"El delicte polític és el delicte de la gent honesta" | Directa\n"No confiem en la justícia espanyola, no sabem el que volen fer però està clar que fins que hi hagi risc, no només de detenció, sinó d'un procediment injust, no tornarà"\nOlivier Peter (Zuric, 1986) ha visitat Catalunya el passat cap de setmana. El jove jurista suís s'encarrega d'assessorar Anna Gabriel Sabaté durant el seu exili a Suïssa en coordinació amb Benet Salellas, qui assumeix la defensa de la militant anticapitalista a l'Estat espanyol i s'encarrega dels assumptes jurídics interns. El motiu del seu viatge ha estat intervenir al Primer Congrés Català en defensa de l'Estat de Dret, celebrat al Paranimf de l'edifici històric de la Universitat de Barcelona, i al festival solidari La Resposta, organitzat a Sallent (poble natal de Gabriel) per recaptar fons pel finançament de la solidaritat antirepressiva amb l'exdiputada independentista i altres represaliats i represaliades per l'Estat Espanyol. A Peter no li agraden les entrevistes però accedeix a parlar amb la Directa després de fer-ho amb Catalunya Ràdio, no vol deixar passar l'oportunitat de transmetre la seva solidaritat i compromís amb la lluita pels drets civils i polítics a Catalunya.\n"El meu paper en aquest moment és aconsellar l'Anna i garantir el respecte als seus drets, però no hi ha cap procediment obert contra ella a Suïssa" / Victor Serri\nTu entres a l'escenari català quan Anna Gabriel decideix marxar a Ginebra i no presentar-se a declarar davant el Tribunal Suprem. En quin punt està actualment el procediment contra ella?\nTenim coneixement de la interlocutòria de processament on li imputen desobediència, però no hi ha demanda d'extradició per diverses raons: primer perquè és un delicte polític i segon perquè és un delicte que no és prou greu per demanar-la. És per això que el meu paper en aquest moment és aconsellar l'Anna i garantir el respecte dels seus drets, però no hi ha cap procediment obert contra ella a Suïssa.\nQuè fa falta perquè hi hagi petició d'extradició?\n"Segons el dret intern suís i el conveni d'extradició de Suïssa amb els estats del Consell d'Europa, no hi ha extradició pels delictes polítics i aquest és clarament un delicte absolutament polític"\nUna pena d'almenys un any de presó. En el cas de l'Anna, per desobediència, la pena seria de tres a dotze mesos d'inhabilitació. Al principi l'acusaven d'un delicte de rebel·lió, però segons el dret intern suís i el conveni d'extradició de Suïssa amb els estats del Consell d'Europa, no hi ha extradició pels delictes polítics i aquest és clarament un delicte absolutament polític.\nSuïssa s'ha posicionat respecte a la situació processal d'Anna Gabriel, als delictes que se l'imputen i a la possibilitat d'accedir a una hipotètica extradició?\nSuïssa va fer una declaració bastant sorprenent quan es va anunciar la seva presència al país i el ministre espanyol de Justícia Rafael Català va dir que l'extradició "no presentaria problemes particulars". El portaveu del seu homòleg suís va dir que eren delictes polítics i que Suïssa no extradeix per motius polítics: "si hi ha una demanda, l'examinarem, però tot apunta que són delictes polítics i, si ho són, no extradirem".\n"El Conveni Europeu d'Extradició de 1957 preveu de manera explícita al seu article 3 que no hi ha extradició per delictes polítics" / Victor Serri\nEl fet que Suïssa no formi part de la Unió Europea (UE) fa que el funcionament de les extradicions sigui diferent del dels estats membres?\nHi ha un conveni del Consell d'Europa, el Conveni Europeu d'Extradició de 1957, que s'aplicava entre estats europeus fins que la UE va decidir tenir una llei pròpia sobre entrega de persones, que és la que regula el que es coneix com a euroordre. Aquest mecanisme substitueix al precedent entre estats de la UE, aleshores Suïssa queda fora i segueix regint-se per aquest conveni, que preveu de manera explícita al seu article 3 que no hi ha extradició pels delictes polítics.\nTeniu plantejat demanar asil polític o de moment Gabriel pot estar residint a Suïssa tal com ho ha estat fent fins ara?\n"En aquests moments ella està legalment a Suïssa i no fa falta demanar asil per poder viure-hi, amb un permís de residència és suficient"\nSuïssa té un acord amb la UE que permet als ciutadans comunitaris venir, estar per tres mesos i després demanar un permís de residència. No donaré detalls sobre la situació, però el que puc dir és que en aquests moments està legalment a Suïssa i no fa falta demanar asil per poder viure-hi, amb un permís de residència és suficient.\nQuan parles de delicte polític i argumentes que Gabriel va marxar a Suïssa perquè no tenia les garanties de rebre un judici just a l'Estat espanyol, a quins condicionants et refereixes?\nHi ha una manca d'imparcialitat bastant evident dels jutges que investiguen aquesta causa. L'exigència d'un tribunal imparcial i independent és la base de l'estat de dret i en aquest cas no es compleix, aleshores no pot haver-hi un judici just. Probablement l'únic judici just en aquest cas seria abandonar la causa, arxivar-la i deixar votar a la gent.\n"L'Anna va triar Suïssa per un motiu simbòlic i polític, ja que és la seu de l'ONU, del seu Consell de Drets Humans i de moltes organitzacions internacionals, així com un espai de diplomàcia" / Victor Serri\nPer què Suïssa es va considerar la millor opció?\nSi l'Anna va triar Suïssa és, per una banda, per un motiu simbòlic i polític, ja que és la seu de l'ONU, del seu Consell de Drets Humans i de moltes organitzacions internacionals, així com un espai de diplomàcia i un país de democràcia popular i de referèndums més desenvolupat que d'altres. En segon lloc hi ha una qüestió jurídica, ja que el conveni del qual hem parlat abans contempla un procediment diferent, perquè s'examina la qüestió del delicte polític però també perquè és un procediment més llarg i complex. Tanmateix, és molt sorprenent, i confirma la debilitat de l'argumentació de Llarena, que procediments amb l'euroordre, que haurien de ser ràpids i senzills, s'estiguin dilatant tant.\nQuina és la percepció a la societat i institucions suïsses del que està succeint a Catalunya i l'Estat espanyol?\n"El relat dels fets del govern espanyol a escala internacional, ha demostrat que les tesis de Puigdemont sobre l'excepcionalitat democràtica i de la vulneració dels drets civils i polítics és encertada"\nFins a l'1 d'octubre se sabia que hi havia un moviment independentista fort i que hi havia un conflicte. La resposta de l'Estat espanyol a les reivindicacions, la violència policial, la impunitat i sobretot el relat dels fets del govern espanyol a escala internacional, ha demostrat que les tesis de Puigdemont –que és el que tenia més visibilitat– sobre l'excepcionalitat democràtica i de la vulneració dels drets civils i polítics és encertada.\nEn l'àmbit de la judicatura, hi ha una percepció de què l'Estat espanyol no protegeix els drets dels seus ciutadans de la mateixa manera que altres estats europeus?\nTots els juristes que es van expressar a la premsa després de l'anunci del fet que Anna Gabriel estava a Suïssa –professionals de tots els segments de l'espectre ideològic– van reconèixer l'existència de persecucions polítiques per part de la judicatura espanyola.\nQuin suport social té Gabriel a Suïssa?\nHi ha sectors militants minoritaris propers a la causa i que donen suport al plantejament de la CUP i l'esquerra independentista. Després hi ha un sector molt més ampli que reconeix el dret de l'Anna i de les persones perseguides a poder expressar-se políticament. No estan d'acord amb els plantejaments independentistes, però reivindiquen el dret a vot i a expressar-se d'aquestes persones, tot i que probablement si poguessin votar sobre la independència, votarien que no. Hi ha moltes persones així i no només es manifesten amb declaracions, sinó que el suport concret i material que rep l'Anna és impressionant.\n"El cas Falciani és un indici més de la manca d'independència del poder judicial i de com aquest respon als interessos del Govern" / Victor Serri\nL'Estat espanyol està responent diplomàticament a Suïssa els moviments que es fan des de Catalunya? Què va succeir amb Hervé Falciani fa un mes, va ser un intent de canvi de cromos?\nEl timing de la detenció de Falciani quan la demanda d'entrega de Suïssa feia un any que estava sobre la taula de l'Audiència Nacional és un indici més de la manca d'independència del poder judicial i de com aquest respon als interessos del Govern. Van escollir detenir-lo deu dies després d'anunciar-se la presència de Marta Rovira a Suïssa, és una casualitat que no em puc explicar d'una altra manera.\nSobre les maniobres diplomàtiques no tenim gaire informació. Sí que va haver-hi una reunió entre el ministre d'Afers Exteriors espanyol, Alfonso Dastis, i el seu homòleg suís, és l'únic acte concret però sembla que va venir a demanar moltes coses i va marxar amb les mans buides perquè el govern suís li va dir que si volia extradir dues persones, havien de presentar les demandes perquè fossin examinades segons el dret aplicable, no estem aquí fent intercanvi d'ostatges sinó aplicant lleis establertes. Comunicativament el ministre Dastis va fer una entrevista a la TV pública i va ser bastant increïble per la població suïssa veure el seu nivell d'argumentació, dient que Puigdemont era un delinqüent comú que s'havia d'entregar i que no hi hauria referèndum perquè la Constitució ho prohibeix, i punt. La negació del conflicte polític per part del govern espanyol afecta clarament la seva credibilitat.\nEts especialista en el Tribunal Europeu de Drets Humans (TEDH) d'Estrasburg, quina utilitat pot tenir recórrer a la justícia europea amb la dilació de temps que suposa plantejar-hi un procés?\n"La negació del conflicte polític per part del govern espanyol afecta clarament la seva credibilitat"\nLa justícia europea no ordena mesures provisionals a banda de casos molt específics de risc de tortura o de condemnes de mort. Per tant, no hi haurà mesures provisionals, sinó procediments que poden durar de 3 a 8 anys. Crec que no s'ha d'esperar a la justícia europea com quelcom que pugui solucionar a curt o mitjà termini els problemes, però s'ha d'acudir perquè les vulneracions dels drets fonamentals que es produeixen avui han de ser reconegudes d'alguna forma. Això és una carrera de fons i és una lluita que s'ha de fer a llarg termini. Les decisions, encara que arribin d'aquí a 10 anys, podran ser útils per reconèixer que el que està passant avui a Catalunya és inadmissible i és una vulneració dels drets fonamentals i polítics.\nAnna Gabriel té ara mateix una ordre de detenció nacional en territori espanyol, però els delictes que se li atribueixen no comportarien pena de presó. Pot ser una estratègia-trampa per fer que torni i una vegada aquí se li puguin imputar nous delictes?\nNo confiem en la justícia espanyola, no sabem el que volen fer però està clar que fins que hi hagi risc, no només de detenció, sinó d'un procediment injust, no tornarà.\nQuin dia s'acabarà aquest risc?\nNo ho sé, ho hauries de demanar als advocats d'aquí... o el dia de la República o el dia que ells diguin. El delicte polític és el delicte de la gent honesta. No crec que l'Anna ni els exiliats hagin comès un delicte, però si ho han fet, és el delicte de la gent honesta.\n"El delicte polític és el delicte de la gent honesta" Flattr donate!


