfonsament. Però cal seguir explicant a tota la ciutadania, no només qui ha causat i es beneficia de la crisi, sinó de quina manera podem oposar-nos. Ara cal treballar per imposar altres mesures. Unes mesures debatudes i decidides per tots els sectors, en un procés general d'apoderament constituent, en què hem d'esforçar-nos perquè velles i noves formes de lluita dels treballadors convergeixin en la pràctica, plantant cara i enfortint-se davant l'enemic comú. És per això, que us convoquem a que des dels sindicats, plataformes de treballadors i moviments ciutadans construïm la unitat entorn a l'acció i la solidaritat, amb exigències com:\nDerogació de totes les Reformes Laborals dels últims anys.\nNo pagament del deute extern il•legítim, contret en forma fraudulenta i a esquena dels treballadors. Nacionalització del sistema financer.\nDefensa sense condicions dels drets socials i dels serveis públics, Començant per la Sanitat i l'Ensenyament. Eliminació de les privatitzacions i control social de les empreses públiques.\nDret veritable a un habitatge digne. Aturar els desnonaments i recuperació del habitatge per a tots aquells que l'han perdut per causa dels bancs.\nMesures clares comptar l'atur: reducció dràstica del temps de treball sense reducció de salari, prohibició i penalització de les hores extres il • legals, així com de la pròrroga dels temps de treball sota coacció.\nGaranties per a les persones excloses pel sistema: Renda Garantida de Ciutadania, (la ILP hem d'explicar, organitzar i impulsar), Derogació de les modificacions dels subsidis (com el retard del subsidi dels 52 als 55 anys, nou càlcul regressiu del subsidi 55 anys..).\nDefensa de la pensions contra qualsevol retard més enllà dels 65 anys o la reducció de la seva percepció o càlcul.\nÉs evident que aquestes són les mesures que necessitem els humils, però que els governs actuals no les adoptaran per si mateixos, ja que per als seus amos, els banquers, serien verí pur. Aquests governs no representen la ciutadania i per això hem de mobilitzar-nos democràtica i pacíficament fins a fer-los caure.\nNosaltres no volem ni representar ni substituir ningú. Nosaltres som part del poble i sabem que només el poble defensa al poble. Per això et convoquem, i ens convoquem, a organitzar-nos i mobilitzar-nos per impulsar un procés constituent que es de baix ens permeti acabar amb aquesta crisi sense fi que ens imposa el règim capitalista. Et cridem a articular una unitat que hem de construir sense sectarismes, ni exclusions. Només els poderosos volen la confrontació entre les organitzacions de treballadors. Cal implicar els sindicats en compromisos concrets, cal acabar amb les exclusions de les noves formes de lluita i organització ... Tot serveix si es compromet en el concret i ajuda a fer front a les agressions dels poderosos. La lluita de la ciutadania contra les retallades és la lluita dels treballadors.\nConstruïm des de baix i amb tots, una alternativa i un programa de transformació social a partir de la nostra acció quotidiana.\nArticulem un teixit social que pugui aixecar-se contra els governs corruptes, sotmesos al gran capital.\nOrganitzem als treballadors, de manera creativa i inclusiva per a la defensa dels nostres interessos.\nCompromet et amb la nostra organització per a la reflexió, l'organització i la lluita\nComissió d'Enllaç de Xarxa Socialista Unificada de Catalunya - Socialisme 21


Teatre gestual i de titelles aquest cap de setmana al Teatre del Mar\n24 maig 2022 13:38\nDins la programació regular corresponent a la temporada d'hivern 22, aquest cap de setmana arriba al Teatre del Mar, a Palma, la companyia catalana 'Zero en conducta' amb el sorprenent espectacle 'La Derniére Danse de Brigitte'.\nDel 25 al 27 de febrer, divendres i dissabte a les 20.30 hores i diumenge a les 19.00 hores, tots els espectadors que vulguin assistir a alguna d'aquestes tres funcions programades podran gaudir de la dramatúrgia, direcció i interpretació de José Antonio Puchades, 'Putxa' i Julieta Gascón, amb l'assistència de direcció, llums i so de David Maqueda.\nLa ressenya aportada pel Teatre del Mar sobre aquest espectacle diu: «Brigitte té tants d'anys que els seus records són en blanc i negre. Tants, tants que si li preguntes l'edat et dirà: - Molts i uns quants més.»\nPerò Brigitte sap que ha arribat l’hora, el moment exacte en el qual el seu darrer segon es farà etern i ja no té sentit acumular més temps.\nAbans de partir, Brigitte farà el seu equipatge omplint la seva capseta dels records que la mantenguin viva per darrera vegada.\nBenvinguts al darrer ball de Brigitte. Un projecte de mim corporal, titelles, dansa i teatre visual al servei d'una història sense text impossible de narrar amb paraules.»\n'Zero en conducta', Teatre del Moviment, és un projecte creat el 2011 per José Antonio Puchades, 'Putxa', amb la intenció d'explorar el potencial expressiu de diferents arts escèniques relacionades amb el moviment. Així doncs, la seva investigació està centrada en la unió del Mim corporal, la dansa, les titelles i el teatre físic en general.\n'La Derniére Danse de Brigitte' es va estrenar el febrer del 2016 a l'Ateneu Popular Nou Barris, a Barcelona. Aquest espectacle, ja ha passat per Espanya, Alemanya, Itàlia, França, Polònia, Anglaterra, Holanda, Rússia, Mèxic, Xile, etc... Ha guanyat quatre premis internacionals importants, entre els quals, a la millor interpretació i al millor espectacle.


EF Gavà - CRÒNICA; BENJAMÍ D vs RCDESPANYOL 25-01-2020\nCRÒNICA; BENJAMÍ D vs RCDESPANYOL 25-01-2020\nCRÒNICA: RCDESPANYOL vs BENJAMÍ D EFGAVÀ. 25-01-2020 Benjamí Primera Divisió Grup 3 Jornada 14\nMerescuda victòria del nostre Benjamí D el passat dissabte a la Ciutat Esportiva Dani Jarque per 3-4 contra el primer classificat, el Benjamí B del RCD Espanyol.\nEls nois d’Aitor Paniagua i d’Albert Rodríguez van entrar al partit molt concentrats i tenint molt clar el que havien de fer per poder competir contra un rival d’aquesta categoría (l’Espanyol havia guanyat tots els partits de lliga). Tot just començar, al minut 2 els gavanencs es van posar per davant amb un cop de cap d’Hugo Fuentes a la sortida d’un còrner.\nL’equip no es va tancar al seu camp a defensar el resultat i va seguir pressionant la sortida del Espanyol, que li costava molt superar la pressió home a home que feien els nostres nois. Tot i això, una bona jugada dels pericos per banda esquerra va ser rematada al segon pal per posar l’empat al marcador. Lluny d’enfonsar-se, els de Can Torelló van tornar a marcar amb una bona transició acabada per Oleguer amb un xut creuat al fons de la xarxa. Però de nou els de Sant Adrià van empatar a l’última jugada del primer període.\nLa segona part va començar com va acabar la primera, amb gol local després d’una sèrie de refusos a l’àrea. Amb el 3-2 els gavanencs van seguir atacant (tenint una ocasió molt clara amb un xut de Sebastián Perez desde la frontal que va sortir fregant el pal) i l’Espanyol no va convertir les seves opcions, ja que l’Adrià Milà va estar molt encertat defensant la nostra porteria.\nI als darrers 5 minuts va esclatar la bogeria, primer amb un gol d’Oleguer en una jugada d’u contra u amb el porter perico que empatava el partit, i després amb un magistral llançament de falta d’Eric Olivera que entra per l’escaire dret de la porteria de l’Espanyol que posava el definitiu 3-4 al marcador.\nGran partit i victoria de prestigi del nostre Benjamí D al camp mes complicat del grup 3 de la primera divisió de benjamins.\nRESULTADOS FIN DE SEMANA 25-26 DE ENERO 2020\nHORARIOS 1-2 DE FEBRERO 2020\nRESULTADOS FIN DE SEMANA 12-13 DE OCTUBRE.\nRESULTADOS FIN DE SEMANA 23-24 NOVIEMBRE 2019


Perplex: 20è aniversari de la mort de Montserrat Roig\nCarme Rosanas 10/11/11 0:42\nL'important és recordar-la. Gràcies per afegir-t'hi!\nFerran Porta 10/11/11 13:19\nEstic com tu, Salvador. La vaig conèixer massa poc per poder-ne parlar com cal. Entre tots m'han fet venir ganes de debò, de descobrir-la.\nVíctor Pàmies i Riudor 14/11/11 22:55\nMai és tard per esmenar un oblit com aquest, Salvador!


Tecnocopia | Girona\nSobre Nosaltres Serveis Contacte\nTancar X Sobre Nosaltres Serveis Contacte\nQuan l'experiència i les millors màquines donen el millor rendiment.\nSom una empresa familiar gironina dedicada a l’ofimàtica i a la informàtica amb més de 30 anys de trajectòria.\nLa nostra especialitat són els equips multifuncionals, impressores, copiadores, escàners i faxs. Som distribuïdors oficials de les marques Konica i Brother.\nEns adaptem a les teves nescessitats. Tenim opcions de venta, renting i lloguer.\nA Tecnocopia donem servei tècnic per no deixar-te mai sol.\nLa nostra especialitat són els equips multifuncionals, impressores, copiadores, escàners i faxs amb opcions de venta, renting i lloguer. Els anys d'experiencia en el sector ens han permés coneixer una gran varietat de marques i apostar per aquelles que donen el millor rendiment .És per això que avui en dia treballem amb les marques Konica y Brother perquè considerem que la relació qualitat-preu és la millor del mercat.\nAixí mateix disposem d’accessoris d’oficina que et facilitaran la feina. Consumibles Konica i Brother, impressores d'etiquetes i rotuladores, ordinadors, destructores de paper i plegadores, màquines de fitxar pel control d'hores de treballadors (sistema de fitxatge digital).\nOferim aquest servei als nostres clients per facilitar la seva adaptació al món digital. Dissenyem pàgines web a partir de plantilles i a mida, els nostres programadors són experts en programació i marketing digital.\nSolucions a mida, oferim una solució personalitzada a cada client, et venim a veure, sense cap compromís, per assessorar-te en la millor màquina segons les teves necessitats. El preu de lloguer o venta inclouen els ports i la instal·lació de drivers d’impressora i d’escàner.\nT’expliquem detalladament el funcionament de la màquina perquè li puguis treure el màxim rendiment.\nServei tècnic propi qualificat, a més a més et donem el servei de garantia i deixem una altre màquina, en cas que s’hagi de portar al taller.\nSi vols més informació omple el següent formulari o escriu-nos un e-mail, ens posarem en contacte amb tu en breus.\nRecorda que oferim un assesorament gratuit i sense cap compromís a la teva empresa per valorar quin model s'adequa més a les teves necesitats.\nGirona, C/ Turo, n13\n972 24 38 45\n© 2017 Tecnocopia


