Eulàlia Comas: "El PSUC va batallar contra les col·lectivitzacions" | L'Exprés de Sant Andreu\nEulàlia Comas: “El PSUC va batallar contra les col·lectivitzacions”\n26 de gener del 2017 Cultura Xavier Puig i Sedano\nJuliol de 1936. El cop d’estat del General Franco fracassa a Catalunya i arreu comencen a sorgir experiències de col·lectivització liderades pels obrers. És sobre aquest context que Eulàlia Comas (Mataró, 1980) construeix el seu documental ‘Economia Col·lectiva. L’ultima revolució d’Europa’, que es projectarà aquest dijous a les 20h a la Cinètika amb la presència de la mateixa directora.\nEl film, que es va estrenar el 2014 al CCCB, ha guanyat premis als Estats Units i s’ha projectat a diferents cinemes dels Països Catalans i fins i tot a Alemanya. Comas, periodista de professió i desencantada amb el que havia viscut en les seva experiència a IB3 i a 8TV, treballa ara a Atzur Produccions, una petita productora creada per ella mateixa amb la voluntat de poder fer “coses més creatives”.\nEs demostra interessada pels “períodes d’empoderament col·lectiu” i veu l’anarquisme com “una ideologia molt bonica”. Potser per aquest motiu ara treballa en un documental sobre una dona i la relació que té amb els seu company, un pres polític grec. Parlem amb ella de tot el que hi a darrere del seu documental:\nCom decideixes començar?\nInicialment havia de ser un reportatge escrit, però al trobar en Joan Ullés, un dels que després seria protagonista del documental, em va encantar. A més, ell ja havia participat en la col·lectivització d’uns tallers a Terrassa. Té una memòria prodigiosa del que ha viscut. És una persona carismàtica i vaig pensar que calia de gravar-lo. Llavors va començar el documental.\nQuè se’n fa del reportatge inicial?\nCuriosament, el reportatge escrit, que era per una revista històrica, mai es va arribar a publicar perquè em van dir que era un reportatge militant. Com que el documental no segueix la historiografia oficial se m’acusa de fer un treball militant.\nQuin és el tema central?\nEl documental parla de les col·lectivitzacions que hi va haver a Catalunya del 36 al 39. Què vol dir col·lectivitzacions? Doncs que els obrers directament autogestionen les empreses. El 36 aquí el cop d’estat fracassa, gràcies en part als anarquistes. Molts empresaris marxen; a alguns els maten, altres són empresonats i els treballadors es fan càrrec de les empreses a partir d’assemblees.\nCol·lectivització no és una cooperativa.\nÉs un pas més enllà, els beneficis són de la comunitat no dels socis. A Catalunya el 80% de les empreses van arribar a estar autogestionades. És una experiència brutal i malgrat això, en sabem molt poc. A les universitats s’hi passa d’esquitllentes.\nCom ho trobes tu?\nJo hi arribo perquè inicialment estava interessada en les col·lectivitzacions agràries d’Aragó, però per una qüestió de pasta em vaig ficar a mirar què hi havia per aquí. Vaig començar a llegir llibres i em vaig quedar al·lucinada, sobretot llegint els llibres de l’Antoni Castells i Duran. Els seus llibres són els bàsics per entendre les col·lectivitzacions. El documental agafa com a columna vertebral dos dels seus llibres. Castells i Duran va fer la tesi sobre això i va guanyar un premi que incloïa la publicació d’un llibre que mai es va acabar fent. Perquè vegis que hi ha moltes reticències a parlar d’aquest període històric.\nEstem parlant d’una revolució llibertària i com diu al documental Jordi Viader, “aquí hi va haver dos tipus de vencedors. D’una banda, els franquistes, feixistes, la dreta, digues-li com vulguis, i de l’altra banda, els comunistes, l’esquerra, etc, no? Clar, la socialització, la van fer els anarquistes, que no estan ni a un costat ni a un altre, aleshores, a cap dels dels bàndols que escriuen la història els interessa reconèixer cap mena de mèrit a aquesta iniciativa revolucionària, fins i tot qüestionant la mateixa categoria d’iniciativa revolucionària”. A més, no podem perdre de vista que el PSUC va batallar contra les col·lectivitzacions.