Rubi: "Tenir un punt de paciència sense deixar de ser verticals és clau"\nEl tècnic de l'Espanyol reconeix que és el primer cop que repeteix un onze tres cops seguits\n3 min. Cornellà de Llobregat 16/09/2018 18:52\n651x366 Rubi saluda Paco López abans de l'Espanyol-Llevant / QUIQUE GARCÍA / EFE Rubi saluda Paco López abans de l'Espanyol-Llevant / QUIQUE GARCÍA / EFE\nSatisfet, però no conformista, Rubi ha valorat positivament el triomf de l'Espanyol contra el Llevant, que els permet sumar 7 punts de 12 possibles. "Per una banda molt content, per l’altra, segueixo pensant que podríem haver tingut algun punt més. Deixaria una mica de costat la classificació, ara estem tots molt igualats, i em centraria una mica en el joc de l’equip, que transmet que pot lluitar per posicions maques, encara que és massa d’hora". El preparador maresmenc ha assegurat que "el punt de paciència que ha tingut l'equip, sense deixar de ser vertical, és clau".\nDesprés de l'aturada per seleccions, Rubi ha celebrat que el seu equip hagi millorat en diversos aspectes que va voler corregir en les últimes sessions d'entrenament: "Hem treballat coses com tenir la línia defensiva més amunt. Els córners, en els refusos, no hem patit tant com a Vitòria. Podem millorar als serveis de banda, però en línies generals crec que hem jugat millor que contra l’Alabès". Rubi ha qualificat el Llevant com "un equip temible; si et despistes et fulmina amb un contraatac. És un equip ambiciós, crec que han estat dins del partit fins a l’últim minut".\nPreguntat pel fet que ha repetit alineació per tercer partit consecutiu, Rubi ha explicat que el seu cos tècnic "no acostuma a repetir tant", si bé ha considerat que volien repetir coses que van fer bé contra el València. "Estava segur que seríem un equip més o menys sòlid, que la clau serien els jugadors. En la part de fer gols encara ens podem destapar una mica més", ha comentat sobre el bon inici dels seus homes, sobretot en les sensacions i en el joc.\n"Tenia l’esperança d’arrencar bé. A la Lliga passen moltes coses, però sempre recordem els inicis i els finals. Volem que es recordi tot el curs que l’equip pot tenir bon nivell. Vull que la gent s’il·lusioni, que pensi que farem un bon any, que no haguem de mirar cap avall. De portes endins cal ser ambiciosos, però prudents i humils, ja que hi ha bons equips", ha ampliat el maresmenc, que ha elogiat l'actuació de Sergio García: "Està treballant al màxim per tornar al seu nivell, que és molt alt. Podria portar tres gols i podria estar molt millor. El Sergio s’està acostant a poc a poc al seu millor nivell". A més, ha argumentat el fet d'apostar per un trident amb tres davanters centres: "Baptistao és profund, dona verticalitat; Borja combina això i el joc d'esquenes, Sergio dona més claredat. És una barreja que m’agrada, però hi poden haver altres fórmules. Tenim moltes alternatives", ha apuntat.


Subvencions per a l'assistència de nois i noies a ensenyaments musicals d'iniciació i elementals - Seu electrònica de l'Ajuntament de Palafrugell\nSubvencions per a l'assistència de nois i noies a ensenyaments musicals d'iniciació i elementals\nEs tracta de la convocatòria de subvencions per a l'assistència de nois i noies a ensenyaments musicals d'iniciació i elementals cursats en centres autoritzats pel Departament d'Educació del municipi de Palafrugell, durant el curs 2021-2022.\nL'import de la beca podrà ser de fins a un 50% del cost mensual de les quotes del servei.\nPodran optar a aquestes beques els nois i noies empadronats a Palafrugell i que compleixen els requisits següents:\nLes persones beneficiàries d'aquests ajuts han de formar part d'una unitat familiar amb uns ingressos que no superin tres vegades i mitja el Salari Mínim Interprofessional (SMI). En cas que la unitat familiar tingui més de tres membres, aquesta quantitat s'incrementarà en 2.000 euros anuals per persona, a partir del quart membre de la unitat familiar.\n2 membres 32.250,00 euros\n3 membres 46.550,00 euros\n4 membres 48.550,00 euros\n5 membres 50.550,00 euros\n6 membres 52.550,00 euros\nEs denegarà l'ajut sol·licitat si qualsevol membre de la unitat familiar acredita saldos mitjos bancaris de l'any 2020 superiors a 10.000 euros.\nLes sol·licituds, acompanyades de la documentació que sigui necessària, es podran presentar de manera telemàtica des d'aquesta mateixa pàgina, o bé a l'Oficina d'Atenció Ciutadana (OAC) de l'Ajuntament.\nComunicat de rendiments i patrimoni dels membres de la unitat familiar expedit per les entitats bancàries o caixes d'estalvi, on tinguin compte obert, on s'informi del saldo mig del darrer trimestre del 2020 així com el saldo a 31 de desembre de 2020.\nLa presentació de la sol·licitud de subvenció comporta l'autorització de les persones sol·licitants a favor de l'Ajuntament per tal d'obtenir:\nDeclaració de la renda de l'IRPF del 2020 de tots els membres de la unitat familiar.\nCertificat emès per l'Escola de Música.\nEl termini per presentar les sol·licituds serà del 4 al 29 d'octubre de 2021.\nEl termini màxim per resoldre el resultat de la convocatòria és d'1 mes a comptar des de la fi del termini de presentació d'instàncies.\nLa despesa originada per aquestes subvencions es fa fins a un límit total de 5.000 euros.\nLa beca es concedirà amb efectes retroactius des de l'inici del curs escolar.\nNo es bequen les matrícules.\nLes beques són compatibles amb les subvencions generals aplicables a tots els alumnes que realitzin ensenyaments musicals al municipi.\nEn cas d'empat, es valoraran les sol·licituds que demostrin que, entre tots els membres de la unitat familiar, són propietaris, com a màxim, d'una finca destinada a habitatge.


Chile Archives – Publicacions Anarquistes\nPublicació Anarquista bimensual editada en format de revista a Valparaiso. Arxius de Verba Negra Pàgina Web de Verba Negra\nPublicació Anarquista sobre la defensa del medi ambient i el territori editada a Chile en format de fanzine. Arxius d’Archivos de la Devastacion\nPublicació Anarquista mensual editat a Santiago en format de fanzine pel Grupo de Afinidad La Bomba . Arxius de La Bomba\nPublicació Anarquista gràfica editada a Chile en format de revista per EDA, Educacion Antiautoritaria. Arxius de Gabito el Niño Libertario\nPublicació Anarquista editada en format de diari a Cauquenea, Chile. Arxius de El Sembrador Pàgina Web de El Sembrador\nPublicació Anarquista editada en format de revista a Concepción-Talcahuano, a Xile. Arxiu de Kiebre Pàgina Web de Kiebre\nPublicació Anarquista editada en format de diari pel Grupo Anarquista el Sol Àcrata a Antofagasta, regió xilena. Arxius d’El Sol Acrata Pàgina Web d’El Sol […]


Club de Futbol Bellvís: Primera victòria a casa: Bellvís 2 - 0 Butsènit\nPrimera victòria a casa: Bellvís 2 - 0 Butsènit\nEl CFBellvís va aconseguir ahir per la tarda, en una calurosa i resacosa tarda de diumenge, la primera victòria a casa de la temporada, davant el Butsènit.\nL'equip rival, que venia d'una bona ratxa de partits guanyats, va posar les coses molt difícils als bellvisencs, que tot i així, jugava amb la motivació extra de disputar un partit en motiu de la festa major del poble.\nLa primera part, fou força ensopida i de domini altern, amb un Bellvís encoratjat i un Butsènit que provava de fer un bon futbol. Tot i això, ni uns ni altres van crear gaire perill a les porteries rivals i amb el resultat de 0-0 que deixava el partit obert, es va arribar a la mitja part.\nA la represa, el Bellvís es va treure la son de les orelles que normalment el condemna en partits disputats, i finalment, va veure com la porteria defensada ahir amb molt d'encert per Jordi i Pau, es quedava a zero.\nJuan Carlos, l'home més actiu dels Bellvisencs durant tot el partit, va establir el 1-0 amb la seva cama menys hàbil en una jugada embolicada dins l'àrea. S'havia fet el més difícil, però feia falta seriositat en totes les línies, i el Bellvís es va entregar.\nNo va tirar endarrera i fruit de la insistència Rubén, en estat de gràcia, marcava damunt la línia de gol el seu cinquè gol de l'any després d'aprofitar un cop de cap de Marià, sempre participatiu en les jugades atacants del Bellvís.\nFins al final, expulsió per doble groga de Manyet, que tot i així podrà jugar el pròxim diumenge, en un partit molt difícil al camp de l'Angulària.\nCelebració a la banqueta local i entrega de trofeus als capitans dels dos equips. Un any més, la copa "gran" es queda a casa.\nPublicat per jm a 7:43\nSegona derrota de la Temporada.\nSense el premi de la victòria.\nJa tenim el resulta de la gran cassola!!\nEl Bellvís s'emporta els tres punts en la seva vis...


L'Ajuntament en pot sortir reforçat - Empordà\nL'Ajuntament en pot sortir reforçat\nEl regidor d'Habitatge i Serveis Comunitaris, José Castellón, valora positivament la feina feta derivada de la Covid-19.\nJOSÉ CASTELLÓN 03.06.2020 | 09:45\nEl ple de juny ha estat marcat principalment per l'adaptació que ha hagut de fer l'Ajuntament durant el maig per donar resposta institucional a les necessitats derivades per la Covid-19. Alhora, aquesta adaptació també ens ha permès treballar de forma més transversal entre les àrees.\nAixí, mentre l'àrea d'Educació treballava per l'adquisició d'ordinadors per repartir entre els alumnes amb més mancances, l'àrea de Serveis Comunitaris s'activava per repartir material escolar i dossiers educatius complementaris. La nostra voluntat sempre ha estat no deixar ningú enrere en el seguiment del curs escolar i l'acompanyament a alumnes i famílies. Aquest repartiment de material preparat per l'Àrea d'Educació de l'Ajuntament l'han dut a terme cinc tècniques del Pla de desenvolupament comunitari que també està donant suport a les famílies en el procés de preinscripció escolar per al curs vinent.\nAquest és un exemple de la feina que hi ha al darrere d'un punt de l'ordre dia. Habitatge, serveis socials, educació, comerç, intervenció, serveis comunitaris, etc., tenen al darrere moltes treballadores que, amb encerts i errors, s'han esforçat per col·laborar i compartir una resposta pública que ha estat notable i que cal, en la mesura del possible, mantenir a mida que es vagi recuperant la normalitat.