Déu - Wikisofia\n(del llatí deus, corresponent al grec Θεός, theós, déu)\nEn les religions en general, ésser sobrenatural, superior al món, al qual sovint se'l considera creador i se li dóna caràcter de persona i de qui depenen les normes de moralitat. Les religions parlen d'un déu o de molts. Per al teisme, ésser personal, únic, transcendent al món, però present en aquest, i creador. En la tradició judeocristiana, ésser personal, absolut i transcendent, infinit i infinitament perfecte, creador de l'univers, omnipotent i omniscient. L'Escolàstica el defineix com a ésser subsistent (ipsum esse subsistens), en oposició a ésser que només existeix per participació, en tant que creat, com sosté Tomàs d'Aquino, o simplement com l'ésser, com fa sant Bonaventura. Aquesta interpretació del ser com atribut essencial de Déu prové de la interpretació feta per Filó, i per l'anomenada Bíblia dels Setanta, del text del llibre de l'Èxode (Ex 3,14; veg. citació), en el qual Déu es diu a si mateix «Yahvéh» (que pot traduir-se com a «jo sóc el que sóc»), com a «jo sóc el que és», amb una clara intenció de dir «jo sóc τό ᾤν, l'ésser», que la tradició filosòfica ha interpretat com «l'ens per excel·lència», l'ésser subsistent, en qui no es dóna distinció entre essència i existència.\nAl costat d'aquesta tradició de definir a Déu com l'ésser per excel·lència, hi ha la de concebre'l com a «infinit», en una primera versió, que neix en Sèneca i que sant Anselm precisa com a «allò de què no pot pensar-se res més gran», concepte base del seu argument ontològic, com a «infinitat», en Duns Escot, i com a substància infinita en Descartes (veg. citació).\nAmb la Crítica de la raó pura, de Kant, comença la crítica al concepte metafísic de Déu, que passa a ser un nom buit de contingut cognoscitiu; una idea que representa l'ideal de la raó, però no un concepte d'una cosa la naturalesa o l'existència de la qual sigui possible conèixer; s'accedeix a un cert sentit de Déu només per la via dels postulats de la raó pràctica. L'idealisme alemany continua buidant de sentit religiós el concepte de Déu, que identifica amb l'ordre moral (Fichte), l'absolut (Schelling) o la Idea o l'esperit (Hegel).\nEn el positivisme lògic, la filosofia del Cercle de Viena, es consideren enunciats mancats de sentit, o pseudoproposicions tota expressió lingüística de la metafísica o de la teologia perquè els termes fonamentals que s'hi usen, com ara «Déu», «l'absolut», «l'infinit», etc., manquen de significat empíric i fan impossible que tals proposicions puguin sotmetre's a verificació. Se'n pot dir que, com a màxim, serveixen per a expressar «una actitud emotiva davant la vida» (vegeu el text).\nVeg. atributs divins.\nObtingut de «https://www.wikisofia.cat/w/index.php?title=Déu&oldid=57892»\nDarrera modificació de la pàgina: 26 set 2018 a les 23:07.


Davant l’auge de la covid\nEl Govern vol obligar a mostrar el DNI amb el passaport Covid\nArgimon insisteix que, malgrat la nova vacunació infantil, la prioritat són les terceres dosis en els més grans de 60 anys\n10 de de desembre del 2021. 15:08\nEl conseller de Salut, Josep Maria Argimon, ha demanat no fer sopars d’empresa per Nadal per evitar contagis de la Covid-19, que preveu que continuïn creixent almenys en els pròxims 10 dies. En aquest context, s’ha mostrat preocupat per l’increment de 16 ucis en 24 hores i de la tensió hospitalària en general.\nUna calculadora prediu el risc de contagi en un sopar de Nadal\n«Clarament [és millor no fer sopars de Nadal]», ha explicat en una entrevista a TV-3. En canvi, s’ha mostrat partidari de «normalitzar» en la mesura que es pugui les trobades familiars en aquestes dates.\n214 pacients a l’uci\nCatalunya torna a tenir més de 200 persones a l’uci per covid, però els indicadors reculen\nPendents dels efectes del pont\nA l’espera de com evoluciona la situació, sobretot tenint en compte la interacció del pont de desembre, no s’ha oposat a menjar en família per les festes, perquè cal «normalitzar el màxim possible» el Nadal. Sobre la vacunació als nens de 5 a 11 anys, Argimon ha descartat per ara demanar el certificat Covid en aquest grup.\nEl conseller ha argumentat que és una mesura per la qual han apostat quan tothom hagi tingut l’oportunitat de vacunar-se, i que encara passaran setmanes fins que aquests infants puguin tenir la pauta completa. Per això, de moment es descarta que sigui necessari, per exemple, per a les colònies escolars. També ha deixat clar que la vacuna és segura i que el benefici-risc és «favorable», si bé «no és el mateix» que en altres grups d’edat, amb més probabilitats de patir una Covid-19 greu.\nLa prioritat, les terceres dosis\nAixí és el pla de vacunació dels nens a Catalunya\nPer això, el conseller ha afirmat que la prioritat de Salut són les terceres dosis en majors de 60 i ha donat per fet que s’acabarà posant a tota la població aquest reforç. També ha aventurat que a mitjans de gener es podria començar a vacunar a partir de 50 anys, i a partir d’aquí s’obriran franges menors, de la mateixa manera que s’ha fet en campanyes anteriors.\nEl DNI podria ser obligatori\nSobre el certificat Covid, el conseller ha avançat que volen incloure en pròximes resolucions que, amb el passaport Covid, s’hagi de mostrar el DNI o un document acreditatiu perquè l’establiment pugui assegurar que es tracta de la persona titular del certificat.\nRestriccions per coronavirus Vacuna del covid-19 Coronavirus i treball Coronavirus a Catalunya


Geek & Chic : Passeig de Gràcia\nBrowse: Home / Geek & Chic\nEns hem inspirat en el MWC per convertir la setmana més geek de l'any en la més chic.\nCategoria: Shopping | 2 març, 2015\nQuan compren un producte tecnològic ja no busquem un simple gadget embolicat en una caixa qualsevol, un carregador i un llibre d’instruccions. Volem algo més que converteixi aquell producte en algo únic, especial, dissenyat especialment per a nosaltres.\nEl Mobile World Congress acull aquesta setmana a Barcelona les últimes innovacions en tabletes, smartphones, “wearables” i altres productes que fins avui ens semblaven ciència ficció. Així que, inspirant-nos en la setman més tecnològica de l’any, des de Passeigdegracia.com hem recopilat els productes més “geek” del mercat que et convertiran en el més “chic” dels teus amics.\nYotaphone 2 seria un smartphone convencional si no fos per la seva pantalla del darrera amb tecnologia e-Ink de tinta electrònica. És el primer mòbil amb doble pantalla. S’ha acabat el posar el mòbil en silenci i donar-li la volta per desconnectar una estona.\nSi no tens suficient amb la doble pantalla de Yotaphone, sempre pots projectar les imatges a la paret amb una caixa de cartró i una lupa que et pots fer a l’estil DIY, o directament comprar un projector per smartphone en la seva versió més sofisticada.\nSortir al carrer amb els guants posats ja no vol dir que faci fred. Els Hi-Call Bluetooth semblen un guants de llana normals però en realitat tenen un micròfon integrat i uns auriculars que ens permeten parlar per telèfon.\nS’ha acabat passar fred per poder parlar per mòbil quan estem pel carrer. Això si, no us els recomanem per l’estiu.\nPels amants de la música i l’estètica vintage us proponem l’altaveu portàtil Marshall, un retorn a l’època daurada del Rock’n'roll amb reguladors analògics per controlar la música al teu gust. Compta amb connectivitat Bluetooth i és combatible inclús amb l’Apple TV.\nInstagram, pinterest i les altres xarxes socials de fotografies estan en auge i la càmera del teu smartphone està que treu fum. La qualitat d’aquestes mini càmeres és cada dia més espectacular i l’únic que ens pot fallar és el nivell de zoom del que disposa, així que aquest zoom per a mòbil que manté la qualitat de les teves imatges segur que t’encantarà.\nI què seria del teu mòbil sense una funda que li aporti personalitat? En el Passeig de Gràcia trobaràs de tots els gustos i colors. Mentre algunes firmes com Stella McCartney aposten per les fundes més divertides, altres com Michael Kors hi afegeixen un toc techie convertint les seves fundes en carregadors portàtils.\nI com al final del dia segur que t’has quedat sense bateria, et recomanem el carregador portàtil que utilitza la llum solar perquè no et quedis sense bateria.


EDUARD CANIMAS: “M’agradaria que el meu pròxim disc Fos un treball galàctico-espiritual”\nComarques Gironines 20/02/2015\nEDUARD CANIMAS: “M’agradaria que el meu pròxim disc Fos un treball galàctico-espiritual” DAVID BORRAT\nAfoc lent Eduard Canimas està cuinant el seu pròxim treball discogràfic, que publicarà passat l’estiu. L’elabora sense presses, perquè la seva creativitat no la marca el frenètic ritme del mercat discogràfic, que reclama constantment novetats que caduquen en poc temps. Canimas (Sant Feliu de Pallerols, 1965) va començar la seva trajectòria musical als anys 80 tocant en bars de Girona amb el seu amic Adrià Puntí, amb qui versionava des de Lou Reed fins a Pau Riba o David Bowie. Han seguit camins diferents, però tots dos continuen sent els artistes de culte, els genis de lírica i melodia pesonalíssimes que feien vibrar el públic en els seus primers concerts junts, on es van bregar musicalment.\n¿El pròxim disc contindrà l’espiritualitat i les picades d’ullet als mantres hinduistes que hi havia al teu últim treball, Sagrat cor (2010)?\nEn aquests moments ja tinc les cançons i ja podria treure el disc si volgués donar-li el to espiritual de Sagrat cor, però de moment ho he deixat reposar. Sense pressa, vull deixar-me portar pel que em diu la intuïció. La idea és canviar una mica de registre, donar-li al disc un punt més terrenal, restar-li solemnitat. M’agradaria que fos un treball galàctico-espiritual, aquesta barreja divertida que fan Pau Riba i Sisa. La part espiritual ja la tinc, em falta el punt galàctic.\nAmb Pau Riba ja hi vas col·laborar i has dit sovint que t’hi sents molt a prop. Tornaries a treballar amb ell?\nSí. I tant que m’agradaria. Amb Pau Riba vam col·laborar amb Canimas i rebentes, el primer disc que vaig fer en solitari, l’any 2003. Riba és un dels músics que encara em continuen sorprenent, com Sisa, Albert Pla, Roger Mas o Adrià Puntí. Pocs altres em sorprenen. És cert que la música en català viu un bon moment. Han sortit molts grups i molts cantants, i això ho trobo molt interessant, però no em sorprèn el que fan, no hi acabo de connectar.\nDesprés dels concerts amb Adrià Puntí vas crear el grup Zitzània, d’on van sorgir cançons molt personals. Se’t considerava un músic arrauxat, bohemi i surrealista. ¿ Sagrat cor, el tercer disc en solitari, va suposar un abans i un després en la teva trajectòria?\nPer a mi sí que va ser un canvi. Vaig obrir una porta nova. Em sentia en estat de gràcia. Vaig saber el que era la il·luminació, tot i que després la vaig perdre.\nVaig experimentar un canvi gràcies a l’ ayahuasca, una planta originària de l’Amazones que fan servir els indis de la zona i que per a ells és sagrada. És la planta del coneixement. Així com en el moviment hippy l’LSD va suposar un canvi radical en la manera de veure el món, a mi l’ ayahuasca em va influir en la manera de veure el que m’envolta. T’ajuda a veure el que necessites veure. Et mostra el que tens a dins i desconeixes. Sagrat cor explica tot això, el procés de despullar-te a tu mateix, de treure’t capes, de coneixe’t a tu mateix. És un disc fet des del cor. És molt espiritual, però amb la meva companya, Ari Gato, fa temps que cantem el disc a dues veus i li donem un aire més fresc, més divertit i alegre, li traiem solemnitat.\nDesprés de Sagrat cor has fet un disc de mantres, Iö sadhana.\nL’ ayahuasca em va portar al ioga, i el ioga als mantres. Els canto en llocs on es fa meditació o ioga, que vol dir unió de la teva part humana amb la divina. Cantar mantres és una manera de meditar. Iö sadhana inclou set mantres. Les lletres són en sànscrit i jo hi poso la música i hi barrejo fragments en català.\nQuè aporta la meditació?\nL’única via que ens queda és aquesta: la re-evolució, ja ho hem provat tot per estar millor nosaltres i en el món, i la pròxima transformació ha de ser la de l’individu, l’espiritual. Per transformar el món primer ens hem de transformar nosaltres. Volem canviar el món sense canviar-nos nosaltres, però hem de tenir present que el món és un reflex del que som nosaltres. La corrupció, la violència que veiem a fora és la que tenim a dins. Recomano la meditació perquè és la via que ens queda.\nEl ioga i la meditació estan de moda, com una teràpia contra l’estrès.\nUna mica sí, però aquí tot es fa superficialment. El ioga i la meditació no són una teràpia per desestressar-te. És un camí d’autoconeixement. És una mica el que va dir Jesucrist: estima els altres com a tu mateix. La part última d’aquesta frase s’oblida, però precisament quan pots estimar l’altre és quan descobreixes qui ets i estimes el que ets.\n“No hi ha crisi. El que hi ha és molt de morro”, deies en el teu segon disc en solitari. Ho segueixes creient?\nEn aquella època, el 2006, la crisi començava. No se’n parlava obertament i no es reconeixia. El que deia jo és ben vigent. La crisi és a tots nivells. Aquest sistema s’està ensorrant i hi ha resistència a deixar que s’ensorri d’una vegada perquè surti una cosa nova.\nCom hauria de ser aquesta cosa nova?\nUn comunisme utòpic, l’anarquisme o els valors dels primers cristians.\n¿Penses que les coses podrien millorar amb una Catalunya independent?\nEl que està passant amb el procés ho trobo interessant i emocionant. És sentir-se d’un lloc, la connexió amb la terra i amb la llengua materna, que és la connexió amb la mare.\nMentre els teus seguidors esperen el pròxim disc, els proposes un Inventari. Què és?\nÉs un repàs de les cançons que he fet al llarg dels anys. És acollir les cançons del meu trajecte, amanyagar-les, veure el seu sentit, i celebrar-les.\n¿I podrem escoltar aviat una nova cançó amb Quimi Portet?\nSí. La vam gravar a l’Argentina per a una campanya per donar a conèixer una malaltia tropical, el mal del Chagas.


