- de febrer 27, 2009\nAhir al vespre, parlava amb una veïna de Palafrugell sobre els problemes que té Càritas al nostre poble per atendre el creixent nombre de persones que acudeixen a l'entitat, a demanar menjar i altres productes de primera necessitat. La situació és dramàtica perquè es troben sense recursos i les desigualtats socials no paren d'augmentar. De fet, ja fa dies que s'està treballant per tirar endavant una iniciativa solidària que pal·liï la situació, de la qual, de ben segur, us parlaré aviat. Unes hores més tard, a TV3, la nostra, vaig veure com la inefable Helena Garcia Melero entrevistava joiers i dissenyadors d'alta costura, i els preguntava si ells també es veien afectats per la crisi. Els empresaris van arrugar el front i van assegurar que estaven vivint moments complicats, tot i que tampoc posaven el crit al cel. L'exhibició de brillants i brodats va ser més que notable. L'amo de la joieria Rabat fins i tot va mostrar a l'audiència un sumptuós anell de di…\nEl error de llorar ante un médico\nCarme Grau(Sant Feliu de Llobregat)\nFue inevitable, después de leer el artículo de Ángeles Caso del 8 de febrero, no recordar la traumática experiencia que viví gracias a un grupo de médicos. Después de una dura infancia y adolescen- cia, a los 24 años salí de casa sin la carrera acabada y con los bolsillos vacíos. Me esforzé, terminé Derecho, aprobé Integra- ción Social e inicié Trabajo Social. Vivía sola y tenía un empleo. Debido al estrés, un día no se me ocurrió otra cosa que llorar delante de mi médico, craso error. De ahí, me visitó un joven psiquiatra que sin ni tan siquiera una hora y media de visita me dijo que sufría una enfermedad crónica y que necesitaba medicarme todos los días el resto de mi vida. Hoy, después de pasar un calvario, con internamiento psiquiátrico y pérdida de mis facultades motoras debido a la medicación, y sin tomar pastillas, estoy fija en una empresa, me he sacado el título de monitora de aerobic y pilates y tengo la ilusión de empezar por…\n- de febrer 25, 2009\nMés que un psicòleg de referència, Sigmund Freud sempre m'ha semblat un pensador brillant i un magnífic escriptor. Avui he recuperat algunes de les seves imprescindibles reflexions sobre l'agressivitat humana, extretes d'El malestar en la civilització i traduïdes al català per Josep-Maria Terricabras.\n"Si, si aquell extraordinari manament fes així: 'Estima el teu proïsme com el teu proïsme t'estima a tu', llavors no el contradiria. Hi ha un segon manament que encara em sembla més incomprensible i que desferma en mi una oposició encara més vehement. Fa així: 'Estima els teus enemics'. Si m'ho rumio bé, no tinc raó de rebutjar-ho com si fos una exigència més forta. En el fons, és la mateixa." (pàg. 82.)\n"La part de realitat volgudament dissimulada al darrere de tot això és que l'home no és un ésser amable, necessitat d'amor, que, com a molt, també es defensa quan és atacat, sinó que, entre les seves aptituds pulsionals, també s&#…\nEn les meves èpoques de fumadora, quan em deien que el tabac matava, m'entrava per una orella i em sortia per l'altra. Aquest passotisme no només m'afectava a mi sinó també a algunes persones del meu entorn que, vulgues o no, havien de respirar el molestós fum de les cigarretes que jo (i només jo) havia decidit fumar. Avui m'he recordat de tot plegat, quan he llegit que la prohibició total del tabaquisme als locals evitaria la mort de mil treballadors del sector hostaler. Els especialistes reclamen -amb tota la raó del món- més protecció legal per a totes aquelles persones que esdevenen fumadores involuntàries. No s'hi valen les falses excuses: que si el respecte als drets dels fumadors, que se senten exclosos, que si als locals on no es permet fumar no hi entra ningú, i un llarg etcètera. Quan es tracta de salut, no hi ha cortesia ni negoci que valguin. Hi ha infinitat d'espais on és possible aplicar-se a fons en l'addicció a la nicotina. Si, en un moment…\n- de febrer 23, 2009\nLa pel·lícula independent Slumdog Millionaire, del realitzador britànic Danny Boyle, va ser la gran triomfadora de la nit dels Oscar. El protagonista del film és Jamal, un noi del suburbi marginal deDharavi, a Bombai, que es presenta al concurs televisiu ¿Quién quiere ser millonario?, presentat per l'homòleg de Carlos Sobera a l'Índia. Si s'agafa la història en sentit literal, resulta del tot inversemblant. És d'una ingenuïtat aclaparadora pensar que un infant sense pares, privat d'educació, arribi a la joventut sa i estalvi, sense patir cap seqüela psicològica important. El film s'ha de veure com un conte de fades, adaptat al món contemporani. Al meu entendre, el tema principal és la resiliència, definida per la psicologia com la capacitat que tenim els éssers humans per superar l'adversitat i fins i tot ser positivament transformats per ella. Jamal és una persona amb un instint de supervivència il·limitat; un noi tenaç, perseverant i bondadós que es veu f…\nEl mes passat us parlava d'una pastilla revolucionària per enfortir els sentiments de les parelles en crisi. Avui torno a llegir aLa Vanguardia que alguns medicaments per tractar la hipertensió, podrien borrar els mals records, en casos d'estrès post-traumàtic. Per ser més exactes, el fàrmac en qüestió, de moment, només ha demostrat que baixa la resposta fisiològica a un temor vinculat a una imatge creada artificialment. Amb altres paraules, si tinguéssim un record traumàtic associat a un cotxe, per exemple, el medicament aconseguiria que no reaccionéssim amb tanta intensitat davant d'una fotografia del vehicle. Gran descobriment. Ras i curt, parlem d'uns efectes semblants als dels sedants de sempre. Per recuperar-se d'una experiència traumàtica, els psicòlegs recomanem fer un procés d'integració dels fets, de manera que el record quedi incoporat en la nostra història vital i això no impedeixi que portem una vida normalitzada. No es tracta d'oblidar, sinó …\n- de febrer 19, 2009\nÉs innegable que els joves d'avui poden accedir fàcilment a una informació prou fidedigne, de tipus tècnic (mètodes anticonceptius, malalties de transmissió sexual...) però hi ha un analfabetis…\n"Les paraules no poden expressar el greu que em sap i com m'entristeix el que ha passat"\nChris Brown, dies després d'haver agredit la seva parella, l'estrella de R&B Rihanna\n- de febrer 17, 2009\nL'adolescència és una etapa del cicle vital on afloren tota mena d'excentricitats. En ocasions, als psicòlegs ens pot resultar difícil distingir si ens trobem davant d'una conducta patològica, que tindrà conseqüències a la vida adulta, o bé estem davant d'una comportament típic de l'edat, pel qual és necessari transitar. Els experts en adolescència apunten que certes dosis de transgressió són saludables. És tant preocupant aquell adolescent invisible com aquell que se salta les normes constantment. Alguns pares em comenten que tenen la sensació que, de cop i volta, ha aparegut una persona desconeguda a la seva vida. Aquell nen o nena que es portava tan bé, ha estat substituït per una mena d'extraterrestre, que passa olímpicament dels seus consells. Malgrat l'aparent passotisme d'alguns joves, sovint es dóna una mena d'efecte rebost. Més tard o més d'hora, l'incaut adolescent aprendrà que a la vida no tot són flors i violes i que les advertè…\n- de febrer 16, 2009\nAvui he llegit al Diari de Girona, que Marina Geli va aprofitar una visita a la fira de la Ceba i el Calçot de Vila-sacra per criticar l'automedicació. Dels diferents aspectes als quals va fer referència la consellera de Salut, m'ha cridat l'atenció que alertés de l'augment del consum de fàrmacs per a dormir entre la mainada catalana. També va apuntar que no volia culpar ningú d'aquest fenomen i que es tractava d'un signe d'alerta, que no d'alarma per a la població. Celebro que Geli posés damunt la taula aquesta qüestió però valdria la pena que, a part d'aixecar la llebre, proposés solucions concretes per fer-hi front. El consum indiscriminat de psicofàrmacs no només afecta els infants (sens dubte, els més vulnerables) sinó també mestresses de casa, persones grans, executius... i fins i tot toxicòmans, que, en molts casos, tracten la seva dependència amb aquestes drogues legals, obtingudes amb recepta. Tampoc crec que estigui de més assenyalar algu…\n- de febrer 13, 2009\nEls xinesos no li perdonen a Michael Phelps la seva aventura amb la marihuana. Atès que perillen alguns contractes publicitaris, el campió s'ha afanyat a demanar disculpes públicament. Malgrat les mostres de penediment, els amfitrions dels Jocs Olímpics no han quedat del tot convençuts. El que em soprèn d'aquest afer és el rebombori mediàtic que s'ha generat; és prou coneguda la complicada relació que mantenen alguns esportistes d'elit amb les drogues. A vegades, els atletes recorren a les substàncies per una qüestió purament recreativa (recordem les escapades nocturnes de certs cracs del futbol) i en altres ocasions, per suportar l'estrès que pateixen durant les competicions. El cànnabis és un vell conegut però també és molt freqüent l'ús d'hipnòtics, amb recepta mèdica inclosa. Si us interessa el tema, us recomano aquest article, publicat al diari El País. Em pregunto si és just criminalitzar els esportistes o bé caldria qüestionar-se si, en alguns casos,…\n- de febrer 12, 2009\nFa uns dies, em va cridar l'atenció una notícia tragicòmica, publicada al diari El País. Segons el rotatiu, l'home del temps José Antonio Maldonado, no pot tancar els ulls i, si vol conciliar el son, ha de recórrer a mètodes casolans, com ara l'esparadrap. L'any passat, el popular meteoròleg es va sotmetre a una operació de cirurgia plàstica, a una clínica privada de Madrid, amb la intenció d'eliminar unes antiestètiques bosses als ulls. El cirurgià li va prometre que tot aniria com una seda i que la intervenció no comportava cap mena de risc. Ara, Maldonado li reclama 120.000€ perquè, a part de no poder tancar completament les parpelles, pateix dolors oculars, coïssor i un llagrimeig constant que li dificulta seriosament la vida. No és la primera vegada que sentim a parlar d'aquesta mena de seqüeles. No fa gaire, també teníem notícia dels perills que comporta el botox. S'ha d'anar en compte perquè ningú se salva de la possibilitat de caure en mans d&#…\nÚltimament, la gent em pregunta si, a la consulta, hi veig pacients deprimits a causa de la crisi econòmica. Ara com ara, només he pogut observar els efectes de l'anomenada "crisi psicològica", provocada, en gran mesura, pel tractament que en fan els mitjans. El bombardeig de notícies, amb un enfoc alarmista, condiciona el nostre comportament, encara que no ens trobem en una situació especialment difícil des del punt de vista financer. Hi ha persones que es frenen a l'hora d'endegar un projecte laboral, n'hi ha d'altres que retallen al màxim les despeses o que se senten angoixades per si perdran una feina que, en principi, tenen assegurada. Això em fa pensar que els professionals de la comunicació s'haurien de plantejar seriosament quin efecte tenen els continguts dels informatius sobre la població.\nAquest matí llegia un missatge en un blog de La Vanguardia, dela psiquiatra Xaro Sánchez, que informava que les penúries econòmiques estan associades a la…\n- de febrer 10, 2009\nÉs quan dormo que hi veig clar [Quadre: Antonio Cazorla]\n- de febrer 09, 2009\nAhir llegia a La Vanguardia, la següent informació sobre els hàbits nocturns dels jugadors de l'Espanyol:\nBarra libre perica\nLa prensa deportiva madrileña se escandalizaba hace unos días porque había cazado a un jugador madridista en una sala de fiestas a altas horas de la madrugada. Hace poco, en Italia también era noticia que a otro conocido futbolista se le había visto disfrutando de la noche milanesa, aunque a posteriori el míster le diese permiso. Y esta misma semana, la foto de un laureado nadador australiano fumando marihuana copaba portadas e informativos. En Barcelona, las formas suelen ser otras. Los medios no envían a paparazzi a la caza y captura del deportista descarriado, y los soplos y pruebas de supuestos excesos raramente afloran en el papel. Eso no debe significar que profesionales del deporte se crean con barra libre en las salas de fiesta y en los medios. La madrugada del viernes, varios futbolistas del Espanyol abandonaban una conocida discoteca de la ciudad cua…\nLa proposta del nou calendari escolar, ha trasbalsat la comunitat educativa, especialment els pares i mares que treballen i no disposen de la inestimable ajuda dels avis. Hem sentit com es queixaven de la despesa que els suposaria haver de contractar algú per ocupar-se dels seus fills, durant la controvertida setmana de febrer. S’ha parlat prou del col·lectiu de la gent gran? Què n’opinen d’haver-se de fer càrrec dels més petits?\nL’any 1950, el psicòleg nord-americà Erik Erikson formulava el concepte de generativitat, com a característica psicosocial pròpia de la maduresa. L’autor mantenia que, en aquesta etapa, les persones són més propenses a preocupar-se pel benestar de les generacions futures i a implicar-se de manera seriosa en diferents projectes vitals. Tenir fills, adquirir compromisos socials, dedicar-se a l’ensenyament o a la producció científica, per exemple, complien amb el propòsit de deixar un llegat positiu en el món. D’aquesta manera, deia Erikson, també s’assegurava la…\n- de febrer 05, 2009\nEl "tete" va per lliure. Hi deu haver alguna cosa genètica en el seu comportament perquè Pasqual Maragall també ens tenia acostumats a certs estirabots. De fet, les males llengües asseguren que, en realitat, qui sempre ha mogut les palanques del poder ha estat l'Ernest. Aquesta vegada, el conseller d'educació ha desencadenat la polèmica amb el canvi de calendari escolar. Al marge que sigui una proposta més o menys encertada (cadascú hi diu la seva), hom es pregunta si es tracta d'una prioritat pel món educatiu o hi hauria altres problemes que seria més urgent afrontar. Per altra banda, desconcerta molt el fet que Maragall hagi pres la decisió de manera independent, sense tenir en compte els socis de govern. Dóna la sensació que tot plegat és un campi qui pugui. Uns es dediquen a obrir ambaixades compulsivament, els altres s'emboliquen amb manifestacions polèmiques... Cadascú tira per allà on vol i el més calent és a l'aigüera. Ara tenim la comunitat educ…\nEn aquest país, donar bones notícies és una cosa de mal gust. Aixecar els ànims de la població, en temps de recessió econòmica, és una frivolitat. A excepció feta de l'adquisició d'Spanair (sembla que la companyia aèria ens posarà el plat a taula) poca cosa podem esperar de la tremenda actualitat. Avui se celebra el Dia Mundial del Càncer i la conselleria de Salut s'ha despenjat amb unes xifres alarmants. Marina Geli i els seus acòlits preveuen que en els propers sis anys els casos de càncer augmentaran un 60%. Poso per davant la meva ignorància i em pregunto com es deu haver realitzat aquest estudi, de resultats tan desesperançadors. L'únic factor que assenyalen per justificar l'increment de casos, és l'envelliment de la població. Val a dir que la conselleria no s'ha aturat en la simple estadística, sinó que ha destacat la importància dels hàbits de salut com a estratègia preventiva. Es treballa prou, en aquesta direcció, senyora Geli?\nJo, com Martin Luther…\nLes males llengües, que asseguren que ZP no té ni idea de com sortir de la crisi, s'equivoquen de mig a mig. La venda d'armes a països estrangers s'ha multiplicat per tres en els darrers cinc anys. Davant d'aquesta realitat, tots aquells que afirmen que la indústria made in Spain no passa pel millor moment, haurien de fer mutis. Cuba, Veneçuela, Bolívia, l'Iran, Pakistan, Líbia o la Xina formen part de la nostra clientela més selecta. Ah! (com exclamaria el crític televisiu més nostrat) i que ningú malpensi del president, que amb tanta fal·lera ha defensat l'Aliança de Civilitzacions. Podem tenir la consciència ben tranquil·la. Zapatero és un home de paraula, les armes espanyoles no serveixen per matar nens palestins, ni res per l'estil...\n- de febrer 02, 2009\nAquest cap de setmana, he dedicat les estones de pluja a la lectura de Nit de l'ànima, la darrera novel·la del multipremiat escriptor mallorquí Sebastià Alzamora. L'autor revisa el mite de Faust des d'una perspectiva postmoderna. L'imagina com un escriptor misogin, violent i fal·locèntric, turmentat pel record d'una mare nimfòmana i un pare indolent i babau. L'acció transcorre a una Barcelona obscura, futurista, devastada per un fenomen que anomena "les Onades" i envaïda per una plaga de líquens. Estic convençuda que la novel·la m'hagués fascinat quan tenia quinze anys, l'hauria llegit amb la mateixa devoció que devorava les històries d'Stephen King, escriptor de capçalera en aquelles èpoques de permanent incertesa. De fet, el llibre transmet certa rebel·lia adolescent, s'hi intueix una necessitat de cagar-se en tot, sense saber massa bé perquè ni per a què. Alzamora escampa el cubell de les escombraries del catalanisme, el món litera…