\nDiríem que el PSUC de la Transició si que va ser un partit molt antifranquista, però en aquella època era filostalinista i a Stalin en aquell moment no li interessava que la revolució del 36 triomfés. Anava a ser l’oposat al que estava passant amb la Revolució russa, jeràrquica i autoritària.\nCom s’arriba a crear el clima perquè es doni aquesta “última revolució d’Europa”?\nDes de mitjans del 19 aquesta gent s’estava formant als ateneus en cooperació. S’ho troben perquè no s’ho esperaven, tot i que al congrés de la CNT del maig del 36 ja s’ho ensumaven. Parlen que les empreses que no funcionen, poder-les col·lectivitzar.\nQuins testimonis t’han remogut més?\nEn Jordi Viader, periodista i doctor en història, per exemple. El seu pare era el gerent de Letona i quan van col·lectivitzar l’empresa va passar a ser un obrer més. Viader diu que van ser els anys més feliços de la seva vida. O veure com en Joan Ullés s’emocionava parlant de les assemblees: “Et feies anarcosindicalista encara que no volguessis”, explicava. És una època, la del 36 al 39, en què es parla, sobretot de destrucció, però es va demostrar que va ser un període summament constructiu i humà. Els obrers van decidir que ells podien fer-se càrrec de les empreses i gestionar-les des de l’horitzontalitat, de forma assembleària. Una cosa que potser abans s’haguessin qüestionat; però en canvi ho van aconseguir.\nCom s’acaba aquest període?\nA partir dels fets de maig del 37, que visibilitzen la pugna entre col·lectivistes i anticol·lectivistes. Guanyen els segons. Això suposa que cada cop hi hagi més dificultats per les empreses col·lectivitzades. Cada cop hi ha més traves i hi ha un procés de debilitament, fins al gener del 39 quan les tropes franquistes arriben a Barcelona i reverteixen les col·lectivitzacions.\nHas trobat interès del públic pel documental?\nHe fet moltes presentacions des del 2015. Potser quatre mensuals al principi. Hi ha un interès molt bèstia per conèixer aquesta part de la història que ens han silenciat intencionadament. Parla d’un període d’emancipació col·lectiva que és summament inspirador. Això va passar; qui et diu que no pot tornar a passar? Evidentment no crec que estiguem preparats. Els valors que tenien aquestes persones al 36 no tenen res a veure amb els que tenim ara. La gent havia crescut en aquests valors d’horitzontalitat cooperació i ajuda mútua. Tot i que ara hi ha grups on sí que es volen impulsar… el que et trobes majoritariament és competitivitat. És poc probable que pugui tornar a passar, tot i les dificultats econòmiques i com de malament ho passa molta gent a la feina.\nL’has pogut passar per la TV també…\nEl documental es va passar a BTV, però TV3 em va dir que no tenia diners. Estan pagant 1500 euros per emetre. Però en aquest tema encara hi ha una pugna. La pugna entre PSUC i anarquistes encara hi és, jo la sento. TV3 va fer un documental sobre col·lectivitzacions, però molt light. Quan fas documentals més polititzats costa. Ara, tinc clar que prefereixo treballar per lliure i preservar la meva independència, amb les parts positives i negatives que això comporta.\n22 de febrer del 2022\nEl Centre d’Art Contemporani de la Fabra i Coats ha estrenat temporada amb l’exposició monogràfica de\n29 de desembre del 2021\nLa Fabra i Coats: Centre d’Art Contemporani començarà el nou any amb gairebé tots els serrells\n26 de març del 2021\nDesprés de sumar 12 anys com a consellera i presidenta del PP a Sant Andreu, Carmen\n“El Taller de Músics és per l’elit, no pel jove andreuenc precari”\n03/05 – Cinefòrum: “Economia col·lectiva” (amb la directora) – Ateneu Popular de Vilamajor ha dit:\n19 de març del 2019 a les 12:49 pm\n[…] I ARTICLES ALS MITJANS:· Eulàlia Comas: “El PSUC va batallar contra les col·lectivitzacions” (Exprés de Sant Andreu)· Eulàlia Comas: “La revolució del 36 és poc coneguda i […]\nNotícia anterior Notícia anterior: Les dones andreuenques són les que tenen més esperança de vida\nNotícia següent Notícia següent: Ferran Terraza, pare d’una filla malalta terminal, a La Lira