El Podall: 2009\nPublicat per Marc Bernadich Marquez a 13:23 Cap comentari:\nCooperativa: "Unitat econòmica de producció, comercialització o consum que pertany als mateixos usuaris dels seus serveis". Aquesta és la deficinició de cooperativa que hom pot trobar a l'enciclopèdia Catalana. A Catalunya hi ha algunes cooperatives que funcionen excel·lentment (Guisona, Abacus, Cellers cooperatius, etc..). El cas internacionalment més conegut és la Coorporación Mondragón, una cooperativa que a força de voluntat del seu fundador José María Arizmendiarrieta , i de milers de persones que el van acompanyar posteriorment, ha aconseguit ser el primer grup empresarial del Pais Basc i la cooperativa més gran del món amb 94.000 cooperativistes, comptant amb coopertives a tots els sectors econòmics i amb marques tan reconegudes com Fagor, Eroski, Caja Laboral o Lagun Aro.\nPerò és possible que una organització on tots els treballadors són propietaris funcioni? Com s'eviten els comportaments picarescos? Com es governa? Evidentment cada cooperativa té un reglament intern que vertebra l'organització, però hi ha uns valors interns que crec que són fonamentals.. Per exemple, Mondragón té deu principis bàsics que configuren la cultura organitzativa de l'organització: lliure adhesió, organització democràtica, sobirania del treball, caràcter instrumental del capital, participació en la gestió, intercooperació, transformació social, caràcter instrumental i educació. Com es pot comprovar, tots aquests principis responen a un esperit d'unió dels treballadors per un objectiu comú: persistir i perduar. Els beneficis són considerats com un mitjà per aconseguir-ho, no com la única finalitat.I si per persistir claen reformes doloroses es fan abans que sigui massa tard, tenint en compte el més importnat: les persones\nEl que per mi és cabdal però, és el sentit (genuí) que es llegeix entre línies: el principi de solidaritat. Avui dia, aquesta paraula està molt devaluada. Sembla que només penjem a la paraula solidaritat atributs com compartir, ajudar, donar... Solidaritat també és allò tant nostre de "que no t'hagin de pagar res". La solidaritat, neix del propi individu. Ser solidari també és fer el que calgui per no perjudicar els interessos dels altres. Si un cop has aconseguit la teva total autonomia, i per tant no restes recursos als altres, sinó que ets capaç de generar-ne ets solidari. La definició més escaient "El fet d'ésser solidari amb altres, de compartir-ne les idees, els propòsits i les responsabilitats". També les responabilitats. Si no entenem que la solidaritat comença en un mateix, anirem de rodes a pilats. Solidaritat vol dir què cal fer pel bé comú, i no què em dona el bé comú.\nNo és d'estrenyar doncs, que dins les cooperatives els comportaments més picarescos, en el sentit d'aprofitar-se del sistema, siguin fortament penalitzats.\nLa meva reflexió és què passa amb la Gran Cooperativa, és a dir el Sector Públic. Trobo a faltar, i molt, a part d'una consciència dels cooperativistes que treballen que allà on treballen és casa de tots i que per tant s'ha d'administrar amb el màxim dels rigors i responsabilitat, una interpretació més acurada de què vol dir Solidaritat. Intueixo un apalancament excessiu en les "bondats" del sistema, que no ajuda a sortir de l'embolic on estem entaforats. ¿O és que les bondats del sistema no ajuden a sortir del forat?\nDe totes maneres, ja fa mesos que no paren de fer-me la pregunta: Quan passarà això de la crisi? (com si fos un constipat), Jo els dic, quan prenguem consciència del que em de fer per superar-la: pendre decisions valentes, emprendre, i treballar més que mai. D'alguna manera, esperar a què passi (i s'arregli) és una insolidaritat cap els solidaris que estan fent quelcom per sortir-ne.\nPublicat per Marc Bernadich Marquez a 12:38 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Pais\nEmprenedoria des de l’Empresa: innovar, crear o regenerar.\nDe sempre, la paraula emprenedoria ha estat relacionada amb una persona propensa a la creativitat, a assumir riscos per tirar endavant la seva idea de negoci, moltes vegades no pas per buscar només un benefici econòmic, sinó per autorealitzar-se. Són persones, inquietes, que no entenen la feina si no és per dedicar-s’hi el 100% i que tenen la valuosa virtut de saber veure negoci allà on ningú en veu o crear a partir de res una empresa.\nLes últimes investigacions revelen que tothom pot ser una emprenedor, si bé cadascun de nosaltres tenim diferents propensions a emprendre (dels més ocasionals als purs). S’ha vist que hi ha persones que desenvolupen el seu instint emprenedor per necessitat (quan perden la feina i no en troben) i d’altres, senzillament per assolir un grau de benestar al veure complerts els seus objectius. Per tant, l’aspecte cultural i té molt a dir, tot i que d’emprendre també se n’aprèn, i les institucions posen a l’abast de tothom eines (assessorament, formació, incubadores empresarials, etc...) per tal de produir emprenedors, peça bàsica del sistema econòmic que ens regeix.\nPerò, hi ha una altra tipus d’emprenedors: les empreses. Les empreses de fet, són un conjunt de persones que treballen en una idea que un bon dia va posar en marxa un emprenedor. Amb una mica de sort, el fundador de l’empresa encara és qui la dirigeix i per tant pot transmetre, potenciar o inculcar l’esperit emprenedor a la xarxa social que conforma la organització, i així fer “emprenedoria col•lectiva”. Així doncs, no deixar de ser emprenedor un cop ja s’ha emprès i intentar formular una empresa que no en perdi l’esperit pot ser generador d’avantatges respecte la competència.\nUna empresa pot tenir molts motius per ser emprenedora: perquè el negoci tradicional no funciona i ha de buscar altres fonts d’ingressos, perquè vol diversificar el negoci, i potser també el risc, perquè ha vist alguna oportunitat de negoci abans que ningú, etc...\nEl que és més suggerent és que la empresa ja està “socialitzada” en el món dels negocis, no li és necessària una formació general, ja sap de què va aquest món... i segurament a força d’encert i errada, han après com navegar-hi. A més, normalment comptarà amb recursos (econòmics, materials, immaterials i humans) fruit de la seva activitat principal que li permetran abordar els reptes més innovadors, i per acabar, compta amb el coneixement d’un sector d’activitat (el seu), que li permetrà veure si pot accedir a altres mercats, o si simplement repensant el seu producte pot vendre’l de forma diferent.\nLes empreses doncs, tenen seriosos motius per plantejar-se emprendre i les institucions valuoses empreses a qui ajudar a emprendre a part dels emprenedors individuals. Es coneixen tres formes d’aprendre per les empreses: a) innovar. És a dir, treure al mercat una línia de producte nou o innovador, millorar els processos per ser més competitius, etc.... b) Crear una empresa nova independent de la ja establerta que operi en un sector diferent, per bé, que es poden aprofitar les sinergies que se’n deriven i c) la renovació estratègica, que és un canvi de orientació total de l’activitat de l’empresa (passar de vendre ous a vendre ràdios, per exemple).\nAquestes tres tipologies estan ordenades de menys a més radical, però en tot cas, els riscos vindran també pel grau de relació o no relació que hi hagi entre els projectes. Pot semblar que aquesta situació és llunyana a les empreses de casa nostra. Però si fan l’esforç de pensar-hi un xic, trobaran per exemple, una empresa que ha sumat a la seva activitat principal de fabricació de xapa metàl•lica, la producció de peces pel món de l’energia solar (a), una empresa de petits components metàl•lics que n’ha creat una altra d’implants dentals (b) o una empresa que ha passat de fabricar minicotxes a bolquets mecànics (c).\nEls projectes innovadors s’han de començar ara, en temps de crisi, ja que quan estiguin llestos ens trobem amb un moment econòmic òptim i mentrestant, la crisi ens ajuda a fer-lo més fort . Fer-ho al revés fóra perillós, no fos cas que ens trobéssim amb un projecte madur en un temps sever, comercialment parlant, llavors ja s’hauria fet el gruix de la inversió, i tindríem problemes.\nLa reflexió final que se’n pot treure, és que les empreses emprenedores són aquelles que ens faran canviar el teixit productiu, avui massa centrat en la mà d’obra, per un altre de més competitiu, més capital/coneixement intensiu i centrat en el consumidor final. Per aquest motiu, caldria tenir ben present que el suport a les empreses per emprendre haurien de ser com a mínim tan importants com el que reben els emprenedors individuals: d’alguna manera s’actua a un terreny ja abonat, llest per produir fruits a curt termini que revitalitzaran la nostra economia, i amb el suport al emprenedor individual es comença a elaborar un planter que pot donar fruits més a llarg termini.\nI és que en aquests moments, és temps d’emprendre.... sigui per vocació o necessitat. Som-hi!\nPublicat per Marc Bernadich Marquez a 8:41 Cap comentari:\nEs evident que aquest estadi de dificultat econòmica arriba en el moment de major globalització de la història. Els avanços tecnològics, la liberalització dels mercats i la cerca de noves oportunitats de negoci ha fet que el comerç, i de passada els actius productius siguin més mòbils que mai. Si ens mirem aquest fenomen des de una perspectiva estrictament econòmica (sense tenir en compte altres motius humans) aquesta globalització es regulada per les lleis de mercat internacional.... però la crisi afecta internacionalment, nacionalment, localment i a les families. La lògica econòmica de màxima eficiència i beneficis, pot trobar el seu contrapunt en la cultura, els valors, les creences de les persones que conformen una regió econòmica concreta, que malgrat les dificultats, s’entossudeixen a seguir sent competitius, en definitiva a fer un salt per entrar a un tren que passa sense esperar a ningú. L’estudi de les economies regionals, i sobretot de les diferencies que existeixen entre aquelles més emprenedores i les menys dinàmiques ha estat en els darrers anys un tema molt recorrent en la investigació en l’àmbit de l’emprenedoria. Sembla que la cultura, els valors, les maneres de fer i pensar col•lectius són vitals en el desenvolupament ( o no desenvolupament) d’una zona. El Dr. Jordi Nadal, catedràtic emèrit d’història econòmica de la Universitat de Barcelona, pronuncià un magnífic discurs en l’acte de presentació d’un llibre commemoratiu dels 450 anys del Gremi de Fabricants de Sabadell. En aquesta argumentació, el Dr. Nadal explica que la propensió al treball i a la creació de riquesa dels catalans es producte de la mutilació política que ha sofert Catalunya al llarg dels anys que ha desencoratjat la reivindicació col•lectiva de major llibertat i l’ha desviat cap a la reivindicació individual, en forma d’èxit en els negocis de cadascú. D’aquí la cèlebre frase els catalans de les pedres en treuen pans. Aquest autor, finalitzava la seva intervenció explicant que les dues visions han se ser complementaries, i que en aquests moments els catalans estan perdent l’essència que els ha caracteritzat sempre: l’esperit emprenedor. Es ben cert que el creixement desordenat i desmesurat de la funció pública i la percepció que desprèn de “feina fàcil, segura i ben remunerada” és el millor desincentiu per la creació de riquesa via creixement de les empreses o mitjançant la creació de noves. Aquesta aversió al risc, em fa pensar en unes paraules que va pronunciar el Dr. Francesc Torralba, filòsof, en l’acte de celebració dels 20 anys del Programa de Transició al Treball de Manresa. Explicava que les persones a part de tenir competències professionals (saber desenvolupar una feina) també han de tenir competències ètiques. Bàsicament actituds ( l’esforç, la humilitat, l’audàcia i la prudència) que si s’interioritzen i s’apliquen poden esdevenir la clau de l’èxit personal i col•lectiu, Pel que sigui, sembla que aquest esperit s’està perdent. Cal redreçar-ho d’immediat. Ens hi juguem molt.\nA aquesta problemàtica de valors, s’hi suma com s’ha comentat, una competència internacional cada cop més ferotge que fa que les empreses de casa nostra s’hagin d’espavilar per no ser expulsades. Avui, sobretot ens els productes industrials, ja no es competeix empresa contra empresa, sinó districte industrial contra districte industrial. En aquest context m’agradaria ressaltar el paper que juguen les pimes, i en concret les empreses familiars, que recordem, representen prop del 95% de les empreses a la Catalunya Central i conformen l’entramat competitiu de la zona. Aquest tipus d’empreses, arrelades íntimament al territori, comparteixen els valors positius que he citat. S’ha demostrat que si bé són més conservadores pel que fa referència a les estratègies d’expansió i innovació quan les coses van bé, són extremadament adaptables als canvis quan aquests són profunds i estructurals, bàsicament perquè s’hi juguen el nom i el patrimoni familiar, a diferència de les grans multinacionals, anomenades a vegades locomotores dels districtes, que avui són a Manresa i demà a Taiwan.\nPer últim, tres reflexions per fer front a aquest escenari desmoralitzant.\nLa primera: la col•laboració,el lideratge i les mesures de suport. L’establiment de zones industrialitzades fortes, sostenibles, integrades a l’entorn i sobretot arrelades vindran gràcies a les Pimes (familiars, majoritàriament). Aquestes han de col•laborar entre elles per tal de generar sinergies i complementarietats i així conformar un espai de productivitat a escala internacional. Aquesta afirmació que pot semblar òbvia i fàcil de dir, és al meu entendre el taló d’aquil•les. Les empreses de casa nostra no estan avesades de compartir actius, coneixements o interessos a diferència d’algunes zones industrialitzades europees que fan pinya des d’una visió glocal. Aquestes relacions tampoc són fluides amb l’ administració, que a vegades vol liderar el desenvolupament econòmic, fent inversions que les empreses no entenen o no consideren útils, quan al meu parer el lideratge ha de venir de les empreses, i l’administració ha d’estudiar i accelerar el canvi, més que guiar-lo, aplicant mesures de suport a la Pime més que a les locomotores multinacionals (per exemple amb el desenvolupament d’un model Quadruple Helix, ajustat als sectors tradicionals i emergents de la zona, on les empreses se senten còmodes). Al cap i a la fi, si són capaços de ser competitius, podem ubicar qualsevol dels productes a qualsevol part del món.\nLa segona: les actituds i els valors. Cal treballar-les des de la infància, però també cal donar exemple, sobretot des d’un funcionariat que funcioni i amb unes condicions d’acord amb el mercat laboral i no laboral.\nPer acabar, la tercera: el tracte just. Em refereixo al finançament. El mateix govern Zapatero ha reconegut que Catalunya té un dèficit fiscal del 9,8%, Compte, això és l’any 2005. Quan era l’any 1990? No ho sabem. La xifra podria fer esgarrifar, i passa factura a les empreses que perden competivitat per manca de infraestructures, i a les persones que reben unes prestacions molt allunyades pel seu esforç. En aquest cas, la reivindicació col•lectiva, és també tan necessària com la preservació de l’esperit emprenedor. Per força han de ser complementaris per sortir d’aquesta situació i construir uns veritables districtes industrials glocals, que generin valor i lloc de treball, i permetin als catalans seguir fent de les pedres pans.\nPublicat per Marc Bernadich Marquez a 12:57 Cap comentari:\nBàsquet: Institucions, Empresa i Valors\nSi invertíssim una mica de temps en calcular quant costa cada victòria que el Bàsquet Manresa ha aconseguit a la lliga ACB ens donaríem compte que és l’equip més rendible de l’ACB. De fet, estic quasi segur que és l’equip més eficient de la història de l’ACB.\nLluitar, competir i sobreviure durant tants anys amb el pressupost més baix és una excepció monumental en el món de l’esport i per extensió en el món empresarial. Si a més hi sumen els èxits aconseguits als anys noranta, només podem emprar la paraula heroïcitat. És com si una PIME plantés cara a grans multinacionals (moltes ho fan cada dia, buscant nínxols, el Bàsquet Manresa juga a mercat obert, sense possibles especialitzacions, es guanya o es perd), no només mantenint la seva quota de mercat, sinó que en ocasions les sobrepassés, tot traient el nas entre els més poderosos.\nDins el seu mercat el Bàsquet Manresa s’enfronta any rera any amb clubs molt més potents. Podríem dir que el nostre bàsquet està permanentment en crisi, no per mala gestió ni per conjuntura econòmica, sinó per la pròpia estructura de sector: comparativament som un territori petit, els altres reben ajudes institucionals que aquí no es reben (podem discutir si aquest és el model a seguir o no, però la diferència hi és) i costa que les empreses grans vegin Manresa la candidatura perfecte per donar a conèixer la seva marca. I malgrat tot, seguim sent. Seguim sent perquè hem après a competir malgrat tot.\nN’hi ha prou per trepitjar alguns pavellons d’altres equips de la lliga per adonar-se del respecte que es té cap el Bàsquet Manresa. Aficions, entrenadors, jugadors i dirigents es fan creus dels resultats de l’equip del Bages. Molts demanen quin és el secret que amaguem, com si fóssim els irreductible gals que a base de pocions màgiques resistim les escomeses del potents romans. El secret? Persones, sensatesa i treball (treball, treball i treball!). Confiar en les persones i les seves capacitats (quants jugadors han arribat amb el cartell de mediocres i aquí s’han revaloritzat?), fixar objectius assumibles i no estirar més la mà que la màniga i, sobretot, molt treball, bon treball i unió en els moments més difícils. Aquests elements combinats amb el profund sentiment de pertinença que desperta el club, expliquen les valuoses habilitats que les persones han desenvolupat i que es mostren a tots nivells: des de les innovadores jugades que l’entrenador prepara per sorprendre als equips grans amb el màxim aprofitament de recursos (el Bàsquet Manresa ha estat subjecte d’estudi per prestigiosos tècnics, entre ells Svetislav Pesic, just abans de guanyar l’Eurolliga amb el Barça), passant per l’explosió d’alguns jugadors, molts provinents de la pedrera, o acabant per la gestió acurada de l’equip directiu.\nEl bon fer del Manresa, a més, traspassa les fronteres del parquet, essent un element dinamitzador de l’esport entre els més joves de casa nostra, a més d’una font de benestar per a moltes persones i una imatge de ciutat impecable . Les externalitats positives que té el Bàsquet Manresa són molt més importants que les xifres que conformen el seu pressupost.\nEl secret doncs, es basa en el valors. Valors que ens defineixen com a persones, i també ens marquen l’imaginari col•lectiu. Valors que ens fan sentir orgullosos d’allò nostre molt més que la consecució d’un títol, perquè en definitiva tots junts configurem el model Manresa, un model de lluita fins l’últim alè. Així és com ens assegurem l’òptima utilització dels recursos disponibles. Ara els recursos disponibles no són suficients, només ens falta una mica més de recolzament per seguir sent. La història avala la nostra forma de fer i la rendibilitat que aconseguim de cada gram de confiança que se’ns fa. La crisi afecta a tothom, i tot i així empreses i aficionats del Basquet Manresa han tornat a col•laborar amb tot allò que és possible. Cal l’última empenta, per evitar una grandíssima desil•lusió. Ben mirat, quina institució no voldria fer-se seus alguns dels valors genuïns del Basquet Manresa? Jo m’hi apunto.\nPublicat per Marc Bernadich Marquez a 17:29 Cap comentari:\nEmprenedoria des de l’Empresa: innovar, crear o re...