Relat "Háblame en cristiano, maldito catalán!"\nInici > detall del relat: Háblame en cristiano, maldito catalán!\n- Categoria: Social, Assaig, Crítica\nAbans de proferir cap comentari incorrecte en termes, diguem-ne, empírics, diré el que considere que és la veritat: sóc un inculte, ignorant, incompetent; probablement no sé tot allò que hauria de saber i, més encara, entendre. Però tinc un sentir i, per menys desenvolupada que estiga la meua consciència, també pense i cavil·le; així, és obvi que tinga alguna que altra idea o opinió sobre qualsevol aspecte o afer que haja "analitzat".\nVisc en l'Estat espanyol, concretament en la província de Castelló. Parle català -en concret, la varietat occidental - i tinc una llar en la terra que des de sempre, i per convicció, he tingut la gosadia d'estimar. No sóc nacionalista: sóc ciutadà. I no sóc nacionalista perquè no crec en les nacions: crec en els pobles i en el països, en les cultures i tradicions. Moltes vegades he pensat en quin sentiment patriòtic tinc i, la veritat, no he arribat a cap conclusió car no em senc de cap pàtria i tampoc no vull sentir-me posseït per cap nacionalisme pedant i inconscient. Però una cosa està clara, tots tenim una identitat i una creença determinada que hem heretat dels avantpassats, una idea de pertinença a certs costums o a un col·lectiu concret.\nAquesta xicoteta introducció serveix per emmarcar la queixa que vaig a exposar. A la meua terra cada vegada és menys forta la massa social que creu i participa de la llengua i la cultura indígena. És evident l'arribada d'americanismes i costums estrangeres i també que hem sofert una castellanització terrible però, coneixent el remei: per què no s'intenta aplicar? Em dol que quan arriba un immigrant, en comptes d'intentar integrar-lo en la llengua catalana, això es faça en castellà. No contents en que cada vegada siguen més els joves que no ensenyen la seua llengua als fills i ho fan en castellà, no proven d'evitar la castellanització de les escoles o la de les administracions públiques o la publicitat. És clar que cada vegada arriba més gent immigrant i, si se'ls fa aprendre el castellà, i amb aquesta llengua s'entenen, no tindran cap interès en saber català. Si els seus fills són castellanoparlants i acudeixen a les escoles, encara que els mestres i professors sàpiguen valencià, es veuran obligats a impartir les classes en castellà sent així aquesta llengua la llengua de cultura. No faig una crítica als immigrants, critique les autoritats.\nUn altre fenomen que crec que és molt greu és la partició de la societat en subcultures. No han fet prou ja restant importància a la cultura autòctona i deixant escolar-se en molts aspectes de la vida quotidiana als "castellans". Una minorització de la llengua i la cultura es fa palesa quan, només passejant una estona, observes un seguit de rètols publicitaris que no et preguntes ja ni el perquè de no estar en català. La premsa és en castellà, la política en castellà... Només està escrit en valencià en nom de Marina d'Or -és incomprensible -. Així, amb aquesta marginació del col·lectiu catalanoparlant i de la dels immigrants d'altres estats, es podria dir que només queden "lliures" els "espanyols" o balencianos (parlen balenciano i solen ser de balencia, encara que aquest fenomen s'expandeix als castellonenses de Castellón). Amb aquesta fragmentació del poble el poder intenta crear un ambient de malestar i confrontar els tres grups. I què millor que donar 40000 euros als romanesos per a que organitzen una festa relacionada amb la seua cultura? I què millor que donar als nous "espanyolitos" bous i més bous i influència castellana (molt lamentablement portada i imitada) per un cabàs? I, és clar, per a nosaltres, què?: ens donaran uns pamflets que defensen la llengua valenciana, ens diran que els catalans són uns cabrons, diran que treballen pel nostre benestar, organitzaran una trobada de reines i dames de festes, cremaran les falles, ens arruïnaran amb parcs temàtics i aeroports que gestionen empreses privades... I, després, posaran amb lletres ben grans, com si fos seua: GENERALITAT VALENCIANA.\nI, després de quaranta mil mítings en castellà en els què defensaran la llengua valenciana com a independent de la catalana i diran que fa falta aigua, els votarem i tornaran a manar.\nAcí diuen que els habitants de Catalunya són rates, però nosaltres som gilipolles.\nI tanta, diguen el que diguen! 'I mientras no "hassan" -res a veure amb Marroc-'.\nPerò, xicon, em sembla que ens fotrem altra vegada més... I més!\nMentrestant... salut i rebolica! I lluita!\nEs ironia, sens dubte.[Ofensiu]\nPersona | 27-08-2009\nMai donaría tantes voltes per dir que un relat em sembla "hipòcrita". En absolut, crec que, mostres una realitat " que no m'agrada" intentava deixar clar que el que no m'agarada és la realitat retratada, per que és un tema, crec tan "real" co dolorós i pot ser productiu, hi ha que diu que el que cou guareix. Per tenir desvastada, entenc la cultura comuna, gairabé tenim malmessos els noms: de la Llengua, de la cultura, de la política. Disculpa si no he sapigut fer-me entendre.\nCrec que una cultura maltractada, queda com resentida, difícil de endreçar. i parlo de les cultures que deixen de tenir normalitat fins i tot política...\nDisculpa si es pot malinterpretar el que he escrit. Seré clara: Crec que la normalitat política es inseparable de la cultural. I que sempre que defensem una llengua sense "força" política tenim de començar per aclarir que no som nacionalistes, que no som...amb el difícil que és saber de veritat que som...sobretot quan ens veiem forçats d'una o d'altre manera a no ser, o haver de demanar permís a les cultures poderoses que depreden la nostra per ser-ho.\nRepeteixo: disculpa si m'he enredat de fet intento expressar el que sento...amb millor o pitjor fortuna.\nEstà clar que el teu relat m'ha interessat i molt.\nsalut i relats :-S\nNo m'ha agradat gens aquest relat[Ofensiu]\nNo puc evitar-ho!\nSi a tans els agrada el futbol i quan gana el Barça rebo fins i tot comentaris de l'Alguer, o més lluny encara: de catalans que quan veuen una barretina exclamen:\nHay quítate eso!\nO defensen catalunya xcom a catalans que son però diuen "sabadel" o "VICHCHCHCH"\nPer que no em pot a mi agaradar la política? I quan dic agradar-me'n . Dic agradar-me:\nPassar-m'ho be. Motivar-me il.lussionar-me, aspirar a viure millor, i quan dic millor em refereixo a a ser encara més feliç del que decideixo ser. Al cap i a la fí, quina aplicació pràctica tenen les victòries de Barça, apart de fer-nos sentir be, que no és poc.\nDiguin el que diguin, o ens vulguin fer creure, l'esport ES POLITICA y encara més LA POLITICA ES ESPORT (O hauria de ser-ho més)\nPer que tinc que parlar de oh política! com si fos el parenostre de l'esglèsia del san crist gros i començar per excusar-me?\nQue si no soc nacionalista, que si no soc separatista, que si condemno el terrorisme que si defenso Europa, el món occidental, l'ONU, la cristiandat...o es que hi ha una identificació general entre`política i sang. mort, i desvastació ( als que ho dominen ja els està be)\nHo vaig dir en una reunió de Reagrupament; Una idea simple aglutinadora, oberta i senzilla del senyor carreretero, que no ha acceptat aquesta ERC, que vol ser La Unió democràtica dintre de Convergència i PESOE...\nNO soc ni deixo de ser res més que persona!\nI vull viure com a tal: Amb la cultura que ha estat sempre la de la terra on visc i treballo. Sense haver de pensar, ni mossegar-me la llengua per rés.\nEl demés ja ho veig: Primer, com al principat.després com a Balears, després com a València o pitjor com a l'Arago, finalment com a Catalunya Nord i pitjor com l'Alguer a on ja no cal ni combatre la llengua dels aborígens.\nLa llengua; com la poesia, si és vol viva i sana: O tot o res!\n...i així en va! No es estrany que cada dia més gent apliqui la solució "Felipe" . No de Felipe II no. La del Felipe de Mafalda:\nQui soc? D'on vinc? On vaig?...\nEstas cosas esenciales, cuando antes las arreglas mejor!\nNo m'agrada gens el teu relat, però és molt real, important, i interessant, fins i tot me n'has inspirat un a mi que no estic gens, però gens inspirada!\nGràcies company! :-)\nqui porta els ulls tapats[Ofensiu]\nGalzeran (homefosc) | 27-08-2009\nno veu més enllà i res més que foscor, i així són els seus pensaments i plantejaments, i no parlo dels teus, que comparteixo i son prou clars.\nUna anecdota del meu avi, que era notari i era fluid en diverses llengues, anant a Madriz en tren amb uns colegues de Ciutat i tot parlant de les seves coses i parlant en català, com il faut! fins que un llumbreres no del grup, cansat d'escoltar tan estranya llengua... (sic) va deixar anar la frase aquesta del títol, i els notaris devant de tan original demanda, varen seguir la resta del viatge parlant llatí.\nMés cristià no podien parlar, no et sembla.\nLlàstima que nosaltres ja no en savem de llatí.\nPer cert, molt ben escrit el teu relat, clar i català, de Castelló.\nai aquesta frase[Ofensiu]\nd' "háblame en cristiano", la de vegades que vaig haver-la de sentir quan era petita i anava a passar l'estiu al poble dels meus avis (prop de Salamanca)... per sort, no hi he tornat gaire més, per allà... una cosa és la castella profunda, on no se'ns entén ni se'ns vol entendre, on ens veuen com uns separatistes i uns intrusos que parlem una llengua que ells no poden entendre. Però una altra València, els nostres veïns que, com molt bé has transmès en aquest "article" (per dir-ho d'alguna manera, perquè sembla un article de cap a peus! felicitats, molt ben escrit i introduït) defensen el valencià a mort, la majoria diferenciant-lo del català, per després no fer-lo servir - em refereixo, bàsicament, a polítics i demés institucions que s'hi puguin afegir, no als ciutadans (els quals suposo que n'hi ha que també adopten aquesta actitud... d'altres, com molt bé ens demostres, per sort no són tan rucs). Molta sort amb la teva lluita, i una salutació ben forta des del Vallès Occidental (província de Barcelona).\nAquí una rata[Ofensiu]\nMassagran | 03-06-2007\nDes de la terra del Nord t'envio una salutació i una abraçada. El teu article m'ha agradat molt i m'ha retornat un sentiment d'impotència que ja feia perdut de tant temps que feia que no el sentia, doncs visc lluny de Catalunya.\nNomés volia dir-te que des d'on sigui tens el meu suport, "maldito catalán", però que cal posar-se mans a la feina i treballar per realçar la nostra cultura i la nostra llengua. No s'hi val en mirar-s'ho des de la distància i veure com s'apaga la flama. I tu ets jove i t'estimes el que vius.\nJo no puc anar a casa teva a lluitar però des d'aquí et somriuré tan com faci falta i, si em demanes, vinc.\nLaiesken | 01-12-2006 | Valoració: 9\nJo he tingut ciberdiscussions amb fastoides balencians, que parlaven tot el rato en castellà però a la hora dee xerrar en valencià sí. En tota la discussió només van dir una frase en valencià (jo te parle valencia quan vullgues crec ke va dir no men recordo bé). Sort d'uns pocs que com a mínim garanteixen la pervivència de la llengua i la cultura...\nPer cert, el que escriuc i quan escriguis tingues clar que no són ni frikades ni res, és un do que has de cultivar...\natzavara | 30-11-2006 | Valoració: 10\nsoc totalment partidari del teu punt de vista... no tink mes res a dir, perquè ho dius tu tot, una visió politica molt bona, sincerament, molt bona, i no perquè la compartisca, sinó perquè tens en compte prous aspectes... es trist que funcione així el panorama valencià


Movistar+ estrena dijous «Antártida: un mensaje de otro planeta» - Diari de Girona\nMovistar+ estrena dijous «Antártida: un mensaje de otro planeta»\nEl documental es fixa en l'únic territori del món on tothom s'ha posat d'acord per promoure la pau i la ciència\nMovistar+ estrena dijous «Antártida: un mensaje de otro planeta» Diari de Girona\nL'Antàrtida és l'únic territori del món on tots els països s'han posat d'acord per promoure la pau, la ciència i el medi ambient, però si això és real per què no es pot extrapolar a la resta del planeta? Movistar+ emet dijous a les deu de la nit a #O el documental Antártida, un mensaje de otro planeta, que posa el seu punt de mira en aquest ecosistema tan particular i de la mà de científics, militars, activistes i diplomàtics d'Espanya, Estats Units, Rússia, Portugal, Xile i Argentina s'aniran desgranant les seves relacions polítiques oficials i també les encobertes.\nEl documental està dirigit pel periodista, escriptor i guionista Mario Costa i compta amb la música de Javier Weyler (exbateria del grup britànic Stereophonics). Va ser rodat durant l'estiu austral de 2017 i ha estat finalista en la categoria Objectius de Desenvolupament Sostenible de l'ONU, de l'Arctic Film Festival a Noruega. També es va projectar al FIIS 19 de Xile i a la COP 25 de Madrid.\nA partir de dijous també estarà disponible al servei sota demanda de Movistar +.\nMor als 70 anys l'escriptor xilè Luis Sepúlveda a conseqüència del coronavirus.