500 Construcció de les esglésies de Santa Maria la Major i Sant Pere de Terrassa (segle VI)\nConstrucció de les esglésies de Santa Maria la Major i Sant Pere de Terrassa (segle VI).\n541 Teudis atura una invasió franca de la Tarraconense\nTeudis atura una invasió franca de la Tarraconense.\n586 El prevere lusità Joan de Bíclarum és desterrat a Barcelona\nEl prevere lusità Joan de Bíclarum és desterrat a Barcelona per Leovigild. És bisbe de Girona del 591 al 621.\n654 Promulgació del Liber iudiciorum\nPromulgació del Liber iudiciorum, corpus legislatiu fet per iniciativa del rei Recesvint, que restà vigent fins a l’apogeu del feudalisme.\n711 Àkhila II és nomenat rei a l’antiga Tarraconense\nÀkhila II és nomenat rei a l’antiga Tarraconense.\n713 Ardó, darrer rei visigot, succeeix Àkhila II\nArdó, darrer rei visigot, succeeix Àkhila II.\n713 Davant l’avançada dels sarraïns, Pròsper, bisbe metropolità de Tarragona, fuig\nDavant l’avançada dels sarraïns, Pròsper, bisbe metropolità de Tarragona, fuig per mar enduent-se les relíquies i els llibres litúrgics, entre ells el denominat Oracional de Verona (713-714).\n713 Els musulmans ocupen Tarragona\nEls musulmans ocupen Tarragona.\n725 Els musulmans conquereixen els darrers reductes del regne visigot a la Septimània\nEls musulmans conquereixen els darrers reductes del regne visigot a la Septimània.\n759 Els francs ocupen la Septimània, el Rosselló i possiblement el Conflent\nEls francs ocupen la Septimània, el Rosselló i possiblement el Conflent.\n785 Girona, la Cerdanya i l’Urgell es lliuren als francs (785-789)\nGirona, la Cerdanya i l’Urgell es lliuren als francs (785-789).\n785 Rostany esdevé primer comte de Girona, i Borrell, comte d’Urgell i Cerdanya\nRostany esdevé primer comte de Girona, i Borrell, comte d’Urgell i Cerdanya.\n801 Capitular de Carlemany\nCapitular de Carlemany pel qual l’emperador acull i promet defensar els hispans i els gots de la ciutat i el territori de Barcelona que se li han sotmès.\n812 Ermenguer, comte d’Empúries\nErmenguer, comte d’Empúries.\n812 Fundació del monestir de Sant Esteve de Banyoles\nFundació del monestir de Sant Esteve de Banyoles.\n814 Encunyació de diners de Lluís el Piadós a Barcelona, Empúries i Roses (814-840)\nEncunyació de diners de Lluís el Piadós a Barcelona, Empúries i Roses (814-840).\n815 Atac sarraí contra Barcelona\nAtac sarraí contra Barcelona.\n830 Fundació del monestir de Sant Salvador de la Vedella\nL’abat Calort de Sant Serni de Tavèrnoles funda el monestir de Sant Salvador de la Vedella.\n839 Data discutida de l’acta de consagració de la catedral d’Urgell\nData discutida de l’acta de consagració de la catedral d’Urgell, on consten 278 parròquies, de les quals 207 corresponen als comtats d’Urgell i Cerdanya.\n842 Expedició sarraïna contra la Cerdanya\nExpedició sarraïna contra la Cerdanya, aturada pel comte Sunifred.\n852 Barcelona és saquejada pels musulmans\nBarcelona, governada pel comte Alerà, és saquejada pels musulmans.\n872 Als comtats de Pallars i Ribagorça, s’inicia el govern d’una dinastia independent del poder carolingi\nAls comtats de Pallars i Ribagorça, s’inicia el govern d’una dinastia independent del poder carolingi.\n875 La litúrgia francoromana substitueix la litúrgia toledana de tradició visigòtica\nLa litúrgia francoromana substitueix la litúrgia toledana de tradició visigòtica.\n878 Lluís el Tartamut atribueix els comtats de Barcelona, Girona i Besalú a Guifré I el Pelós, i el de Rosselló a Miró I\nLluís el Tartamut atribueix els comtats de Barcelona, Girona i Besalú a Guifré I el Pelós, i el de Rosselló a Miró I.