Amb motiu del Dia Internacional de les Persones amb Discapacitat, celebrat el passat 3 de desembre, ONCE Catalunya es va sumar al manifest del COCARMI (Comitè Català de Representants de Persones amb Discapacitat): Per una reconstrucció sanitària, social i econòmica inclusiva. Per això, pensant en els temps de “reconstrucció” i unint-nos al sentiment del Comitè Estatal de Representants de Persones amb Discapacitat, CERMI, i de la resta d’entitats de la discapacitat de l’Estat, volem fer sentir més que mai la nostra veu, la de les més 611.000 persones amb discapacitat que representem a Catalunya.\nAQUÍ POTS LLEGIR EL MANIFEST COMPLET. Clica.\nAmb motiu de la celebració del Dia Internacional de les Persones amb Discapacitat,el passat 3 de desembre, a diferents centres d’ONCE Catalunya es van fer activitats commemoratives d’aquesta jornada.\nL'ONCE Tarragona va participar en el seguit d’actes organitzats des de l'Ajuntament de Tarragona.\nLes diferents entitats van gravar un vídeo amb activitats lúdiques, explicatives, de caire cultural, etc. Van aportar tot allò que són capaços de fer les persones amb discapacitat.\nDes de l’ONCE Tarragona, es va participar amb una lectura dramatitzada de Contes per pensar, de Paulo Coelho. Després d'una breu introducció per part de Raquel Saavedra, directora de l’ONCE a Tarragona, es va fer la lectura de dos contes per part de les companyes del grup de teatre Amanida: Quiero, per Antonia Saladíe i Carmen Lourdes García i El buscador, per Juani Fuentes i Rafaela Pérez.\nEnllaç al vídeo Resistim i resistirem (Minut 22.33 declaracions de Raquel Saavedra).\nCada any les entitats de la ciutat de Reus que formen part del Consell Municipal de la Discapacitat, entre elles l’ONCE, fan una sèrie d’actes per commemorar el dia 3 de desembre.\nEnguany, van enregistrar un vídeo en el qual expliquen la tasca de cadascuna de les entitats. Cada dia, des del 3 de desembre s’emeten els vídeos pel Canal Reus TV i es fa difusió d’un cada dia a través de les xarxes socials de l’Ajuntament.\nActe Institucional - Dia Internacional de les persones amb discapacitat - YouTube. Enllaç al vídeo.\nArantxa Vallespí, directora de l’agència de l’ONCE a Reus, va manifestar que “des de l’ONCE no hem parat la nostra tasca social ni un minut, tot i el confinament i les dificultats afegides per las persones que no hi veiem”. Un del serveis que més ha hagut d’adaptar-se aquest any ha estat el servei de voluntariat, explica Vallespi. “Els nostres voluntaris no han deixat d’estar al costat dels afiliats, mitjançant trucades telefòniques a aquelles persones que no poden sortir de casa; o com el Vicenç que avui està acompanyant a la Violeta, que és una persona que té sordceguesa". Enllaç al video.\nDes de l’agència de Blanes es va col·laborar amb l’Ajuntament de Lloret de Mar. Adrià Vila, conseller territorial de l’ONCE Catalunya, i Antonio González, director de l’agència de l’ONCE a Blanes, van llegir en braille aquest fragment del manifest commemoratiu:\n“Per això reivindiquem: un llenguatge accessible i comprensible. Reivindiquem els textos de lectura fàcil, la llengua de signes, el braille i tota mena de sistemes de comunicació alternatius i aplicacions tecnològiques necessàries”.\nAquest són els enllaços als vídeos:\nEl 3 de desembre, les federacions i entitats del sector de la Discapacitat a les terres de Lleida van celebrar unitàriament el Dia Internacional de les Persones amb Discapacitat.\nVa ser en un acte a les 12 hores, a la Sala d’actes d’ONCE Lleida. Les persones amb discapacitat de les diferents federacions i entitats participants, van llegir el manifest que elles mateixes havien preparat. El missatge es va traduir en llengua de signes a càrrec dels alumnes de l’INS Ronda de Lleida i el va acompanyar musicalment la violinista Dolors Ricart i Amanós, que va transmetre d’una manera especial el missatge del manifest.\nLes entitats organitzadores de la jornada reivindicativa van ser: Federació ALLEM, ECOM, DOWN Lleida, FEPCCAT, FESALUT, Salut Mental Catalunya - Coordinadora Terres de Lleida i ONCE Lleida.\nEl passat 1 de desembre a Rubí, i a través de la plataforma Zoom, es va fer una jornada de professionals i representants de les entitats de l'àmbit de la diversitat funcional.\nFrancisco Aguilar, director de l’ONCE Terrassa, que dona serveis a Rubí i a d’altres poblacions del Vallès Occidental, va desitjar que el 3 de desembre de l’any vinent poguem celebrar-ho tots junts, uns al costat dels altres”.\nA Sant Cugat del Vallès va tenir lloc, l’1 de desembre, una reunió de la Taula d’Accessibilitat Universal, amb la presència de la alcaldessa, Mireia Ingla.