Zumba Grup A\nZumba Grup A (Anul·lat)\nEls beneficis de la pràctica de zumba són múltiples: augment de la flexibilitat i la coordinació, tonificació general del cos, reducció de l’estrès, augment de l’autoestima i de la memòria, entre d’altres.\nEstem parlant d’un exercici molt complert i a les nostres classes, treballem braços (bíceps, tríceps), abdomen, cames i músculs glutis.\nEstructura de les sessions:\nCom a tots els esports, les classes de Zumba Fitness les iniciem amb un escalfament.\nA continuació es desenvolupa la part principal de la sessió. Mitjançant diferents cançons, realitzem exercicis de tonificació i moviments de ball (cúmbia, salsa, merengue, reggaeton, pop, rock and roll, dansa àrab, bangra i country).\nFinalment, acabem la sessió amb una tornada a la calma on fem exercicis d’estiraments dels músculs treballats.\nTIPUS: Expressióprofessor: Miki Aguilera\nDel 8 de juliol al 22 de juliol\nHorari: Dijous de 20 a 21 h


Un gran català: Jordi Tell | José M. Murià | Membre de l'Acadèmia Mexicana de la Història | Articles | El Punt Avui\nUn gran català: Jordi Tell Un gran català: Jordi Tell Un gran català: Jordi Tell Un gran català: Jordi Tell + Un gran català: Jordi Tell E-mail\nMembre de l'Acadèmia Mexicana de la Història - 27 juny 2016 2.00 h\nUn gran català: Jordi Tell Un gran català: Jordi Tell Un gran català: Jordi Tell Un gran català: Jordi Tell Un gran català: Jordi Tell E-mail\n“De la seva figura en parla\nel llibre de Gemma Domènech i Casadevall\nDiuen que els catalans són més aviat gregaris. De fet, és un poble en què l'esperit de la colla es manifesta molt sovint. També és el cas del desfici que hi ha per aquests castells humans que sorprenen tant els estranys. Potser podríem assegurar que fer pinya és una característica catalana. Això no vol dir no hi hagi magnífics exemples de personatges amb l'esperit de les cabres dels Pirineus que prefereixen tirar soletes amunt. Els caps de casa meva eren més aviat d'aquesta mena. Potser per això un d'ells va ser amic i admirador de Jordi Tell, batejat per la seva biògrafa com el “llop solitari de l'exili català”.\nA casa se'n parlava sovint, i sempre amb gran respecte, destacant sempre la gran capacitat que tenia aquest home per anar a la seva. És clar que, per afegidura, Tell estava imbuït d'un independentisme tan intens com el del meu pare i el del meu avi. Recordo que sempre que se'l recordava es deia que Tell va ser un dels molt pocs refugiats que van arribar a Mèxic per la costa del Pacífic: per San Francisco, a Califòrnia. Imagineu-vos, doncs, el periple que va haver de fer. Havent estat presoner dels franquistes i dels nazis alemanys, la seva aventura per poder-se refugiar a Mèxic és una autèntica novel·la. De tot això i de moltes coses més, en parla el llibre de Gemma Domènech i Casadevall, que ens dóna una bona lliçó d'un de tants temes de gran importància relacionats amb l'exili català del 1939 que encara restava al tinter. Podríem dir que l'autora va començar pràcticament del no res: quatre dades escadusseres i sense connexió. A poc a poc, amb paciència, va anar construint la peça. Va trescar per Mèxic, és clar, va anar a Noruega i, sobretot, va anar estirant fils des de Girona. Finalment, un bon dia, arribà la notícia que havia sortit el llibre, de més de 250 pàgines, que no és poca cosa, a més a més d'una bona sèrie de fotografies. Quantes coses no m'ha aclarit aquesta obra! La seva tornada molt aviat a Europa per tal de pugnar en contra de Franco a l'ONU, gràcies a contactes importants que va arribar a fer –els sona un tal Willy Brandt, per exemple?–. Igualment, va portar-hi el tema de la independència de Catalunya.\nPotser cal dir que Tell, arquitecte de professió, venia d'una família benestant i fins i tot franquista. No s'ha d'afegir res més al que val la pena de llegir al llibre de Gemma Domènech (Editorial Duxelm), recomanable sense cap mena de recança. L'obra ofereix també una agradable sorpresa: el pròleg de Joaquim Nadal i Farreras és una peça de gran importància que, obrint més la mira, fa un gran paper com a introductor al tema de la vida d'aquest arquitecte.\nAquest llibre té per mi un gran valor emotiu, sobretot quan s'escriuen aquestes ratlles assegut en una cadira que van ser feta al taller que va tenir Tell a Mèxic i, de la manera que era, potser per ell mateix.


bellea del foc bellesa del foc cambio de nombre bellea del foc reciprocidad canal 9 y tv3 veto a pais valencia\nLa primera foto es un photoshop de risa, jo diría que està fet amb el paint...\nSEMPRE PAÍS VALENCIÀ!!\nel blog de Massamagrell 17 de mayo de 2013, 17:58\nTu si que estas fet en paint ...paint tonto .\nAnónimo 18 de mayo de 2013, 0:31\nCom eres el administrador tens dret a insultar... Demostres lo que eres i de lo que careixes. Després demana respecte a la gent que comenta en el blog. Penós.\nel blog de Massamagrell 18 de mayo de 2013, 17:37\nTens rao i te demane disculpes pero es que me lo has ficat molt fácil .Pais valencia per a mi es un insult perque degrada el nostre antic Regne a la categoría de colonia dels inventats paíssos catalans .Un condat mai ha sigut mes que un regne i no se doneu conter que cada Volta que utiliseu eixe terme Li feu el cul gros a la sense rao ,a la invecilitat , a la manipulacio histórica .Deuria estar penat en cárcel anar contra els nostres arrels venuts per valencians al servici i sou del catalanisme i del castellanisme .\nAnónimo 19 de mayo de 2013, 12:26\nPenat en carcel deuria estar escriure "...me LO has ficat molt facil" i quedar-se tant ample. Aixó si que es un castellanisme i una agressió al valencià.\nel blog de Massamagrell 19 de mayo de 2013, 12:38\nAmic catalaniste a vore si te informes i estudies un póquet mes ..el articul neutre lo es una característica distintiva de la llengua valenciana. No es cap castellanisme .\nTe vaig a escriure l´últim comentari teu correctament: "Amic catalaniste, a veure si t´informes i estudies un poquet més. L´article neutre "lo", es una característica distintiva de la llengua valenciana. No es cap castellanisme."\nI la frase "me lo has ficat molt fácil" sería: "m´ho has posat molt fàcil" o "me l´has posat molt fácil", depenent de si fas referencia a insultar-me, en el primer cas o a l´insult, en el segón. També deuríes saber, si estás tant informat, que en la frase, "LO" es un pronom i no un article.\nAccentuar "póquet" i no accentuar "més", es una aberració.\nTe vaig a escriure correctament el teu comentari últim: "Amic catalanista, a vore si t´informes i estudies un poquet més. L´article neutre "lo", es una característica distintiva de la llengua valenciana. No es cap castellanisme."\nAccentuar "poquet" i no accentuar "més" te delit.\nLa frase en questió correctament sería: "M´ho has posat fácil", si te refereixes al fet d´insultarme, o també "Me l´has posat facil", si fas referencia al insult en si. Pero mai, Me lo has ficat facil, per que "lo" en esta frase no es un article, es un pronom i només es pot usar "lo" com a pronom després del verb.\nEl meu comentari va dirigit al de "bellea-bellesa", m'ha fet molta gràcia el paral·lelisme amb "Altea-altesa", una altra cosa no però en aquest blog et pots riure fins a rebentar, jajajaja.\nAnem a veure una mica de teoria, que veig que fa una mica de falta:\nParlarem ací dels casos en què s'elideix algunes consonants en alguns parlars. els més freqüents són els següents:\nºLa -r final de paraules agudes no es pronuncia en gran part del domini lingüístic. Encara que es manté en valencià general, ha desaparegut a les comarques del sud d'Alacant: parlar, Petrer i morir, pronunciats [parlá][petré][morí]respectivament. És un ús admissible, però cal recordar que s'ha de representar en l'escriptura.\nºLa pèrdua de la d intervocàlica als sufixos -ador i -ada és un fenomen característic del valencià general: senador i sonada, pronunciats [senaór]i[soná]respectivament.\nCom més cap al sud, més freqüent és aquest fenomen, que arriba a afectar qualsevol d intervocàlica: roda i quedar, pronunciats [roá]i[queár], lògicament, ambdós casos són usos vulgars i no admesos.\nºTAMBÉ ÉS VULGAR NO PRONUNCIAR LA S SONORA [Z] INTERVOCÀLICA AL SUFIX -ESA: BELLESA I SENSATESA, PRONUNCIATS [BEIEÁ][SENSATEÁ]\nºUn altra tendència vulgar consisteix a no pronunciar la consonant velar g entre vocals a causa de la seua pronunciació tan relaxada: jugar, pronunciat [juar].\nEspere que haja servit d'alguna cosa\nel blog de Massamagrell 20 de mayo de 2013, 22:28\nGracies per les teues aclaracions si llevares els catalanismes que fiques per tots els puestos (a veure) i fan molta pudor no seria una mala explicacio pero te puc dir que bellesa ,altre per eixemple son arcaismes perque en la llengua valenciana es bellea i atre perdent les consonats s i l utilisades en la edat migeval .\nLa llengua valenciana es una llengua més pura , mes evolucionada que el dialecte provençal que parlen en els condats catalans .Per la sencilla rao de que es una llengua més moderna que la valenciana que va ser la primera d´Europa en tindre un sigle d´or .\nEntenc que no digues res més, després de haver-me dit tonto i que estudiará més valencià, has sigut tu el que ha confós un article amb un pronom... No t´HO prengues mal home, tots ens podem confondre, pero... Abans de parlar, pensar.