Palma agraeix a Antoni Rotger 'de sa Calatrava' els serveis prestats\nAquest dijous vespre, al teatre Mar i Terra i en el marc de la setmana de cultura popular, Palma Fock, organitzada per l'ajuntament de la capital mallorquina, s'ha fet un acte de Reconeixement de mèrits a Antoni Rotger Martínez, 'de sa Calatrava'\nA l'acte, el regidor de Cultura de Palma, Llorenç Carrió va lliurar una peça d'argent per agrair a Toni Rotger «l'excel·lent feina feta al servei de la nostra ciutat».\nRotger és un lluitador infatigable i dinamitzador de la cultura popular nascut a Barcelona el 1943; calatraví de tota la vida. Activista defensor d’una cultura viva, provocadora i lúcida. Promotor de les primeres festes d’estiu del seu barri i a d’altres de la ciutat, com la Rua. Juntament amb diverses iniciatives, i amb activistes culturals com en Joanet de sa Calatrava, els germans Janovoy, Pep Baños al barri i l’OCB; Bernat Tomàs, de Llibres Mallorca; Toni Maria Thomàs, Pere Pavia, per a la resta de Palma, va contribuir a la democratització de la nostra societat a partir de la Transició.\nPer Admirable, fa mes de 3 anys\nEt mereixes això i més.\nPer vilera, fa mes de 3 anys\nAixò de "transició" fa olor de "posfranquisme"


El Parlament celebrarà aquest dimarts el primer ple ordinari d'aquest període de sessions, que començarà a les 15 hores amb l'elecció de la substituta d'Eva Granados (PSC), que va renunciar al seu càrrec de vicepresidenta segona de la Mesa de la Cambra després de ser elegida senadora autonòmica la setmana passada per ser portaveu del PSOE al Senat, i la diputada socialista Assumpta Escarp es perfila com la principal opció per ser elegida.\nL'elecció es realitzarà mitjançant paperetes i urna, amb el vot delegat dels diputats que no estiguin a l'hemicicle a causa de les restriccions sanitàries, i el diputat que obtingui més vots serà elegit per al càrrec i ocuparà el seu lloc a la Mesa. Després d'aquesta votació, el dimarts a la tarda, els grups faran part de les interpel·lacions als consellers, i la resta s'han de substanciar dimecres a la tarda.\nAbans, dimecres a les 9.00 el president de la Generalitat, Pere Aragonès, i el Govern se sotmetran a la primera sessió de control després del període estival, que arriba després del Debat de Política General de la setmana passada, que va visibilitzar les divisions en l'independentisme.\nPosteriorment, Aragonès compareixerà sobre la situació de la cinquena onada de coronavirus, en un moment en què l'Executiu català estudia aplicar el Passaport covid i la reobertura de l'oci nocturn.\nA més, el dimecres a la tarda es farà el debat i votació per validar el Decret llei pel qual s'adapta el Codi Civil de Catalunya a la reforma del procediment de modificació judicial de la capacitat.\nINTERPEL·LACIONS I PREGUNTES\nLes interpel·lacions d'aquest ple versaran sobre l'exercici de la competència de la seguretat pública (Cs); la seguretat ciutadana (PP); la seguretat (Vox); la situació de la gent jove (comuns), i "i l'arrelament a Catalunya de la narcoeconomia de la marihuana i la criminalitat associada" (PSC).\nEls grups també interpel·laran al Govern sobre la situació de l'Afganistan i el seu paper en l'acollida de refugiats (ERC); l'escola inclusiva i la lluita contra la segregació escolar (CUP); el curs escolar 2021-22 (ERC), i la fiscalitat a Catalunya (Junts).\nA més, els consellers hauran de respondre a preguntes sobre els Pressupostos de la Generalitat de 2022, la mobilitat i les mesures per reactivar l'oci nocturn (PSC); els efectes de l'increment del preu de la llum, la situació dels Mossos d'Esquadra i la producció agrària sostenible (ERC).\nTambé hi haurà preguntes sobre Rodalies, la ciència oberta i la contribució de la Conselleria d'Acció Exterior als municipis (Junts); les polítiques redistributives (CUP); el projecte Barcelona World (comuns); l'ampliació de l'Aeroport de Barcelona-El Prat (Cs), i la política lingüística a les universitats catalanes (PP).\nPRESSUPOSTOS DEL PARLAMENT I FONS DE RISCOS\nL'hemicicle també debatrà i votarà el projecte de pressupostos de Parlament de 2022, que és de 65,5 milions d'euros, i dels comptes presentats pels ens estatutaris: Síndic de Greuges (7.060.000); la Sindicatura de Comptes (12,9 milions), i el Consell de Garanties Estatutàries (3,4 milions); un cop aprovats, el Govern ja els podrà incloure en el seu projecte de Pressupostos de la Generalitat.\nLa cambra catalana celebrarà dijous el debat a la totalitat el Projecte de llei de creació del fons complementari de Riscos, que va impulsar el Govern per cobrir les fiances que demanava el Tribunal de Comptes a desenes de càrrecs i ex càrrecs de l'Executiu català per l'acció exterior; i votarà l'esmena a la totalitat amb el text alternatiu presentat per Cs.\nDijous al matí, el ple triarà també a quatre membres de la Junta de Govern de l'Institut Català Internacional per la Pau (Icip), i debatrà i votarà 9 mocions sobre el curs escolar 2021-22, prioritats en agricultura (PSC); agenda rural, iniciatives per regular el sector audiovisual (ERC); infraestructures aeroportuàries (PP); pla nacional de llengües (Cs); polítiques lingüístiques (CUP); polítiques urbanes de recuperació social i ambiental en barris vulnerables (comuns), i beques i ajuts universitaris (Junts).


El Blog de la Josefina: L’ANC defensa que la mobilització de l’11 de març és per “avançar en la República”\nL’ANC defensa que la mobilització de l’11 de març és per “avançar en la República”\nLa mobilització convocada per l’Assemblea Nacional Catalana (ANC) per a l’11 de març davant el parc de la Ciutadella es farà al marge de si les negociacions per formar un govern independentista ja estan encarrilades o continuen encallades.\nEn declaracions aquest matí a El matí de Catalunya Ràdio, el vicepresident de l’ANC, Agustí Alcoberro, ha reiterat la crida als partits perquè es posin d’acord per a la investidura i ha admès que la convocatòria té un sentit crític amb volen empènyer cap a aquest objectiu. No obstant això, ha precisat que la mobilització “té un sentit molt clar, que volem avançar en la república”. “Si es convoca i hi ha un govern encarrilat, millor, voldrà dir que estem començant una nova etapa”, ha apuntat. Alcoberro ha precisat que l’acció es farà a la tardà, ja que al matí hi ha la Marató de Barcelona.\nEn una entrevista posterior a Els matins de TV3, el líder accidental de l’entitat independentista ha destacat que el full de ruta que van aprovar ahir a l’assemblea general de l’ANC mostra que “continuem ferms amb el projecte republicà”. En aquest sentit, “la primera mesura de pressió és la mobilització de l’11 de març”. “En cas que ja hi hagués govern, toca sortir igualment per demanar avenços”, ha insistit. “A les eleccions s’hi havia d’anar per restablir l’statu quoanterior al 155. Ara s’han d’implementar els resultats”, ha reclamat.\nD’altra banda, Alcoberro ha defensat les protestes d’aquest diumenge contra la presència de Felip VI a Barcelona: “Davant de l’escenari de repressió que vivim, és normal que la gent no tingui ganes de rebre el rei”.\nPel que fa al procés per renovar la cúpula de l’Assemblea, ha avançat que el 24 de març es reunirà el Secretariat Nacional per triar el nom del nou president i vicepresident de l’Assemblea. Pel que fa als possibles substituts de Jordi Sànchez i d’ell mateix, Alcoberro, ha dit que no li pertoca dir-ne cap i creu que és “prematur” parlar-ne, ja que, ha recordat, el termini per presentar candidatures per renovar els 77 membres del secretariat que ha de triar la nova direcció encara està obert.\nFinalment, ha explicat que a la caixa de solidaritat tenen prous diners per fer front a “necessitats immediates”.


El Berga supera el Sallent en el derbi intercomarcal i continua en ratxa positiva - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nBERGA 2 1 SALLENT\nEl Berga supera el Sallent en el derbi intercomarcal i continua en ratxa positiva\nUn gol de Carreras d'estratègia i una vaselina d'Edu van donar el triomf\nredacció | berga 20.03.2017 | 07:44\nEquip titular del Berga en el partit que ahir, un onze que va guanyar el Sallent al municipal berguedà entre rivals/aquí berguedà\nSi a la primera volta va ser el Sallent l'equip que va lligar el sac de blat (1-0), ahir va ser el Berga el conjunt que va sortir victoriós del derbi intercomarcal (2-1). Un gol de pissarra obra del central Carreras i una vaselina d'Edu van donar el triomf als berguedans.\nEl partit va ser en línies generals més treballat que vistós, amb poques arribades. A la primera part, el Berga va intentar dominar, però no aconseguia trenar bones accions d'atac. Això fins que al minut 40 Carreras obria el marcador de cap. Va ser un llançament de cantonada de Noguera en curt per a Sergi Ruiz que va centrar, després de fintar el seu defdensor, perquè el central del Berga fes l' 1 a 0. A la represa, els berguedans van fer un pas endavant i Edu anotava el 2 a 0 amb una bonica vaselina (min 51). I quan el Sallent volia reaccionar, era expulsat el seu jugador Pla (els sallentins van recriminar molt l'actuació arbitral). Amb deu homes, el Sallent va veure com el Berga desaprofitava diverses ocasions de gol. A les acaballes del matx, Xavier Boltor rematava de cap, lliure de marca, una falta lateral (min 85) i posava emoció als darrers minuts, tot i que el marcador ja no es mouria.