Capitalistes de fireta i exploradors d’estar per casa: capitalisme i colonialisme al jocZena | Zena\nHome›Internet i videojocs›Capitalistes de fireta i exploradors d’estar per casa: capitalisme i colonialisme al joc\nCapitalistes de fireta i exploradors d’estar per casa: capitalisme i colonialisme al joc\nLa tasca del crític és assenyalar problemes en les obres que examina per a fer avançar el mitjà. A Zena hem assenyalat sovint els problemes més visibles dels videojocs, és a dir, la representació de la violència i de la dona (i molt sovint la intersecció, encara més problemàtica, entre aquestes dues) als videojocs. Però hi ha molt més a comentar.\nAquest article vol eixamplar la mirada sobre aspectes problemàtics dels jocs, i no només dels videojocs, sinó també dels jocs de taula moderns, forma de lleure cada cop més estesa com demostra la proliferació de fires i esdeveniments com el clàssic Ayudar Jugando o d’altres com el Gran Dau. Tanmateix, volem examinar problemes més enllà dels dos esmentats, dos vessants que sovint passem de llarg perquè malauradament ens resulten transparents donada la societat a la que vivim: l’enaltiment dels idearis capitalistes i colonialistes.\nCapitalistes de fireta\nJugar, molt sovint, és competir. Des de l’escacs fins a Starcraft, no fa falta gaire més que dues jugadores i una meta només disponible per a una per a que resulti el conflicte. I si el conflicte moltes vegades és part integral del joc, també ho són la ideologia capitalista i la manera en que el capitalisme resol el conflicte: el monopoli i l’eliminació de la competència. De fet, que Monopoly inicialment fos una eina de divulgació contra la ideologia capitalista i hagi acabat per esdevenir el joc de taula més venut per una multinacional com Hasbro resulta particularment irònic.\nAtureu-vos a pensar-hi: quants jocs heu jugat on l’objectiu és acumular riquesa? Qualsevol joc de gestió, des de Transport Tycoon a Factorio es basen en la producció de bens o serveis i la seva comercialització, contra més diners facis, millor.\nI tot plegat, per a què?\nD’altres jocs com Big Pharma obertament parlen de l’èxit de manera capitalista, i la separació entre sàtira i acceptació del missatge és ben fina. A aquest darrer joc, el jugador portarà a l’èxit a una empresa farmacèutica –camp, ja de per si, amb una bona colla de problemes morals- mitjançant la fabricació no dels millors fàrmacs, sinó dels que tinguin millor relació qualitat-preu. Sempre vigilant de no fabricar un fàrmac massa bo, per a no passar de la dependència del malalt a la cura, i fabricant la quantitat justa, perquè l’escassetat artificial justifica preus exorbitants. Offworld Trading Company es basa en l’explotació de Mart i acumular suficients recursos com per a enfonsar a la competència. Hi ha totes les eines del mercat, des de l’espionatge industrial, fins als càrtels o el dumping de preus.\nLes conseqüències d’extreure tots els recursos naturals de Mart mai s’hi examinen. Tampoc ens van deixar mai posar tarifes socials als autobusos de Transport Tycoon. Això sí, podem fer-nos fabulosament rics, molt més enllà del que possiblement serem a la vida real.\nAl món del joc de simulació econòmica, mai hi ha un final, un límit al cicle de producció i consum. No hi ha conseqüències negatives per a ningú, en una paraula, no hi ha explotació. Resulta el sanejament definitiu i, sense adonar-nos-en, ens empenyen coll avall lliçons de les que Sala i Martí estaria ben orgullós –que la televisió pública financi programes on es clamen les bondats del neoliberalisme també és tema per a un altre dia, perquè ens hi podríem fer mal-.\nSe’ns diu que si podem, volem, que si emprenem triomfarem, que la pitjor conseqüència del risc és, com a molt, haver de carregar una partida, prenem, gastem i repetim sense mirar més enllà dels números sempre creixents del nostre balanç en una sorrera que és ben diferent al món real on la voracitat del capitalisme esfondra el nostre futur. Construïm un imperi, construïm la civilització, a cop de talonari.\nExploradors d’estar per casa\nQuè combina millor amb el capitalisme i l’explotació que més explotació? Els jocs de taula en particular són més culpables que els videojocs aquí, però videojocs com el degà Civilization són una bona mostra d’ideari colonialista en llauna.\nMolts dissenyadors de jocs encara semblen tenir una fixació pel “descobriment” de territori de l’època colonialista, i en la majoria de casos els colons es representen com a protagonistes, fent-ne una força de progrés i civilització mentre que els nadius són o bé bàrbars enemics o recursos que emprar en l’expansió del jugador. A més a més habitualment es passa per alt el component de violència –o de genocidi- del colonialisme, resultant en una colla de jocs blancs, blancs, un pamflet més colonial que el monyo de la Reina d’Anglaterra.\nColonitzar territoris mitjançant el seu desenvolupament amb edificis i d’altres millores és un tema increïblement comú als jocs, tant físics com electrònics, però sens dubte el joc que millor ens serveix d’exemple aquí és el Colons de Catan. Probablement el joc de taula modern més venut, i la porta d’entrada de molts al hobby, Catan du el colonialisme directament al títol. Tot i així no veiem nadius explotats per enlloc, i Catan és ficció, tot plegat resulta molt innocu, però el regust eurocentrista és allà, i tot i que el Lladre –que “roba” recursos als jugadors en moments concrets- no sigui explícitament un nadiu de la illa, quan pensem que comença marginat a l’únic territori de la illa que no produeix recursos i que els colons el foragiten emprant una força militar de cavallers, fa menys gràcia.\nLa naturalesa fictícia de la illa de Catan alleuja els temes colonialistes del joc, però a d’altres jocs resulta molt més obvi. És el cas del clàssic Puerto Rico, on els jugadors desenvolupen la illa fent servir els seus recursos i mitjançant “treballadors” representats per... discs de color marró, del color de la pell dels nadius. És força evident que posant discs de qualsevol altre color el tema colonialista seria menys problemàtic, però a més a més quan aquests discs “s’esgoten” n’arriben d’altres en vaixell des d’altres terres. Dos més dos, esclavatge.\nCap un territori nou\nEls jocs –sense distingir entre videojocs i jocs de taula, expressament- són una eina de persuasió extremadament potent, i poden comunicar idees de canvi i educar-nos sobre els problemes del món. Com sempre, cal no només reproduir els motius que es representen, sinó examinar-los amb una òptica contemporània i crítica. Podem ser millors, podem ser crítics, podem deixar d’empassar-nos ideologies que ens alienen com si fóssim bestiar. El lleure és una altra vessant de l’individu, i l’individu és polític.\nTotes les imatges (C) dels seus respectius autors, extretes de material promocional dels corresponents jocs.\nTagscapitalismeCatanCivilizationcolonialismejocsJocs de taulavideojocszena\nBerni 13 desembre, 2017 at 01:07 Respon\nMarc Bellmunt 13 desembre, 2017 at 01:58 Respon\nMoltes gràcies! Sempre està bé reflexionar una mica sobre temes que no s’examinen gaire sovint.


L'Institut Municipal de Promoció Econòmica crea els Consells assessors per afavorir el creixement de les empreses de la Incubadora\nNotícies » L'Institut Municipal de Promoció Econòmica crea els Consells assessors per afavorir el creixement de les empreses de la Incubadora\nData publicació: 21/04/2005\nL'Institut Municipal de Promoció Econòmica (IMPEM) ha posat en marxa un nou instrument per tal d'afavorir el creixement empresarial i la consolidació de les empreses instal·lades i adherides a la Incubadora: els Consells assessors.\nAixí, avui dijous, l'alcalde, Joan Antoni Baron, ha presentat aquesta nova figura dels Consells assessors, juntament amb Xavier Agulló, representant de l'Institut Nóos, consultora encarregada del projecte.\nTambé avui ha tingut lloc la primera reunió dels Consells assessors amb tres empreses de la Incubadora: Nexo VR, Actech i TecnoGis.\nQuè són els Consells assessors i per qui estan formats?\nEls Consells assessors estan integrats per un grup de professionals amb diferents perfils que tenen com a finalitat acompanyar a les empreses en el seu procés de reflexió estratègica i de futur.\nL'IMPEM vol estimular la participació en aquest Consells d'empresaris i professionals mataronins de reconegut prestigi i experiència, compromesos amb la seva ciutat, que vulguin formar part d'aquest consells i assessorar a empreses que comencen.\nD'aquesta manera, el projecte que porta a terme l'IMPEM vol instaurar aquesta figura assessora per tal que les empreses siguin assessorades i recolzades per professionals en la seva presa de decisions; ajudar a l'emprenedor a desenvolupar la seva estratègia, idees i objectius per al proper exercici així com aprendre de l'experiència passada revisant els assoliments i dificultats de l'exercici anterior.\nLa creació d'aquests instruments s'explica per les característiques de les empreses de l'entorn, donat que la majoria d'aquestes són generalment micropimes que dediquen poc temps a la planificació de l'estratègia del seu negoci i que a més no disposen de suficient personal per poder-ho fer.\nCreació dels Consells assessors\nLa creació dels Consells assessors s'ha establert en tres fases diferents:\nPrimera fase: serà la posada en funcionament del primer Consell assessor que treballarà amb les 12 empreses relacionades amb la Incubadora; d'aquests se'n faran un total de 4 (abril, juny, setembre i desembre).\nSegona fase: comportarà l'assessorament perquè cada empresa pugui crear el seu propi consell donat que necessitaran de professionals de diferents perfils. En aquesta fase l'IMPEM ajudarà en la recerca d'aquests professionals.\nTercera fase: serà la posada en marxa dels Consells personals. Està previst que entrin en funcionament a partir del desembre d'aquest any.