Postgrau d'Expert en Fisioteràpia Aquàtica, PEX online UPE | Emagister\nPrimer Postgrau en espanyol dedicat íntegrament a abordar els procediments terapèutics que se serveixen de les propietats mecàniques de l'aigua per a l'aplicació de tècniques específiques per part dels professionals de la salut.\nAquesta formació és per a mi?: Professionals en Medicina Física i Fisioteràpia que desenvolupen la seva labor assistencial en els mitjans aquàtics interessats en la teràpia aquàtica com a intervenció terapèutica.\nRequisits: En finalitzar aquest Postgrau, l'alumne estarà capacitat per elaborar un complet programa de acuaterapia enfocat als principals dolors d'esquena i programes de recuperació funcional de lesions en l'aigua com a sessions d'exercicis per a grups d'embarassades amb un extens coneixement de les precaucions a tenir en compte.\nMòdul I.– Introducció\nTemi: Principis hidrodinàmics.\nTema: Efectes de la immersió en l'aigua.\nTema: Beneficis de l'exercici en l'aigua.\nTema: Indicacions i contraindicacions.\nMòdul II.– Contacte inicial amb el mitjà aquàtic\nTema: Etapa de familiarització.\nTema: Etapa de domini.\nTema: Exemples de sessions.\nMòdul III.– Fisioteràpia aquàtica en el dolor d'esquena\nTema: Elaboració d'un programa de aquateràpia.\nTema: Estils de natació.\nMòdul IV.– Fisioteràpia aquàtica en la hipercifosi\nTema: Test per detectar una hipercifosi.\nTema: Exercicis per la hipercifosi.\nMòdul V.– Fisioteràpia aquàtica en la hiperlordosis\nTema: Test per detectar una hiperlordosi.\nTema: Exercicis per la hiperlordosi.\nMòdul VI.– Fisioteràpia aquàtica en l'escoliosi\nTemi: Mètodes de treball en l'escoliosi.\nTema: Fases per a la detecció i programació d'exercicis.\nTema: Exercicis per a l'escoliosi.\nMòdul VII.– Fisioteràpia aquàtica en la recuperació de lesions\nTemi: Efectes de l'exercici en l'aigua.\nTema: Alteracions de la mobilitat, de la força i la resistència\nTemi: Recuperació de lesions mitjançant la aquateràpia.\nTema: Fases d'un programa general de aquateràpia.\nMòdul VIII.- Programa en sis fases\nTemi: Avaluació del pacient\nTema: Tractament inicial\nTema: Enfortiment dels músculs\nTemi: Desenvolupament de la resistència física\nTema: Equilibri, coordinació i entrenament cardiovascular\nTema: Simulació dels moviments propis de l'esport\nMòdul IX.– Fisioteràpia aquàtica en l'embaràs\nTemi: Respostes fisiològiques durant l'embaràs.\nTema: Avantatges de l'exercici en l'aigua.\nTema: Contraindicacions de l'exercici en l'aigua.\nTema: Signes i símptomes d'alarma.\nTema: Programa de aquateràpia per a embarassades.\nMòdul X. Estiraments, hidroteràpia, crioteràpia i termoteràpia\nTema: Hidroteràpia, crioteràpia i termoteràpia.


Cites i Xat 1, L'entrada És gratuïta I sense registre. - Xat De Vídeo - La Millor!\nI Sí, qui és el Culpable d'aquest fet és irrellevant\nVaig mostrar el quadre de Cerca per a: noi noia No importa el que estic Buscant: qualsevol dona home Edat: - On: Orta-Koi, Bulgària amb Fotos ara cerca en línia Per cares novesPerfil de cerca avançada amb Fotos i les dates de Nois i homes, nenes i Dones de Datació i de Cites en línia, les relacions, La comunicació, reunions, l'amor I l'amistat.\nAixò l'ajudarà a conèixer Belles noies-dones o valent Nois-homes sense necessitat de Registre, molt ràpida i totalment Gratuïta a la ciutat de Orta-Koi.\nCerca avançada sempre es troba Apte només per a usuaris De la Teva ciutat o En altres ciutats Rússia, països CIS, i d'altres països.\nSi no ets de la Ciutat, vostè pot triar la Seva ciutat i començar a Lliure reunió amb compatriotes que Són registrat aquí molt. L'embaràs no planificat l'Embaràs no planificat sempre comporta Molèsties per a les nenes I els nens.\nSi la seva actitud és Greu, i que van ser\nQuè fer i què fem Aquí, aquestes preguntes sorgeixen en Aquest tipus de situacions. Però estem tan desesperat per Analitzar aquestes qüestions que ens Pot anar molt lluny en La cerca de la veritat I de llargues discussions. Cap comentari encara.\nLa soledat en la vida Real: com trobar la felicitat.\nAquest és el meu primer Any treballant com a freelance empleat. A més a més, jo No viu a la seva Ciutat natal, tan pocs amics. Tots els meus comunicació es Realitza a través de la Xarxa i a través de Trucades telefòniques.\nAquí sempre es pot trobar A Internet què fer, parlar Amb algú, i trobar un Tema de conversa és bastant simple.\nPerò de vegades el pensament Ve a mi: si jo No ho fan. Comentari: 3 Explorar a Moscou Desenes de milions de persones De despertador cada dia a Moscou, el més gran de L'àrea Metropolitana en el Nostre país.\nMoltes d'aquestes persones somni De trobar el seu teva Ànima bessona, amic, o simplement Una relativa teva ànima bessona A la capital.\nNo obstant això, el soroll Constant i la càrrega de Treball assumptes urgents no donar-Muscovites temps per a això, És clar, coses importants. Cap comentari encara.\nCom fer el seu perfil En un lloc de Cites Més interessant per a les persones.\namb els anys, la gent Intenta trobar l'amor per Diverses raons.\nAquest sentiment és tan vell Com el món, de manera Que no és estrany que A dia d'avui l'Anhel de l'amor i La tendresa no és pas Tan rellevant. Al llarg dels anys, de Les eines de comunicació han Millorat, i la gent ha Aconseguit organitzar una data, fins I tot en les més Aparentment, estranyes maneres. I el que encara no comentar. Lloc de cites Khabàrovsk Cites I xat 1 en Khabàrovsk, L'entrada és lliure i Sense registration.Acquaintances.Net - la més actualitzada, més Gran i el més visitat De lloc de Cites i Xat Khabàrovsk per a relacions Serioses, comunicació, reunions, l'amistat, El flirteig, l'amor, el Matrimoni, per a començar una Família o amics afrontar, sense Compromís, per una nit.\n46 milions de reals perfils Amb fotos de noies.\nNo, no estic interessat. La dona li diu a La seva dona: - ens fixem Bé, comencem, ara conèixer el Seu cònjuge. Oh estimat, intento menjar alguna Cosa abans. Dona: - Bé, com estàs com Una bèstia de bestiar. Si és bona o mala, Chubais en realitat van els astronautes. Tant de bo i dolent. Perfecte per a l'espai De davant de nosaltres dolent. Les amfitriones diu als clients: "Però és una trucada des De la firehouse. Fer qualsevol de vostè viu En un incendi? Segur, sentir el primer, per Exemple, no és bo, de Fet, no vaig saber que exactament. La quantitat de cel estrellat Al cel, perquè molt s'Oculta a la venda d'Una dona de cor.\nLloc de Cites amb Els estrangers De pagament Per als Homes\nla ruleta de xat noia lliure sense inscripció vídeo de Cites de dones xat de vídeo Chatroulette vídeo de Cites perfils Cites en línia vídeo xat per conèixer una noia lloc de cites de matrícula lliure Chatroulette des del vostre telèfon de forma gratuïta la ruleta de xat noia en línia de forma gratuïta


[Este contenido también está en castellano]\nCRÍTIC és un mitjà de comunicació especialitzat en periodisme d’investigació, impulsat per la cooperativa de periodistes Crític, SCCL. El nostre principal canal comunicatiu és el web www.elcritic.cat, on publiquem reportatges, entrevistes, articles d’opinió i anàlisi sobre aspectes de l’actualitat política, econòmica o social, principalment en català, tot i que regularment certs continguts també són traduïts al castellà.\nUn altre producte periodístic que fem és el Dossier CRÍTIC, una revista monogràfica en paper, de periodicitat anual, sobre temes de gran interès social (de moment, n’han sortit vuit, podeu consultar-los tots aquí). Disposem també de canals en diverses xarxes socials (Twitter, Facebook, Instagram, Telegram i Youtube) que ens ajuden a difondre els nostres continguts periodístics. En conjunt, fem una aposta pel periodisme amb #sentitcrític, que es financia sobretot amb les subscripcions periòdiques, però també amb publicitat i altres ingressos.\nEns adrecem a una comunitat interessada en el periodisme d’investigació. Creiem en el periodisme incòmode, el que aborda els temes amb profunditat, context i dades, contrastant les fonts i sense caure en el pamflet. Apostem pel periodisme reposat o slow journalism: menjar poc i pair bé. Volem defugir el fast food informatiu i el “periodisme de tuits”. També volem visualitzar i potenciar veus crítiques en l’àmbit de l’anàlisi i l’opinió, amb l’objectiu de trencar amb l’univers autoreferencial dels “opinòlegs” i tertulians. Creiem que un millor periodisme vol dir una millor ciutadania, més ben informada i més lliure a l’hora de prendre decisions.\nAquest és el vídeo que vam fer per al nostre tercer aniversari (setembre 2017) i que defineix molt bé la nostra filosofia com a mitjà de comunicació:


Aquestes són les fruites i verdures que ajuden a prevenir la demència\nLa demència és un trastorn cognitiu greu.\nEs tracta d'aconseguir uns nivells alts en sang dels antioxidants luteïna i zeaxantina i beta-criptoxantina\nActualitzada 14/05/2022 a les 20:21\nL'alimentació influeix en el desenvolupament de tot el nostre sistema, inclòs el cervell i les funcions vitals que en depenen, per la qual cosa dur a terme una dieta equilibrada i saludable pot evitar diferents afeccions.\nÉs el cas de la demència, ja que un estudi ha demostrat que els nivells més grans d'antioxidants a la sang poden ajudar a evitar aquest tipus de problemes.\nL'estudi, publicat a l'edició online de Neurology, va descobrir que les persones amb els nivells més alts dels antioxidants luteïna i zeaxantina i beta-criptoxantina a la seva sang tenien menys probabilitats de desenvolupar demència dècades després que les persones amb nivells més baixos dels antioxidants.\nFruites i verdures que tenen aquests antioxidants\nLa luteïna i la zeaxantina es troben en verdures de fulla verda, mentre que la beta-criptoxantina es troba en algunes fruites:\n«Allargar el funcionament cognitiu de les persones és un repte important per a la salut pública», afirma l'autora de l'estudi, May A. Beydoun, doctora en Filosofia i Lletres, de l'Institut Nacional de l'Envelliment dels Instituts Nacionals de la Salut dels Estats Units .\n«Els antioxidants poden ajudar a protegir el cervell de l'estrès oxidatiu, que pot causar danys cel·lulars. Es necessiten més estudis per comprovar si l'addició d'aquests antioxidants pot ajudar a protegir el cervell de la demència», afegeix.\nL'estudi i els resultats\nA l'estudi hi van participar 7.283 persones que tenien almenys 45 anys a l'inici de l'estudi. Se'ls va fer un examen físic, una entrevista i una anàlisi de sang per determinar els nivells d'antioxidants al començament de l'estudi. A continuació, se'ls va fer un seguiment durant una mitjana de 16 anys per veure qui desenvolupaven demència.\nEls participants es van dividir en tres grups en funció dels seus nivells d'antioxidants a la sang. Les persones amb les majors quantitats de luteïna i zeaxantina eren menys propenses a desenvolupar demència que les que tenien nivells més baixos.\nCada augment de la desviació estàndard als nivells de luteïna i zeaxantina, aproximadament 15,4 micromoles/litre, es va associar amb una disminució del 7% del risc de demència. En el cas de la betacriptoxantina, cada desviació estàndard dels nivells, aproximadament 8,6 micromols/litre, es va associar amb una reducció del 14% del risc de demència.\n«És important assenyalar que l'efecte d'aquests antioxidants sobre el risc de demència es va reduir una mica quan vam tenir en compte altres factors com l'educació, els ingressos i l'activitat física, per això és possible que aquests factors ajudin a explicar la relació entre els nivells d'antioxidants i la demència», apunta Beydoun.\nComenta el contingut : Aquestes són les fruites i verdures que ajuden a prevenir la demència


El deute públic espanyol es dispara fins al 125% del PIB\nLa crisi de la covid-19 ha generat un creixement de prop del 14% en el passiu en termes interanuals\nper ACN Barcelona. 18 de maig de 2021 12:39\nEl deute públic de l’Estat durant el primer trimestre de 2021 creix fins als 1,393 bilions d’euros, una xifra rècord que suposa el 125,3% del Producte Interior Brut espanyol, vuit punts percentuals més que durant el primer trimestre de l’any passat. Aquest increment, un 13,7% respecte del mateix període del 2020, respon en la seva majoria a l’increment de l’endeutament de l’administració central a causa de les despeses provocades per la pandèmia.\nDel total del deute de l’Estat, l’administració central aporta 1,21 bilions d’euros, un augment de l’11,1% en termes interanuals. L’endeutament de les comunitats autònomes arriba fins als 307.000 milions d’euros, el que suposa un increment del 3% respecte del primer trimestre de 2020. Els ajuntaments, per la seva banda, han reduït el deute durant el darrer any en un 3%, fins a situar-se en els 22.000 milions d’euros.\nA banda de les administracions, els principals augments del deute s’han produït en la Seguretat Social, amb un increment interanual del 55,1%. Organismes com el Banc Financer d’Estalvis, el FROB o el Fons d’Amortització del Dèficit Elèctric, agrupats sota la categoria ‘altres unitats de l’administració central’, registren un deute de més de 57.000 milions d’euros, un 125% més que entre gener i març de 2020.\nSegons el Ministeri d’Economia, la ràtio deute/PIB s’anirà ajustant a la baixa al llarg de l’any. El mes de març, afirmen, és un període amb una ràtio més elevada per les emissions del primer trimestre, que solen ser més intenses. Les previsions del ministeri apunten a una reducció a finals d’any de més de sis punts que deixaria el deute en un 119,5% del PIB.\nEl deute públic s'enfila al 117,1% del PIB espanyol


Quins són els principals materials de producció d'engranatges? - Coneixement - Jiangyin Deling Gearbox Co., Ltd\nQuins són els principals materials de producció d'engranatges?\nEl més important en el procés de producció d'engranatges és triar bons materials. Amb bons materials, podem produir engranatges d'alta qualitat. Per a l'elecció de materials, hi ha principalment els següents punts:\n1. Atendre el rendiment del procés dels materials de producció d'engranatges\nEl rendiment del procés d'un material es refereix a la capacitat del mateix material d'adaptar-se a diversos requisits de processament. Els engranatges es fabriquen a través de diversos processos com la forja, el tall i el tractament tèrmic. Per tant, s'ha de prestar atenció a les propietats materials dels materials.\n2. Requisits econòmics dels materials\nSota la premissa de complir el rendiment de l'ús, la selecció dels materials de producció d'engranatges també ha de prestar atenció a minimitzar el cost total de les peces. Considereu el preu del material en si mateix. El preu de l'acer al carboni i el ferro fos és relativament baix, de manera que l'acer al carboni i el ferro colat es seleccionen sota la premissa de satisfer les propietats mecàniques de les peces, que no només tenen un millor rendiment de processament, sinó que també poden reduir el cost. Considereu el cost del procés de producció d'engranatges. En primer lloc, el cost del processament és diferent per als diferents mètodes de tractament tèrmic. En segon lloc, també es pot reduir el cost mitjançant la millora del procés de tractament tèrmic.\n3. Elecció raonable dels materials de producció d'engranatges\nSatisfer les propietats mecàniques del material, l'arrel de la dent es troba sotmès a grans estresses de plegat, que poden provocar la insuficiència de la superfície de les dents o la resistència dental. Cada punt de la superfície de les dents té un lliscament relatiu, que causa desgast. Les principals maneres de falles d'engranatges inclouen l'erosió superficial de les dents, la cimentació superficial de les dents, la deformació plàstica superficial de les dents i la ruptura dentària dels dents.\nPer tant, es requereix que el material de producció d'engranatges tingui una força de fatiga elevada i que contingui la força de fatiga, la superfície de les dents hauria de tenir una duresa suficient i resistència al desgast, i el nucli hauria de tenir certa resistència i resistència.\nUn parell de: Tecnologia de control i aplicació pràctica de parell de forces alt cargol únic caixa de canvis\nSegüent: Les característiques operatives i l'alta qualitat del reductor de bobinatge


L’STEI valora de manera positiva la retirada del decret d'acreditació lingüística dels docents\nA la darrera Mesa Sectorial d’Educació, els representants de l’Administració expressaren la seva voluntat de retirar l’esborrany de decret i la constitució d’un grup de treball en l’àmbit de la Mesa Sectorial, amb la presència dels sindicats i membres de la Universitat de les Illes Balears, per a corregir les «anomalie» que es donen amb el decret ara vigent.\nL’STEI havia manifestat el seu desacord en deixar el requisit lingüístic per a infantil, primària, secundària i resta de cossos en un nivell C1, quan el comitè d’experts que havia fet un estudi sobre el model lingüístic escolar recomanava, com a mínim, tenir un nivell C2. També va expressar que la rebaixa del requisit que es volia dur a terme era «una reculada injustificada, pel fet de treure tota l’oferta de capacitació lingüística que ofereixen els cursos del Pla de Formació Lingüística i Cultural (FOLC), a càrrec de la UIB».\nFinalment, l’STEI Intersindical considera que la rectificació de la Conselleria va «en el bon sentit, pel fet de tenir en compte els representants del professorat i els docents del FOLC de la UIB en l’elaboració del nou decret; i que el sindicat participarà en el grup de treball que es constitueixi per a millorar la capacitació lingüística dels docents, mai per a rebaixar-la».


Què s'està fent aquestes setmanes als sectors d'Esplac...? - Esplac\nHome>Entradas>Activitats sectors>Què s’està fent aquestes setmanes als sectors d’Esplac…?\nAssemblees Generals Ordinàries dels sectors, reunions, trobades de cohesió… un mes d’octubre en el que els sectors geogràfics d’Esplac no paren! Vols saber què han fet el Sector Barcelona, el Sector Maresme, el Vallès Occidental i l’Oriental?\nEl Sector Barcelona vota els nous subsectors a la seva AGO amb 19 esplais participants\nDilluns 18 d’octubre a l’Espai Calàbria 66 (Espai en el qual l’esplai Totikap en forma part) es va celebrar l’Assemblea General Ordinària del Sector Barcelona, coincidint amb la Reunió de Sector. Van ser un total de 48 persones de 19 esplais diferents.\nL’AGO d’aquest 2021 ha estat especialment rellevant per dos motius diferents: Per una banda, s’ha pogut tornar a celebrar de forma presencial (el curs passat, a causa de les restriccions derivades de la Covid-19, es va haver de realitzar-la telemàticament). Per altra banda, s’ha votat el canvi organitzatiu i tècnic intern del Sector Barcelona: tot i que de cara a Esplac el sector seguirà sent el mateix, a nivell intern es treballarà per subsectors: Gracioles, Gregal i SantsAntxample. A l’AGO s’ha decidit conjuntament quines activitats i projectes se seguiran fent a nivell de Barcelona i quines es faran de forma separada.\nPel que fa a les candidates a l’EGS, també hi ha hagut moviment. Després de 3 anys de mandat, la Paula Moreno (Esplai Espurna) ha deixat el càrrec. El Sam Costa (Esplai Totikap) i el Pau Mora (Esplai Espurna de Gràcia) també han acabat el seu mandat de 2 anys. El sector està molt agraït per tota la feina que han fet! La Mariona Olivella (Esplai Totikap) i la Laura Muñoz (Esplai Matinada-Pòrtics) realitzaran el seu 2n curs com a EGS i entra a l’equip el Gerard Gutiérrez (Espurna de Gràcia). Quin equipàs!\nDes del Sector tenen la intenció de celebrar una Assemblea General Extraordinària al desembre per votar el pressupost del nou curs i noves membres de l’EGS. De moment, saben que el Bernat Riu (Esplai Movi de Sarrià) presentarà la seva candidatura aleshores.\nCap de setmana de cohesió i formacions del Sector Vallès Oriental amb la Cuquivetllada\nEl cap de setmana del 16 i 17 d’octubre, les monitores i monitors del Sector Vallès Oriental van marxar a Caldes de Montbui per començar el curs amb una trobada presencial.\nLa primera activitat del curs la va organitzar una comissió formada per monis i membres de l’EGS i hi van participar 19 monis de dels esplais el Refugi, el Botó, GEPA i Guai!. La majoria d’esplais del sector es troben en una etapa de relleu de monitores. És per això que l’objectiu principal de la trobada va ser acostar el sector a les monitores i monitors dels esplais organitzant espais formatius dinamitzats per les membres de l’EGS, on es va poder parlar del funcionament intern, dels valors del sector i de les activitats anuals que s’hi organitzen.\nLa jornada es va començar el dissabte al vespre, amb un “sopar de traje” i amb jocs i dinàmiques de cohesió per celebrar el retrobament i la tornada a la presencialitat. Es va preparar un esmorzar conjunt per iniciar bé el diumenge, seguit de dinàmiques formatives durant el matí. Finalment, la trobada va acabar amb un dinar autogestionat.\nEsperen poder trobar-se en altres ocasions per seguir sent un sector format i cohesionat!\nAl Maresme… AGO!\nDivendres 15 d’octubre, va tenir lloc també l’AGO del Sector Maresme. Van participar quatre esplais i un esplai observaodr, juntament amb la representant de l’Equip de Coordinació i l’EGS. En total hi van assistir 20 persones i es va aprovar la memòria del curs passat i es va elaborar el Pla de treball del curs 2021-22. El lloc escollit per fer-la va ser local de l’Esplai Bitxus, a Vil·la Flora, Canet de Mar.\nUn dels punts que es va decidir durant l’AGO va ser dur a terme aquest curs la Tropicalitza’t, la Trobada General del sector, que s’havia de celebrar el 2020 però va quedar postposada. El sector té moltes ganes de tornar-se a trobar, fer coneixença, pinya i cohesió entre esplais i monis. També volen donar un espai de trobada pels grups de joves, la Decap, i continuar fent formacions en el marc de la Santa Pinya. Per tot això, els esplais del sector es van comprometre a participar activament en les comissions per tal de tirar endavant les diferents activitats del curs.\nEl Vallès Occidental vota una nova EGS a l’AGO del sector del nou curs\nEl Sector Vallès Occidental ha celebrat, el passat dimecres 20 d’octubre, l’Assemblea General Ordinària (AGO) del sector al local de l’Esplai Clupi, a Cerdanyola del Vallès.\nEn aquesta assemblea hi van participar 15 monis de 8 esplais diferents (l’Eixam, La Fera, Gatzara, Bonaire, Pica-Roca, Clupi, La Flama i El Piolet) i es van aprovar la Memòria del curs passat 2020/21 i el Pla de Treball per aquest nou curs 2021/22, que incorpora una nova activitat, els Tres Turons, en què els esplais del sector pujaran tres muntanyes diferents de la comarca en un mateix dia. A més, van aprovar la incorporació d’objectius de sector centrats en enfortir la participació infantil en les activitats de sector i recuperar la cohesió entre monis amb la tornada a la presencialitat.\nA nivell de l’EGS, el Pau Camero ha finalitzat el seu mandat i s’incorpora una nova EGS, la Núria Ramon, exmonitora de l’esplai La Fera, que ha estat votada per unanimitat a l’assemblea.\nComunicació Esplac2021-10-22T12:53:28+02:0022 de octubre de 2021|Activitats sectors|