Jordi Évole reivindica la "invitació a viure" de Pau Donés a la pel·lícula 'Eso que tú me das' - Teleponent\nInici Cultura Cinema Jordi Évole reivindica la “invitació a viure” de Pau Donés a la...\nJordi Évole i Santi Alverú presenten la pel·lícula 'Eso que tú me das', que s'estrena als cinemes aquest dimecres\nEl periodista Jordi Évole estrenarà aquest dimecres la pel·lícula ‘Eso que tú me das’, “una muntanya russa” d’intensitats al voltant de la darrera conversa amb el cantant Pau Donés, mort el passat mes de juny a causa del càncer que patia.\nLa cinta arribarà a 245 sales i l’ha presentada davant de la premsa, equips mèdics, músics i familiars i amics del cantant. Évole ha remarcat que de tota l’experiència es queda “amb la seva reflexió sobre la por”, així com amb la seva “constant invitació a viure i la manera que té de dir-ho”. Ha assegurat que des del principi tenien molt clar que la xerrada no havia de ser lacrimògena, sinó que també havia de tenir moments d’humor.\n“No ens hauríem permès de fer un documental morbós”, ha dit Évole, que considera que no s’hagués seguit amb la història perquè se senten molt incòmodes amb el sensacionalisme i el ‘morbo’. “No ha estat difícil no caure en el ‘morbo’ perquè no va amb nosaltres i no és un gènere que practiquem”, ha dit.\nA més, ha remarcat: “El Pau i jo ja vam arribar plorats a la conversa. Havíem plorat durant el procés i el dia que em va trucar”, ha dit Évole. Ha detallat que aquell dia Donés el va trucar per dir-li que havia rebut l’alta de l’Hospital Moisès Broggi per anar a morir a la Vall d’Aran. Més enllà d’aquell moment tot va ser serenor, i ha assegurat: “L’emoció no ens va envair ni va haver-hi plorera, excepte quan ens vam acomiadar”.\n“Afrontar el dol”\nSobre l’efecte de la pel·lícula, Évole ha assegurat: “M’ha ajudat a afrontar el dol, em va ajudar a tenir un estiu diferent, a veure les coses des d’una altra perspectiva”.\nEl periodista ha confessat també sobre l’efecte del documental: “Fins ara era algú de molta acció, i després d’això, no he deixat l’acció però tendeixo a la reflexió. Crec que la pel·lícula pot ajudar tothom a reflexionar”, ha dit Évole. Ha considerat “útil” el que ha fet Donés amb aquesta xerrada.\nHa descartat que sigui com les ensenyances de quan es fa un viatge a l’Índia, que canvia a les persones però “als al cap de 15 dies són al McDonald’s”. Évole ha considerat que és al contrari: “Reconec que la xerrada amb el Pau, i el que ha vingut després, la segueixo tenint molt present, i ha tingut rastre en mi”. El periodista ha afirmat que aquest projecte li ha donat grans lliçons que cal tenir a la vora per “quan venen mal dades”.\nPreguntat sobre la mort, ha afirmat: “He estat més conscient que és allà i que és un factor que ens ronda”, i ha alabat la manera “tan serena” del músic d’afrontar-la fent que sigui “un exemple per a tots”.\nDe fet, el periodista ha remarcat que cal “ser conscients que la mort és allà”, i que “igual que hi ha un naixement hi ha un morir-se, i un trànsit cap a la mort com el de la gestació.\nEl germà del músic Marc Donés ha dit que va elegir el Jordi Évole perquè el cantant sabia que ell era capaç de fer el que ell necessitava, avalat per la seva trajectòria i per la relació d’ambdós: “Tenia clar que ets un tipus molt honest amb el que fas, i estava segur que plasmaries la seva necessitat de parlar i explicar una sèrie de coses”. El seu germà ha destacat, de fet, la clarividència final de l’artista: “Parla amb les idees molt clares i es nota que està molt segur del que està dient”.\n“Quasi un experiment”\nSobre el plantejament del projecte, Évole ha explicat que no podien saber la “reacció tan sensible” que pot tenir una persona que estigui patint càncer pel que fa a l’estat del cantant.\nEl periodista ha explicat que per a ells aquest projecte “era quasi un experiment”. De fet, ha confessat: “No sabíem que faríem amb la pel·lícula quan l’estàvem enregistrant.\n“Hi havia la temptació de veure-la l’abans possible a televisió”, ha dit Évole, que ha afegit que en aquest medi hi ha també molt de “fast food”, i davant d’això l’equip de rodatge tenia la sensació que això necessitava una “digestió més lenta”, on hi va tenir molta importància la família.Per això, ha afegit: “A la darrera conversa amb el Pau em va dir que m’esperés una setmana”, ha dit Évole, i a finals de la setmana quan va morir li va trucar el seu germà Marc, que li va demanar que s’esperessin un mes a emetre-la. Després va sorgir la idea de dur-la al cinema, i a la família li va semblar bé. “Aquí la vam agafar el pols a què estava significant la pel·lícula i el que donava a la gent. Ja vam veure que donava una cosa molt especial”, ha dit Évole.\nEl germà petit del Pau Donés, Bernat Donés, ha celebrat que la família es queda amb un gran record, i ha agraït la presència de músics i del personal sanitari.\nEl músic Toni Mateos, company de l’artista, ha reivindicat la seva vocació de ser “sempre autèntic”, i ha demanat a les indústries no caure en els clixés per a vendre. També han intervingut diversos professionals sanitaris que han tractat el cantant, i han reivindicat la desestigmatització de la malaltia.\nA banda, Évole ha detallat que la pel·lícula també és la seva aportació perquè el públic torni a les sales, i ha avisat que la cinta només es podrà veure als cinemes i que part de la recaptació vagi destinat al Vall d’Hebron Institut Oncològic (VHIO). ACN\nArticle anteriorDetingut a Lleida per clavar un ganivet a un home a qui acusava d’haver-li robat\nArticle següentLa Paeria abordarà la prolongació del carrer del Roure


La veu i la guitarra de Roger Mas recorden Jacint Verdaguer (Jordi Nopca)\n3 min. Barcelona 08/06/2020 12:39\n651x366 Roger Mas, durant l'enregistrament del concert a Vil·la Joana / MUHBA / LA COSTA COMUNICACIÓ Roger Mas, durant l'enregistrament del concert a Vil·la Joana / MUHBA / LA COSTA COMUNICACIÓ\n"Mig segle fa que pel món / vaig, camina que camina, / per escabrós viarany / vora el gran riu de la vida". Així comença Caminant, un dels sis poemes del llibre pòstum de Jacint Verdaguer Al cel (1903), que Roger Mas va musicar i cantar al disc Les cançons tel·lúriques (Satélite K, 2008). Gràcies a la descoberta, el poeta de Folgueroles es va convertir en un dels referents literaris del solsonenc, que en aquells moments ja havia publicat discos com Casafont (1999) i dp (2003) . Dotze anys després de musicar els poemes per primera vegada –entremig hi va haver les esplèndides adaptacions amb la Cobla Sant Jordi, recollides també en disc–, Mas ha tornat a agafar la guitarra i les ha gravat tot sol a Vil·la Joana, la casa de Collserola on Verdaguer va passar els últims dies de la seva vida i va morir el 10 de juny del 1902.