territoris.cat 10:23 07/12/16\nLa cita ha congregat uns 20.000 visitants, xifra similar a la registrada l'any passat\neconomía urgell fira cultura trobada seu\nAlguns artesans treballen davant el públic\nTàrrega va tancar ahir la 18a edició de la Fira d'Artistes i Activitats Tradicionals mantenint el seu poder d'atracció. Uns 20.000 visitants, xifra similar a la registrada l'any passat, s'han acostat durant els quatre dies del certamen fins als espais d'exposició i venda.\nLa celebració enmig del pont festiu ha propiciat l'elevada afluència si bé les puntes de públic es van registrar durant el passat cap de setmana. La convocatòria es consolida una vegada més com una plataforma de contacte entre artistes i públic, on es donen a conèixer creacions artesanes i de comercialització limitada.\nEl assistents valoren sobretot l'originalitat de les propostes, de caràcter únic i personal. Art, disseny i artesania esdevenen així centre de les compres nadalenques. En aquest sentit, la satisfacció entre els paradistes per les vendes realitzades és generalitzada. Un any més hi han estat presents múltiples disciplines com la pintura, l'escultura, la fotografia, el disseny o l'orfebreria a més dels productes d'alimentació.\nLa Fira d'Artistes, que cada any oficialitza l'obertura de la campanya nadalenca a Tàrrega, també se salda amb èxit de participació pel que fa a la vintena de tallers i demostracions del programa. Gastronomia, ornamentació nadalenca o conta-contes infantils han atret força públic a l'igual que una colpidora 'performace' de memòria històrica a càrrec de l'artista targarina Alba Torres. A més, s'ha estrenat enguany un nou espai dedicat als oficis tradicionals com la fusteria, l'orfebreria o el punt de mitja.\nTambé s'ha valorat molt positivament la creixent compareixença als estands del teixit associatiu de Tàrrega, que aprofita per divulgar aquí les seves activitats.\nL'Ajuntament de Tàrrega posa en marxa un 'banc de medicaments'


Treballadores de la neteja de dos hospitals de Bilbao, subcontractades per empreses del grup IMQ, han estat acomiadades i estan en vaga des del 7 de desembre. Motius dels acomiadaments? organitzar-se i lluitar per les seves condicions laborals i la bretxa salarial.\nPubliquem el comunicat de la Secció Sindical de la CGT a l’I.M. de Parcs i Jardins de Barcelona, que fa uns mesos va denunciar un primer cas d’assetjament per raó de sexe i assetjament laboral reconegut en sentència judicial, on el jutge condemnava a l’Institut de Parcs i Jardins a indemnitzar a les companyes que l'havien patit a 15.000 euros a cada una d’elles.\nEl Comitè confederal de la CGT de Catalunya, el tercer sindicat de Catalunya en afiliació, ha decidit aquest dimarts 9 de febrer convocar vaga general de 24 hores el dia 8 de març a tota Catalunya: "La vaga arribarà en un context complicat pels sectors més feminitzats que a la vegada són també els més essencials, educació, sanitat, comerç icures".\nPubliquem el testimoni de l’Irene, dona treballadora de l’hostaleria de l'agrupació de dones Pan y Rosas, que porta des de març amb ERTO i que pateix més que mai, la precarietat i el racisme patronal.


Els hotels de Barcelona van abaixar preus el 2018 per salvar l'ocupació\nEls hotels de Barcelona van abaixar preus per intentar impulsar l'arribada de turistes / IHG\nRedacció 07/02/2019 8:58 am\nLa Vanguardia: “Els hotels van abaixar preus el 2018 per salvar l’ocupació”. L’any passat els hotels de Barcelona van haver d’abaixar les seves tarifes per contrarestar la caiguda de l’ocupació a la ciutat. El 2018 va ser un any complicat pel sector turístic. Segons la consultora Magma HC, el preu mitjà diari dels hotels barcelonins va caure 5 euros i es va situar en 137,84 euros.\nExpansión: “L’AMB demanarà al seu soci per a l’habitatge fins a 108 milions”. L’Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) demanarà al seu soci privat que participi a l’empresa mixta de promoció d’habitatge que aporti entre 58 i 104 milions d’euros al capital social de la companyia. A més, el dividend màxim que podrà cobrar serà del 4,5%, segons el plec de condicions del concurs que ha iniciat l’ens metropolità.\nEl Economista: “El Sabadell ja val menys de la meitat que quan va comprar TSB”. El Banc Sabadell va comprar la britànica TSB el 2015 i va assolir un valor a borsa d’entre 9.000 i 12.000 milions d’euros. Des de llavors, l’entitat bancària ha perdut més de la meitat del seu valor i en els últims mesos, amb una acció que cotitza a 0,87 euros, el seu valor ha caigut a la zona dels 5.000 milions d’euros. Només aquest any s’han deixat un 11%.\nCinco Días: “Les VTC reclamaran a la Generalitat 1.000 milions si els expropia les seves llicències”. Les empreses de lloguer cotxes amb conductor (VTC) han demanat empara a la Generalitat davant del que consideren amenaces sense sentit del conseller de Territori, Damià Calvet, que estudia com recuperar les llicències VTC. La patronal ha avisat que reclamarà 1.000 milions d’euros si els expropien les llicències.\nEl Economista: “Gortázar compra 101.300 accions de Caixabank en plena davallada”. El conseller delegat de Caixabank, Gonzalo Gortázar, ha comprat 101.300 accions del banc –a un preu de 2,98 euros– per demostrar la seva confiança en l’entitat, que es troba en ple retrocés a la borsa. Des del passat divendres, les accions de Caixabank han perdut un 11% del seu valor i van tancar el dimecres a un preu de 2,94 euros.\n“Buffet vol comprar la Torre Agbar per 150 milions”, el que diu la premsa econòmica


Famílies Nombroses demana que s'ajudi a les famílies per afrontar la despesa en mascaretes - Diari de Terrassa\nL'Associació de Famílies Nombroses de Catalunya diu que la despesa per a una llar de 4 persones no baixarà dels 120 euros per mascaretes.\nFamílies Nombroses demana que s'ajudi a les famílies per afrontar la despesa en mascaretes\n22.05.2020 | 12:56\nL'Associació de Famílies Nombroses de Catalunya (FANOC) demana al Govern que doni suport d'alguna forma a les famílies davant la despesa extraordinària que hauran de fer per adquirir les mascaretes, que a partir d'ahir 21 de maig són d'ús obligatori per a adults i nens majors de 6 anys, en tots els espais públics, inclòs el carrer.\nL'obligació de portar mascareta, regulada per una Ordre de Ministeri de Sanitat publicada el 20 de maig, ha despertat la preocupació de les famílies pel que fa a la despesa que suposarà la compra d'aquest material. Tot i que el preu de les màscares es va regular fa unes setmanes per protegir al consumidor davant l'escassetat de mercat, el seu cost és important si es té en compte que serà d'ús diari i que en una família amb fills cal multiplicar-lo per diverses persones.\nPrenent com a referència les màscares higièniques, les d'ús més estès i recomanades per a la població general asimptomàtica, i que tenen un preu màxim de 0,96 euros, la despesa per a una llar de 4 persones no baixarà dels 120 euros. Si es tracta de famílies nombroses, la despesa es dispara i, especialment si hi ha nens petits, per als quals l'oferta disponible al mercat és escassa i, per tant, més cara.


Yakir LasryVP Relacions amb el Clients\nM'encanten els clients apassionats. Alguns dels nostres millors ambaixadors són persones que van estar frustrades fins que els vàrem ajudar tant que es van convertir en els nostres millors fans.\nYakir gestiona totes les activitats de cara al client a MyHeritage, que inclouen vendes i suport a clients.\nJuntament amb una base sòlida en vendes, Yakir aporta un sentit d'ingenuïtat a MyHeritage, evitant frases com "estàndard de la indústria" i preferint en el seu lloc de reinventar sistemes per tal d'oferir als clients la millor experiència.\nVa iniciar la seva carrera en vendes a Memo Global, pujant ràpidament a proves i investigació de nous mercats i metodologies, i finalment, encapçalant la creació d'un centre de suport per promoure un nou producte.\nEl 2010, Yakir es va incorporar a MyHeritage i sense ajuda de ningú van construir el centre de suport de la companyia. El seu alt rendiment el va promocionar per dirigir el departament d'atenció al client, on va ser responsable de millorar significativament la satisfacció del client, i el desenvolupament de processos i materials per optimitzar l'experiència del client. Gràcies als esforços de Yakir, MyHeritage gaudeix d'una reputació estel·lar entre una base creixent de milions d'usuaris satisfets.\nYakir ostenta graus BBA i LLB del Centre Interdisciplinari Herzliya, i quan no està treballant, el podeu trobar buscant emocions en la pista d'hoquei sobre gel o en un ring de boxa, com un jugador estrella en l'equip de futbol de MyHeritage, o fins i tot saltant penya-segats.


Enric I. Canela » 2007 » setembre\nBiocat i la innovació\nPosted in Articles Enric I. Canela, Innovació, Recerca on setembre 30th, 2007 No Comments »\nEnric I. Canela Dijous comentava en aquest bloc que el vespre anterior havia tingut lloc el sopar – col·loqui mensual del Cercle per al Coneixement. El convidat fou Manel Balcells, president executiu del Biocat, la Bioregió de Catalunya. Ara podeu llegir al web del Cercle per al Coneixement la ressenya d’aquest sopar. És adequada per […]\nPosted in Articles Enric I. Canela, Política on setembre 29th, 2007 2 Comments »\nEnric I. Canela Joan Arnera fa avui un comentari, clar, enraonat i contundent, com sempre sobre l’afer de la crea de fotografies. Em cita i posa de manifest una subtil discrepància amb el que jo vaig publicar fa uns dies en aquest bloc. Comparteixo gairebé tot el que diu, però li he fet un comentari […]\nPosted in Articles Enric I. Canela on setembre 29th, 2007 No Comments »\nEnric I. Canela Abans he parlat de recerca sense poder polític. La meva opinió és que així costarà molt més esforç i diners ser competitius i cal tenir-ho molt clar. Una reflexió diferent faig amb la Barcelona Graduate School of Economics (GSE) que ahir van presentar Andreu Mas-Colell, president del Patronat, i Eduard Valloy, director […]\nLa recerca a Catalunya sense poder polític\nPosted in Articles Enric I. Canela, Recerca on setembre 29th, 2007 No Comments »\nEnric I. Canela L’AVUI publica una entrevista feta per Joaquim Elcacho a Ramon Moreno Amich, el director general de Recerca del govern català. Una bona notícia que dóna Moreno és que tenen molt avançat l’avantprojecte de llei de creació de l’Agència de Centres de Recerca de Catalunya. Ho he dit sovint, abans que una llei […]\nPosted in Articles Enric I. Canela, TIC on setembre 29th, 2007 No Comments »\nTraduït del web del Ministeri d’Indústria, Turisme i Comerç Els ajuts assoleixen un import de 125 milions d’euros en préstecs i 3 milions d’euros en subvencions i busquen potenciar la integració i permanència dels ciutadans, empreses i Administracions en la Societat de la Informació. La convocatòria es dirigeix a actuacions sobre centres experimentals, continguts per […]\nPosted in Articles Enric I. Canela, Universitat on setembre 28th, 2007 1 Comment »\nEnric I. Canela Hi ha massa tendència a culpar a la universitat de la seva pròpia situació. Negar que alguna cosa tingui a veure seria absurd, però el que és evident és que els que treballem a la universitat a Catalunya no som gaire diferents dels que ho fan a altres països europeus. Resulta que […]\nMés sobre els reis i les fotos\nPosted in Articles Enric I. Canela, Política on setembre 28th, 2007 No Comments »\nEnric I. Canela Avui he tingut l’oportunitat de llegir un irònic article sobre la crema de fotos reials feta pel blocaire David Morgades al seu bloc el Racó de Mataró. A banda de la ironia d’actualitat del seu últim article, m’ha interessat el contingut del bloc en conjunt. Els articles són curts, fàcils de llegir […]\nEl futur de la ciència i la tecnologia a Europa\nPosted in Articles Enric I. Canela, Recerca, Universitat on setembre 28th, 2007 No Comments »\nEnric I. Canela La direcció general de Recerca de la Comissió Europea i la presidència portuguesa estan organitzant una High-level Conference on ‘The Future of Science and Technology in Europe’ a Lisboa que es desenvoluparà del 8 al 10 d’octubre proper. La informació sobre la conferència i els continguts la podeu trobar aquí. La European […]\nNotícies de la premsa d’Universitats, Recerca i TIC del 28 de setembre\nPosted in Articles Enric I. Canela, Economia, Innovació, Recerca, Universitat on setembre 28th, 2007 No Comments »\nLa Vanguardia i 20 minutos publiquen avui que la UB es manté entre les 200 millor universitats del món en el rànquing de Xangai 2007. Els ha costat veure el rànquing de Xangai. I no ho entenc. El 14 de setembre en aquest bloc comentava l’Informe Bruegel. Ho vaig fer gràcies a què Mercè Bertran […]\nPosted in Articles Enric I. Canela, Política on setembre 27th, 2007 2 Comments »\nEnric I. Canela Per casualitat he llegit el bloc d’Elisenda Paluzie, no el coneixia si bé segueixo el que diu a l’AVUI. A partir d’ara el tinc al reader. L’article que he llegit i que podeu llegir aquí tracta del recent acord del govern català i el central sobre la quantitat que generosament ens donaran […]