El PSOE aguanta a Manacor l’envestida de l’extrema dreta - CENT PER CENT\nEl PSOE aguanta a Manacor l’envestida de l’extrema dreta\nEls socialistes davallaren lleugerament respecte de l’abril, mentre que PP, i sobretot Vox, pujaren, tot aprofitant l’hecatombe de Ciutadans.\nAmb una participació que amb prou feines va superat el 50 per cent, i ja amb el 100% dels vots escrutats, el PSOE ha tornat guanyar les eleccions espanyoles a Manacor, amb un 23,01% dels vots. Els socialistes han patit una lleugeríssima davallada que no arriba a un punt, però que s’enfila fins als 700 vots, unes xifres que els són suficients per aguantar l’envestida del PP, que puja gairebé sis punts en el percentatge de vot respecte de les eleccions de l’abril, amb un 21,56. Els populars s’haun beneficiat de la trompada de Ciutadans, que passa d’un 14,72% de vots a un 5,97, i perd la tracalada de 2.700 vots respecte de l’abril.\nL’altre gran triomfador d’aquest vespre electoral manacorí és Vox. El partit d’extrema dreta passa d’un 10,18 per cent a l’abril a un 16,86 ara.\nUnides Podem també millora resultats, per bé que més discretament, i passa d’un 17,67 a un 18,59. Curiosament, però, i a causa de la davallada important en la participaicó, el partit d’Iglesias i Garzón puja en percentatge de vot, però per 300 sufragis respecte de l’abril passat. Aquest resultat no li permet mantenir la segona posició, que ara ha estat per al PP.\nMÉS-Esquerra ha baixat gairebé un punt respecte de les eleccions de l’abril ha perdut 400 vots i no s’ha pogut beneficiar ni de la suma d’Esquerra Republicana ni tampoc de la no compareixença del PI en aquestes eleccions, i obté un 9,1 % dels vots.\nCal destacar també que el Más País d’Iñigo Errejón s’estrena amb un 1,95% dels vots, seguit de PACMA, que es manté pràcticament igual amb un 1,11% dels vots.\nSi comparam aquests resultats amb els obtinguts pels partits a les Balears, PSOE i PP obtenen pitjors a Manacor que al conjunt de les Illes. Mentre que els resultats d’Unides Podem i Vox són molt similars. Els resultats més diferenciats són els de MÉS-Esquerra, que treu cinc punts més a Manacor que a la resta de les illes, tot i que els sobiranistes han obtengut en aquesta convocatòria electoral els pitjors resultats de la seva història en unes eleccions espanyoles.\nL’extrema dreta, rural\nLa pujada a Manacor de l’extrema dreta ha estat prou uniforme i a gairebé tots els col·legis electorals del terme manacorí, però curiosament és en els col·legis que toquen la zona de Son Fangos i també la de Son Talent (on hi ha ubicat així mateix el quarter de la Guàrdia Civil) on el partit de Santiago Abascal ha obtingut un major percentatge de vots, fins al punt que al Molí d’en Polit va obtenir 83 vots, només tres menys que els 86 del PSOE.\nRepartiment equitatiu de diputats\nA les Balears, també pateix una lleugera davallada d’un punt, perd a l’entorn de 20.000 vots i, el que és més important, també veu volar un dels tres diputats que havia obtingut a l’abril. El PP, que només havia obtingut un diputat fa mig any, en recupera ara un, mentre que Vox, amb gairebé 20.000 vots més que a l’abril, suma un diputat més en perjudici de Ciutadans, que ha perdut en aquestes eleccions 57.000 vots respecte de fa mig any.\nMÉS-Esquerra només obté a les Balears 18.000 vots, el pitjor resultat de la seva història, que el deixa massa lluny de la possibilitat d’obtenir l’anhelat diputat a Madrid.\nEsclat de Ciutadans i esclafit de Vox\nA les eleccions espanyoles el PSOE ha perdut tres diputats, mentre que el PP n’ha guanyats 22 i Vox ha més que doblat els seus resultats de l’abril passat fins a esdevenir tercera força al Congrés espanyol.\nUnides Podem pateix una davallada sensible que no li impedeix ser decisiu per a la investidura de Sánchez i també per a la posterior estabilitat del govern.\nLa cinquena força en diputats, fins i tot per damunt dels devastats Ciutadans, és Esquerra Republicana, que baixa lleugerament en representació però es manté com a primera força a Catalunya. Ciutadans, en un esclat històric, davalla de 57 diputats (els millors resultats que mai havia obtingut), a només 10.\nPer part seva, la CUP, que es presentava per primera vegada a les eleccions espanyoles, ha obtingut finalment una representació de dos diputats a Madrid.\nEl Más País d’Iñigo Errejón obté tres diputats i és remarcable també que Teruel Existe obtengui també un diputat.\nEn una negociació exprés que ha deixat perplexos i descol·locats la resta de membres de l’arc parlamentari, ara el PSOE i Unides Podem ja han escenificat la signatura del seu acord de govern. Tanmateix, al que seria el primer govern de coalició de la història de la democràcia espanyola, li caldran encara molts de suports per arribar a la majoria necessària perquè Sánchez pugui ser investit.\nEn qualsevol cas, aquesta investidura serà del tot impossible si no és amb el suport, o pel cap baix l’abstenció, d’algun dels grups independentistes de la cambra.\nprevious post: L’STEI demana una solució urgent per al CEIP Ses COMES\nnext post: Un dia de pau


Comunicació Palafrugell - Lluís Molinas cedeix, a l’Arxiu Municipal, una gran quantitat de documentació que ha anat aplegant durant anys\nLluís Molinas cedeix, a l’Arxiu Municipal, una gran quantitat de documentació que ha anat aplegant durant anys\n• S’hi troba documentació vinculada al teatre, cinema, així com a l’activitat cultural i comercial de la vila des de mitjans del segle passat.\nL’Arxiu Municipal de Palafrugell ha rebut un llegat documental històric de part del palafrugellenc Lluís Molinas. Així, el veterà activista cultural ha cedit a la vila tota la documentació que ha anat aplegant al llarg de la seva vida com a periodista i promotor cultural.\nDes de l’Arxiu s’ha realitzat un inventari inicial, on es constata que el seu fons documental es divideix en dos grans blocs. El primer amb una gran quantitat de documents relatius a la seva activitat en el món del periodisme, el teatre i el cinema.\nI d'altra banda, documents que, amb el pas dels anys, ha salvat literalment de la destrucció, els quals inclouen un període molt ampli i fan referència a aspectes molt variats de Palafrugell com, per exemple, l’urbanisme, l’arquitectura, les transaccions comercials i de propietats, les activitats professionals i particulars, la guerra civil espanyola (1936-1939) o les publicacions periòdiques. Hi destaquen documents de Rosa Laviña Carreras, el fons de la qual ja és a l’Arxiu Municipal de Palafrugell, i documents de palafrugellencs ingressats en camps alemanys de concentració.\nConstitueixen aquest fons no solament documents textuals, sinó també documents gràfics (fotografies, cartells, pòsters, etc...).\nL’acte d’entrega a l’Arxiu Municipal es va fer el dijous 7 d’octubre a la 1 del migdia.\nLluís Molinas i Falgueras (Palafrugell, 1935) és un activista cultural palafrugellenc que també destaca com a escriptor, periodista, editor, col·leccionista i sobretot, des de l'edat de 18 anys, una persona estretament vinculada al món del teatre amateur de Palafrugell.\nJosep Salvatella, regidor de l’Arxiu; Josep Piferrer, alcalde de Palafrugell; Lluís Molinas; i Òscar Alegret, director de l’Arxiu Municipal de Palafrugell.


Dos executius de Renault tindrien comptes a paradisos fiscals alimentats des de la Xina\nEl suposat cas d'espionatge industrial que afecta l'automobilística francesa Renault continua generant titulars als diaris d'aquest país. Segons "Le Figaro", dos dels tres executius suspesos com a sospitosos d'haver passat informació sobre vehicles elèctrics a la competència haurien rebut diners a comptes corrents de Liechtenstein i de Suïssa. Segons el rotatiu, que cita una investigació privada encarregada per la mateixa Renault, els diners provindrien d'una gran companyia xinesa de Pequín dedicada a la distribució d'electricitat.\n11/01/2011 - 07.44 Actualitzat 11/01/2011 - 11.24\nVehicles elèctrics de Renault (Foto: Reuters)\nLes informacions publicades pel diari francès "Le Figaro" parlen de 130.000 i 500.000 euros ingressats en els comptes corrents dels directius, un a Liechtenstein i l'altre a Suïssa, uns diners ingressats per l'empresa China Power Grid Corporation, que té la seu a Pequín i que ha estat qualificada com "un gegant de la distribució electrònica". Els diners haurien arribat als comptes després de passar per diversos intermediaris via Xangai i Malta.\nAixò confirmaria les sospites, expressades extraoficialment en diferents àmbits, que la Xina estaria al darrere d'aquest cas de presumpte espionatge industrial. Per ara, el govern francès ha confirmat que hi ha hagut espionatge a l'automobilísitca, però no ha fet referència en cap cas a l'autoria xinesa.\nPer la seva banda, Renault, que de moment no ha portat el cas als tribunals però se sap que investiga de manera privada des de l'agost passat, ha citat els executius expedientats, abans de decidir si els acomiada.


El Vall Banc, campió de lliga per cinquè any consecutiu\nAls colomencs els serveix l’empat contra l’Engordany per coronar-se\nEl Vall Banc FC Santa Coloma es va proclamar ahir campió de la Lliga Multisegur Assegurances per cinquena temporada consecutiva i tornarà a ser el representant andorrà a la Champions League, que enguany renova el format en les rondes prèvies. Els de Ríchard Imbernón en tenien prou amb un empat contra la UE Engordany, l’únic altre aspirant al títol, i això van fer.\nEn un partit molt travat, cap dels dos equips va poder fer gols, situació que va propiciar al Vall Banc. “El que ha aconseguit aquesta plantilla és històric. Guanyar cinc lligues consecutives està a l’abast de molts pocs