El mosquit i el camell: febrer 2012\nA mi, per contra, se m'acut que veig molts valors de l'Evangeli en l'escola pública. Fa un parell d'anys vaig assistir a la presentació de la feina que pares, alumnes i mestres duien a terme en un centre escolar de Viladecans, que acull un grup nombrós de població gitana i immigrada. I on la gent "de tota la vida" refusa enviar-hi els seus fills. Escola pública i població “etiquetada”: habitualment, poca\nmatrícula i baixa autoestima. Però per iniciativa dels professionals, l'escola s'havia convertit en una mena de comunitat escolar que inclou veïns, voluntaris, i sobretot els protagonistes. Aquesta mena d'escola té un nom que ara no recordo.\nD'entrada, tots, alumnes, pares i mestres es van permetre somniar una escola millor i posar-se en marxa per assolir-la a partir del seu\npropi esforç: van obtenir més recursos de les administracions públiques, els\ninfants treballen en grups més personalitzats, presenten molts menys problemes de\nconducta i aprenen més. Moltes mares han fet seva l’escola: també hi aprenen i\nhi participen molt més. Els somnis dels infants –una mica peculiars- es van\nacomplint (des d’una font que arribi a rajar coca-cola, a menjar “xuxes” dins\nl’escola de tant en tant). El més important però és que els nens i nenes ara ja somnien també treure un deu en un\nexamen. El currículum acadèmic és també més valorat entre els pares. Aquesta\nfeina de formigueta no aconsegueix véncer les resistències de moltes persones a\nportar-hi els seus fills, potser no gaire conscients que aprendre a conviure en\nla multiculturalitat és, com aprendre a participar responsablement, una assignatura molt\nimportant per viure. No sé què ha passat en el centre amb les retallades, però la veritat és que les persones que conec que hi estaven implicades traspuaven il·lusió i ganes pel projecte.\nHi veig molt l’actitud de Jesús, d’escoltar, d’apropar-se\na la gent amb més dificultats, rebutjada de tothom, de confiar en les seves potencialitats, de donar-los veu. La escola va millorant sense el prestigi de la concertada, i potser sense reconeixements, però anant al fons de les coses. Moltes escoles concertades tenen vocació pública potser també perquè moltes van sorgir per donar resposta a una població mig abandonada. Ara sembla, segons aquest bisbe, que hi ha llocs on s'inverteixen els termes: algunes escoles concertades "trien" alumnes, pel seu rendiment, pel seu origen, per la seva capacitat econòmica. Es valora positivament la competitivitat, el rendiment escolar i es valora molt menys la capacitat de conviure, la pluralitat, l'atenció al més feble, la solidaritat entre veïns. I en època de canvis socials com els que vivim, els pares valoren la seguretat. Però jo els valors cristians els continuo veient en la pública, que és l'escola de qui no pot triar, de qui compta amb menys mitjans i motivacions. Ja em perdonaran.\nRecordo una vaga general mentre jo era al comitè d'empresa. Alguns dels meus companys acusaven els sindicats de defensar privilegis i de no estar disposats a rebaixar-se el sou per crear llocs de treball. El comitè ens vam animar a fer una proposta concreta en aquest sentit: amb un 1% menys de sou aconseguíem una nova contractació: poc, però concret. Podia ser una llavor a estendre. No ens en vam sortir. Els qui parlaven, van callar, però no van moure un dit ni tan sols per aproximar-se a una proposta que, per força, era complicada. M'ha semblat una manifestació poc unitària i poc creativa. Tothom apel·lem a les necessitats d'organització i d'unitat, però no sembla que això comenci per nosaltres mateixos. Estem massa compartimentats i funcionem amb massa eslògans i poc sentit autocrític. I ho dic pensant sobretot en mi mateixa. No acabo de trobar una forma de fer front a la crisi des de la política i des del sindicalisme que m'estimuli i que em faci sentir còmoda. Perquè algunes plataformes d'indignats tampoc no em convencen. Subscric les seves crítiques, però no sembla que trobin una forma d'integrar tothom ni, tampoc, d'obtenir un cert ressò en les seves protestes. Els que conec van a la seva bola. Si acabes menjant-te tu sol la pancarta, i si tu sol tens tota la raó del món, potser pots mantenir la teva dignitat, però el problema no el resols pas. Cal desvetllar complicitats, crear opinió, unir esforços, amb humilitat.\nSort que el nostre govern\nés nacionalista (se suposa que s’estima Catalunya, si més no sobre el paper) i\nmajoritàriament de missa (almenys de valors conservadors). Altrament, no sé amb\nquè més ens tocaria carregar al Baix Llobregat. La perspectiva que tres de les\npoblacions (Abrera, Gavà, El Prat –Viladecans queda just al mig de totes dues\npoblacions-) d’aquesta comarca estiguin “nominades” per al\nmacroprojecte de l’Eurovegas senzillament m’indigna. No puc estar més d’acord\namb l’expressió que surt avui al Periódico, de l’alcalde del Prat: “El nostre\nmodel de ciutat no té res a veure amb un projecte vinculat al joc, les drogues i la prostitució”. Ja ha costat prou\nimpedir que el Barça col·loqués a tocar de la zona protegida del Delta una mena\nde parc temàtic, que no va ser aprovat per la Generalitat. I també ha costat, i\nmolt, tancar els “Afters” de Viladecans, que es van fer famosos el dia que els\nva arribar una partida de droga en mal estat i que va disparar l’atenció\nhospitalària a la zona. Perquè els dies en què les partides de droga estaven en\nbones condicions, n’hi havia prou a veure la gent vomitant o absolutament\nzombie els dissabtes i diumenges al matí. Però, ai, la llibertat individual i\nel guany econòmic són valors sagrats en la nostra societat. En aquest país, invoquem Sant Jordi i donem llonguets al drac.\npregunto si les poblacions afectades i el seu entorn (la comarca) hi tenen res\na dir davant d’un projecte que pot capgirar i molt la qualitat de vida de la\nzona, o si el nostre benvolgut, estimat i mai prou apreciat govern, ens pren\nper una mena d’abocador, on no n’hi ha prou a ser una comarca amb greus\nproblemes econòmics que ara ens hem de convertir en una mena de prostíbul a l’engròs\n(de cotització alta, això sí). Ja va impedir en el seu moment CiU que els vots polítics\nde la zona metropolitana tinguessin una mica més de valor, evitant que tirés\nendavant una modificació de la llei electoral. No li devem caure bé. Ni ganes. Mercè Solé\nEl blog d'en Josep, que tot just fa cinc minuts que ha començat a caminar, passa a dir-se "El diari de Josep Lligadas". És, sens dubte, més ensopit. Però té el to seriós que convé al seu autor. En fi, tots dos blogs queden enllaçats. Ens llegirem mútuament. I ens posarem comentaris l'un a l'altra i a l'inrevés. I ens els comentarem mentre estenem la roba o rentem els plats. Tot un privilegi. Vosaltres, però, tindreu el doble de feina!


L’esport es trasllada a la platja en període estival\nEl Patronat d’Esports ha presentat la programació esportiva depenent de l’òrgan municipal per al període estival. L’objectiu és oferir a la ciutadania diferents opcions per a continuar practicant esport de juny a setembre i fomentar així un estil de vida actiu i saludable.\nPer una banda, es llança una nova campanya d’Estiu Esportiu, un conjunt d’activitats esportives de caràcter gratuït pensades per a totes les edats i nivells. A partir de juliol els adults trobaran activitats de cubbà, aerobox, pilates, ioga o taichí entre altres, mentre que els xiquets i xiquetes podran gaudir de gimcanes, jocs d’aigua o d’orientació. Aquestes activitats seran dirigides per professionals qualificats i s’adaptaran en funció de l’edat del grup que es conforme cada dia. L’horari d’Estiu Esportiu és de dilluns a dijous, de set a nou de la vesprada a la Mitja Lluna de la Platja del Serradal (Avinguda Ferrandis Salvador).\nA més d’Estiu Esportiu, el Patronat d’Esports ofereix altres alternatives per a la pràctica esportiva estival: voleibol i gimnàstica de manteniment a la platja, i activitats aquàtiques a les piscines municipals. A la platja del Gurugú es faran cursets d’iniciació i perfeccionament de voleibol per a la població entre 10 i 18 anys. El preu del curs de dos mesos és de 40’60€ i s’organitza amb la col·laboració dels clubs de volei Mediterráneo i Illa Grau. Els majors de 16 anys tenen l’opció de practicar gimnàstica aquàtica de manteniment tres dies a la setmana per 34,61€.\nPel que fa a les piscines municipals, la campanya d’inscripcions d’estiu comença el 17 de juny. Per a la població infantil (entre 2 i 14 anys) s’ofereixen tant cursos intensius com mensuals des de 30€. A partir dels 14 anys hi ha la possibilitat d’inscriure’s en cursos mensuals de salut (requereix certificat mèdic), matronatació, ensenyament i perfeccionament de natació, i aeròbic a l’aigua. Tant les oficines del Patronat d’Esports com les pròpies instal·lacions estan a disposició dels ciutadans per a obtenir més informació o per a poder inscriure’s. Les piscines Olímpica i Castàlia tancaran al mes d’agost, però la Emili Fabregat es mantindrà oberta tot l’estiu. A partir del 22 de juny també s’obrirà la piscina d’estiu del Pinar del Grau en horari de 11 del matí a 8 de la vesprada.


Preinscripció del 14 al 22 de juny de 2012\nEl Centre de Formació de Persones Adultes Manuel Sacristán, fruit d’un conveni entre el Departament d’Ensenyament i CCOO, ofereix cursos de formació per als treballadors i les treballadores i, d’aquesta manera, facilitar la possibilitat d’aconseguir una feina o de millorar les perspectives professionals.\nSuperar les proves d’accés als cicles formatius de grau mitjà o superior.\nEns pots trobar a l’edifici de CCOO a Barcelona (Via Laietana, 18, 8a planta). Telèfon 93 481 27 67. La preinscripció es pot realitzar durant l’horari d’atenció al públic:\nDilluns, dimecres i divendres d’11 a 13 h.\nDimarts i dijous de 18 a 19:30\nMés informació a: https://www.ccoo.cat/escolaadults/


Entrevista a Lola Gutiérrez, educadora social i sindicalista de la CGT | CGT València\nHome / Entrevistes / Entrevista a Lola Gutiérrez, educadora social i sindicalista de la CGT\nEntrevista a Lola Gutiérrez, educadora social i sindicalista de la CGT\nLola Gutiérrez, l’educadora social i sindicalista de la CGT que ha passat uns quants dies tancada en un CIE d’Atenes, explica per primer cop la seva vivència\nArribem a un lloc que jo no sé el que és en aquell moment, Elliniko (el centre d’atenció a immigrants per a dones d’Atenes). Allà ja m’adono que no estic lliure. Em van fer despullar altre cop i em registren i em toquen per tot arreu. Em va costar fer-me a la idea de passar de la llibertat a la presó en pocs minuts… La primera nit va ser el pitjor. L’endemà contacto amb l’advocat, i em diu que el cap de policia de l’aeroport té dret a saltar-se el mandat del jutge i que m’han declarat persona perillosa per a Grècia. És per això que estic allà i no se sap quan sortiré. Després ja vaig entrar en la dinàmica del lloc, una rutina constant, com una presó. Parles amb la gent i ja veus que no s’hi estan dos dies. Per això la idea de provisionalitat vaig decidir teure-la del cap, perquè vaig veure que si no ho feia, m’angoixaria molt.\n* Entrevista realitzada per Bart Grugeon Plana publicada a la Directa\nLola Gutiérrez 2016-12-12


Presentació d'Innotransfer Agroalimentació\nLloc: Seminari web\nINNOTRANSFER AGROALIMENTACIÓ, iniciativa que coordina i organitza la Fundació Parc Científic Universitat de València, té com objectiu fomentar la innovació en el sector, a través de l'acostament del coneixement i la investigació al teixit empresarial.\nSe situa en el marc del Projecte d'innovació oberta INNOTRANSFER, posat en marxa pels 5 Parcs Científics de la Comunitat Valenciana amb el suport de l'Agència Valenciana de la Innovació de la Conselleria d'Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital, focalitzat en cinc sectors econòmics clau de la nostra comunitat, dins de l'Estratègia Regional d'Innovació i Especialització Intel·ligent (RIS3).\nEl pròxim 5 de novembre serà l'arrencada d'INNOTRANSFER AGROALIMENTACIÓ. Començarà amb un webinar en el qual es plantejaran els reptes i les oportunitats per al sector, i les possibles línies de finançament públic-privades per a la consecució d'aquestes. En ell s'explicarà la metodologia per a dur a terme la recopilació d'expressions d'interés de les entitats participants.\nEl webinar s'iniciarà a les 12.00 hores i comptarà amb la presència de Rafael Juan, Coordinador CEIE-Agroalimentació de la AVI i CEO de Vicky Foods; Eduardo Cotillas, Secretari General de Food for Life-Spain (FOOD4LIFE) i Director d'I+D+i de la Federació Espanyola d'Indústries d'Alimentació i Begudes; i Pablo Aller, Gestor del Servei d'Innovació i Transferència de la Universitat de València. A més, el director del Parc Científic, Juan José Borrás, detallarà com s'ha de produir de manera operativa el traslladat de les necessitats i els reptes d'innovació de les empreses als possibles satisfactors d'aquestes, els centres de coneixement i investigació generadors d'I+D en l'àmbit de la Comunitat amb l'objectiu d'aprofitar les oportunitats detectades.\nEn les setmanes posteriors a la celebració del webinar es promouran matchings, impulsats per gestors de les cinc universitats públiques valencianes, els seus parcs científics, instituts tecnològics de REDIT, empreses, associacions empresarials i entitats dinamitzadores de l'ecosistema de startups, amb la finalitat de aconseguir “peer to peer” els objectius proposats.\nL'assistència al seminari web, d'hora i mitja de duració, ha de realitzar-se prèvia inscripció en el següent formulari: https://innotransfer.org/webinar-agroalimentacion/