Jardins, parcs i places a Sant Andreu de Palomar | Sant Andreu Sud\nJardins, parcs i places a Sant Andreu de Palomar\nFem balanç de les zones verdes de Sant Andreu? Del seu estat, la presència de les places dures en detriment dels espais amb vegetació, neteja, manteniment, etc…?\nEns consten 26 parcs i/o places a Sant Andreu de Palomar, més dos en construcció i dos en projecte, però hem volgut afegir, per proximitat, les tres limítrofes pertanyents ja a La Sagrera.\nHem de dir que, malgrat al llarg del temps el nivell de neteja ha fluctuat, i que indubtablement podria ser millor, actualment (abril’18) en general és correcta.\nEl manteniment, en canvi, tant dels espais de joc infantil, com de l’espai que els envolta, i les zones amb vegetació, és inexistent.\nLes àrees de joc infantil, a excepció de tres o quatre, són de sorra i, a moltes d’elles, l’espai que les envolta també ho és. Si bé és cert que aquest tipus d’espais fan més natura, i conviden a jugar d’una manera més orgànica, com més natural és l’espai, més s’erosiona, i si bé és cert que amb un manteniment correcte això no esdevindria problema, la realitat és que es generen sots, sotracs, arrels vistes, que fan l’espai perillós per iaios, iaies, o veïns amb mobilitat reduïda que han de voltar darrere d’un infant que juga.\nA més, en lloc de fer un manteniment que eviti la seva degradació, es permet que el sol, l’ús i les inclemències desgastin els jocs infantils fins que moren de vells, i només aleshores s’actua, substituint el degradat per un nou de trinca que rebrà el mateix tracte. Aquesta manera d’actuar, a més de no semblar gaire sostenible, provoca que quan l’espai comença a presentar aspecte de necessitar reparacions, els veïns busquin un altre parc en millors condicions, quedant el primer en desús durant mesos.\nA alguns d’aquests espais, podem gaudir de zones d’aigua. El Parc de la Pegaso, la plaça de Can Fabra, els Jardins del Rec, els Jardins de la Casa Bloc… Llacs o bases que, malauradament, no disposen de sistemes de filtratge i neteja, i degeneren en aigües estancades brutes. Si alguna vegada van tenir peixos o ànecs, avui són espais estèrils i estèticament poc agradables.\nPel que fa a la vegetació, malgrat tenir a l’abast espais que podrien ser considerats un privilegi, sembla que fa temps que Parcs i Jardins va perdre les pàgines dels seus fulls de ruta on es feia referencia a Sant Andreu. Ni venen ni se’ls espera.\nLa vegetació creix furtiva on no li toca fer-ho, i faria bonica estampa de bosquet real si no fos per què aquest creixement és directament proporcional a la manca del mateix als parterres i jardinets on si li tocaria fer-ho, fent del conjunt una fotografia de trista deixadesa.\nBona part d’aquesta vegetació són arbusts de mitjana alçada. El problema és que, donat que ningú en te cura, molts d’ells són malalts, amb paràsits que fan crida a tota mena d’insectes, i creixen en densitat sense control, esdevenint indrets perfectes per caus d’animalons indesitjables…\nEn resum, a Sant Andreu tenim una interessant quantitat de parcs petits repartits al llarg i ample de tot el poble, els més antics de sorra i vegetació capejant com poden l’abandó de l’administració, els més nous de ciment i poca ombra, o directament espais oberts de sorra amb un parell de bancs i alguna jardinera, i tenim també alguns espais espacials, que podrien ser, amb les cures i manteniment adequats, envejables parèntesis de natura a l’espai urbà.\n– Parc de la Pegaso (Sagrera)\n– Plaça del Doctor Cararach Mauri (Sagrera)\n– Plaça d’Albert Badia i Mur (Sagrera)\n– Plaça Bonaventura Gispert\n– Plaça de Can Portabella\n– Plaça de Pere Falques\n– Plaça del carrer Josep Soldevila/Sant Adrià (en projecte)\n– Plaça de Nadal\n– Plaça del metro\n– Plaça de l’Abad Escarré\n– Plaça de Montserrat Roca i Baltà\n– Plaça del carrer Cervera\n– Plaça de les Palmeres\n– Plaça de Can Fabra\n– Jardins del Rec\n– Plaça entre Segre i Cinca\n– Plaça de Ramón Riera\n– Plaça d’Orfila\n– Plaça del Comerç\n– Plaça de la Pomera\n– Plaça del sot dels Paletes\n– Parc de l’esglèsia\n– Plaça del carrer Segadors\n– Plaça de l’Estació\n– Plaça de Marià Brossa\n– Plaça d’En Xandri\n– Plaça de Miquel Casablancas Joanico\n– Jardins Casa Bloc\n– Jardins del Gatpac\n– Parc del carrer Lanzarote (en construcció)\n– Plaça de Mossèn Clapés\n– Plaça d’Antonio Santiburcio (en construcció)\n– Parc Lineal (en projecte)


El petó de Lili Marleen :: Libelista\nTimoneda és un poble on fa temps que no plou. La gent té l'esperança que un dia torni Lili Marleen, un personatge que, quan va visitar el poble fa anys, va portar solucions màgiques i meravelloses. En Pere és un nen que també viu al poble. Les seves pors el duen a conèixer un fotògraf, el senyor Salom, que li explica la seva història amb Lili Marleen i com gaudeix fotografiant moments feliços.\nAles de mosca per a l'À... Fina Casalderrey\nThora i l'anell de la sort Pep Castellano, Pep Castellano Puchol


Participació en la creació de la nova 'spin off' NRG.lab — Sala de Premsa - Universitat Politècnica de Catalunya (UPC)\nEsteu aquí: Inici > Més notícies > Participació en la creació de la nova 'spin off' NRG.lab\nParticipació en la creació de la nova 'spin off' NRG.lab\nNRG.lab és una nova ‘spin off’ de la UPC, que sorgeix del grup de recerca de Sistemes Elèctrics d’Energia Renovables, i aporta solucions d’enginyeria per al sector de l’electrònica contribuint a desenvolupar els sistemes elèctrics del futur.\nLa Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) entrarà a formar part de la nova spin off NRG.lab, centrada a dissenyar solucions als serveis d’enginyeria dels sistemes elèctrics, tal i com ha aprovat el Consell de Govern del 23 de març. La creació d’aquesta empresa està impulsada pels investigadors Álvaro Luna, Jose Ignacio Candela i Joan Rocabert, del Departament d’Enginyeria Elèctrica, i neix com a resultat de la recerca que han desenvolupat al si del grup de recerca de Sistemes Elèctrics d’Energia Renovables.\nNRG.lab ofereix serveis d’enginyeria en l’àmbit dels sistemes elèctrics, aportant solucions al desenvolupament avançat de prototips, demostradors, equips i sistemes d’assaig, que contribueixen en la recerca dels sistemes elèctrics del futur.\nActualment, molts centres de recerca i empreses de diferents àmbits precisen eines de control i processat de potència avançades per gestionar la connexió a xarxa de renovables, connectar sistemes de generació, dissenyar sistemes de tracció elèctrica, gestionar microxarxes o millorar el comportament de les xarxes elèctriques, entre d’altres. NRGlab és una empresa que dóna suport a aquest sector, tot creant solucions a mida en disseny i desenvolupament de demostradors, plantes pilot i prototips de mitja i alta potència, dirigits a centres de recerca, universitats i empreses. Aquestes solucions permeten millorar el procés de disseny de nous equips i sistemes, reduint el temps de validació i augmentat-ne la qualitat.


Neix una galeria d’art a Tàrrega – Comarques de Ponent\nNeix una galeria d’art a Tàrrega\nEls amants de l’art estan d’enhorabona ja que aquesta setmana s’obre a Tàrrega una galeria d’art. Es tracta de la Gerart Gallery, un projecte del targarí Gerard Cucurull. La inauguració de la nova galeria tindrà lloc aquest dijous 17 de desembre, a les 8 del vespre amb l’exposició Serendipia de Gloria Cañado. La Gerart Gallery està situada al carrer Josep Trepat i Galceran número 4 de la capital de l’Urgell.\nMés informació a l’entrevista que publicarem aquest dijous a Comarques de Ponent.