Aquest centre, que és situat a les antigues escoles del poble, és gestionat per l’Ajuntament de Soriguera i compta amb el suport del Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació de la Generalitat de Catalunya. L’equipament és un punt d'informació i assessorament personalitzat per a tots els pescadors i té com un dels principals objectius captar turistes relacionats amb aquesta pràctica esportiva. Cal dir que tots els divendres de la temporada de pesca l’escola romandrà oberta de les 17 a les 20 h per dur-hi a terme aquesta funció.\nL’equipament ha programat diferents activitats relacionades amb la pesca per a tots els públics i edats –totes són gratuïtes–, que tenen l’aval de la Conselleria d’Agricultura. El programa és el següent: taller per conèixer les espècies piscícoles d’aigua dolça (6 d’abril), curs de tècniques de mosca (13 d’abril), curs de pesca modalitat spinning (20 d’abril), sortida de camp: l’estany de Montcortès i la pesca de la carpa (28 d’abril), curs d’entomologia (4 de maig), curs d’iniciació a la pesca amb mosca (11 de maig), curs de tècniques de llançament (18 de maig), pràctiques de pesca al riu Noguera Pallaresa a Baro (19 de maig), visita a la Mollera d’Escalarre (26 de maig), curs de muntatge de mosques artificials (1 de juny), curs de pesca a mosca seca (8 de juny), visita del tram del riu Noguera Pallaresa camí cap a Arboló (15 de juny), teòrica i pràctica de pesca a tàndem (22 i 23 de juny), pesca a la zona de Bonabé (30 de juny), teòrica i pràctica de pesca amb nimfa (6 i 7 de juliol), teòrica i pràctica de pesca amb streamers (13 i 14 de juliol) i visita a l’estany de la Mainera (21 de juliol).\nTots els dissabtes d’agost es faran tallers de muntatge de mosques i tècniques de llançament aplicades a la pesca. Els diumenges d’agost es duran a terme sortides guiades de pesca a la Noguera Pallaresa, per tal de conèixer tots els diferents trams del riu. I durant els mesos de setembre i octubre el centre farà campanyes d’educació ambiental sobre els ecosistemes aquàtics i la fauna autòctona dels rius del Pallars a les escoles del Pallars Sobirà.\nLa temporada de pesca de la truita (salmònids) en aigües de baixa muntanya, en concret aigües avall de tots els cursos fluvials que no són d’alta muntanya, va començar el 16 de març i finalitzarà l’1 de setembre amb mort i el 15 d’octubre en la modalitat sense mort. És el cas, per exemple, del tram de la Noguera Pallaresa des del barranc de Romadriu, entre Rialp i Llavorsí.\nPel que fa a les zones de pesca en aigües d’alta muntanya, la temporada s’iniciarà l’11 de maig i es perllongarà fins a l’1 de setembre en la modalitat amb mort i fins al 15 d’octubre en la sense mort. Atès que es tracta d’un tipus de pesca sostenible, s’amplia el període, de manera que es vegin afavorides tant l’activitat piscícola com la turística i l’econòmica en aquestes comarques.\nA les zones de pesca controlada de salmònids amb mort, la Conselleria d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació de la Generalitat de Catalunya estableix un límit de captures per a la truita comuna de quatre exemplars d’una mida superior o igual als 22 cm per pescador i dia.\nEls dos intensius situats en aigües d’alta muntanya (Barruera i la Guingueta d’Àneu) iniciaran la temporada de pesca el 13 d’abril i aquesta campanya s’allargarà fins al 30 de setembre amb mort i fins al 10 de novembre en la modalitat sense mort. S’hi pot pescar un màxim de quatre truites d’una mida igual o superior als 19 cm per pescador i dia.\nRespecte a l’any passat, cal destacar que es fusionen diverses zones de pesca controlada, que passen a ser una única zona de pesca controlada anomenada “Alta Ribagorça”. També es divideix l’intensiu de Barruera en dos trams. La part inferior serà de pesca exclusivament amb captura, i la del tram superior serà de pesca exclusivament sense mort. Finalment, els rius de la Llosa, Arànser, estanys de la Pera, la Muga, Setut i l’Orri se separen de l’actual zona de pesca controlada “Consorci Segre” i passen a ser una nova zona de pesca sota el nom de “Lles”.\nAquesta temporada serà l’última en què estarà permès utilitzar el plom, amb l’objectiu d’evitar la contaminació de les aigües i l’afectació al medi natural. Durant aquesta temporada de pesca el Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació recomana als pescadors i als comerços anar substituint el plom per altres materials, ja que a partir del 15 de març de 2020 passarà a estar prohibit l’ús del plom per a la pràctica de la pesca en totes les aigües continentals de Catalunya.\nLa demarcació de Lleida té 85 zones de pesca controlada, més de la meitat de les que hi ha al conjunt de Catalunya. Les comarques del Pirineu de Lleida disposen d’una àmplia oferta de rius i embassaments (uns 600 km d’aigües cristal·lines en què la pesca és autoritzada) per practicar-hi la pesca que es troben dins de la conca dels rius Noguera Pallaresa, Noguera Ribagorçana, Garona, Segre i Ribera Salada, a les comarques del Pallars Sobirà, el Pallars Jussà, la Val d’Aran, l’Alta Ribagorça, l’Alt Urgell, la Cerdanya i el Solsonès. També hi ha trams de règim especial a Oliana, Alòs de Balaguer, Sant Llorenç de Montgai, Santa Anna, Canelles, Sant Antoni, Terradets i Rialb.\nTel. 653 47 54 94


L’Escola i Conservatori de Música de la Diputació a Tarragona treballa l’educació musical amb setze escoles de la demarcació | Diputació de Tarragona\nL’Escola i Conservatori de Música de la Diputació a Tarragona treballa l’educació musical amb setze escoles de la demarcació\nUn total de 758 alumnes de P5 han participat en el programa 'Les escoles al Conservatori'\nL’Escola i Conservatori de Música de la Diputació a Tarragona obre les seves portes als centres escolars de la demarcació amb el programa “Les escoles al Conservatori” amb l’objectiu de potenciar les activitats musicals entre els més petits.\nDurant els mesos de gener i febrer 758 alumnes de P5 de setze escoles de la demarcació visiten l’Escola i Conservatori de Música de la Diputació a Tarragona. Aquesta organitza una activitat que dura tot un matí per treballar l’educació musical. El taller està dinamitzat per un professor del conservatori i dos alumnes de Grau Professional i s’estructura en tres blocs.\nEn el primer bloc representen el conte ‘El carnaval dels animals’, una obra de Camille Saint-Saëns, amb diferents instruments i la música descriptiva d’alguns animals. Seguidament, a partir dels animals, es presenten les famílies d’instruments, on s’expliquen les parts d’aquests i com es toquen. Per últim, mostren als alumnes d’infantil que qualsevol pot fer música, i tots junts canten tres cançons amb els instruments que han intervingut en l’espectacle.\nL’Escola i Conservatori de Música de la Diputació a Tarragona fa anys que realitza aquest projecte. Aquest té l’objectiu d’apropar els infants a un centre d’estudis musicals i que coneguin els instruments de forma lúdica, d’aquesta manera tenen l’oportunitat de conèixer els instruments de l’orquestra simfònica.\nEn els últims anys han tingut una resposta massiva i encoratjadora dels centres escolars que els ha permès consolidar el projecte.


Fulgentia a Santa Maria d'Igualada - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nA la galeria esquerra del trifori de la basílica de Santa Maria trobem la mostra “Fulgentia” o exposició permanent d’art religiós de l’arxiprestat Anoia-Segarra. D’entre les peces d’orfebreria exposades, moltes provinents de la pròpia parròquia, cal destacar la creu processional major del segle XV, una de les peces cabdals de l’orfebreria catalana medieval. Notables també, són un calze gòtic del segle XV, dos parells de bordons d’argent (s. XVII), les figures de plata de St. Josep i St. Bartomeu, el reliquiari barroc de Sta. Secundina, el bàcul del bisbe igualadí d'Astorga, Josep Castelltort Soubeyre, o les creus processionals barroques d’Albarells i Carbassí, les talles de St. Roc i St. Marc de Porquerisses, el portapau de Jorba, el copó de Copons o el reliquiari de Sta. Margarida de Montbui entre moltes d’altres.\nPer a més informació: http://www.santamariaigualada.com/Fulgentia.pdf


Carcassa de molles ensacades. • Teixit de ras. •Acotxat viscoelàstica a les dues cares. •Estructura cel·lular oberta que permet unificat car la fermesa de la molla amb altes prestacions d’adaptació i ergonomia. •Estructura oberta que permet el lliure flux d’aire evitant la humitat i regulant la temperatura. •Alçada 26cm +/-


Per sectors, el creixement interanual del valor afegit brut industrial se situa en un 2,8%, una taxa inferior a la del trimestre anterior, però que continua sent molt positiva, com ve succeint des de l’any 2014, tal com remarquen l'Idescat i el Departament d'Economia en un comunicat. Aquestes dades confirmen uns creixements de la indústria (en mitjana dels dotze darrers mesos) més elevats a Catalunya que al conjunt de la zona euro i que a les economies de major pes econòmic a Europa. Les agrupacions sectorials on la producció industrial manufacturera mostra un comportament interanual més positiu són les de tèxtil i confecció, la maquinària i equips mecànics, i els productes farmacèutics.\nPel que fa al sector de serveis, els indicadors, tant a partir del nivell d’activitat com d’ocupació laboral, mostren una acceleració del sector. En termes de valor afegit, les estimacions d’avanç del segon trimestre mostren un creixement interanual del 2,5%, que millora en 3 dècimes els resultats del trimestre anterior. Quant a l’activitat turística, el volum de turisme estranger ha augmentat un 10,5% interanual els cinc primers mesos de l’any i la despesa turística un 13,6% el mateix període. L’evolució de les pernoctacions hoteleres del turisme estranger fins al juny ha estat molt positiva, si bé les pernoctacions del turisme interior i de la resta de l’Estat han evolucionat més lentament.\nAmb un 1,4%, l'agricultura és el sector que menys creix. Aquesta taxa està molt per sota de la registrada el primer trimestre (4,8%) i durant els quatre trimestres de l'any passat, amb taxes de creixement del 9,2% (quart trimestre), 11,8% (tercer trimestre) 11,2% (segon) i 8,2% (primer).\nPortbou titlla de 'desafortunada' la detenció del regidor de Seguretat i exigeix a la Guàrdia Civil una relació 'respectuosa'\nEl FREEKEND rep el suport del món de l'esport, les arts escèniques, el periodistme i la gastronomia\nFestes del Carme del Port de Llançà, del 12 al 16 de juliol\nObertes les inscripcions pel 9è Tast de vins DO Empordà al cim del Puigmal que tindrà lloc el 22 de juliol\nDetenen a Llançà un lladre conegut com 'Spiderman' que entrava en pisos per la finestra quan els inquilins dormien\nDetinguts a Llançà, un lladre silenciós i un home per violència de gènere\nFormaran 'ecoguies subaquàtics' per reduir l'impacte del busseig a la Costa Brava i afavorir la conservació del medi marí\nEl Tribunal Suprem notifica a Torrent la resolució sobre la suspensió de sis diputats\nEl Partit Demòcrata de Figueres, sorprès per la proposta d’ERC de crear un dispensari al Bon Pastor després de retallar serveis al de Vilatenim\nUn tribunal tailandès manté la pena de mort per Artur Segarra, acusat de la mort d'un enginyer de l'Albi a Bangkok


quina victòria becham portava al casament reial - Victòria Becham\nLa llista de convidats per a les noces reials ha estat destacada, amb les mentides d'Oprah Winfrey, George i Amal Clooney i Idris Elba assegudes a la capella de Sant Jordi de Windsor. Victoria Becham portava un elegant vestit de capa blau marí de la seva pròpia etiqueta, completat amb mànigues, un fermall al nec i una escletxa que revelava una peça del pecat al llarg del pit. Va formar part de la marina midi (que estarà disponible al novembre com a part de la col·lecció prèvia a la primavera del 2019) amb un parell de sabates de tall vermelles i un barret de color blau marí amb vel. En una multitud d’estampats i colors vibrants, el seu loo va destacar com una opció més senzilla i modesta. Potser Victòria era conscient de no portar cap cosa que fes una declaració enorme i ara tenim la història completa.\n'Així que vaig anar a un petit casament fa uns mesos. Va ser el casament reial, per tant, no només un petit casament. Què et vesteix per a un casament reial? Tan El nou, volia una cosa adequada, una cosa que fos femenina, una cosa que em sentia a gust, però també volia que tingués una mica d’avantguarda.', explica Vogue París al vídeo següent. 'Així que vaig dissenyar aquest vestit que té aquest detall tan bell i tancat amb anell D perquè m'encanta la duresa. Això és molt aprimant que sempre és. Una bona ratlla a la part davantera per obtenir una mica de pecat, és que se sent femení, i que se sent molt sexy, però segueix sent apropiat. '\nEls fans de Victoria Becham notaran que aquest és similar al vestit que portava a les noces reials de la Due and Duchess of Cambridge. A l'abril de 2011, Victoria es va dedicar a la mateixa fórmula, ja que portava un vestit clàssic de color blau marí, amb un barret a joc i uns talons de plataforma molt alts.\nOn Victòria Becham: Vestit, embragatge i sabates de Victoria Becham; Fascinant de Stephen Jones.\nOn Victòria Becham: Vestit de Victoria Becham; Fascinant de Stephen Jones.\nL'idea estilística 'Naed' de Victoria Becham és molt im ardashian West Llegiu ara\nVictoria Becham al casament reial el 2011\nVictoria Becham a les bodes reials de Middleton i del príncep William.\nUna publicació compartida per Vogue Paris (@vogueparis) el 28 de juny de 2018 a 2:09 am PDT\nMalauradament, el preciós midi de VB no estarà disponible fins al novembre, però, mentrestant, compres la nostra edició dels altres millors vestits de color blau marí i hellip;\nBOTIGA VESTITS NAVY\nVictoria Becham Folded Bandeau Midi (1695)\nUn tall tallant per a qualsevol figura.\nVestit d'una espatlla de magatzem (56) 35\nL’asimètrica i la marina sembla ser la fórmula de l’estiu del 2018.\nVestit fora de l'espatlla de Temperley London Orbit (996) 349\nUn impressionant número de corbata blac.\nASOS Vestit de detalls en drape 2-en-1 blanc (95)\nFins i tot ASOS està en la línia de nínxol.\nVestit de mitja nit amb costures de MRZ (700)\nAnomeneu-ho a tòpic, però realment podeu vestir-lo amunt o avall.\nEl nou vaixell de venda de Victoria Becham és molt més car que els altres denim llegits ara\nMango Pola-Dot Dress (80)\nVestit Midi Ellery Beatification (895)\nIdea similar a les escletxes aquí.\nVestits mig fluix asimètrics i altres històries (59)\nTambé és molt bo amb un te blanc a sota.\nVestit metàl·lic asimètric de Jonathan Simhai (990)\nAl lloc en què voldreu girar.\nVestit de màniga de corbata Rosanda (995)\nVoleu veure més vestits de casament reials? A continuació, vegeu què portaven Amal Clooney, Carey Mulligan i més.\nAcabo de provar 40 bronzers, aquests són els únics que val la pena comprar\nAquest vestit reial menteix exactament la seva àvia gràcia\nAixò no és un simulacre: Bella Hadid portava un parell perfecte de sabates Zara\nI això és el que un estilista de la llista compra a Bul a IEA