El Tribunal Superior obliga el Govern a indemnitzar amb 63 milions d'euros l'empresa Birdie Son Vida per la qualificació del sòl de Muleta II\nAgències/dB | 31 gener 2022\nLa Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia de les Balears (TSJIB) ha condemnat el Govern per incomplir un acord transaccional amb l'entitat Birdie Son Vida en el qual reconeixia la qualificació de sòl urbà dels terrenys de Muleta II de Sóller.\nEl Tribunal estima l'incident d'impossibilitat d'execució promogut per l'entitat Birdie Son Vida per incomplir un acord transaccional amb l'Executiu autonòmic en el qual es reconeixia la qualificació de sòl urbà dels terrenys de Muleta II de Sóller.\nAixí, la Sala condemna el Govern a indemnitzar l'entitat demandant amb la quantitat de 63.533.374,48 euros més interessos des del 18 de maig de 2009 i li imposa les costes d'aquest incident.\nSegons ha recordat el TSJIB en una nota de premsa, l'entitat Birdie Son Vida va presentar el 2020 davant la Sala un recurs contenciós - admininstratiu contra la desestimació presumpta de la reclamació de responsabilitat patrimonial interposada contra el Govern, a conseqüència de l'aprovació de la Llei 4/2008, de 14 de maig, que va determinar la desclassificació de la urbanització Muleta II de Sóller que va passar a ser sòl rústic protegit.\nNo obstant això, durant la tramitació del procediment contenciós-administratiu, va entrar en vigor el Decret llei CAIB 2/2012, de 12 de febrer que facultava el retorn dels terrenys a la seva classificació com a sòl urbà; i la Llei CAIB 7/2012, de 13 de juny, en el mateix sentit.\nPer la qual cosa, practicada la prova pericial, d'acord amb aquesta normativa, els perits designats judicialment varen assenyalar que els terrenys complien amb tots els requisits requerits per a ser classificats novament com a sòl urbà.\nPosteriorment, el juliol de 2013, la part actora i el Govern varen comunicar a la Sala Contenciosa del TSJIB que havien arribat a un acord transaccional, en el qual varen manifestar que el plet quedava sense objecte en tornar a tenir la consideració de sòl urbà els terrenys compresos a la urbanització Muleta II de Sóller conforme amb la Llei 7/2012.\nEn aquest acord l'entitat Birdie Son Vida va fer constar que es reservava el dret a iniciar una nova reclamació patrimonial derivat d'acte administratiu front la Llei 7/2012. Aquest acord va ser aprovat i validat per la Sala.\nL'entitat demandant va promoure la modificació del PGOU de Sóller amb la finalitat que contemplàs la condició de sòl urbà d'aquests terrenys, d'acord amb la Llei 7/2012 i davant la desestimació d'aquesta pretensió va presentar un recurs contenciós administratiu contra l'Ajuntament de Sóller.\nAmb l'aprovació del Decret llei 1/2016 del Govern la qualificació com a sòl urbà dels terrenys de Crossa II va quedar suspesa; i amb l'aprovació de la Llei 12/2017, de 29 de desembre, d'Urbanisme de les Balears, els terrenys van tornar a ser classificats com a sòl rústic protegit amb la categoria ARIP.\nFinalment, l'entitat Birdie Son Vida va promoure incident d'impossibilitat d'execució contra l'acte d'homologació de l'acord transaccional de 2013, a l'empara de l'article 105 i 113 de la Llei Reguladora de la Jurisdicció Contenciosa Administrativa (LJCA).\nEl Govern s'hi va oposar i la Sala ha estimat les pretensions de la part actora.\nSegons els magistrats, l'article 113 de la LJCA preveu que les parts poden instar l'execució forçosa de l'acord transaccional en cas d'incompliment de les obligacions derivades de l'acord.\nEl Tribunal explica que el Decret llei del Govern 1/2016 acordant la suspensió de la Llei que facultava el reconeixement de sòl urbà, constitueix incompliment del que es desprèn d'aquell compromís transaccional.\n«Bé sigui perquè l'Administració demandada no ha complit l'acord després del requeriment de l'article 113 LJCA, bé sigui perquè aquest compliment no li és possible perquè la Llei 12/2017, de 29 de desembre li ho impedeix, tots dos supòsits recondueixen a la indemnització de danys i perjudicis a favor de la part recurrent i a càrrec de l'administració que ha incomplit, o no pot complir per causa legal, l'acord transaccional», assenyala el Tribunal.\nD'altra banda, la Sala destaca l'obligació de l'Administració demandada de no realitzar actuacions que desvirtuassin l'objecte de l'acord transaccional o el deixassin sense causa.\nEn definitiva, els magistrats dictaminen que la part actora té dret a la indemnització que es deriva de l'incompliment de l'altra.\nEn concret, la part que promou l'incident va sol·licitar una indemnització per 63,5 milions d'euros més interessos des de maig de 2009 sobre la base d'un informe pericial; i en la seva resolució, el Tribunal fixa la indemnització en la quantitat assenyalada per l'informe judicial.\nEls tribunals espanyols fan pudor medieval i en general mai es situen a favor del interès general. Sembla que les cúpules dels alts tribunals han sortit de la gran banca, les grans empreses, les oligarquies financeres i les famílies de botifarres. Sols entenen els drets privats dels negociants i privilegiats de sempre, mai els drets col·lectius de la comunitat. Les penúries judicials que han de passar tots els Ajuntaments democràtics que volen recuperar els seus camins públics tancats pels senyors de grans finques, en son un bon exemple.\nPer Qui estima Mallorca no la destrueix, fa 5 mesos\nMolt malament, pel TSJIB, per posar-se del costat dels que destrueixen Mallorca!\nEsper que si se pot recórrer aquesta sentència, el Govern arribi fins el darrer tribunal a on pugui demanar que se revisi i revoqui la sentència.


La neu ha quallat als carrers de Mas Trader i de les urbanitzacions situades en cotes més altes | Ràdio Cubelles\nLa neu ha quallat als carrers de Mas Trader i de les urbanitzacions situades en cotes més altes\nAl nucli antic de Cubelles també es nota la nevada sobretot damunt dels cotxes i dels testos. La policia local ha informat que de moment està tallat el pas sota la via de l’Avinguda de la Riera i també el creuament del Torrent d’en Pedro cap a Cunit\nLa neu ha quallat als carrers de Mas Trader i de les urbanitzacions situades en cotes més altes. Al nucli antic de Cubelles també es nota la nevada sobretot damunt dels cotxes i dels testos. La policia local ha informat que de moment està tallat el pas sota la via de l’avinguda de la Riera i també el creuament del Torrent d’en Pedro cap a Cunit.\nHi ha moltes complicacions de trànsit per moure’s pel Penedès i l’Anoia per la qual cosa s’aconsella no desplaçar-se fins aquests llocs si no és necessari. Pel què fa a les rodalies, el servei d’informació de la Generalitat no ha detectat a hores d’ara cap incidència.\nEls càlculs del servei meteorològic de Catalaunya són que entre les 11 i les dotze del migdia la nevada pugui ser molt intensa fins a primera línia de mar. Això podria deixar imatges que feia anys que no es veien com la platja tota nevada.\nProtecció Civil de la Generalitat manté l'alerta del Pla NEUCAT per les nevades que s'estan produïnt i que es poden produir fins el migdia a comarques de litoral i prelitoral de Barcelona i Tarragona.


Kafka - Quaderns Crema\nVisualitza la cistella “Kafka” s'ha afegit a la vostra cistella.\nCol·lecció: Assaig > D’un dia a l’altre (33)\n«El mètode de Citati és singular i complex: ha llegit tots els llibres de Kafka i probablement tot allò que s’ha escrit sobre ell, i ha donat vida a un llibre que no és cap biografia, sinó més aviat una meditació, gairebé ha escrit la vida d’un sant … Amb elegància però sense que puguem deslligar-nos, Citati ens acompanya fins a les profunditats d’una ànima … Gran part del plaer que experimentem llegint Kafka és a l’escriptura. Citati és un estilista meravellós».\n«El llibre de Citati és “impur”: exactament. S’assembla a un diari privat que tingués per tema Kafka. Té l’erràtica densitat d’un epistolari, d’un vast quadern de notes, d’una miscel·lània amb un únic tema. I alhora és un llibre estructurat amb una cura especial, com s’estructura una novel·la o una autobiografia, però no com una biografia, perquè, tot i les citacions i les referències factuals, el llibre de Citati no és cap biografia. Així doncs, ¿què és? És literatura».\n“Un viatge al·lucinant per les interioritats de l’obra, la vida i la ment de l’escriptor. Citati agafa tota la realitat de què disposa, tot el material bibliogràfic que té a mà, i el converteix en un flux continu sense fronteres, en què ficció i vida formen un torrent únic inesgotable, un nèctar dens, agredolç, penetrant. Llegir aquest llibre és penetrar en un univers estrany i intel·ligent. Llegir Citati és un autèntic privilegi, perquè ens ajuda a entendre qui era realment Kafka”.\n“L’italià Pietro Citati ha viatjat amunt i avall pel laberint kafkià. I en comptes de perdre-hi el cap, ha saltat la tanca per explicar la vida de Kafka d’una manera tan original com atractiva i rigorosa. Fent servir els recursos literaris amb llibertat, Citati aconsegueix que el lector quedi atrapat per una lectura que el durà fins a l’últim racó de l’ànima de autor d’El procés”.\n“El gran mèrit de Citati és convertir Kafka en un personatge proper i versemblant. I això fa que entenguem millor els seus íntims sentiments i emocions, les seves angoixes i dubtes. Sembla com si Citati conegués cada detall de la seva vida. I és aquest profund coneixement el que li permet recrear amb una vivida intensitat els moments més significatius de l’existència de l’escriptor”.\n“Citati s’ha submergit al món de Kafka i ha emergit amb aquesta declaració d’amor per Kafka i la seva literatura. Un llibre per gaudir encara més de l’obra de l’autor d’El procés”.\n“Més que un llibre força documentat i molt ben escrit sobre la vida i l’obra de Kafka, aconsegueix construir quelcom que va més enllà de qualsevol gènere literari, amb una sàvia combinació d’agudesa intel·lectual i talent literari. Kafka és vigilat amb lupa, amb la minuciositat d’un entomòleg obsessiu i infatigable, per una ment lúcida i atenta. Citati ens sedueix amb la música balsàmica d’una escriptura noble i excepcional, gratament enlluernadora”.\nEsteu veient: Kafka 24,00 €


Platges malmeses (1)\nDijous, 28 Juny 2018 17:46\nEl flux de sorra d'una platja funciona permanentment de llevant a ponent, Els temporals provoquen la seva parcial i puntual desaparició, que la dinàmica de l'onatge, acaba restituint en els seus espais habituals. Aquest moviment dinàmic de les sorres serveix a la vegada, per a la seva natural regeneració.\nLa construcció d'un port esportiu suposa ocupar espais de domini públic, però sobretot la destrucció de les platges, que a causa del seu efecte barrera, impedeix i frena el seu flux natural, generant platges amb excés de sorra a llevant dels ports, que com que no poden circular, deixa d'alimentar de sorra a les de ponent, provocant la seva total desaparició.\nEn totes les concessions administratives per a la construcció de ports esportius, s'exigeix mantenir el flux natural de la sorra, mitjançant un sistema de bypass, que asseguri el transvasament de la sorra, com si no existís el port.\nAquest sistema de bypass, tot i ser exigit per la UE, no s'acompleix. S'anteposa els interessos econòmics dels propietaris de vaixells, als dels ciutadans del carrer, als qui se'ls priva de gaudir d'un bé de domini públic com el de les platges.\nL'excusa que una instal·lació per mantenir un transvasament permanent de sorra, tècnicament no és possible, és una gran fal·làcia utilitzada per amagar interessos econòmics.\nLa solució de crear platges artificials, mitjançant abocaments de sorra i proteccions amb trencaonades i espigons, és una pressa de pèl, que caldria ser denunciada a la UE. Amb l'obligatori sistema de bypass sobren totes aquestes proteccions i abocaments.