Campanya d'Instagram Ads per a The End Chik | SEM\nCampanya d'Instagram Ads per a The End Chik\nLes festes de Nadal són un moment àlgid per a moltes marques, especialment en els sectors més susceptibles de ser regalats pel Pare Noel o els Reis Mags. I un d'aquests sectors és el món de la joieria i bijuteria.\nAvui us presentem un cas recentment aplicat per a la nostra clienta Cris de The End Chik. Ella dissenya complements per a home i dona en pedres precioses i semiprecioses. Actualment té un web amb un disseny molt atractiu i actual, però amb molts problemes de funcionalitat, posicionament i conversió. La clienta ha acudit a La Teva Web per a refer la seva pàgina web, una inversió que a mig termini li serà d'allò més rendible. Però no podíem obviar que teníem aquí el Nadal i havíem de generar visites i vendes a través d'algun canal que ens oferís resultats immediats.\nI vam pensar en els Instagram Ads, els anuncis a Instagram. Una eina relativament nova de la qual us en vam parlar quan va arribar a Espanya, i la qual recomanem per a donar a conèixer marques i productes que tinguin relació amb el món de la moda i les tendències. Després d'una conversa amb la clienta sobre les seves prioritats de negoci i d'un estudi de campanya, hem dissenyat uns anuncis d'Instagram amb les següents característiques: anuncis en format carrousel de 5 imatges diferents , amb un titular que busca el ganxo i cuidant molt les imatges. La campanya l'hem segmentat en dos públics diferents, un grups d'anuncis per homes i un altre per dones. Els anuncis es mostren a persones relacionades amb el món de la moda i les tendències residents als estats de Nova York i Califòrnia dels EUA.\nDesitgem a The End Chik molta sort amb aquesta campanya. Com a agència especialitzada en anuncis a les xarxes socials hem ajudat a la clienta a perfilar molt bé la campanya, intentant dirigir cada cèntim de despesa allà on més ens convé. En les campanyes SEM la clau és una bona tria de l'eina més adequada (en aquest cas pel producte i públic objectiu hem triat Instagram Ads), una acurada configuració de l'anunci (en aquest cas treballant molt bé imatges i textos), i segmentar molt bé el públic a qui es dirigeix (en aquest cas hem filtrat per edat, geografia, sexe i gustos).\nEns continuem llegint l'any vinent. A reveure!


20 House Arugam Pottuvil Sri Lanka - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a Pottuvil\n20, house road jalaldeen square pottuvil, Jalaldeen Square, Pottuvil, Sri Lanka, 32500 - Veure al mapa\nMés informació sobre 20 House Arugam\nDissenyat tant per oci com per negoci, 20 House Arugam està situat idealment a Badia Arugam; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl 20 House Arugam, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de 20 House Arugam es reflexa en cada habitació. aire condicionat, escriptori, ventilador, reproductor de DVD/CD, cuina americana són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, 20 House Arugam no troba competidors en cap categoria.


El Palau Robert presenta un cicle d’audiovisuals sobre Ferran Adrià i elBulli | Bonart\nEl Palau Robert presenta un cicle d’audiovisuals sobre Ferran Adrià i elBulli\nEl Palau Robert presentarà, a partir del 28 d’abril, els audiovisuals Documenting Documenta, Un dia en el Bulli i elBulli, l’últim vals, a la Sala Cotxeres del Palau Robert, coincidint amb l’exposició Ferran Adrià i elBulli. Risc, llibertat i creativitat, que mostra el talent i la capacitat d’innovar de Ferran Adrià i el seu equip.\nDocumenting Documenta: El reportatge recull les reaccions que va provocar, l’any 2007, la participació d’un cuiner a Documenta 12, l’exposició d’art contemporani més important del món, que se celebra cada cinc anys i dura 100 dies. El guió i la direcció són de David Pujol, amb la participació de Vicent Todolí. L’audiovisual està produït per Visual13 amb la participació de Canal+. Duració: 72 minuts. Projeccions: els dissabtes 28 d’abril, 5,12,19 i 26 de maig, i el 2, 9, 16, 23 i 30 de juny a les 17.30 h.\nUn dia en elBulli: L’audiovisual explica el funcionament diari del restaurant elBulli, on servien diàriament més de 1.500 plats i hi treballaven 50 cuiners i 30 persones de servei de sala per a només 50 clients. El va dirigir Albert Adrià, a partir d’una idea de Ferran Adrià, i va ser enregistrat el 22 d’agost de 2008. Es tracta d’una producció de TVE que va comptar amb la col·laboració de Visual 13. Durada: 59 minuts. Projeccions: els diumenges 29 d’abril, 6,13, 20 i 27 de maig, 3, 10, 17 i 24 de juny, i 1 de juliol\nelBulli, l’últim vals: Relat de les últimes hores d’elBulli el 30 de juliol de 2011, quan el restaurant va tancar. Ferran Adrià, gran protagonista de la vetllada, va estar acompanyat dels qui avui són considerats els millors cuiners del món i que havien passat com a stagers pel restaurant elBulli: René Redzepi, Joan Roca, José Andrés…El documental va ser dirigit per Vicens Asensio i produït per TV3, Visual13 i Minoria Absoluta. Durada: 53 minuts. Projeccions: els diumenges 29 d’abril, 6,13, 20 i 27 de maig, 3, 10, 17 i 24 de juny, i 1 de juliol.\nEtiquetes: elbulli · Ferran Adrià · Palau Robert


» FC Alcarras B » Noticies Alcarràs B » Temporada 2010/2011 » Tres punts més\n1 Tres punts més el Dl Feb 21, 2011 7:21 pm\nL'Alcarràs va aconseguir aquest diumenge passat tres punts importants contra la Granja (3-2), en un partit que va oferir a la bona entrada que presentava el Municipal d'Alcarràs, un bon espectacle de futbol i gols, on els alcarrasins sempre van anar per davant al marcador, tot i que la Granja d'Escarp no posava les coses gents fàcils.\nEls locals van començar dominant el partit, i va ser el primer en fer moure el marcador, Àlex va aprofitar un errada defensiva per fer el seu quart gol en els tres partits que ha jugat. Els granjolins no van tenir temps a la resposta ja que Gilart feia el segon 5 minuts després en un remat de cap que feia impossible la aturada per part del porter visitant. Però la Granja no va baixar els braços i va escurçar distàncies 10 minuts abans del descans. Tot i això encara faltava veure dos gols més en aquesta part que resultava ser verdaderament frenètica sobretot al tram final, ja que després del gol visitant, Gilart va fer el tercer aprofitant un blocatge erroni del porter. Abans del descans els granjoins aconseguien fer el segon.\nJa no es mouria el marcador, ja que l'Alcarràs intentava ralentitzar el joc i es centrava més en intentar defensar el resultat que en fer quart. Tot hi això es van poder veure ocasions pels dos equips, més visitants que locals, però la gran actuació del porter Miquel va fer que l'empat de la Granja semblés impossible. A deu minuts pel final, Eros va ser expulsat tontament després de rebre la segona groga per protestar que no el permetrà estar en el partit transcendental contra l'Aitona.\nTres punts més que són importantíssims per seguir en la lluita cap a l'ascens, davant d'un rival incòmode. El pròxim partit pot ser el partit més important de la temporada ja que s'enfrontaran tercer (l'Alcarràs B) i quart classificat (l'Aitona) separats per tant sols dos punt, i el que en surti vencedor tindrà molts números per acabar en el tercer lloc


Premi “Grifonet” per a Joan Panisello - Associació Ceramistes de Catalunya\nPremi “Grifonet” per a Joan Panisello\nInici » Premi “Grifonet” per a Joan Panisello\nÒmnium Terres de l’Ebre va fer entrega el passat mes de desembre el “Premi lo Grifonet 2020” al ceramista Joan Panisello per la seva trajectòria cultural i contribució a la societat.\nL’acte de lliurament es va celebrar al seu poble, Jesús. El premi s’atorga a una persona per la seva trajectòria cultural o científica, per la importància i exemplaritat de la tasca, i perquè ha contribuït de manera notable i continuada a la vida cultural, social i científica de les Terres de l’Ebre. Uns requisits que la presidenta d’Òmnium a l’Ebre, Dolors Roó, assegura que Panisello compleix amb escreix.\nPanisello es va mostrar molt emocionat per rebre aquest premi i al seu poble, envoltat del seus. El ceramista va afirmar sentir-se “sobreeixit d’alegria” pel reconeixement. El guardó reconeix la trajectòria cultural i la contribució a la societat ebrenca. Panisello és un dels artistes ebrencs més internacionals, amb més de 300 exposicions fetes en diversos països i ha guanyat prop de 30 premis.\nNascut a Jesús-Tortosa. Format artísticament a les Escoles d’Arts i Oficis de Tortosa i Tarragona. A més a més ha fet cursos a l’Escola de Ceràmica de la Bisbal d’Empordà (Girona), de Barcelona i a l’Enfanga’t (Girona). L’any 1975 obté el títol de Graduat en Arts Aplicades i Oficis Artístics, en l’especialitat de Ceràmica (Escola la Llotja, Barcelona). L’any 1992 se li atorga el reconeixement de «Tortosí de l’any 1991». És membre de l’Acadèmia Internacional de Ceràmica des del 2013.\nÉs un artista i activista que ha portat el nom i l’essència de Terres de l’Ebre, i de retruc la cultura catalana, arreu d’Europa. La seva obra és coneguda als cinc continents mitjançant més de 1.000 publicacions arreu del món escrites entorn de la seva obra.\nJoan Panisello és considerat internacionalment com un dels creadors més destacats de la nostra època en l’art ceràmic, tant per l’originalitat de les seves formes com per la variadíssima coloració de les peces. Les seves peces s’exhibeixen en els principals museus de tot el món.\nCatàleg de l’exposició “CERÁMICA SONRIENTE”\nCatàleg del Museu de Cantereria d'Agost, d'Alacant, un recull d'imatges de peces ceràmiques de l'artista…\nCanals de distribució per a vendre productes artesans\n#webinarARTESANIA 25 de novembre de 16h a 17h Artesania Catalunya continua el cicle #webinarARTESANIA, unes sessions d’assessorament…