Exposen els dos projectes de millora del barri de Sant Josep al local polivalent d’Esclanyà – Begur\nExposen els dos projectes de millora del barri de Sant Josep al local polivalent d’Esclanyà\nL’equip de govern de l’Ajuntament de Begur exposa al local polivalent d’Esclanyà els plànols dels dos projectes de millora del barri de Sant Josep. Per un costat, el projecte d’obres de construcció d’un nou carrer per la banda de Palafrugell per donar sortida als vehicles i la reconversió dels actuals vials en una sola direcció, amb un pressupost inicial de 264.077,45 euros. Per l’altre, el condicionament de l’aparcament públic i el parc infantil, amb un preu inicial de 138.173,22 euros. Les obres, segons explica l’alcalde, Joan Loureiro, s’executaran amb el nou any, després d’haver-se consensuat amb els veïns a través de trobades públiques. “Volem millorar tots els barris del municipi, però el de Sant Josep és una prioritat”, ha recordat l’alcalde.\nAmb el nou vial, l’actual carrer d’entrada al barri, l’avinguda de Sant Josep, serà només d’entrada, mentre els tres vials transversals seran de sortida en direcció al nou vial que s’ha de fer al terme de Palafrugell i que assumirà Begur. A més, la nova vialitat comportarà una reordenació de l’aparcament als esmentats vials. Així, hi haurà pàrquings a un costat del vial d’entrada i del de sortida. I als tres carrers, Xaloc, Gregal i Mestral, que ara s’aparca a ambdós costats, només es podrà fer en una banda, alternant-se cada quinze dies.\nParal·lelament, s’executarà la millora de l’aparcament existent, al principi de l’avinguda Sant Josep, amb una nova reorganització, guanyant més places, a part de fer de bell nou el parc infantil. Dins la reordenació del pàrquing, però, desapareix la zona de contenidors, ja que el barri està integrat en la recollida porta a porta. El nou parc infantil es farà davant mateix el carrer, creant entre els dos espais una zona d’esbarjo per seure amb arbres, com també es farà a l’altra costat de l’entrada al pàrquing.


Detingut després d'envestir un cotxe patrulla a Vilamalla - Empordà\nAl Polígon Pont del Príncep\nDetingut després d'envestir un cotxe patrulla a Vilamalla\nUn agent dels Mossos va resultar ferit lleu i el delinqüent, que va voler escapar, portava droga a sobre\nE.B. | DDG 15.12.2015 | 08:01\nUn agent dels Mossos ferit lleu i un home detingut. Aquest és el balanç d'un episodi que va ocórrer dijous a la nit al polígon del Pont del Príncep de Vilamalla.\nEls fets es remunten a dijous cap a quarts de dotze de la nit quan un vehicle dels Mossos d'Esquadra de la comissaria de Figueres es trobava fent tasques de vigilància a la zona del polígon de Vilamalla. En aquell moment van veure un vehicle que circulava per la zona però que no anava amb llums. El van alertar però en veure els agents, el conductor va emprendre una fugida pels carrers de la zona industrial. Els Mossos van voler interceptar-lo i en aquell moment, el conductor fugitiu va decidir envestir-los. Com a resultat d'això, un dels policies que anava a l'interior del cotxe patrulla va resultar ferit lleu. Ràpidament, van demanar reforços i al mateix temps van aconseguir detenir el presumpte autor dels fets.\nQuan el van escorcollar van trobar que l'home, d'origen magrebí, portava petites dosis de marihuana i també d'una substància amb pols que podria ser cocaïna i que es troba pendent d'analitzar.\nEls dos vehicles, tant el policial com el del fugitiu, van resultar afectats. I al presumpte delinqüent se'l va arrestar per circular sense disposar del permís de conduir; per un delicte de tràfic de drogues i també per atemptat contra els agents de l'autoritat.\nPer altra banda, en el moment que es va produir el sinistre viari durant la persecució, els agents van localitzar en un carrer proper un altre vehicle. A dins hi anaven dues persones i els agents de la comissaria de Figueres investiguen si els seus dos ocupants s'havien trobat amb l'home en aquell polígon per comprar-li presumptament substàncies estupefaents.?El vehicle amb el qual circulaven portava plaques de matrícula franceses. Cal recordar que en aquesta zona de l'Alt Empordà s'ha detectat que molts ciutadans francesos vénen a comprar droga perquè els resulta més econòmica.


Adreça: Pl. Ramon Berenguer el Gran 1, entresòl dret. 08002. Barcelona\nAmb l’objectiu de complir els preceptes de la Llei Orgànica 15/1999 de Protecció de Dades de Caràcter Personal, ACET informa als usuaris d’aquesta pàgina web i receptors dels missatges de correu electrònic dels punts següents:\nAquesta informació és emprada exclusivament per ACET amb la finalitat de mantenir la relació informativa, comercial i mercantil amb els seus associats, usuaris i clients, així com per mantenir-los puntualment assabentats dels productes i serveis que ofereix, i no serà comunicada a terceres parts excepte en els casos en què ACET estigui obligada legalment o es tracti de dades d’informació pública.\nLes persones interessades podran exercir respecte a ACET els drets d’accés, rectificació, supressió i portabilitat, així com l´oposició o limitació del tractament de les seves dades personals, mitjançant un escrit signat adreçat a ACET , pl. Ramon Berenguer el Gran, 1, entresòl dret, Barcelona, tot afegint-hi en qualsevol cas la fotocòpia del DNI de la persona interessada.\nACET desarà les dades de caràcter personal que hagi recollit, i adoptarà les mesures necessàries per evitar-ne l´alteració, pèrdua, tractament o accés no autoritzat. ACET complirà amb aquesta obligació de conformitat amb el Reglament 2016/679 (UE) del 26 d´abril, del Parlament Europeu i Consell de la Unió Europea, anomenat Reglament General de Protecció de Dades, i totes les disposicions posteriors.\nTots els continguts, incloent-hi els textos, les imatges, els documents sonors i qualsevol altre material, són propietat de l´ACET. Es reserven tots els drets d’explotació.\nACET no assumeix la responsabilitat de les infraccions en que puguin incórrer els usuaris o dels danys i perjudicis causats per l´ús d´aquesta web i es reserva el dret d´actualització i modificació de la informació sense previ avís.\nACET tampoc assumeix la responsabilitat del contingut, veracitat i/o possibles errors als enllaços als quals es pot accedir a través de la nostra pàgina web L´única finalitat dels enllaços és la de proporcionar als usuaris l´accés a una informació que pot ésser del seu interès.


El Consell Interterritorial de Sistema Nacional de Salut ha decidit tancar perimetralment les comunitats autònomes durant el pont de Sant Josep i Setmana Santa, però les autonomies estan acordant relaxar algunes de les mesures perquè l'hostaleria, el comerç, la cultura i l'oci puguin prendre una mica d'alè durant aquests dies.\nDiverses persones a la terrassa d'un bar (EP)\nEl pla de Sanitat limita a quatre les persones que es poden reunir en espais públics tancats i a sis en espais públics oberts, excepte si són convivents. Així i tot, les autonomies proposaran relaxar les restriccions i ampliaran l'horari i l'aforament de l'hostaleria i el comerç.\nAixí doncs, podrien ampliar l'aforament de la terrassa fins a gairebé el 100% i quedar-se al 50% a l'interior. A més, està previst ampliar l'aforament en els centres comercials, gimnasos, espais de culte i espais culturals, i podrien ampliar l'activitat dels sectors no essencials fins a les 22.00 hores.\nAlgunes comunitats, a més, retardaran el toc de queda fins a les 23.00 hores, si bé Catalunya va anunciar que el deixaria a les 22.00 hores.\nD'altra banda, s'espera que les autonomies permetin els viatges dins de cada comunitat i, de fet, Catalunya aixeca el dilluns el confinament comarcal, imposat el passat 7 de gener.


Pujol s'encarrega de l'ampliació del complex de naus d’Hispanox | Prefabricats Pujol\nPujol s’encarrega de l’ampliació del complex de naus d’Hispanox\n06 nov. 19 Pujol s’encarrega de l’ampliació del complex de naus d’Hispanox\nL’empresa de cargols Hispanox ha confiat sempre en Pujol, que aquesta vegada s’ha encarregat de subministrar el prefabricat per al complex de naus que l’empresa té al Polígon de Llevant de Polinyà (Barcelona)\nHispanox és una empresa familiar amb més de 30 anys d’experiència que es dedica a la distribució de cargols. Segons els seus càlculs, tenen 1.100.000.000 de peces en estoc, així que és lògic que amb semblant volum de producció necessitin unes instal·lacions adequades.\nPer dur a terme l’ampliació de les seves instal·lacions han escollit una vegada més a Pujol, que s’ha encarregat de la fabricació i el subministrament del prefabricat de la nova nau que utilitzaran, principalment, com a magatzem logístic.\nEn aquesta segona actuació s’ha seguit la mateixa filosofia de sempre. La nau industrial prefabricada de formigó té una estructura rectangular i tancaments d’àrid blanc. Tal com es va fer en la primera nau d’aquest polígon, l’empresa ha decidit refondre el seu logotip en els panells prefabricats i pintar-lo de color blau per tal que destaqui la seva marca sobre el blanc.\nAmpliació Barcelona Polígon