Blog d'Abril. Replicant.: de juliol 2009\nNO HI HA RELIGIONS QUE VAGIN CONTRA ELS DRETS HUMANS, PERÒ SÍ INDIVIDUS I COL·LECTIUS QUE ELS VULNEREN EN NOM DE LA RELIGIÓ\nProbablement, si anàssim al bessó de les grans religions monoteïstes, però també de les animistes (aquestes, molt més integrades amb el medi i els altres éssers vius), comprovaríem que un dels trets comuns és la recerca de la pau (espiritual, però també material). Aquesta és la lliçó d’avui: no hi ha cap religió que justifiqui la violència i la vulneració dels drets humans, però sí molts individus i grups que en nom de la religió, justifiquen la seva vulneració, la guerra i l’ocupació. Ho dic des de la meva condició d'agnòstic (potser tenc massa fe en les persones), i convençut que una altra cosa seria si parlàssim de les sectes, o de la sectarització de determinades religions, inclosa la catòlica.\nAvui hem estat amb un israelià compromès per la pau, un paper difícil després de tot el que hem vist aquesta setmana: en Meir Margalit. El Meir és de l’ICAHD, el comitè contra la demolició de cases (palestines, of course) queordena la municipalitat de Jerusale, de la qual ell també és regidor del grup d’esquerres Meretz. Hem estat amb ell visitant la feina de protecció jurídica que ofereixen a les famílies, i a una reunió amb diferents col·lectius, entre ells (flipa!) l’Associació de Rabins per a la defensa dels Drets Humans, que miraven de com evitar un nou desallotjament de cases habitades per palestins, per ser ocupades per colons, a llocs de Jerusalem considerats emblemàtics pels jueus. Sembla que tant palestins com israelians (almenys aquells que volen pau amb justícia) tenen les seves esperances dipositades en la “pressió”que pugui fer Obama, ja que de la UE es pot esperar poc.\nCamí de l’Ajuntament ens hem topat amb els disturbis que des de fa dies, es perllonguen al barri ultraordotox: homes, dones i nins fent una autèntica kale-borroca (veure foto de la crònica de dilluns), tot perquè s’havia detingut una dona que negava el menjar al seu fill, pressumptament per un problema mental. Tot l’ambient plegat era una mica surrealista…\nI demà, cap a Jordània… Esperam que al pas de la frontera d’Allemby no ens posin pegues, per haver estat a Gaza… El perfil dels polis de frontera solen ser: joves que fan el servei militar, sobretot dones, i amb molta mala llet. Amb la mirada ja mosseguen, demà ja veurem…\n1. Cases palestines tomades, a Jerusalem.- Al fons, assentament “model” per a una ciutat "neta"\n2. L’esperança, posada en Obama.- Palestins i israelians que desitgen la pau tenen la seva esperança dipositada en Obama… Hi haurà canvis, més enllà dels EUA?\n3. Disturbis al barri ultraortodox.- Aquests dies s’han perllongat les protestes violentes als barris ultraortodoxos… Sembla que aquesta gent no va “vestida” per fer la kale-borroka, però ja veieu que sí, fins i tot els nins fan la seva contribució perquè una part de Jerusalem estigui en flames des de fa dies.\nPublicat per David Abril a 17:52 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nA les 5 de la matinada érem al pas de Gilo, la principal entrada del mur a Betlem. Ja era ple de gent intentant passar a l’altre costat, no he gosat fer més fotos perquè encara que sigui per denunciar la situació, era desagradable. Amb els operadors de Nacions Unides hem pogut demanar directament a la gent que feia coa, com han empitjorat les seves condicions socials i laborals, als que intentaven passar pel corredor humanitari i són retornats… Tots ens han confirmat l’arbitrarietat de l’exèrcit i la policia, que segurament tenen l’ordre de ser arbitraris. Qualsevol mur entre persones és un exercici d’animalitat, i aquest ben especialment…. Això sí, deixen passar els turistes en bus de Jerusalem a Betlem, però el “gasto” el fan a Jerusalem, i molts negocis han tancat pel mur.\nA Al Wallaja, un exemple evident de l’impacte dels assentaments en la vida dels palestins: primer es declaren zona militar, llavors el govern els tanca, hi posa casetes prefabricades, i acaben aixecant xalets gratuïts on a més a més es subvenciona els jueus del món que hi vulguin anar a viure, sobretot nord-americans. Vull creure que no els expliquen que tot això ho poden fer gràcies a què s’està sometent i humiliant tot un poble desde fa 60 anys. Les carreteres que abans arribaven als pobles palestins es desvien ara cap als assentaments colons i es milloren, mentre es deixen camins secundaris, quan es deixen, als primers. Tota la geografia de Cisjordània és repleta d’exemples com aquest…Perquè, si es suposa que no hi ha ocupació?\nPassat Beit Awwa, una petita aldea on la UNRWA presta assistència mèdica mòbil, ens hem endinsat una mica al desert, gairebé fins a la frontera amb Jordània, i hem pogut comprovar una d’aquelles lliçons de manual del que no s’ha de fer en cooperació: determinar nosaltres quines són les necessitats de la gent. El resultat: desenes de casetes enmig del desert, a estrenar, que no volen ni les cabres…\nL’horabaixa hem estat a Hebron, una altra excentricitat… O com s’explica que a una ciutat del costat palestí hi hagi un assentament colon de 400 persones que ocupa una porció del centre històric de la ciutat, i 2.000 soldats per “protegir-los”. També hi ha resultats: matar la vida al centre d’una de les principals ciutats i sembrar una mica més d’odi, si és que cal.\n1. Al pas de Gilo (Bet-Lehem)\n2. Assentaments colons\n3. Sostres sense gent\nPublicat per David Abril a 22:09 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nCISJORDÀNIA, RAMALA I EL MUR. EXCENTRICITAT I DISBARAT.\nAvui hem anat amb l’equip de la UNRWA, ben prest al matí, a la supervisió de l’apertura de diferents check-points (punts de control) de Jerusalem una ciutat que, per cert, es suposa que hauria de ser baix jurisdicció palestina, però està baix la jurisdicció dels altres. Si no fos per aquesta supervisió, el control, la humiliació i les agressions als que volen passar el mur serien permanents. De fet, és ja indignant que s’aixecàs un mur que, amb l’excusa de la seguretat, expolia les terres de moltíssimes famílies, les xapa, i divideix pobles sencers, impedint fins i tot l’entrada d’ajuda humanitària.\nAlgunes fotos de la jornada d’avui:\n1. Grup de pagesos intentant entrar a les seves terres, que han quedat a l’altre costat del mur, als assentaments colons.- Només ho poden fer a les vuit del matí, que ja fot un sol important. Però a més els guàrdies fan tot el que poden per putejar-los: arribar tard, o simplement no arribar, no deixar-los entrar ni cotxes, ni tractors ni cap mena de maquinària, no reconeixer-los la titularitat de les terres, recuperar el dret de l’imperi otomà per justificar la cessió de terres als colons… Pensa pitjor, i encertaràs…\n2. “Llengua” del mur, amb una casa palestina que ha quedat davora l’assentament colon de Givon Hahadasha.-No es veu molt bé, però hi ha una casa palestina bastant humil que ha quedat gairebé enmig d’aquest assentament, i el mur fa una espècie de llengua amb mesures especials de seguretat només per a una sola família pagesa. Surrealista…\n3. De via principal de comunicació a camí semi-privat per a un assentament.- La carretera que unia històricament Jerusalem i Tel-Aviv ha estat tallada amb el mur i un check-point. A l’altre costat del check-point, el camí ara acaba a un nou assentament de colons. Per cert, s’hi arriba per sistema de carreteres subterrànies que s’anomena fabric of life.\n4. Ramala, futura capital palestina?.- Sembla que Ramala, davant el fet que Jerusalem, tanmateix i a pesar dels acords, és baix control israelià de fet, fa punts per acabar sent la futura capital palestina… Hi ha el quarter general de l’Autoritat Nacional Palestina, però… serà la decisió correcta?\n5. Camp de refugiats de Qalandiya, a la vora de Jerusalem.- si el voleu veure, haureu de passar el mur…\nPublicat per David Abril a 21:21 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per David Abril a 22:24 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nJerusalem, dia 1. No ho he descobert avui, però avui sí m'he topat, entre reunió i reunió, amb dos exemples d’allò que a vegades tant costa explicar, per aquella mania que tenim d’”etiquetar” la gent, de caure en el tòpic o pitjor encara, dels prejudicis sense pressumpció d’innocència.\nUn, una Verge Maria amb Jesús, en àrab, és a dir: una part de la comunitat àrab, en aquest cas de Jerusalem (la foto és d’un carreró del casc vell, al barri cristià) va adoptar la religió cristiana-catòlica, com podeu apreciar a la inscripció de l’escultura.\nL’altre, al barri ultraortodox de Mea Shearim, on quan entres pareix que t’has ficat a una pel·lícula d’aquelles dels Amish, a Estats Units, a no ser pels mòbils i els cotxes, sembla que el temps s’hagués aturat fa almenys cent anys.\nApunt: una part dels jueus ultraortodoxos no comparteixen les posicions del govern (o de l’Estat, que per al cas és el mateix) israelià sobre els palestins, ja que troben que va contra les escriptures… Per cert, tampoc no fan el servei militar, perquè es neguen a agafar una arma…\nRes no és el que sembla, no?…\nPublicat per David Abril a 21:41 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge


El Cadí CK es proclama campió de la 2a Copa Catalana d'Eslàlom de Joves Promeses — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / El Cadí CK es proclama campió de la 2a Copa Catalana d'Eslàlom de Joves Promeses\nEl Cadí CK es proclama campió de la 2a Copa Catalana d'Eslàlom de Joves Promeses\nEl club urgellenc ha sumat a Fraga 13 medalles, vuit d'elles d'or, i s'ha imposat al CN Mig Segre i el Club AE Pallars. La propera cita dels joves palistes serà el Campionat d'Espanya, que es disputarà el 26 i 27 d'agost a la Seu\nPalistes del Cadí CK (Foto: Cadí CK)\nEl Cadí Canöe-Kayak s'ha proclamat campió de la 2a Copa Catalana d'Eslàlom de Joves Promeses, disputada aquest dissabte, 19 d'agost, a Fraga. El club urgellenc, amb un total de 13 medalles (8 d'or, 4 de plata i 1 de bronze), ha sumat 241 punts, per davant dels 116 del Club Nàutic Mig Segre i els 113 del Club AE Pallars.\nPel que fa a les medalles, Manel Contreras ha estat or en C1 i K1 infantil masculí, mentre que Marc Vicente ha acabat en primera posició en C1 i K1 aleví, categoria en què Jaume Aguilera ha acabat segon en K1. Per la seva banda, Jan Vicente ha aconseguit l'or en C1 i K1 benjamí. En dones, Noemí Font ha estat la guanyadora en C1 i K1 infantil; Mariona Garreta ha acabat tercera en C1 i segona en K1 de la mateixa categoria, i Aina Ferrer ha aconseguit la plata en C1. Inés Fernandes ha assolit la plata en C1 aleví.\nLa propera cita per a aquestes joves promeses serà el cap de setmana 26 i 27 d'agost a la Seu d'Urgell, on es durà a terme el Campionat d'Espanya de Joves Promeses.