\n879 Fundació de Santa Maria de Ripoll i Sant Miquel de Cuixà\nReconstrucció virtual 3D de la tribuna romànica de Sant Miquel de Cuixà (construïda al segle XII i destruïda al segle XVI)\n884 Isma’il ibn Musà fortifica la ciutat de Lleida\nIsma’il ibn Musà fortifica la ciutat de Lleida.\n885 Esclua, bisbe d’Urgell, protagonitza un primer intent d’independència de les diòcesis catalanes\nEsclua, bisbe d’Urgell, protagonitza un primer intent d’independència de les diòcesis catalanes respecte del metropolità de Narbona.\n885 Fundació del monestir de Sant Llorenç de Morunys\nFundació del monestir de Sant Llorenç de Morunys.\n887 Restauració de la seu episcopal de Vic\nRestauració de la seu episcopal de Vic.\n888 El bisbe Gotmar de Vic consagra l’església abacial de Santa Maria de Ripoll\nEl bisbe Gotmar de Vic consagra l’església abacial de Santa Maria de Ripoll.\n899 Expedició naval de Sunyer II d’Empúries Sunyer II pel litoral de l’Àndalus (875-899)\nExpedició naval del comte d’Empúries Sunyer II pel litoral oriental de l’Àndalus fins al port d’Almeria (875-899).\n902 Incorporació de les Balears a l’emirat de Còrdova\nIncorporació de les Balears a l’emirat de Còrdova.\n904 Llop ibn Muhammad ataca el comtat de Pallars\nLlop ibn Muhammad ataca el comtat de Pallars.\n935 Gran expedició naval andalusina per aigües de Catalunya, Llenguadoc i Provença (juny-juliol)\nGran expedició naval andalusina per aigües de Catalunya, Llenguadoc i Provença (juny-juliol).\n940 Acord entre el comte Sunyer de Barcelona i el califa de Còrdova ’Abd al-Rahman III\nAcord entre el comte Sunyer de Barcelona i el califa de Còrdova ’Abd al-Rahman III.\n943 Incursions musulmanes a les costes catalanes\nIncursions musulmanes a les costes catalanes.\n944 Organització de la canònica de Barcelona\nOrganització de la canònica de Barcelona.\n947 La biblioteca de la catedral de Vic disposa de 53 llibres\nLa biblioteca de la catedral de Vic disposa de 53 llibres.\n948 Borrell II, comte de Barcelona, Girona, Osona i Urgell\nBorrell II, comte de Barcelona, Girona, Osona i Urgell.\n950 Tractat de pau de Borrell II amb ’Abd al-Rahman III\nNova ambaixada barcelonina a Còrdova. Tractat de pau de Borrell II amb ’Abd al-Rahman III.\n950 Butlla papal d’exempció a favor del monestir de Cuixà\nButlla papal d’exempció a favor del monestir de Cuixà, la primera rebuda per un monestir català.\n952 Viatge de Guifré de Besalú\nViatge de Guifré de Besalú, l’últim d’un comte català, a la cort carolíngia.\n971 L’assassinat d’Ató, bisbe de Vic, frustra un nou intent d’independència eclesiàstica de les diòcesis catalanes\nL’assassinat d’Ató, bisbe de Vic, frustra un nou intent d’independència eclesiàstica de les diòcesis catalanes.\n974 Concessió de franqueses a Olèrdola\nConcessió de franqueses a Olèrdola.\n978 Ràtzia del cabdill Almansor contra el comtat de Barcelona\nRàtzia del cabdill Almansor contra el comtat de Barcelona.\n982 Ràtzia d’Almansor per terres de Girona\nRàtzia d’Almansor per terres de Girona.\n983 Gerbert d’Aurillac demana a Miró Bonfill la còpia d’obres científiques introbables a l’Europa cristiana\nGerbert d’Aurillac, abat de Bobbio, demana al comte de Besalú i bisbe de Girona Miró Bonfill la còpia d’obres científiques introbables a l’Europa cristiana.\n992 Ramon Borrell encunya les primeres monedes pròpiament comtals (992-1018)\nRamon Borrell encunya les primeres monedes pròpiament comtals (992-1018).\n992 Ramon Borrell, comte de Barcelona\nRamon Borrell, comte de Barcelona.\n1001 Fundació de Sant Martí del Canigó\nFundació de Sant Martí del Canigó pel comte Guifré II de Cerdanya (~1001-1007).\n1006 Restauració de Sant Pere de Casserres\nRestauració de Sant Pere de Casserres.\n1008 Comença l’abadiat d’Oliba, a Ripoll\nComença l’abadiat d’Oliba, a Ripoll.\n1009 Restauració de la canònica de Barcelona\nRestauració de la canònica de Barcelona.