Els experts aconsellen la implicació dels alumnes en el disseny dels protocols de seguretat\nEstudiants de l'institut Cap Norfeu de Roses. // ACN - Aleix Freixas\nActualitzada el 30-07-2020 12:33\nLes escoles i els instituts ja ho tenen tot a punt per començar el curs, si la situació epidemiològica ho permet . Passat l’agost, les famílies i el professorat es trobaran amb el retorn a les aules més atípic de les seves vides, acompanyades d’unes normes i uns protocols basats en els paràmetres dictats per les autoritats sanitàries: Distància, mascareta, mans .\nEl professor d’Educació, Didàctica i Organització Educativa de la Universitat de Barcelona Jordi Puig Voltas, aposta per un enfocament complementari que ajudi, no només al compliment de les normes, sinó també a que els alumnes s’hi impliquin.\nQue les normes ens condicionin el mínim possible\nPer començar amb les normes ja conegudes, n’hi ha que es poden complir sense problema i no entorpeixen el dia a dia dels alumnes. Per exemple, el rentat de mans és un hàbit que es pot pautar a l’escola, abans i/o després de determinades activitats.\nUna alumna rentant-se les mans amb gel hidroalcohòlic a l'institut Julio Antonio de Móra d'Ebre. // ACN - Jordi Marsal\nPel que fa a la mascareta, Puig Voltas recomana intentar flexibilitzar l’obligació de portar-la posada a tota hora.\nAquí cal fer alguna cosa, perquè tot el dia amb la mascareta no s’aguanta. ¿Hi pot haver algun moment durant el qual ens la puguem treure un quart d’hora sense estar en contacte amb la gent? Flexibilitzar la norma pot aconseguir que allò que es pot fer molt pesat ho puguem portar millor\nJordi Puig Voltas professor d’Educació, Didàctica i Organització Educativa de la UB\nPel que fa al distanciament social, el professor Puig Voltas seria partidari de no perdre el contacte entre alumnes, sinó més aviat d’incrementar-lo, sempre mantenint les distàncies.\nS’hauria de potenciar el fer treballs en grup. Si ens distanciem, no fem cap favor\nAquí Puig Voltas considera que les tecnologies juguen un paper important. Per exemple aposta per fer un compte en una xarxa on tots els alumnes puguin donar la seva opinió sobre com estan vivint la reentrada a l’escola i que puguin dir quins són els seus punts forts i els febles.\nQue ells mateixos opinin sobre les mesures i que l’escola s’ho prengui seriosament, com una millora. Que els escolti de debò. Si algun alumne proposa alguna activitat interessant, que l’escola sigui receptiva i miri de fer-la. És agafar la seva paraula i convertir-la en accions que ells siguin capaços de desenvolupar\nPropostes concretes, a mode d’exemple\nEl professor de la UB assumeix la necessitat d’establir una distància social però aconsella contrarestar-la amb accions socials.\nPer exemple, es podria fer que una tarda a la setmana s’organitzi un concurs de pastissos. Els alumnes els porten a l’escola i serviran per recaptar diners destinats a alguna associació en dificultats. La intenció és augmentar la responsabilitat social del centre, en contra del que ens estan dient de mantenir menys contacte social\nImplicar l’alumnat en el protocol de seguretat\nÉs molt important fer que els alumnes participin dels protocols que s’estableixin per evitar els contagis. Quan tornin a l’escola, l’alumnat es trobarà amb unes mesures i unes indicacions preestablertes, en les quals ells no han participat. Si els nens o adolescents s’hi impliquen, respectaran les normes i les faran respectar als altres.\nAlumnes d'esquena dins una aula de l'institut Julio Antonio de Móra d'Ebre. // ACN - Jordi Marsal\nEn primer lloc cal molta didàctica per fer entendre des del primer dia què és el coronavirus, el covid-19 i quina és la seva realitat. Que assimilin els riscos que comporta descuidar les mesures de seguretat.\nPer exemple, es pot proposar que els alumnes hi participin fent els cartells amb les recomanacions i normes que cal seguir, i que els facin amb la seva pròpia creativitat i llenguatge\nUna altra proposta que podria venir tant dels alumnes com del personal docent seria marcar carrils als passadissos per organitzar la circulació de persones en un sentit o un altre de la marxa. Fins i tot es podria posar algun senyal de trànsit per fer fluïda la mobilitat a dins el centre i que no hi hagi tants creuaments de persones.\nMés: 6 coses que hauràs de fer perquè els teus fills tornin al col·le i evitin els contagis al màxim\nLa qüestió és que els nens i adolescents siguin partícips de la nova organització post-pandèmia dels centres escolars mentre no hi hagi una vacuna eficaç. I sobretot, que ells siguin els encarregats d’explicar-ho als seus companys per fer arribar millor el missatge, muntant, per exemple una mena de Comissió Informativa de Covid-19 formada per alumnes. També es pot muntar una altra comissió per determinar les accions que es poden fer, que reculli les peticions dels alumnes i les traslladi a la direcció i al professorat (o al Consell Escolar).\nQue ells tinguin aquesta capacitat d’organitzar grups de discussió i reflexió on es prenguin certes decisions, i que d’aquestes decisions, l’escola n’assumeixi les que pugui\nEl professor Puig Voltas destaca també que convindria revisar la línia d’opinió actual que criminalitza els joves com a responsables principals dels rebrots de covid-19.


El racó del tintinòleg: El tresor de Rackham el Roig\nDesprés de tot el succeït a El secret de l'Unicorn, en Tintín i el Capità Haddock estan a punt de començar el viatge per mar que els durà a les coordenades dels pergamins del cavaller Francesc de Haddock, però la informació es filtra a la premsa i, poc després, apareixeran, a casa seva, nombroses persones afirmant que són descendents de Rackham el Roig, demanant una part del tresor. En mig de totes aquestes persones també hi ha un petit home, dins un abric verd i una camisa amb un coll que li va gran, es presenta com a Silvestre Tornassol i s'ofereix a col·laborar en l'expedició amb el seu submarí de butxaca, però el capità no vol saber res d'ell, sobretot després d'haver-li destrossat la roba. Amb tot l'equip preparat, l'expedició a bord del Sirius —el vaixell capitanejat per l'amic de Haddock a L'estel misteriós— comença, comptant també amb la protecció dels detectius Dupont i Dupond, i un polissó, en Tornassol s'ha ficat junt amb el seu invent a dins el vaixell. Un cop descobert, s'afegeix als altres participants en la recerca del tresor, primer troben amb l'illa on el cavaller de Haddock va sobreviure al naufragi, on troben restes de la seva presencia, com una estàtua feta pels indígenes, el bot que va fer servir per arribar a la costa, i una creu amb les marques que indiquen els dies que hi va passar. Però, trobaran l'Unicorn? I encara més important, trobaran el tresor que amaga?\nSi El cranc de les pinces d'or és un volum molt important per l'aparició del company de Tintín, el Capità Haddock, El tresor de Rackham el Roig és sens dubte el segon més important, ja que és on apareix per primer cop el Professor Tornassol, convertint-se en un personatge clau de les aventures del reporter, sent, en nombroses ocasions, l'excusa per començar-les. Des de que en Els cigars del faraó apareixen els Dupontd, Hergé va començar a incloure tot tipus de personatges, conservant els millors, i primer en Haddock i després en Tornassol, per fi, després d'onze volums els personatges principals de les aventures estaven perfectament definits.\nUna de les meravelles d'aquesta aventura són els escenaris exòtics i subaquàtics, fent que un senzilla aventura —ja que aquesta és una de les poques que Tintín no lluita contra uns enemics, sent l'altra és Tintín al Tibet— es converteixi en una de les més espectaculars.


Temporada 2020-21 Sala Versus Glòries «RESPIRA CULTURA» més producció, suport a companyies residents i dansa de proximitat🎭🚩 | CATACULTURAL\nTemporada 2020-21 Sala Versus Glòries «RESPIRA CULTURA» més producció, suport a companyies residents i dansa de proximitat🎭🚩\n20 septiembre, 2020 Activitats, ActualitatCatacultural\nNova temporada 2020-21\nLa Sala Versus Glòries arrenca la tercera temporada amb l’objectiu de produir més, donar suport a companyies residents i ser l’aparador de dansa de proximitat de la ciutat\nLa sala ha tancat l’any marcat pel Coronavirus amb 9 espectacles, un total d’ocupació del 59,6% amb 147 funcions i un total de 8230 espectadors de setembre a març de 2020\nEstrena temporada amb la cia resident La Trama i la comèdia GUSTAFSSON R60, la reposició de EL MOTIVADOR de Fel Faixedas, el monòleg interpretat per Roser Batalla L’EMPAPERAT GROCa partir del colpidor relat de l’escriptora nordamericana Charlotte Gilman Perkins i un cicle de dansa\nSota el lema «respira cultura» la Sala Versus Glòries aposta per una programació amb la que poder desconnectar i reconnectar amb tot allò que ens fa sentir vius, per submergir-nos en el present i alliberar-nos del pes de les incerteses.\nLa programació que presenta el teatre per aquesta temporada serà la tercera a càrrec dels directors Jofre Blesa i Ramon Godino, que des del maig de 2018 es van posar al capdavant de la Sala Versus Glòries. Després de 5 mesos tancats i d’una temporada marcada per la Covid-19 i les seves seqüeles, tornen amb energies i il·lusions renovades per estrenar una excepcional temporada amb força i positivitat.\nComencen la temporada 2020/21 amb el convenciment que la cultura és segura i és més necessària que mai. Sota el lema “Fes un parèntesi, respira cultura” i amb l’objectiu d’aportar al públic un espai on desconnectar i reconnectar amb tot allò que ens fa sentir vius, alimentar l’ànima, presenten 9 espectacles (dos d’ells de dansa) que giren al voltant de qüestions com “qui som”, “què volem” i “cap a on anem”. Ja sigui des de la comèdia o des del drama aquesta nova temporada servirà per reflexionar sobre aquestes qüestions que, en un moment marcat per la incertesa, han guanyat molta presència a les nostres vides, fent que ens aferrem al present més que mai.\nPer començar, continuen amb la comèdia amb la que han reobert la sala i amb la han tingut una molt bona acollida tant de públic com de crítica, Gustafsson R60, de la companyia resident La Trama i de la dramaturga terrassenca resident a Oslo Rosa Molina. Interpretada per Óscar Jarque, Edgar Moreno, Xavier Pàmies, Laura Porta, Rafaela Rivas i Núria Sanmartí estarà en cartell tot el setembre.\nTot seguit, a l’octubre es reprogramarà El Motivador, de Fel Faixedas, obra que va estar programada el març de 2020 i que va haver de cancel·lar la primera setmana de funcions. Al novembre es podrà veure L’empaperat groc, una adaptació d’un dels relats més influents de la literatura d’horror i feminista del segle XIX i XX de la nordamericana Charlotte Gilman Perkins “The Yellow Wallpaper”, un colpidor monòleg interpretat per Roser Batalla i dirigit per Xavier Quero.\nPer acabar l’any i donar la benvinguda al 2021 aposten per una obra de Roc Esquius co-escrita amb Sergi Belbel, un comèdia amb tocs de ciència ficció produïda per Apunta Teatre, dirigida per Lluïs Elías i interpretada per Elisabet Assens, Ramon Godino, Alberto Lozano i Rafaela Rivas. Estarà en cartell del 16 de desembre fins el 31 de gener.\nAquesta proposta anirà seguida d’altres espectacles de diversos gèneres: Un home sol (febrer-març) un monòleg de Muriel Villanueva i Jordi Cadellans interpretat per Miquel Sitjar. La grieta, entre animales salvajes (abril-maig) un thriller de la companyia resident “La Simone”. Una obra de Gracia Morales i Juan Alberto Salvatierra amb Cristina Serrano, Rafa Delacroix i Javier López dirigida per Concha Milla.\nPer acabar la temporada, i dins del cicle del Festival GREC “De Grec a Grec”, omplirà la Sala Versus Glòries FUERA DEL JUEGO (maig) escrita i dirigida pel cubà Abel González Melo , amb el concepte artístic i producció de Dagoberto Rodríguez i interpretada per Yadier Fernández, Ginnette Gala i Rey Montesinos. Una ficció documental sobre el cas Padilla que va marcar un abans i un després en la relació entre art i poder en aquesta illa del Carib.\nEls dimecres, dansa de proximitat\nPer completar la programació de la temporada i dins de l’Off Versus es durà a terme un cicle de dansa amb dos espectacles diferents:\nATUᴙꓯ (a càrrec del Ballet de Barcelona) , una peça que ha sorgit de la necessitat d’expressar una realitat social causada per la pandèmia mundial de la Covid-19, amb els ballarins Anibal Caballero, Estela Coll i Giuliana Restivo, creat i dirigit per Carlos Renedo amb la direcció adjunta de l’Oriol Burés. Es podrà veure els dimecres d’octubre.\nEvangelium (de Maria Rovira) un espectacle de dansa moderna contemporània que es va estrenar fa 10 anys a la sala Muntaner, dirigit per Maria Rovira amb l’ajudantia de Pere Molsosa amb els ballarins Robert Aramburu, Abel Hernàndez, Angel Gabriel Gutierrez, Aleix Lladó. Es podrà veure tots els dimecres de desembre.\nCom l’any passat, la sala acollirà el cicle de lectures dramatitzades organitzat conjuntament amb l’Aadpc, la Fundació Aisge i la Fundació Romea. Així com també, convençuts de la importància de donar suport a la nova fornada d’actors i actrius, la sala es torna a posar a disposició de diferents escoles com Nancy Tuñón-Jordi Oliver, El Timbal, ESCAC, Master D, +Q Teatre, Escola Contracultura per representar les mostres anuals d’alumnes d’últim curs i donar oportunitat de conèixer nous talents.\nFes un parèntesi, respira cultura!\nPresentem doncs una programació dirigida a tot tipus de públic però que segueix un fil conductor reflex d’aquesta nova etapa que vivim plena d’incertes i tots els dubtes que es generen. Una etapa on volem que el públic faci un parèntesi a les seves vides i preocupacions i gaudeixi de la cultura; un parèntesi format també per les nostres dues grades que acullen l’escenari al mig i aconsegueixen una immersió a la història amb tanta intensitat que fins i tot ens oblidem que portem mascareta. Un espai segur on respirar de nou la vida amb nou espectacles que engloben diferents disciplines i que es presenten amb la convicció d’estar oferint un teatre de qualitat.\nAra més que mai, fes un parèntesi i respira cultura!!\n← Festival Tangent 2020. Retroba’t amb la cultura!\tCarlos Saura, fotògraf. Una vida rere la càmera →