Els 30 anys més càlids dels últims vuit segles\nJose L. Cánovas 27-09-2013\nUn grup de científics de l'ONU alerta en un informe de les devastadores conseqüències de l'escalfament causat per l'activitat humana\nLa capa de gel de l'Àrtic segueix reduint-se i podria desaparèixer a l'estiu del 2050 | Foto: Greenpeace\nEls últims 30 anys han estat les tres dècades més càlides dels últims vuit segles. De continuar amb aquesta deriva tèrmica, la temperatura del planeta pujarà entre 2 i 4,5 graus l'any 2100, un increment que tindria unes conseqüències devastadores sobre el medi natural que coneixem actualment. Són algunes de les conclusions de l'informe del Panell Intergovernamental de Canvi Climàtic de l'ONU, un document en què han participat 831 científics de 85 països diferents que apunta a més, “amb entre un 95% i un 100% de certesa”, que l'acció de l'home és la responsable de l'escalfament de la Terra des de mitjans del segle XX.\nEls experts de l'ONU són ben clars al respecte. O els governs mundials posen en marxa una política “agressiva” per tractar de mitigar l'augment constant de la temperatura, o ja no es podran aturar mai les terribles conseqüències de l'escalfament global: “seria catastròfic per a les persones i per al planeta”. Els científics reclamen per tant mesures urgents per reduir les emissions de gasos d'efecte hivernacle, responsables de l'augment de temperatura. Només el CO2 ha incrementat un 40% des de l'era preindustrial i si no es posa fre des de les administracions, es compliran les pitjors previsions de l'informe.\nA més de l'augment de la temperatura, altres evidències que destaca l'estudi encarregat per l'ONU és el nivell del mar, que entre 1983 i 2010 ha pujat al doble de velocitat que entre 1901 i 2010, fins arribar a un augment de 19 centímetres. Si la dinàmica no canvia, podria créixer entre 26 i 82 centímetres més al final del segle XXI, segons les previsions. Igualment, la capa de gel de l'Àrtic segueix reduint-se i podria desaparèixer a l'estiu del 2050. També han minvat la capa de neu de l'hemisferi nord i les glaceres, mentre que han augmentat considerablement les onades de calor.\nPer si hi havia encara algun dubte, el grup de treball de l'ONU ha confirmat fins a un punt “extremadament probable” que l'activitat humana és la responsable d'aquest escalfament descontrolat del planeta des de mitjans del segle XX. “El canvi climàtic és real, està passant ara i els humans n'han causat la major part", asseguren els científics, que alerten que només una ràpida reducció de la emissió de gasos d'efecte hivernacle pot evitar el pitjor escenari previst.


ACABEM AMB L'ATUR | BLOC D'EN FRANCESC PUIGCARBÓ\nACABEM AMB L'ATUR\nFrancesc Puigcarbó 31.12.15 Publica un comentari a l'entrada\nDaniel Lacalle: Es poden crear milions de llocs de treball en molt poc temps. L'economista presenta 'Acabem amb l'atur', un llibre en el qual exposa les mesures que veu necessàries per fomentar l'ocupació a Espanya. La Vanguardia.\nEn aquesta sèrie d'economistes que han calat en la societat, Daniel Lacalle ha arribat a un gran públic gràcies a una combinació de simplicitat en les seves explicacions, un constant anàlisi de l'actualitat econòmica i un bon desplegament a les xarxes, on interactua diàriament amb seus seguidors. Recentment ha publicat el seu últim llibre, Acabem amb l'atur (Deusto), en el qual proposa una sèrie de mesures amb les quals reduir l'elevada taxa d'atur espanyola, un dels grans mals maximitzats per la crisi econòmica.\nLacalle combina en una mica més de 300 pàgines mesures que es podrien aplicar en un curt termini, com facilitar la creació d'empreses o la reducció d'impostos, amb altres mesures estructurals, com implementar la matèria econòmica en els àmbits educatius i la reducció de la mida i paternalisme d'una administració pública que veu "hipertrofiada".\nNo se a que espera qui acabi formant abans Govern a la Generalitat o a Madrid, per fitxar a aquest senyor, que en quatre dies pot arreglar el problema de l'atur, això si, quan se li passi la resaca. Tenia jo un cap que deia que els contables eren com la fulana, no servien per a gran cosa pero s'havien de tenir l'un i l'altra, i molt em temo tot i pecar de rfeduccionista que amb els economistes succeeix el mateix, de fet, venen a ser una espècie de forenses que diseccionen el cadàver quan ja no hi ha res a fer. Aquest Sr. Lacalle però, proposa mesures concretes i es vanta d'acabar amb l'atur en quatre dies. A que esperen doncs per fitxar-lo.


Dansacat.org // Al setembre el Circula! 2019 fa parada a Barcelona\nInici / Actualitat / Notícies / Al setembre el Circula! 2019 fa parada a Barcelona\nAl setembre el Circula! 2019 fa parada a Barcelona\nNotícia de l' APdC | 31/07/2019\nDesprés que Asun Noales i Otradanza donessin el tret de sortida de la 5a edició del Circula! a Astúries amb Sacra, al setembre el tren de la Dansa fa parada a Barcelona.\nEl 12 i el 13 de setembre La Caldera Les Corts acollirà el Circula! Tren de creació i formació en dansa amb País Basc com a comunitat convidada d'enguany:\nDijous 12 de setembre a les 20h Doos Colectivo (Cía. Eva Guerrero) ens presentarà El Fin de las cosas. Divendres 13 de setembre a les 19h la cia impartirà una master class de dues hores per a no professionals.\nCompra d'entrades i inscripció al taller\nEs poden comprar entrades per dijous 12 de setembre aquí. Accés gratuït pels primers 50 socis i sòcies i amics i amigues de la dansa de l'APdC que s'inscriguin en aquest formulari.\n8 euros per la compra anticipada fins al 08/09.\n8 euros pels amics de la Caldera.\n10 euros amb el carnet de biblioteques i Estudiants Institut del Teatre.\n12 euros preu general.\nEl taller de divendres 13 de setembre és gratuït pels socis i sòcies de l'APdC, Amics i amigues de la dansa i Amics i amigues de La Caldera. Preu general: 10 euros. Places limitades. Cal inscripció prèvia a través d'aquest formulari.\nCircula! és un projecte estatal que té per objectiu fomentar la formació i la visibilitat d'espectacles en què el moviment i el cos són l'eix central. Va néixer el 2015 per establir xarxes de col·laboració que permetin i fomentin l'exhibició dels treballs d'aquesta disciplina en diferents ciutats, afavorint l'intercanvi artístic i trencant barreres geogràfiques.\nÉs una iniciativa impulsada per les associacions de professionals de la dansa d'Andalusia, Catalunya, Comunitat Valenciana, Madrid, País Basc, Astúries i Canàries.\nEn breu es podrà consultar el programa complet a www.circuladanza.wordpress.com


Centre de baixa exigència per a complementar l'operació fred\nL'Ajuntament habilita un centre de baixa exigència per a complementar l'operació fred\nL’Ajuntament ha habilitat unes dependències municipals situades al carrer Maria Llàcer, número 20, com un centre de baixa exigència que funcionarà com a reforç extra per a la temporada coneguda com a l’operació fred i que disposa d’habitacions, banys i un espai per poder allotjar els animals de companyia.\nLa regidora de Servicis Socials, Consol Castillo, ha explicat que l’Ajuntament ha decidit habilitar aquest cèntric espai -que en altre temps va ser el local de les brigades del cicle integral de l’aigua i que actualment es trobava sense utilitzar- per a aquest ús social. Els treballs de condicionament han consistit en la neteja, pintura i la instal·lació de nous mobles.\nLa regidora ha volgut valorar aquesta acció “que no haguera sigut possible sense l’eficient col·laboració prestada de les regidories de Servicis Centrals Tècnics i del Cicle Integral de l’Aigua”.\nSi bé és cert que les places existents actualment no s’han arribat a cobrir cap dia, l’Ajuntament redobla els recursos existents amb l’obertura d’aquest centre per poder atendre possibles augments de la demanada de cara a l’entrada de l’hivern i dels temporals anunciats.\nAixí, aquest recurs –que comptarà amb 10 places- se suma a les places que s’ofereixen des del Centre d’Atenció a Persones sense Sostre (CAST), situat en el carrer Jardins, que constitueix l’entitat fonamental al voltant de la qual gira el dispositiu especial “Operació fred 2017-2018”, com a recurs públic d’atenció i valoració de demandes d’allotjament de la ciutat per a persones sense llar.\nTambé està a disposició el centre nocturn municipal de baixa exigència, ubicat al carrer de d’Alt, vivendes d’habitatge tutelat, al Carrer Quart, l’Alberg de l’Associació Valenciana de la Caritat, en el Passeig de la Petxina -on l’Ajuntament té conveniades una oferta de places d’allotjament nocturn i de roba d’abrigar-, l’alberg de Sant Joan de Déu al carrer Luz Casanova –amb un conveni semblant a l’anterior- i, finalment, l’alberg de Càritas Diocesana de la plaça Cisneros, que ofereix places d’allotjament nocturn d’emergència.


CULTURA A BAIX COST? | CARMΣMIX enconstanteduda\nCULTURA A BAIX COST?\n27 febrer 2011, 10:08 pm\nFiled under: Textos publicats\nQuè és cultura? On estan els límits de Cultura? Podriem dir que gairebé tot és Cultura? Jo crec que sí…\nLa cultura a baix cost existeix. Això és el què pensen molts i és cert. Cal però trencar-se una mica les banyes, de propostes a cost O no hi ha gaires, però hi són. Això és el què pensen els nois de Laculturanovalres.com que han obert un web on, amb la participació de molts amants de la cultura, proposen activitats culturals gratis i amb la llibertat d’opinar el què vulguis, si t’agrada, ho dius, sino també. Jo n’he aportat un parell i aquesta, si tot va be, aviat serà publicada, sino, ho deixo per a què la poseu en pràctica a les vostres estones lliures, he obert categoria nova així que penso continuar fent propostes. Comencem…\nELS CLAUSTRES URBANS, UNA MANERA DE VIURE L’ART EN SILENCI\nDe vegades la ciutat ens ofega, ens satura, estem rebent estímuls contínuament, i arriba un moment que el nostre cap necessita descansar. Doncs ben aprop hi ha indrets que a banda d’oferir-nos aquesta pau que tan necessitem, ens omplen l’esperit d’art i riquesa. Estem parlant dels patis interiors d’algunes esglésies i monestirs de la ciutat. Aquest cop ens centrarem en dos d’aquests espais, segurament dos dels més bonics i desconeguts de la ciutat.\nA l’Eixample Dret, en ple carrer Aragó, es troba l’Església de la Concepció, d’estil gòtic. Què hi fa un edifici gòtic fora dels límits de l’antiga ciutat medieval de Barcelona? Doncs pregunta gens menyspreable i d’interessant resposta… Segles enrere, aquest conjunt parroquial va ser l’antic convent de Santa Maria de Jonqueras i estava ubicat prop de la Pl. Urquinaona. Aquest edifici del s. XV va ser traslladat pedra a pedra a la seva actual ubicació al s. XIX, quan es va executar l’expansió de la ciutat seguint el projecte d’Ildefons Cerdà, i així es va salvar de ser enderrocat.\nEn el seu interior trobareu la joia de la corona, el seu magnífic claustre, de grans dimensions, dues galeries superposades amb columnes estilitzades i bonics arcs apuntats, un estil que recorda el gòtic del Palau de la Generalitat, i un jardí i font a l’interior. Tot plegat, un desert de pau i serenor, quasi sempre buit de gent i a raser dels sorolls dels cotxes.\nA l’altra banda de la ciutat, a tocar del bulliciós i multicultural Raval, hi ha el monestir de Sant Pau del Camp, una construcció romànica del s. X que es va construir fora de la protecció de les muralles de la ciutat, d’aquí el seu nom, i sembla que sota l’encàrrec del comte Guifré II, les restes del qual reposen en aquest monestir. El monestir va patir l’atac de l’exèrcit d’Almansor, va fer part del priorat de Sant Cugat del Vallès, del monestir de Montserrat fins que va ser definitivament abandonat amb la llei de la desamortització del s. XIX. Després l’edifici es va fer servir d’escola i fins i tot de caserna militar.\nL’església és una única nau de planta de creu grega i te un portaló de pedra meravellós amb representacions tetramòrfiques dels evangelistes, d’època visigòtica. Val la pena parar la vista una estona gaudint del conjunt perquè és d’una riquesa artística exquisida, tot l’edifici està decorat amb animals fantàstics i motius vegetals i les façanes tenen arcades d’estil llombard, un fet bastant extraordinari en aquesta geografia.\nEl claustre construït més tard, al s. XII, és segurament la part del monestir més important, per la seva monumentalitat i la singularitat dels seus arcs, amb influences àrabs, que el fan únic a Europa. Potser el veureu més despullat que l’altre claustre, és tot pedra, bastant auster i li manca el color de la vegetació al seu voltant, però l’espectacularitat artística del mateix ben paga la pena, és llum pels esperits artístics inquiets, i tampoc el silenci us mancarà.