vilapou: d’octubre 2008\nA mi, a casa, de petit, em deien que m'havia de fixar en aquells que en saben de les coses i, si fora possible, treure'n quelcom de profit. La veritat és que això m'ho van continuar dient mentres passaven els anys i jo, tot s'ha de dir, ja ho feia això de fixar-m'hi.\nFixar-m'hi, m'hi vaig fixar (excepte els sis mesos de la mili, és clar) i treure'n profit..., doncs d'aquella manera...\nAra, que ja soc gran, encara em ressonen aquelles sàvies paraules i, per posar-ne un exemple, ahir mateix vaig quedar impressionat del post del bon amic Zinc Piritione. Aconseguir trobar tretze (bonic número) anagrames del títol (insinuant paraula) del seu bloc, La iaia té caspa, és per treure's el barret (i no llençar-lo al foc...).\nCom que el meu blog és humil i només té 7 lletres al títol, els resultats no han sigut gaire espectaculars:\nAvi, plou! (molt adequat avui mateix)\nl'avi Pou (a qui no vaig tenir el gust de conèixer)\nvi al pou (que ja em diràs què hi fa...)\npiu... vola (d'ocellets, però una mica pillat)\nVila!... Pou! (el crit de guerra a Can Vilapou)\nAra bé, avui, casualment (i ho dic de veritat), m'han arribat unes imatges que s'adiuen perfectament amb el tema. I és que jo, del que hi entenc, és d'escales... anagrama d'escales.\na 19:50 5 comentaris Tipus d'escala: general\nAvui a Vilaweb he trobat aquesta notícia sobre el cercador SearchCube, que et dóna els resultat en forma de cub tridimensional.\nÉs realment curiós i divertit veure segons quines pàgines posades de costat. Feu proves...\na 20:45 0 comentaris Tipus d'escala: general\nTwits des de l'ascensor\nUna de les principals crítiques i advertències que es fan a les xarxes socials i a algunes de les aplicacions participatives, com podria ser el twitter, és l'expansió incontrolada de les nostres dades personals, cosa que pot tenir un efecte contrari al desitjat i que pot arribar a greus riscos de la privacitat dels usuaris. És per això que el que cal és fer-ne un bon ús conscient.\nPer altra banda, tampoc és massa difícil trobar-hi utilitats, que poden anar des de la satisfacció personal a la utilització professional o a la comunicació a temps real de qualsevol esdeveniment o al seguiment d'importants notícies.\nAhir mateix, a la tarda, la meva pantalla podia anar seguint els següents "twits":\n-Encallats a l'ascensor des de fa 15 minuts. Ai, ai, ai\n-I ara els nens volen anar al wc\n-La veïna truca a Can Serra i res de res. Que vinguin els bombers!\n-El matrimoni de vellets s'impacienta\n-Han trobat el presi. Cinc minuts, diu la veïna a l'altra costat de porta\nHavia passat quasi una hora entre el primer i el derrer... i aquí al mig, un missatge d'un altre "seguidor" que deia:\n-Vols que fem res? teniu assistència?\nBé, a part del "valor" d'estar escrivint en aquells moments de certa angoixa, l'autor i twittaire mereix, des d'aquí, tot el meu reconeixement i em confirma la vàlua de totes aquestes eines.\nTampoc voldria deixar passar l'ocasió de demostrar com la majoria d'aconteixements reals ens porten, a la curta o a la llarga, a acabar parlant o pensant en escales... Si haguessin pujat per l'escala no haguesin tingut aquell trasbals...\na 17:43 5 comentaris Tipus d'escala: general\nEl meu primer ordinador va ser un... un dos-vuit-sis, si no m'equivoco. I em sembla que no vaig errat perquè la Laietana feia una oferta d'un 286 i d'un 486, i jo segur que em vaig inclinar pel preu més baix.\nLa veritat és que, en aquell moment, la primera pregunta que et feien i et feies quan t'interessaves per un aparell d'aquests era inevitable:\n-I per què el vols, tu, un ordinador?\nJo, si més no, tenia l'excusa de què portava algunes comptabilitats i que amb un programet no massa car (o sí) podria millorar molt en la meva feina i, a més, en el fons del fons del meu interior, ja veia a venir que en aquells moments començava una relació personal amb el futur que no podia deixar passar.\nAra, encara que no tingui cap estri de l'altre món, veig que arribat fins aquí on soc, i tinc un blog, m'atreveixo amb eines 2.0, jugo a muntar projectes esfèrics, engego grups que volen ser participatius i, al mateix temps, intento anar aprenent coses (que "prouta" falta em fa).\nI això em ve al cap perquè un bon amic, en X. (amb X deXicu, és clar) em va enviar un correu fa uns dies que deia, més o menys:\n"Mai havia tocat un ordinador i ara començo. T'he enviat algunes escales. Bé, te n'he volgut enviar algunes, però segur que no t'han arribat. No en sé, encara, però ja tinc la meva adreça de correu"\nMai és tard per començar, X.\nI entre ahir i avui ja he rebut 19 escales, 6 fotos de quan tocava en la cobla anterior i 3 correus més interessant-se en saber si tot havia arribat bé. Un exemple de tenacitat.\nJo us deixo aquí la primera de les escales que m'ha enviat en Xicu. Gràcies.\na 20:58 2 comentaris Tipus d'escala: general\nFeng Shui (V)\n"Les escales de cargol són molt del gust dels arquitectes, però pel que fa al feng shui porten males vibracions, sobretot si són al centre de la casa. El buit entre els esglaons permet que els diners fugin a raig i la forma espiral desestabilitza la casa. En un racó, les escales de cargol són menys nocives".\nFeng Shui I, II, III, IV\na 21:15 3 comentaris Tipus d'escala: general\nL'empresari i l'empresària\nAquest matí he sentit per la ràdio unes declaracions del Sr. Puigcercós en les que parlava de quines condicions havíen de complir els Pressupostos de la Generalitat per tal que ERC hi doni suport.\nHe de dir que de bon principi m'ha semblat curiós això de posar condicions als Pressupostos quan el seu partit és al Govern i, per tant, és part implicada en la seva confecció. O no?\nPerò tampoc pretenc ara anar gaire lluny en aquest tema. El que m'ha fet certa (maleïda) gràcia és quan ha dit allò de que s'havia de recolzar a l'empresari i... (després de dubtar uns microinstants) l'empresària.\nJa he tret aquest tema més d'una vegada, fins hi tot quan vaig parlar de l'article 69 de l'Estatut, però allò que al principi tenia certa gràcia, de "los vascos y las vascas", a mi, ja em cansa.\nNo crec que es faci un gran favor, més aviat es fa un flac favor, a la causa femenina i igualitària, posant el masculí i el femení a cada moment, sobretot quan hi ha paraules, femenines si es vol, que reuneixen els dos gèneres en una i fan la lectura i la comprensió molt més àgils i entenedores. No cal arribar, és una opinió, a parlar del Grup de Geganters i Geganteres i Grallers i Gralleres, com passa al meu poble (perdó, ciutat), perquè potser els nens, i les nenes, reivindicaran els seus (merescuts) drets i aleshores hi haurem d'afegir: ...i Nens Geganters i Nenes Geganteres i Nens Grallers i Nenes Gralleres. Exagerat, no? O no?\nNo estic reivindicant res més que no sigui intentar jugar amb la riquesa del llenguatge, res més que això.\na 17:11 2 comentaris Tipus d'escala: general\nEl temps passa, però...\n...hi ha coses que no canvien.\nAvui toca refermar posicions, sacsejar (com m'agrada aquesta paraula!) la memòria, punxar l'amor propi, treure la pols a tot allò que hem (he) anat dient des de fa més de tres anys.\nAvui toca mirar amb detall aquesta imatge.\nPer on comencem? Per dalt o per baix?\nPodeu clicar a sobre per veure una mica més els detalls i després, com si fos un exercici de redacció escolar, començar a enumerar els "desastres": l'escala sencera, és dreta, és insegura, perillosa, està recolzada sobre... sobre dues fustes que no ténen perdó de Déu, l'enfustissat en sí mateix fa "por", els taulons estan lliures i segur que "ballen" (ho puc assegurar), és estret, curt...\nBé, és igual, tampoc cal fer llenya de... o potser sí que el que caldria fer és llenya de tota aquesta fusta.\nAi, senyor, que no n'apendran mai...\nI els músics tampoc, perquè hi continuaran pujant...\nPerò és que la feina és la feina...\n(prou de posar punts suspensius...)\na 21:10 3 comentaris Tipus d'escala: enfustissat\n...i el dissabte, I Premi Blocs del Maresme\nEl dissabte a la tarda tocava una altra jornada de blocs premiats, però ara a nivell de Maresme, de Maresmesfera, vaja, i va ser a l'Auditori de Can Comas, organitzat per Diari Maresme que, a més, celebrava el seu segon any d'existència.\nNo cal parlar de nivell, perquè aquest ja es dóna per suposat, però potser sí que aquí, i a diferència dels Premis Blocs Catalunya, tots els finalistes eren blocs més personals, potser no tan "sotisficats" com els que varen guanyar a Girona. Probablement sigui la diferència que hi ha entre una comarca i un país sencer, i entre uns convocants i els altres. Nivell a part, repeteixo. Espero que de cara a la propera edició logrem, entre tots, situar la popularitat d'aquest esdeveniment on realment ha d'estar.\nAvui sí que faré, però, menció a dos dels guanyadors, en Saül Gordillo i en Joan Dàvila. Al primer per calellenc i perquè és una referència (quantes vegades li deuen haver dit això?). I al segon perquè parla de bàsquet, però del d'abans, del que va jugar ell, i en aquesta zona on visc jo, parlar dels Dàvila és parlar de Bàsquet en majúscules. Queda dit. Bé, aclarim que els altres dos premis van anar per a Tu ets Cabrils i Magnòlia en mà.\nL'acte va ser senzill i àgil, sense excessives pretensions i potser amb una mica de nervis... però torno a dir que a partir de l'any que ve això ha d'agafar volada.\nI dels assistents que hi érem... per què deu ser que, a primer cop d'ull, em va semblar que la mitjana d'edat era superior aquí que a la capital? És l'envelliment de la gent de comarques? Els blocaires maresmencs som més veterans? Misteris de la sociologia catosfèrica...\nMenció especial per a aquells amb qui vaig conversar: en Bernat Costas que és com "Ell", omnipresent a tot arreu quasi a la mateixa hora, l'Albert Lladó, director de Diari Maresme amb qui vaig tenir una xerradeta i vam quedar per fer alguna col·laboració i el canetenc Ivan Aranda, persona inquieta amb la que compartim relació amb les escales, jo intento caçar-les i ell, eliminar-ne totes les que dificultin l'accessibilitat dels que ho necessiten.\nResum final: espero amb moltes ganes l'edició de l'any que ve. La Maresmesfera és imparable!\na 19:34 0 comentaris Tipus d'escala: general\nEl divendres, Premis Blocs Catalunya...\nDes de que vaig conèixer la convocatòria per part de STIC.CAT dels Premis Blocs Catalunya, em vaig proposar seguir el fil d'aquest aconteixement. No negaré que en "algun" moment no m'hagi vingut al cap que el meu humil i particular blog pogués ser d'interès o d'estudi, però tampoc soc tan descerebrat com per pensar que es pugui competir amb la qualitat i la preparació que corre per aquest país. Per tant, la qüestió s'havia convertit més en curiositat que no pas res més.