\n1010 “L’any dels catalans”, segons els cronistes àrabs\n“L’any dels catalans”, segons els cronistes àrabs: expedició dels comtes Ramon Borrell de Barcelona i Ermengol I d’Urgell a Còrdova per defensar el califa Muhammad al-Mahdi dels rebels berbers aliats al nou califa Sulayman al-Musta’in.\n1015 Expedició del sobirà de Dénia contra Sardenya (1015-1016)\nExpedició fracassada de Mugahid, sobirà de Dénia, contra Sardenya (1015-1016).\n1015 Les Balears s’incorporen a la taifa de Dénia\nLes Balears s’incorporen a la taifa de Dénia.\n1017 L’eslau Labib, rei de Tortosa, s’imposa a València (1017-1018)\nL’eslau Labib, rei de Tortosa, s’imposa a València (1017-1018).\n1017 Sulayman ibn Muhammad ibn Hud crea la taifa de Lleida\nExpedició guerrera barcelonina a l’Àndalus. Sulayman ibn Muhammad ibn Hud crea la taifa de Lleida.\n1018 Al-Mundir I, sobirà tugíbida de Saragossa\nAl-Mundir I, sobirà tugíbida de Saragossa.\n1018 L’abat Oliba és elegit bisbe de Vic\nL’abat Oliba és elegit bisbe de Vic. La seva obra deixa una important empremta en la vida cultural catalana.\n1021 ’Abd al-’Aziz nou sobirà de València\n’Abd al-’Aziz, nét d’Almansor, nou sobirà de València.


"RECICLABARET", avui a les 19.30 a la Societat - Ajuntament de Riba-roja d'Ebre\n29/08/2014 /en Agenda /por Ajuntament de Riba-roja dEbre\nLa Ramoneta Pulida i Neta és una particular senyora contractada com a inspectora, per no se sap ben bé qui, que es dedica a passar revista als pobles per veure com reciclen els seus habitants. Prepareu-vos per a veure en plena acció a aquesta dona, xafardera i cotorra, que de segur us farà passar una estona ben divertida i entretinguda. No us descuideu a aprendre-us bé a quin contenidor va cada cosa, no sigui cas que la Ramoneta us faci participar en el seu particular concurs i no contesteu correctament! Per als que no s’apliquin té guardat un càstig d’allò més divertit…\nPrepareu-vos per riure, cantar i ballar amb aquesta activitat participativa i teatral que us ofereix el Consorci per a la Gestió de Residus de la Ribera d’Ebre, el Priorat i la Terra Alta, en col·laboració amb l’Ajuntament de Riba-roja d’Ebre, pensada especialment per sensibilitzar sobre el reciclatge des de l’humor, la música i una esbojarrada coreografia. Amb una durada d’aproximadament 25 minuts, aquesta proposta, entre el cabaret i l’animació còmica, busca fer riure i participar al públic malgrat tractar d’un tema habitualment tan poc divertit com el reciclatge. Un repte de la mà de Producciones Lucky&Luke, una companyia amb llarga experiència en produccions teatrals còmiques, musicals, cabaret còmic musical, teatre educatiu i animació en esdeveniments.\nGran èxit de participació en la ballada de la Jota per Sant Bartomeu 5a Festa de la Jota de la Ribera d'Ebre


Un any més la Falla Oeste s'ha convertit en centre de moda per un dia. De la mà de les tendes infantils Confort Infantil, Coqueta i Coletas, i la moda juvenil de Matilda, Charming, The Loft i Temptacions, el passat dissabte 10 de juny es van mostrar les noves tendències de la temporada.\nLa Passarel·la Oeste va tornar a congregar a una nombrosa quantitat de gent que va gaudir dels models que els nostres fallerets i fallers van lluir en un acte presentat per Josep i Elena, on els components de la nostra comissió es van convertir en models per un dia.\nEn acabar la passarel·la, es va oferir a la plaça un sopar popular en el què els assistents es va quedar a gaudir del millor ambient entre amics.\nDes de la Falla Oeste volem agrair a Peluquería Campo Torres, María Navarro, Confort Infantil, Coqueta, Coletas, Matilda, Charming, The Loft i Temptacions la seua col·laboració un any més en la "Passarel·la Oeste", així com a tots els participants, assistents i públic en general que es van congregar a la Plaça Oeste per gaudir de la gran desfilada de moda de Dénia.\nTotes les fotografies de la Passarel·la Oeste 2017 en galeria