COP25 oficial/demandes el carrer, Iran ha esclatat, Xile es rebel·la, la uberització de l’economia, l’única solució l’emergència climàtica #laplaçadelsfuturs 11-12-2019 – Sicom\nCOP25 oficial/demandes el carrer, Iran ha esclatat, Xile es rebel·la, la uberització de l’economia, l’única solució l’emergència climàtica #laplaçadelsfuturs 11-12-2019\nHome / Bloc / COP25 oficial/demandes el carrer, Iran ha esclatat, Xile es rebel·la, la uberització de l’economia, l’única solució l’emergència climàtica #laplaçadelsfuturs 11-12-2019\nPosted 13 desembre, 2019\nIn Bloc, D'altres Mitjans, Drets Humans, Emergència Climàtica i Social, Energia, Entorn habitable, La Plaça dels Futurs/Ràdio Municipal Terrassa, Ràdio, Totes les publicacions, Treball\nCOP25 oficial/demandes el carrer, Iran ha esclatat, Xile es rebel·la, la uberització de l’economia, l’única solució l’emergència climàtica #laplaçadelsfuturs 11-12-20192019-12-132022-01-24https://www.sicom.cat/blog/wp-content/uploads/2019/10/Capcalera_sicom_.pngSicomhttps://www.sicom.cat/blog/wp-content/uploads/2019/12/placafuturs_radio_terrassa.jpg200px200px\nLa plaça dels Futurs es proposa analitzar les transformacions que el món viurà amb el pas del segle. Canviar el model energètic i econòmic resultarà ineludible, ja que el sistema actual no és sostenible (ni econòmicament, ni mediambientalment, ni socialment).\nPresentat per Siscu Baiges, i amb Albert Burgos a les vies de so, cada dimecres en directe de 21h a 22h, per la Ràdio Municipal de Terrassa, al 95.2 FM i també per internet www.terrassadigital.cat (Ch 45 TDT).\nLucas Barrero: “Hi ha una distància enorme entre la COP25 oficial i el que demana el carrer”\nNazanin Armanian: “Iran ha esclatat per la gran desigualtat entre els multimilionaris i la població”\nPuli Cabrera: “Los chilenos se han rebelado contra 30 años de abusos neoliberales”\nSergi Cutillas: “La uberització de l’economia agreuja la precarització laboral i no beneficia ningú”\nXavier Caño: “L’única solució davant l’emergència climàtica és deixar soterrats tot els combustibles fòssils”\nParal·lelament a la cimera del clima oficial es celebra una COP25 alternativa, en la qual es troben els moviments ciutadans que lluiten contra l’Emergència climàtica i denuncien la manca de convicció i eficàcia de la resposta que se li està donant des dels governs i organismes públics. Reclamen “justícia i climàtica social”. Un d’aquests moviments és Fridays for Future, ‘Divendres pel Futur’, que es diu així recordant les accions que va començar a fer els divendres l’activista sueca Greta Thunberg i que consistien en no anar a escola i plantar-se davant el Parlament del seu país per exigir mesures reals i concretes davant l’emergència social causada pel canvi climàtic. “Vaga escolar pel clima”, deia el cartell que sempre porta damunt.\nLucas Barrero va ser un dels primers a traslladar a casa nostra aquesta iniciativa i va formar part de l’equip impulsor de Fridays for Future Girona. Fa unes setmanes apareixia el seu llibre ‘El món que ens deixeu’.\nEl 15 de noviembre les autoritats iranianes van anunciar l’augment del preu de la gasolina en un 50%. La benzina és molt barata a l’Iran, un dels principals productors mundials, però aquest increment va provocar una revolta ciutadana en forma de protestes als carrers de Teheran i d’altres ciutats del país. La repressió d’aquestes protestes ha estat contundent. Més de dues-centes persones han mort arran d’aquesta repressió, segons l’Alta Comissionada de les Nacions Unides pels Drets Humans, Michelle Bachelet.\nEs calcula que s’han detingut més de 7.000 persones i Bachelet ha manifestat la seva “preocupació extrema” pel tracte físic que reben aquestes persones, i per la possibilitat que moltes d’elles puguins ser acusades de delictes que a l’Iran comporten la pena de mort.\nPerquè s’ha produït aquesta revolta? Diversos mandataris iranians asseguren que rera els manifestants hi ha infiltrats que tenen el suport de països estrangers interessats en afeblir un país que juga un paper estratègic molt important a la zona, està implicat en els conflictes bèl·lics que hi ha a la regió i pateix un intens embargament econòmic promogut des dels Estats Units.\nPer apropar-nos a les arrels d’aquesta crisi hem contactat amb la politologa iraniana Nazanin Armanian.\nL’anunci del govern xilè que pujava el preu del bitllet de metro de 800 a 830 pesos a les hores punta va ser la causa de l’esclat de les protestes de centenars de milers de ciutadans. El president del país, Sebastián Piñera, no havia previst una resposta tant contundent.\nEs van produir accions violentes i la repressió policial i militar va fer que molts xilens recordessin els temps de la dictadura d’Augusto Pinochet. Les denúncies de vulneracions dels drets humans han estat nombroses, incloent violacions, tortures, ferits per armes de bala, pèrdues de visió per perdigonades disparades pels militars. Una vintena de morts violentes.\nPiñera primer va voler imposar la força però va acabar fent marxa enrere. Va suspendre la pujada del preu del metro i per restablir la pau social, el Congrés va aprovar que el mes d’abril se celebri un plebiscit perquè el poble xilè decideixi si vol o no una nova Constitució.\nServirà aquesta mesura per desmobilitzar els ciutadans que han sortit al carrer aquests dies? No està gens clar.\nHo comentem amb Puli Cabrera, activista xilena de Revolución Democrática.\nAvui contactem amb Sergi Cutillas a Brussel·les. L’economista i investigador d’EKONA i la PACD, responsable de la secció ‘Viure endeutats’ de La Plaça dels Futurs hi ha anat per participar en unes jornades sobre ‘uberització de l’economia’.\nAprofitarem l’ocasiò perquè ens avanci alguna de les idees que aportarà a aquesta trobada, aquest dijous 12 de desembre, al Parlament europeu. #EndeutatsXSergiCutillas\nLa Cimera del Clima COP25 continua a Madrid. Cada informe que s’hi dóna a conèixer és un nou ensurt o un motiu més de preocupació per les conseqüències de l’emergència climàtica que vivim.\nParal·lelament a la cimera oficial hi ha la trobada alternativa, que denuncia la ineficàcia o inexistència de mesures adoptades des de les administracions públiques per fer-hi front. A Madrid hi viu, ja ho sabeu, els nostre company de Sicom i ATTAC, Xavier Caño, amb qui volem comentar la marxa d’aquesta cimera.\nEscolteu el programa sencer\ncombustibles fòssils, emergència climàtica, Iran, neoliberalisme, precarietat, revolta a xile, Uber\nFélix Moreno parla del col·lapse al sector infomàtic a “En directe a Ràdio 4”"En Directe" Ràdio 4, Bloc, D'altres Mitjans, Energia, Entorn habitable, Ràdio, Totes les publicacions\nNazanin Armanian: “Iran ha esclatat per la gran desigualtat entre els multimilionaris i la població” #laplaçadelsfuturs 12-12-2019Bloc, D'altres Mitjans, La Plaça dels Futurs/Ràdio Municipal Terrassa, Ràdio, SICOMNews, Totes les publicacions


Estafa editorial - Diari de Girona\noriol puig tomàs 08.12.2020 | 23:38\nEstafa editorial Diari de Girona\n«Tothom pot cuinar» deia el xef Gusteau a Ratatouille. Però no tothom té el talent per emocionar o fer feliç els altres amb les seves habilitats als fogons. Amb l´escriptura passa el mateix. Llegint les primeres pàgines de moltes de les novetats que arriben a la nostra redacció, es constata aquella màxima que, malgrat ser un país amb un índex de lectura molt baix, la indústria editorial publica en excés. Murakami comparava l´escriptura d´un llibre amb «una mena de ring de lluita professional on tothom pot pujar, si s´ho proposa». Ara bé, el més habitual és caure per KO en el primer assalt.\nResulta que un dels llibres més venuts les últimes setmanes en les plataformes digitals a Itàlia és Perché Salvini merita fiducia, rispetto e ammirazione (Perquè Salvini mereix confiança, respecte i admiració). El que semblaria un panegíric del líder ultradretà, és en realitat un llibre que conté 110 pàgines en blanc. Molts dels compradors no havien llegit l´advertència que acompanyava l´anunci del llibre: «Aquest llibre està ple de pàgines buides. Malgrat anys d´investigació, no hem pogut trobar res a dir sobre aquest tema». Milers de seguidors de Salvini que s´havien gastat els 7 euros per la compra de l´exemplar han posat el crit al cel i acusen d´estafa els venedors. Jo en conec uns quants que se senten enganyats pel que han trobat en llibres molt ben promocionats a casa nostra. Segur que preferien tenir les pàgines en blanc. Com a mínim, servirien per prendre apunts.


Grip i el seu nadó\nLa grip és una malaltia de fàcil propagació. Els nens menors de 2 anys tenen un major risc de presentar complicacions si contreuen grip....\nQuan tingui nàusees i vòmits\nTenir nàusees (estar malalt de l'estómac) i vòmits pot ser molt desagradable....\nÉs un trastorn que passa quan les persones caminen o fan una altra activitat estant encara adormides....\nTumor de l'glomus jugular\nÉs un tumor de la part de l'os temporal (el qual compromet les estructures de l'oïda mitjana i interna). Aquest tumor pot afectar l'oïda, la part superior de l'coll, la base de l'crani, a l'igual que...\nLa demència frontotemporal (DFT) és una forma rara i permanent de demència similar a el mal d'Alzheimer, excepte que tendeix a afectar únicament certes àrees del cervell....\nProva de troponina\nÉs un examen que mesura els nivells de les proteïnes troponina T i troponina I a la sang. Aquestes proteïnes es secreten quan el miocardi resulta danyat, com passa amb un atac cardíac. Com més...\nÉs una malaltia crònica que provoca que les vies respiratòries dels pulmons s'inflin i s'estrenyin. Això fa que es presenti dificultat per respirar com sibilàncies, falta d'alè, opressió...\nLa neuràlgia és un dolor agut i espantós que segueix la ruta d'un nervi i es deu a la irritació o dany a l'nervi....\nÉs un examen de sang que mesura la quantitat de sang d'una persona que està composta per glòbuls vermells. Aquesta mesura depèn de l'nombre de glòbuls vermells....\nÉs un terme que s'usa per a un grup d'afeccions que sobtadament detenen o redueixen de manera considerable el flux de sang al múscul cardíac. Quan la sang no pot fluir a el múscul cardíac,...\nLa leucèmia és un tipus de càncer de la sang que comença a la medul·la òssia, el teixit tou que es troba al centre dels ossos, on es formen les cèl·lules sanguínies....\nMètodes anticonceptius d'alliberament lent\nDeterminats mètodes de control de la natalitat contenen formes artificials d'hormones. Aquestes hormones normalment es produeixen en els ovaris d'una dona. Aquestes hormones s'anomenen estrogen i progestina....\nEl càncer gàstric és el càncer que comença a l'estómac....\nRecompte de carbohidrats\nMolts aliments contenen carbohidrats, fins i tot:...\nEl refredat comú en la majoria dels casos causa rinorrea o secreció nasal, congestió nasal i esternut. Així mateix, és possible que es presenti mal de coll, tos, mal de cap o altres símptomes....\nLa lligadura de trompes és una cirurgia per tancar les trompes de Fal·lopi d'una dona. (Algunes vegades es denomina 'lligadura tubàrica'). Les trompes de Fal·lopi connecten els ovaris amb l'úter. una dona...\nTiroïditis crònica (Malaltia de Hashimoto)\nÉs una afecció causada per una reacció de el sistema immunitari contra la glàndula tiroide. Sovint porta com a conseqüència una disminució de la funció tiroïdal (hipotiroïdisme)....\nExamen de l'pèptid natriurètic cerebral\nL'examen de l'pèptid natriurètic cerebral (PNC) és una prova de sang que mesura els nivells d'una proteïna anomenada PNC, produïda pel cor i els vasos sanguinis. Els nivells de PNC són més alts...\nÉs un examen de sang que mesura la quantitat de glòbuls blancs (GB) a la sang....\nL'esòfag de Barrett (BE, per les sigles en anglès) és un trastorn pel qual el revestiment de l'esòfag presenta mal a causa de l'àcid gàstric. L'esòfag també és conegut com el conducte alimentari...\nla síndrome de Wernicke Korsakoff es pot tractar amb suplements de\ncom sona el rhonchi\nquè provoca un mal de cap tensional