\nL'arribada a l'Auditori de Girona, les acreditacions, el "penjament" al coll de les mateixes, les carpetes, les hostesses... tot em semblava que em venia una mica gros al principi. He de confessar que mai no havia estat en una acte d'aquests tan oficials i especialitzats, i el fet de no conèixer, en principi, quasi a ningú em va fer sentir una mica desplaçat. Sort de la Sra. Vilapou que no es va separar del meu costat en cap moment. Gràcies.\nCares conegudes... doncs no gaires. No ens enganyem, les fotografies dels perfils dels blogs, twitter o facebook no acostumen a fer justícia a la realitat, i si un no és gens llençat a presentar-se, com un servdor, pot acabar la nit amb les mateixes amistats de quan ha sortit de casa. De tota manera, parlar amb en Roi Marphille, la Mir i en Manel i en Saül Gordillo no està gens malament per començar. I al final sí que em vaig anar a desvirtualitzar a la Trina Milan, a qui tenia moltes ganes de conèixer en persona real i a qui torno a felicitar per l'èxit de la nit, i, de rebot, em vaig saludar amb el President Benach en una curiosa escena que em va recordar aquell acudit d'en Fernandes, que va un i diu "i qui és aquell que hi ha al costat d'en Fernandes...?" Perdó, coses meves...\nL'acte, que és del que s'ha de parlar, em va agradar, va ser lleuger, àgil (gràcies a en Roger de Gràcia... redundant...), amè, entretingut i molt interessant. Només amb els agraïments dels premiats ja es notava el nivell que hi havia. Un plaer per les orelles.\nPodria criticar alguna cosa dels premis? Doncs si vull ser just... no. Per això ja hi ha altres opinions més especialitzades. Dels 25 blocs finalistes jo no havia entrat mai al 92%, i encara sóc generós, i per tant no sé si hi tindria massa dret.\nUna cosa, això sí. Dels 5 blocs premiats,només n'hi ha un que passa dels 2 anys d'existència. M'agradaria que ens poguéssim assegurar la constància en aquests nivells, perquè començar un blog és fàcil, la gràcia és mantenir-se en el temps.\nI per a tots aquells que al final van deixar passar l'ocasió, només els diré que es van perdre un "piscolabis" digne d'un banquet de categoria.\nEspero veure com evoluciona aquesta iniciativa, de veritat.\nAh, perdó, i felicitats als organitzadors, als guanyadors i als premis especials. Que "lo" cortès no treu "lo" valent.\nEs busca casa rural aïllada per passar un cap de setmana el proper mes de novembre.\nCapacitat: 8 persones en 4 habitacions. Mínim 2 banys complets.\nImprescindible calefacció en tota la casa engegada des del dijous (l'arribada serà la tarda del divendres).\nImprescindible també connexió wifi accessible en totes les estances i l'exterior.\nSofàs còmodes per un mínim de 6 places (2 persones estirades fent la "siesta" al mateix temps).\nAccès en condicions per a Porsche i garatge per a 3 vehicles.\nRaó: aquí mateix\na 21:38 0 comentaris Tipus d'escala: general\nPreparant la subhasta\nHa arribat a les meves orelles, i als meus ulls, la notícia que el proper dia 20 sortirà a subhasta un tros d'escala de la Torre Eiffel.\nNo cal que us digui que des del moment que me n'he enterat, només faig que números i més números. Es veu que és un tram de 3,5 metres i uns 700 kilos de pes i que surt a un preu estimat de 100 € el kilo.\nLa veritat és que el primer problema seria veure on ho poso, perquè el balcó de casa no acaba de donar la mida (a part de que ja hi ha un ocupant privilegiat), la veritat, encara que també he pensat que potser aquest seria el moment de tirar endavant l'Ateneu Blocaire (ABV) del que ja havíem parlat fa temps (mapa) i així tindríem espai suficient per començar a fer patrimoni.\nI l'altre qüestió "principal" és anar recullint una mica de "circulant", que en diuen ara, és a dir, metàl·lic, diner, euros, pasta...\nJo, de moment ja he mirat la guardiola familiar, la rajola, la caixa fort, les cèdules hipotecàries i les llibretes a termini, i en tinc per fer una oferta per un esglaó...\nDes d'aquí faig una crida a qualsevol possible soci inversor que estigui interessat:\nQui vulgui participar a l'aventura només ha de contactar amb aquest humil blogaire, o blocaire, o blogger, o bloguer, o....\na 21:41 3 comentaris Tipus d'escala: general\nFa uns anys, uns... 1600 més o menys, va néixer un nen al que van posar el nom d'Evodi. Com ja es veia a venir, els demés nens, que teníen en aquells temps una crueltat igual o pitjor que els d'ara, es passaven tot lo dia fent mofa i befa d'un nom tan ridícul. Però va ser enmig d'aquelles rialles que, tot fent ganyotes i sorolls estranys mentres donaven voltes al seu entorn, va sortir un sobrenom: Evribodi.\nA partir d'aquell moment la cosa va canviar com de la nit al dia.\nNomés sentir aquells crits, la gent sortia, l'envoltava i el seguia entre crits i cançons, sempre hi havia música en aquelles trobades...\nAnys més tard encara es recordava que uns forasters arribats de terres llunyanes cada vegada que sentien cridar el nom d'Evribodi, es posaven a cantar una cançó que feia més o menys:\n"Evribodi nids sombodi, evribodi nids sombodi", i es vestien de negre i es posaven com uns vidres també negres al davant dels ulls i una mena de barrets.... Mai ningú va entendre de què anaven aquells nouvinguts...\nBé, com no podia ser d'una altra manera, aquell infantó va esdevenir una persona santa i va pujar als altars amb el nom reduït de Sant Evodi, que és com avui se'l recorda i venera.\nUna darrera gesta d'aital persona va ser la seva aparició, bé, la del seu esperit, fa pocs anys a l'entrada del Museu Vaticà. Només va treure el cap va ser reconeguda aquella fesomia i tothom va començar a cridar:\nA l'instant tota la gent que allà hi havia congregada es va sentir empesa cap on sortíen aquells crits (sobretot els anglesos i nordamericans, no se sap per què...) i el fotògraf oficial vaticà només va poder prendre aquesta imatge que ens il·lustra el text. És impossible apreciar tant l'escala com el sant...\na 00:40 2 comentaris Tipus d'escala: general\nRegaleu mirades africanes!\nEl juliol passat, el dia de la trobada de la Llopasfera, i quan quasi ja érem a taula, va aparèixer en Quim Fàbregas, dels Fàbregas de Calella, qui no els coneix? Podríem parlar del bar, del Barça, de l'actor, del fotògraf, del bàsquet... de moltes coses relacionades amb ells (totes bones).\nDoncs en Quim és fotògraf i, evidentment, està relacionat amb els blogs, els fotoblocs, el Facebook, etc. i, per tant, va venir a aquell sopar i jo vaig tenir la sort de seure al seu costat i poder parlar de les seves expèriències a Mali, a Xile i a altres llocs. La veritat és que haguessin fet falta unes quantes hores perquè em pogués explicar tot el que tenia al pap. Jo, per la meva part, només li vaig parlar de les meves pobres escales...\nUn temps després vaig rebre una nota seva al Facebook que ara s'ha repetit en forma d'esdeveniment.\nEs tracta, pels que no pugueu accedir al Facebook, d'una oferta d'un regal solidari: el seu llibre "MIRADAS AFRICANAS", un recull de 80 retrats intensos realitzats a Gàmbia i Senegal. El preu ara és de 20€, dels quals una part va a projectes solidaris en aquells països.\nCrec que és un bon regal solidari de cara a Nadal.\nSi el voleu aconseguir només li heu d'enviar un missatge a quimfabregas@gmail.com o al Facebook i ell us donarà el compte i la manera de fer-vos-el arribar. (I si no, m'ho dieu a mi, i jo mateix faré els tràmits o us el portaré a domicili ;-))\nVal la pena que mireu els enllaços que us deixo en aquest post, de veritat.\nL'escala d'avui me la va enviar ell l'endemà mateix del sopar. La va fer a l'Índia i és d'accés a un temple. Hi podem observar les cares de cansament de la gent... (ell no s'hi va fixar però a l'esquerra de la imatge n'hi ha una altra d'escala...)\na 19:39 0 comentaris Tipus d'escala: general\nL'altar dels sacrificis\nAhir al vespre la Dolors em va donar un CD amb fotografies d'escales que m'havíen portat del viatge que van fer amb en Miquel a Roma (Miquel, recupera't d'una vegada, home!). Els estic molt agraït, com sempre, perquè em porten uns reculls exhaustius i ben documentats d'escales d'allà on visiten.\nAra fa una estona les he estat mirant i, entre elles, n'hi havia una que portava com a peu de foto: Zona altar dels sacrificis als déus - Pompeia. Ves a saber per quina associació d'idees m'ha vingut al cap el debat de la Nació d'aquests dies al Parlament i les negociacions per a la financiació.\nPotser seria necessari fer alguna mena de sacrifici o d'ofrena als déus perquè ens ajudessin, no? A mi em sembla que en aquests moments i, la veritat sigui dita, ja fa uns anys que anem així, ens cal més que la bona voluntat, l'habilitat i l'estratègia negociadora. Ens cal algun cop d'efecte des del nostre costat(*), però més cap a nosaltres que no pas cap als "contraris".\nI si ho provéssim això de fer algun sacrifici als déus, a tots, als coneguts i als desconeguts...?\n(*) Anava a posar "bando" però abans ho he volgut comprovar al diccionari. Busqueu aquí les dues primeres acepcions; són realment curioses en aquest cas...)\na 13:31 2 comentaris Tipus d'escala: general\nRiu i salta\nDiuen (o dic jo) que una de les finalitats principals de la música és transmetre sentimensts; sentiments i sensacions. I un músic, encara que sigui de cobla, intenta que el seu públic rebi totes aquestes intencions. Sembla clar que a ningú no li agrada que després d'acabar qualsevol feina se'l mirin amb indiferència, com aquell que hagués estat picant ferro fred...\nI a què treu cap tot això?\nDoncs que l'altre dia vam anar atocar en formació de... diem-ne, "xaranga", i, lògicament (que diria el Nadal "polac"), no vaig passar-me l'estona fent anàlisis profundes de la interrelació músic-públic, però sí que vaig observar que, de principi, la gran majoria de gent ja estava predisposada a disfrutar del moment. I això, encara que sembli una tonteria, em va fer disfrutar el moment també a mi.\nLa música pot ser igual de seriosa tant si és per a escoltar-la en butaca com si és per saltar i riure. I aquest diumenge vaig saltar i riure, i vaig veure que, al meu entorn, també ho feia la gent.\nMireu si n'es de fàcil de fer-me feliç.\n(Per cert, si necessiteu una Xaranga competent, només m'ho heu de fer saber. Gràcies)\na 19:00 3 comentaris Tipus d'escala: enfustissat