Pastís de formatge blau - Cuina amb compte\nPastís de formatge, que sempre és una opció guanyadora i aquest cop, amb temps, fent la massa i tot. Va quedar molt bo. Primer, la massa:\nBarregem bé l’ou i la mantega. Després afegim l’aigua i ho continuem remenant, que es faci pasterada. Després continuem remenant i afegint a poc a poc la farina, tamisada.i la sal. Agafem la pasterada final la tirem sobre alguna superficie on la poguem treballar i hi hagi una mica de farina perquè no s’hi enganxi i en fem una bola, apretant-la una mica i embolicant-la amb paper film. La posem a la nevera que li tindrem ben bé mitja horeta. Després la traiem. Enfarinem la superficie de treball i amb un corró anem aplanant la bola fins formar un cercle. Ho posem al motlle que farem servir pel pastís, punxant amb una forquilla la base. Ho posem al congelador 15 minutets. Al treure-ho li posem per sobre paper d’alumini / de forn i uns cigrons a sobre perquè no pugi, i ja ho podem posar al forn precalentat a 200 graus. Ho tenim uns 12 minuts, li traiem el paper de forn / alumini i ho deixem 7 minuts, perquè s’acabi de secar, i serà quan es comenci a daurar. Oju que no es cremi.\nI ara, a pel farcit, que és molt més fàcil i ràpid que la massa:\nEn un bol barregem bé el formatge i la creme fraiche. Després li afegim els 3 ous batuts i ho remenem una mica més. A continuació li posem el formatge blau ben esmicolat, el civulet i mitja culleradeta de nou moscada i una mica de pebre.\nPer acabar, e posat un parell de cullerades d’oli en una paella i hi he fregit un all tallat a làmines i nous trencades per la meitat. Fins que es doressin i afegint al final una mica de julivert picat. Això ho he tirat per sobre del pastís.\nEl detall de les nous es boníssim!\nEls compte sempre amb el formatge…seria divertit que el nouvingut no li agradés el formatge – tot i que la seva part segur que se la menjaria sun pare.\nFelicitats per la part que et toca i gràcies per la nova recepta!\nGràcies Carles!!! Ja li he passat el teu missatge al pare :)\nSe’m fa la boca aigua amb estos formatges tant bons :)\nTé una pinta espectacular!!! Devia estar boníssim!


Està buscant un habitatge única a Sant Cugat?\nLUCENA MONTSERRAT és una Agència Immobiliària d’Alt Standing a Sant Cugat, per a habitatges exclusives. Si busca alguna cosa únic, és el seu lloc. Busqui el que busqui, el tenim. Cases, pisos, àtics, dúplex, plantes baixes … Habitatges diferents entre si, però amb coses essencials en comú:\nEl luxe en cadascun dels seus detalls.\nUbicació immillorable, sigui quina sigui la zona de Sant Cugat en què vulgui viure.\nDistribució d’espais pensada per a vostè. Optimitzem els metres quadrats per convertir cada habitatge en una llar concebut per al relax i el gaudi.\nTrieu LUCENA MONTSERRAT en el seu procés de recerca d’habitatge, i faci els seus somnis realitat.\nLa seva millor elecció també si vol vendre o llogar el seu habitatge\nSi vol vendre o llogar el seu habitatge, en LUCENA MONTSERRAT li posem fàcil. Només ha de comunicar-nos la seva decisió i nosaltres farem la resta. Comptem amb una base de dades en permanent actualització que ens permet accedir de forma ràpida, senzilla i segura a perfils interessats en una propietat com la seva. Amb aquest mètode de treball, vam aconseguir reduir a l’màxim els temps de venda i lloguer. El seu desig està a punt de complir gràcies a LUCENA MONTSERRAT.\nImmobiliària d’Alt Standing a Sant Cugat. El món ha canviat\nI la seva casa també ho hauria de fer. Triar LUCENA MONTSERRAT en el seu procés és encert segur. Permeteu-nos valorar i gestionar el seu immoble i no es penedirà. El nostre equip humà l’assessorarà des de l’inici fins al final.\nEl seu antic o nou immoble estarà en les millors mans amb:\nAssessorament i condicionament de l’immoble i servei de fotografia professional.\nEn LUCENA MONTSERRAT tractem a cada client com si d’un amic o familiar es tractés, de manera única i acurada. Sant Cugat és un lloc meravellós per viure i la nostra immobiliària, la millor solució per a vostè. Li estem esperant.\nImmobiliària d’Alt Standing a Sant Cugat


#Novaveu - Fitxa d'obra: Winnipeg\nNo oblidem el 1939\nTeatre Akadèmia, 1 d'octubre de 2020\nCinc mòduls amb objectes a sobre: un bol amb botons, un altre amb sorra, llapis de colors, una maleta, imatges antigues, noms escrits en un full. Blancor de fons per deixar espai als cossos que relaten i a la imatge. Quatre actors com a mèdiums d’una realitat de fa vuitanta anys. Podria ser la història d’algun dels nostres avis, però es presenta com la d’una de les intèrprets: una (possible) àvia, absent i present a través d’un escampall de llapis de colors sobre la taula. Llapis que va transportar al llarg de tot el viatge cap a l’exili amb el vaixell Winnipeg. Noliejat pel poeta Pablo Neruda com a cònsol especial per a la immigració espanyola a París, el Winnipeg va transportar uns dos mil refugiats espanyols a Xile que fugien de la dictadura franquista. No oblidem.\nWinnipeg, dirigida per Norbert Martínez i adaptada per Laura Martel de la seva novel·la gràfica Winnipeg: El barco de Neruda, vol fer honor a aquest viatge. Prenent de punt de partida aquest episodi de la guerra civil (com fa uns anys feia In memoriam. La quinta del biberó, visca aquestes iniciatives!), juga amb la nostra percepció com a espectadors. Barreja tendríssima de tants referents i elements, Winnipeg és el la narració de la història de l’àvia; és un ús de l’audiovisual i el so profundament suggeridors, fets a base de distorsions sonores i imatges gravades en escena; són les imatges altament poètiques que se’ns queden a la retina, i és un distanciament brechtià d’objectes i cossos (és a dir, que mostren el truc teatral). Tot plegat, amanit d’aquestes cançons de la guerra civil que ens sabem sense saber-ho i que ens emocionen perquè les han viscut els nostres. A cappella. A qui no li ressona endins aquell “ay que yo no tiro, que no, contra mis hermanos”.\nSortim de la vivència teatral tous i drets, sentint-nos part de la mateixa lluita. La de la memòria. Però també amb capes de significats sobre la pell que venen d’una emoció artística real, d’una història molt ben explicada. El teatre, per Brecht, havia de fer això, despertar-nos i fer-nos més crítics, i Winnipeg ens ho recorda. Quan veia marxar el Winnipeg de la costa francesa el 1939, Neruda deia que la seva poesia la podria aixafar la crítica, però que “este poema, que hoy recuerdo, no podrá borrarlo nadie”. Que no, que no oblidem el 1939.


Som experts en el disseny i implementació de Data Warehouses, magatzems de dades en els que recollim i integrem informació empresarial provinent de diferents fonts per poder ser explotada de forma consolidada i eficient per eines d’anàlisi (BI).\nLa utilització d’un Data Warehouse (magatzem d’informació) com a base per al procés d’informació està associada amb importants estalvis en costos, en temps i amb espectaculars millores de productivitat.\nLa informació històrica que el Data Warehouse conté permet analitzar tendències i efectuar prediccions amb l’ajuda d’eines d’intel·ligència empresarial. El Data Warehouse assegura que tota l’organització utilitzi les mateixes dades i aquests es transformin en valuosa informació amb la d’adoptar decisions.\nTota informació estratègica s’ha de poder integrar gràcies als processos de càrrega ETL (Extract, Transform & Load) d’extracció de fonts heterogenis, transformació en un model únic de representació del negoci i càrrega en el Data Warehouse.\nA ABAST som experts en:\nla creació de models decisionals (Inmon, Kimball, ROLAP, MOLAP, HOLAP, etc.)\nla creació i administració de Data Warehouses, independentment de l’eina final d’explotació, que l’ajudarem a escollir en funció de les seves necessitats específiques.


La Biblioteca surt al carrer — Ajuntament de Tremp\nSou a: Inici / Notícies / La Biblioteca surt al carrer\nAquest estiu la Biblioteca ha dut a terme diferents accions per atraure nous lectors a l'equipament i, sobretot, fomentar la lectura, entre les quals destaquen el "Bibliomercat" i "Moments de lectura".\nD'una banda i dins del programa de dinamització de lectura de l’estiu, la Biblioteca Maria Barbal ha fet una nova proposta seguint l’exemple d’altres poblacions: el Bibliomercat. Es tracta d’un servei gratuït per acostar la lectura i donar a conèixer l’equipament entre totes les persones que freqüenten durant els mesos de juliol i agost el mercat setmanal de Tremp.\nEn aquest espai s’hi fa préstec de documents i s’ofereix la possibilitat de sol·licitar el carnet de la biblioteca, reservar documents o inscriure’s a les activitats de lectura. Una tauleta amb contes possibilita que els nens s’entretinguin llegint o fent alguna activitat relacionada amb els llibres. El balanç és satisfactori: n’han fet ús uns 250 usuaris i s’han registrat més de 10 carnets. La majoria d’aquests usuaris han conegut la biblioteca a partir d’aquesta iniciativa.\nD'altra banda, s'ha impulsat l'acció “Moments de lectura” amb l'objectiu d'apropar la lectura als ciutadans més enllà del recinte de la Biblioteca i donar una segona oportunitat al material de revistes i llibres “donats de baixa” o de donatius de particulars. Alguns dels equipaments que ja han començat a oferir el servei són el CAP, l’Hospital i la Piscina municipal de Tremp i el Casal dels Voltors de Torre Tamúrcia, a la Terreta.\nVegeu més detalls al web de la Biblioteca Pública Maria Barbal: Bibliomercat / Moment de lectura.


rob kardashian es mou per convertir la filla en somiar una estrella sense Blac Chyna -->\nRob Kardashian potser acaba de provocar la guerra entre ell i la mare del nadó Blac Chyna, perquè està buscant la seva filla en una estrella sense la participació de la mare.\nSegons els documents obtinguts per The Blast, Rob acaba de presentar la marca comercial 'Dream Kardashian' per a una tona de serveis, incloent-hi serveis de suport, promoció, serveis al detall, servei de pells i serveis d'entreteniment.\nTambé vol utilitzar Dream de 2 anys per comercialitzar joguines infantils, incloses nines, trencaclosques i jocs electrònics.\nInclou la presentació de marques comercials una declaració de Rob, que deixa clar que és qui dóna el consentiment, i que no esmenta en cap moment a Blac Chyna.\n'Jo Robert Kardashian, decido que sóc el pare de Dream Kardashian, un menor, i dono el meu consentiment per al registre del nom i / o sobrenom de Dream Kardashian a Kardashian Incorporated'. Per afegir insult a la lesió, el document es va signar el dia de Sant Valentí.\nEls documents denominen el mateix equip legal que Kim, Khloe i Kylie Jenner ús per a la seva feina legal, de manera que està clar que el somni està sent jugat oficialment a la màquina Kardashian.\nSegons vam informar, Blac Chyna encara està bloquejat en una batalla de suport infantil amb Rob, que afirma que no es pot permetre pagar més temps. Només es pot imaginar que Chyna tindrà alguna cosa a dir sobre la seva filla com a gran guanyadora de la famosa família de reality shows ... sobretot si està fora de la imatge.


Este advertiment suma encara més incertesa als que porten ja una primera dosi d'AstraZenea i s'especulava amb una segona dosi diferent\ndivendres, 9 d’abril 2021 - 16:20h\nSi fa només 24 hores a Espanya i per tant en la Comunitat Valenciana la notícia era la decisió de no administrar una segona dosi d'AstraZeneca als que havien rebut ja la primera, i més es modificava fins a dos vegades en el mateix dia la franja d'edat dels futurs vacunats, hui l'OMS no recomana posar altres vacunes en lloc de la segona dosi d'AstraZeneca.\nUn advertiment que este dijous ja feia en declaracions a Actualitat Valenciana el representant de Sanitat del sindicat CSIF alertant de la manca d'estudis que donassen suport esta decisió.\n"La d'AstraZeneca es basa en una tecnologia que és l'aerovirus atenuat mentre que la de Phizer és ARN missatger, són tecnologies diferents i el que no sabem, i científicament tampoc se sap, el que pot passar quan barreges una i una altra amb la qual cosa la situació de preocupació per la improvisació i la incompetència de les autoritats sanitàries és grandíssima", explicava Vicente Navarro.\nHui és la mateixa ONS qui assegura que "no hi ha dades adequades per dir si això és una cosa que es pot fer", i deixa així de nou en l'aire la solució per a les milers de persones a qui ja se'ls ha administrat la primera dosi d'AstraZeneca. Estes representen aproximadament un terç dels valencians vacunats i es concentren en els Cossos i Forces de Seguretat y personal docent majoritàriament.\n"Dolors Sabater, hospitalitzada per Covid-19" "Pugen considerablement els positius per coronavirus en la Comunitat Valenciana"