Continuarà - 8/05/2012, Continuarà... - RTVE.es A la Carta\nContinuarà - 8/05/2012\nDimarts a les 20:30hores\nL'espai que repassa el panorama cultural nacional i internacional, "Continuarà", mostra als telespectadors les últimes novetats en cinema, música, teatre, art i disseny.De cinema, aquesta setmana us proposem "Trumpet", un excel·lent curtmetratge realitzat per la directora menorquina Anna Petrus. Filmat amb sobrietat i elements mínims, "Trumpet" és un interessant i original curt que narra una història sobre la solitud i que s'ha projectat a festivals tant importants com Canes, Sitges, Xixón i molts d'altres.També parlem amb David Climent i Pablo Molinero, els components de Los Corderos, una companyia potent, imprevisible i valenta, amb una creativitat inclassificable. El seu teatre és fresc, gens convencional, nodrit d'elements molt variats que plegats construeixen un llenguatge clar i arriscat, també ple d'humor i que juga amb un desconcert tan atractiu como fàcil de pair. Una estètica desconcertant, un text tan absurd com lògic. Un particular viatge interior. En teatre, entrevistem als protagonistes de l'obra de teatre dirigida per Miquel Gorriz, "Violines y Trompetas". Una obra de comèdia musical, que va ser estrenada al 1977 i que, ara, torna amb més força que mai al Teatre Borrás de Barcelona. Tracta temes universals com el sexe, la frustració, els desitjos reprimits...\nContinuarà - 8/05/2012\tVeure vídeo\tA la meva llista\nEls últims 1.266 programes de Continuarà...\nNou Continuarà - 21/05/2013\nLa cantant sahrauí Aziza Brahim presenta el seu segon disc: Mabruk. Un treball que mescla ritmes i melodies tradicionals sahrauís amb música més occidental com blues, rock i funk. Les lletres combinen la seva prò...\nDe cinema, aquesta setmana "Continuarà" us ofereix les entrevistes amb els actors de la nova pel·lícula de Pedro Almodóvar, "Los amantes pasajeros". El film narra la història d'un grup de estrafolaris passatgers ...\nAmb motiu del desè aniversari de la seva carrera musical, "Continuarà" presenta el cantautor Patrick Wolf, caracteritzat per la combinació innovadora del tecno, rock, folk i electro. El talent innegable i el sent...\n"Continuarà" destaca la 24a edició del Guitar Festival Barcelona que arranca aquest dimecres amb l'actuació del grup mallorquí Antònia Font. Caracteritzats per un to festiu i unes lletres de temàtica fantàstica, ...\nDe cinema el programa proposa un documental basat en la pel·lícula guanyadora de la secció nacional del darrer Festival In-Edit: "A film about kids and music. Sant Andreu Jazz Band". El film dirigit per Ramon To...\nContinuarà - 12/02/2013\nAquesta setmana el "Continuarà" destaca la pel·lícula "Mamá" dirigida i produïda pels germans Andy y Bárbara Muschietti, que viuen a Barcelona. Aquest film ha batut records de taquilla en el seu primer cap de set...\n> Continuarà - 8/05/2012


[Vídeo] Un bàsquet sobre la botzina dona la victòria i el coliderat al Monbus CB Igualada\nEl Monbus CB Igualada venia de perdre a les Comes en l’última jornada vers el Martorell i aquest passat dissabte dia 9 de novembre tocava visitar el fins aleshores líder invicte CB Vic. L’inici del matx es convertia en un estira i arronsa on els igualadins tenien dificultats per anotar però mitjançant una bona defensa no permetien que els d’Osona ho fessin amb facilitat. De mica en mica els blau-i-grocs van anar entrant en joc i aconseguien tancar el primer període liderant en el marcador per 15-17.\nEl segon període seguiria una tònica molt similar al primer, poca anotació, partit sense gaire ritme i percentatges baixos on les defenses s’imposaven. Parcial de 15 a 14 per arribar amb un 30 a 31 al descans.\nEn el tercer període, els locals van pujar considerablement els percentatges (60% de tirs de camp en aquests deu minuts) i aconseguien una anotació més propera al que anaven fent en competició (24 punts en aquest quart). Els anoiencs no li perdrien en cap cas la cara al partit i, tot i anar per darrere en el marcador, aconseguirien ajustar-lo fins al 54 a 48 a falta dels últims deu minuts de joc.\nEl Monbus CB Igualada va anar per darrere del marcador fins al minut 38 de partit on gràcies a haver picat pedra durant els vuit minuts previs van aconseguir capgirar-lo. Les diferències eren mínimes en tot moment, un equip es mantenia a una possessió de l’altre. S’entrava als últims 90 segons de joc amb els visitants dos punts per sobre. A continuació després d’un 1 de 5 en tirs lliures dels osonencs, la diferència era només d’un punt. Quan faltaven de 3 segons per finalitzar el partit, una cistella dels locals els avançava per un. Després de temps mort i sacar de camp ofensiu els igualadins aconseguien sobre la botzina la cistella que els permetia sortir victoriosos d’una de les pistes més complicades de la categoria. Resultat final de 69 a 70 que permet als igualadins recuperar el lideratge de la conferència C-A de lliga EBA amb un balanç de 7 victòries i una derrota.\nEl bàsquet té això, res està mai decidit fins l’últim segon.\nDe vegades et va a favor i de vegades en contra però, sempre, és MÀGIA.\nCom ahir, al partit del Monbus CBI contra el @ClubBasquetVic i la cistella de @rogerperez_24 a l’últim segon, q ens va donar la victòria. 💪🏽 pic.twitter.com/sbh9JNittG\n— CBIgualada (@CBIgualada) November 10, 2019\nSergi Carrión (2), Miquel Benito (6),Pape B. Sall (6), Edu Burgès (0), Jordi Torres (5), Carles Fons (8), Jaume Torres (5), Pau Camí (10), Oriol Mateu (9), Edu Tejero (6), Roger Pérez (13).\nArticle anteriorEl jutge envia a judici l’antiga cúpula de PxC, entre els quals l’exregidor igualadí Robert Hernando, per la campanya del 2011 contra els immigrants\nPròxim articleL’Igualada Femení HCP segueix ampliant distàncies al capdavant de la classificació


ESCOLA MONTSERRAT: 2013\nCONCERT NADAL INFANTIL I PRIMÀRIA I DECORACIÓ ESCOLA\nAquí teniu un reportatge del concert de Nadal d'Infantil i de Primària.\nTambé teniu un petit vídeo de fotos per a que podeu veure com està decorada la nostra escola durant aquests dies.\nCantada Nadal 2013 Primària from Escola Montserrat on Vimeo.\nPublicat per CEIP Montserrat a dijous, de desembre 19, 2013\nPublicat per CEIP Montserrat a dilluns, de desembre 16, 2013\nGuia de criança per a nens i nenes de 2 a 4 anys\nEducar no és fàcil. És una tasca que requereix a més d'estimació, coherència, constància,\nﬂexibilitat, implicació i col·laboració.\nAquesta guia va adreçada a famílies i educadors de nens i nenes d'entre dos i quatre anys. El seu\nobjectiu és afavorir el desenvolupament global del nen a través de pautes generals orientatives que poden ajudar la criança.\nPublicat per CEIP Montserrat a dilluns, de desembre 09, 2013\nAhir, dimecres a la tarda, Barcelona tv va venir a l'escola a gravar un reportatge als alumnes de 3r sobre el projecte "Sharing to learn", un projecte on es porta el terme un aprenentatge compartit entre els nostres alumnes i alumnes de l'Escola Americana de Barcelona i l'Institut de Sant Just dins de l'àrea de la llengua anglesa.\nAquí teniu unes fotos per que us pogueu fer una idea de com es va portar a terme la gravació.\nAquest reportatge s'emetrà al programa Catakrac, un programa dedicat als infants de 4 a 12 anys. Normalment, s'emet cada setmana els dissabtes i diumenges.\nMés endavant donarem detalls de l'emissió.\nPublicat per CEIP Montserrat a dijous, de novembre 28, 2013\nDel 15 al 24 de novembre de 2013 se celebra a Catalunya la Setmana de la Ciència 2013 .\nA l'escola aquesta setmana hem treballat el metode científic i experimental fent alguns experiments amb aire i aigua .\nUs deixem un vídeo del resultat.\nPublicat per CEIP Montserrat a divendres, de novembre 22, 2013\nEDUCACIÓ VIÀRIA A TERCER\nPublicat per CEIP Montserrat a dijous, de novembre 21, 2013\nEls nens i nenes de cinquè han realitzat dues classes d'educació viària portades per agents de la policia local . Primer els van explicar aspectes teòrics i després vam visitar el parc infantil de trànsit de Santa Coloma de Gramanet on van realitzar pràctiques amb Kars\nPublicat per CEIP Montserrat a dimarts, de novembre 19, 2013\nDESCOBERTA DELS BOLETS\nEls alumnes de cinquè i sisè van anar la setmana passada al camp d'aprenentatge de Can Santoi on van realitzar un taller sobre la "Descoberta dels bolets ". Van fer classes teòriques i pràctiques . Aquí en teniu un recull de fotos de la sortida .\nEn el primer trimestre del curs 2013/2014, està previst fer un lliurament al mes de novembre.\nPublicat per CEIP Montserrat a dimarts, de novembre 12, 2013\nEducació viària Karts (Sta. Coloma de Gramanet)\nTeatre “Els tres porquets”(Auditori Robert Brillas)\nCamp d’aprenentagge de can Santoi.Collserola\n“Descobreix els bolets”\nPassejada de tardor per Sant Just\nCamp d’aprenentagge de can Santoi .Collserola\nMúsiques d’arbre . Auditori\nReunió delegades de clases\nAnimalada de cançons Auditori Barrades (L’H)\nTaller 5 al dia Mercabarna\nPublicat per CEIP Montserrat a dilluns, de novembre 11, 2013\nACTIVITATS DE SALUT 2013-2014\nDtor. Xavier González\nCreu Roja (plafons suport visual))\n-Xerrada per famílies: “Prevenció de l’estrès” a càrrec de Jordi Blanch Andreu(psiquiatre), dijous 7 de novembre a les 20h a l’edifici de Les Escoles\n-Xerrada per mestres: “La importància de la dimensió emocional en l’àmbit escolar”a càrrec Neus Blanco González(psicopedagoga), dijous 14 de novembre a les 13h a la sala Ovidi del Casal de Joves\nPublicat per CEIP Montserrat a divendres, de novembre 08, 2013\nEl blog de l'escola penjat a l'XTEC\nPublicat per CEIP Montserrat a dijous, de novembre 07, 2013\nL'ESCOLA A LA TARDOR!\nAixí està decorada la nostra escola per la tardor.\nDecoració tardor 2013 from Escola Montserrat on Vimeo.\nPublicat per CEIP Montserrat a dimecres, de novembre 06, 2013\nEls alumnes de quart treballen la nutrició\nEls alumnes de quart estan treballant el tema de la nutrició , entre d'altres activitats estem classificant les fruïtes i les hortalisses . Aquí en teniu unes quantes fotos de les pràctiques .\nPublicat per CEIP Montserrat a dilluns, de novembre 04, 2013\nReportatge de la castanyada!\nAquesta tarda els nens i nenes han celebrat la castanyada.\nLa castanyera ha visitat les diferents classes d'infantil per tal que els nens i nenes poguessin tenir una petita xerrada amb ella personalment.\nEn acabar, la castanyera ha anat a la pista per trobar-se amb la resta d'alumnes i així, cantar i ballar les diferents cançons que han preparat durant aquests dies els diferents cursos.\nFinalment, hem menjat tots plegats les castanyes!!\nPublicat per CEIP Montserrat a dimecres, d’octubre 30, 2013\nCom cada any quan arriba la tardor preparem diferents activitats relacionades amb l’època de l’any i la festa de la Castanyada.\nEnguany celebrarem “La Castanyada” el proper dimecres 30 d’octubre a l’escola.\nA la tarda ens vindrà a visitar la Castanyera, cantarem junts la cançó i menjarem castanyes per celebrar la diada.\nLa cuinera de l’escola ens escalfarà les castanyes, però cal que cada NEN/NENA EL DIMECRES AL MATÍ PORTI 6 CASTANYES TORRADES.\nÉs una festa interna d’escola que celebrarem a la tarda. En acabar els alumnes sortiran com cada dia a les 16,30h.\nPenjarem un petit reportatge de fotografies al blog de l’escola.\nAprofitem per recordar-vos que el dijous dia 31 d’octubre és festa de lliure disposició al municipi, per tant no hi haurà classe.\nMoltes gràcies per la vostra col.laboració i que tingueu una bona CASTANYADA!\nPublicat per CEIP Montserrat a dilluns, d’octubre 28, 2013\nA l'escola han estat treballant de valent fent molts treballs que de ben segur us agradaran .\nUs esperen el diumenge 27 d'octubre\nCompte amb el canvi d'hora i no arribeu tard!!!\nPublicat per CEIP Montserrat a divendres, d’octubre 25, 2013\nPrimer i segon visiten el museu de la xocolata\nEls nens i nenes de primer i segon van anar el passat 17 d'octubre al Museu de la Xocolata on van fer una visita al museu i després van realitzar diferents tallers on van poder tastar el cacau, la xocolata ,van fer figures de xocolata , van dibuixar amb xocolata i també s'ho van menjar . Que bo que estava !!!!\nA continuació teniu un petit reportage fotogràfic de la sortida (ja es veuen les fotos!!!)\nPublicat per CEIP Montserrat a divendres, d’octubre 18, 2013\nLes nenes i els nens de la classe dels elefants van anar la setmana passada al Zoo com a punt de partida per iniciar el projecte de la classe. S'ho van passar molt bé.!!!!\nPublicat per CEIP Montserrat a dimarts, d’octubre 15, 2013\nP5 A i P5 B hem anat al Zoo!\nPingüins i Dofins hem anat al zoo a conèixer més d'aquests animals que donen nom a la nostra classe. Veure l'espectacle de dofins o com donaven de menjar als pingüins han estat moments ben emocionants!\nPublicat per CEIP Montserrat a diumenge, d’octubre 13, 2013\nEls alumnes de tercer i quart han anat al camp d'aprenentatge de Can Santoi on han realitzat el taller "Descobrim el bosc" . A continuació teniu una mostra del treball realitzat.\nPublicat per CEIP Montserrat a dimecres, d’octubre 09, 2013\nVisita al ZOO de Barcelona (Tot el dia)\nP5 A /P-5B\nCamp d'aprenentatge: Descobrim el bosc (Tot el dia) Can Santoi (Molins de Rei )\nAvaluació diagnòstica (avaluació externa)\n14 al 25 octubre\nXerrada educación viària 5è\nXerrada educación viària 3r\nArtistes de la xocolata Museu de la xocolata (BCN)\nCastanyada (Tarda) pista de l’escola\nPublicat per CEIP Montserrat a dijous, d’octubre 03, 2013\nCONCERT NADAL INFANTIL I PRIMÀRIA I DECORACIÓ ESCO...\nACTIVITATS DE SALUT2013-2014 Activitats rela...