Elaboració i interpretació de fitxes tècniquesAnna2020-12-23T11:17:23+00:00\nInici: 19/01/2021 | Finalització: 02/02/2021\nCentre d’impartició: Eurecat Mataró\nPreu: Curs subvencionat dirigit a persones treballadores ocupades que promou el Consorci per la Formació Contínua de Barcelona.\nAprendre a llegir, interpretar i realitzar una fitxa tècnica. Conèixer els diferents elements que composen una fitxa tècnica. Realitzar el dibuixi i l’esquema, I saber calcular els costos i escandalls del prototip i la seva industrialització.\nIntroducció: la fitxa tècnica\nUtilitat de la fitxa tècnica\nElements que composen la fitxa tècnica\nEl dibuix i les mides\nProcés d’elaboració d’un prototip\nCostos i escandalls


Biografies del Tercer Reich - Vasili Zàitzev\nVasili Zàitzev va néixer el 23 de març de 1915 a Yelenika, Rússia. Des de ben petit es va relacionar amb les armes,ja que a la zona dels monts Urals era molt comú la caça. Durant els estius treballava de pastor. A l’edat de quinze anys va anar a l’escola tècnica de Magnitogorsk i després va servir com a botiguer de llibres a l’Esquadra soviètica de l’Extrem Orient.\nDurant la Segona Guerra Mundial es va fer famós per ser un bon franctirador i els diaris russos el varen fer famós per les seves gestes. Es diu que en deu dies va matar al voltant de 50 alemanys i els corresponsals escrivien d’ell que tenia l’habilitat per abatre als seus enemics amb una sola bala. Es tractava d’una tècnica que havia après mentre caçava cérvols en els boscos que rodejaven a Elininski, la seva llar al vessant dels monts Urals. El setembre de 1942 va ser enviat amb la 284º Divisió a Stalingrad. Sabent la seva llegenda d’heroi nacional, els alemanys varen agafar un excessiu interès en ell. Segons alguns historiadors, els alemanys varen enviar a la ciutat un comandant anomenat Konnigs per matar-lo. Seguint aquesta llegenda va ser Zaitzev qui finalment va matar a en Konnigs. Tot i que aquesta historieta es va fer famosa en una pel·lícula nord-americana, no està clar que hagués anat així. Zaitzev a Stalingrad va ensenyar a uns trenta russos la seva habilitat amb el fusell i entre els seus alumnes hi havia la Tània Chernova, que segons alguns va ser la seva amant. Tot i la seva fama exagerada, s’ha acreditat que va matar a 242 alemanys a Stalingrad, entre ells 11 franctiradors, abans de que una mina terrestre el deixés temporalment cec l’any 1943. No va ser el franctirador soviètic que més va assassinar, però sí que va ser un dels homes més respectats i admirat dins de l’exèrcit soviètic.\nDesprés de la guerra va ser aclamat com heroi de la Unió Soviètica, es va casar i es va establir a Kiev treballant com a director d’una escola d’enginyeria. Posteriorment es va convertir en director d’una fàbrica de tèxtils i es va quedar a la capital ucraïnesa fins la seva mort el 15 de desembre de 1991, només 10 dies abans de la dissolució de la Unió Soviètica. Inicialment va ser enterrat a Kiev, però finalment va ser enterrat en un lloc d’honor en el turó Mamáyev Kurgán a Volgograd.\n← El canó M1915\nÒscar Guillem de Prússia →


Regne unit - Ulisses Viatges - Agència de viatges a Igualada - Agencia de viajes en Igualada\nEl Regne Unit i les nacions que el componen és un destí ineludible per a qualsevol viatger. Londres, capital d'Anglaterra és la ciutat més turística de Europa i les seves comarques circumdants, el camp anglès, un exemple de contrast. A l'oest, Gal·les i la península de Cornualla ofereixen al visitant la màgia celta de la seves costes atlàntiques. I al nord, Escòcia s'erigeix amb un fort caràcter identitari i cultural. Els comtats anglesos d'Irlanda del Nord es poden combinar fàcilment amb la República d'Irlanda i mereixen una visita a part.\nRuta 1: Escòcia al complet (10 dies)\nEscòcia és una nació amb caràcter propi. Amb grans contrastos i grans whiskeys. La capital, Edimburg, dona pas a indrets tan característics com el Llac Ness, el castel de Stirling, l’illa de Skye o les Highlands, les terres altes. Opcionalment també podem gaudir dels penyassegats i del agreste paisatge de les illes orcades.\nPreu: Des de 980€/ persona. Ruta i dies flexible a gust del viatger.\nRuta 2: El camp anglès- Stonehenge (5 dies)\nEl mític camp anglès està integrat per nombroses comarques sempre verdes i esquitzades per ciutats i monuments icònics al Regne Unit. Des del mític jaciment de Stonehenge a vil·les com oxford i la seva universitat; Salisbury, coneguda per la carta magna i la seva catedral o l’antiga Bath i els seus banys romans únics al país. Un paisatge de turons suaus, rural i nostàlgic però amb gran influència de les seves capitals en el conjunt de l’Anglaterra medieval.\nPreu: Des de 380€/ persona. Ruta i dies flexible a gust del viatger.\nRuta 3: Gal·les (7 dies)\nGal·les és com la germana petita dels monstres turístics que són Anglaterra i Escòcia. La nació celta més petita i desconeguda pel gran públic, amb una llarga història i un patrimoni envejable: Castells increïbles, paisatges atlàntics i una capital cultural i política emergent com és Cardiff. Una ciutat que tant enamorarà als seguidor de sèries britàniques com Dr Who o Tourchwood com a aquells que busquin una ciutat cosmopolita allunyada del gegant londinenc.\nRuta 4: Londres i rodalies (5 dies)\nLondres no necessita presentació. Oferim un seguit d’itineraris i idees per passar els dies que el viatges vulgui per la ciutat més populosa i cosmopolita d’Europa. A més, adjuntem idees per excursions als principals punts d’interès de les rodalies: Windsor, Orford, Cambridge, Canterbury i Stonehenge\nPreu: Des de 350€/ persona. Ruta i dies flexible a gust del viatger.\nRuta 5: Nord d'Anglaterra, York, Newcastle i el Districte dels Llacs (9 nits/ 10 dies)\nEl nord d’Anglaterra amaga ciutats de caràcter medieval com York o Durham, combinat amb petits enclavaments de costa com Whitby. Sense oblidar Newcastle i Livepool. El millor, però, és combinar-les amb uns dies al districte dels Llacs, la zona natural més important d’Anglaterra, ideal per gaudir del senderisme i el paisatge. Aquesta ruta combina el viatge en tren per les principals ciutats i el lloguer de cotxe pel Dictricte dels llacs\nPreu: Des de 760€/ persona. Ruta i dies flexible a gust del viatger.\nRuta 6: Irlanda del Nord (5 dies)\nIrlanda del Nord és una destinació ideal per una estada de curta durada. La seva dinàmica capital, Belfast, famosa pels seus murals polítics i des de fa poc pel museu dedicat al Titanic, combina perfectament amb la història Derry o amb els paisatges impressionants de la Calçada del gegant i la costa nord.\nPreu: Des de 390€/ persona. Ruta i dies flexible a gust del viatger.\nRuta 7: Irlanda del Nord-Ulster-combinat amb Irlanda (12 dies)\nUn itinerari que el portarà per les dues cares d'Irlanda: Tant per la costa occidental, la més bella i escarpada, com per ciutats com Kilkenny o Dublin. Però també per l'Ulster, el conjunt de 22 comtats que resten sota domini britànic. Coneixereu la capital, Belfast, un centre comercial i viu al nord de l'illa, així com l'enigmàtica i desconcertant formació geològica de la Petjada del gegant (Giant's Causeway), sense oblidar els escenaris tan coneguts de les diferències entre catòlics i protestants a Derry o els barris perifèrics de Belfast. Tot això per conèixer en la seva totalitat un dels països més acollidors d'Europa.\nPreu: Des de 890 €. Ruta i dies flexibles, a gust del viatger.