Els hospitals de la Catalunya Central reprogramen l'activitat quirúrgica per l'increment de casos de covid-19 La República\nEls hospitals de la Catalunya Central reprogramen l’activitat quirúrgica per l’increment de casos de covid-19\nACN Manresa.-Els hospitals de la Regió Sanitària Catalunya Central han començat a modificar alguns serveis i reprogramar l’activitat quirúrgica per fer front a l’increment de casos de covid-19. De moment, […]\nACN Manresa.-Els hospitals de la Regió Sanitària Catalunya Central han començat a modificar alguns serveis i reprogramar l’activitat quirúrgica per fer front a l’increment de casos de covid-19. De moment, dels quatre centres que hi ha a la regió, l’únic que manté l’activitat programada és l’hospital de Vic. Pel que fa a la resta, només es mantenen les intervencions urgents o que no es poden posposar. L’ocupació mitjana als quatre centres supera el 88% i, dels 716 llits d’aguts que hi ha en aquests centres, gairebé el 28% estan ocupats per positius de coronavirus. La xifra és més alta a les unitats de cures intensives, ja que dels 41 llits ocupats, 30 són per covid-19, una dada que representa el 75%. 18 dels 30 pacients de les UCI estan intubats.\nA l’Hospital d’Igualada, l’ocupació de llits convencionals és del 82% i, a crítica, s’ha arribat a ocupar el total de la seva disponibilitat. 10 dels 13 pacients de les UCI són malalts de covid-19. Això ha obligat a derivar pacients als centres de referència (Hospital del Mar i de Sant Pau).Pel que fa a visites de consultes externes i proves, en alguna especialitat, l’hospital ha hagut de reduir agendes. També ha afectat la cirurgia i només es fa la d’urgència, l’oncològica i la que no requereix ingrés hospitalari.A Manresa, l’Althaia ha destinat cinc unitats d’hospitalització a pacients amb covid-19. A més, ha hagut d’augmentar la capacitat de les UCI. En total, hi ha 118 pacients amb covid-19, un 28% del total de pacients ingressats. D’aquests, 107 estan ingressats a hospitalització convencional, el que representa un 26% sobre el total de llits, i més d’un 40% si només es té en compte els pacients de l’àrea mèdica. La resta, 11 pacients, estan ingressats a les UCI, el que representa un 55%.L’Hospital San Bernabé de Berga té un 100% d’ocupació de la planta destinada a covid, amb 17 pacients positius i 9 pacients pendents de resultat de PCR, però ubicats a la zona gris situada en aquesta mateixa planta. En les altres plantes, l’ocupació és d’una mitjana del 90%. El centre treballa amb la possibilitat d’haver d’obrir una segona planta covid en els propers dies. Pel que fa a l’activitat, s’ha suspès tota la cirurgia programada no urgent ni greu fins el 31 de gener, així com algunes consultes externes per necessitat de redistribució del personal. Finalment l’Hospital Universitari de Vic té un 84% d’ocupació total. Dels 201 llits ocupats, 29 són positius. La unitat de cures intensives té 12 llits ocupats, dels quals 9 són pacients amb covid-19.. De moment, el centre manté la seva activitat i atenció programada.La creixent tensió en l’atenció hospitalària arran de l’augment de casos per Covid-19, obliga a instar la població a seguir les mesures decretades i evitar en la mesura del possible el contacte social, de manera que es pugui frenar la corba de contagi. Les mesures més importants són evitar la mobilitat, i fer teletreball quan sigui possible, reduir el contacte social, mantenir la distància, usar la mascareta i rentar freqüentment les mans.


Una qüestionada OMS, sense diners ni poder\nL'agència encaixa una nova polèmica amb la necessitat d'una reforma\nEl director de l'OMS, Tedros Adhanom Ghebreyesus, en una imatge d'arxiu FABRICE COFFRINI / AFP\nMartorellL’OMS, com la seva organització mare, Nacions Unides, té pendent una gran reforma que la posi al dia i sobretot la doti d’instruments de poder real. L’atac frontal que Donald Trump ha fet a l’única entitat que vetlla per la salut pública a nivell mundial és una bona prova de la urgència d’abordar canvis: des del finançamenta la seva estructura. Experts i governs coincideixen en veu baixa en les mancances i defectes però ara per ara és l’única eina global amb la què es compta per evitar que cada país vagi a la seva en la lluita contra la pandèmia.\nEl gest de Trump ha provocat el tancament de files al voltant de l’OMS i del seu director general, l’etíop Tedros Adhanom Ghebreyesus, el primer africà que trenca el sostre de vidre en aquesta agència –monopolitzada històricament per dirigents asiàtics i europeus– i a qui se li retreu haver donat per bones les xifres i paraules de la Xina a l’inici del brot –tot i que el personal de l’agència no té competències per entrar en un país sense haver estat convidat ni tampoc pot agafar les regnes d’un país sobirà–. Els que creuen en ell diuen que ha pecat de ser massa diplomàtic per intentar que el govern de Pequín col·labori més estretament amb l’ens.\nA l’OMS li falta sobretot capacitat de comandament, d’imposar criteris o fins i tot sancionar els que s’escapen de les seves directrius. Les seves declaracions són purament recomanacions que cada país interpreta segons li puguin interessar. L’agenda d’aquesta agència, amb seu a Ginebra, és la de marcar objectius i estàndards en sanitat i benestar i onar els tocs d’alerta que permetin als governs avançar-se per ser capaços de prevenir, actuar i controlar els grans mals. El principal paper és el d’assistir els països amb sistemes sanitaris sense recursos i en coordinador respostes en emergències com l’actual.\nEls fons de l’OMS provenen de dos canals. D’una banda, de les quotes obligatòries de cada estat membre que abona anualment en funció de la riquesa i població. Per aquesta via, els Estats Units són els grans aportadors, amb el 15% del pressupost i uns 400 milions de dòlars, seguits molt enrere per la Xina i Alemanya, però té pendents algunes quotes per abonar. Així que, la retirada com a finançador principal farà que la Xina guanyi pes en l’organisme, justament l’excusa de xenocentrisme que ha fet servir la Casa Blanca per aturar les donacions.\nDe l’altra, les donacions voluntàries d’estats, organismes i empreses del sector sanitari, que arriben a suposar fins a tres quartes parts del total de la caixa. Les quotes gairebé no s’han actualitzat i l’OMS es veu obligada a fer crides perquè els donants es gratin les butxaques. En definitiva, l’organisme no té ni potestat per fer lleis ni autonomia monetària, els dos grans eixos que la fan subsidiària dels estats que la financen. Per al bienni 2020-21, l’assemblea preveia ingressar 6.000 milions de dòlars (la despesa de la Generalitat serà de 25.000 milions d’euros), poca cosa per a l’aspiració de donar bona salut a 7.500 milions de persones.\nAquesta no és la primera polèmica que viu. El 2009 l’OMS va donar l’alerta per una pandèmia que finalment no va ser i, malgrat les previsions de milions de morts per la grip A (H1N1, científicament), van morir només unes 18.000 persones. La secretària general de llavors, la xinesa Margaret Chan, va comprar milions de vacunes que, a causa de la poca transmissió del virus, no es van administrar, després que països de tot el món fessin comandes milionàries, fet que va alimentar la teoria de connivència amb les farmacèutiques. Anys després es van denunciar els vincles entre experts de l’ens i els laboratoris Glaxo i Roche, que van guanyar 7.000 milions de dòlars. En una investigació interna, però, l’OMS no va veure cap negoci brut. El 2014 a Chan li va esclatar el brot més letal de l’Ebola, i va admetre haver actuat “tard” per parar la infecció que va causar 11.000 morts.\nEls gairebé tres anys d'Adhanom al capdavant tampoc no han estat exempts de crítiques. Sota el seu mandat ha sorgit l’alerta per suposats riscos cancerígens dels embotits i l’octubre del 2017 va haver de desdir-se de nomenar Robert Mugabe com a ambaixador de bona voluntat, obviant que el dictador de Zimbàbue és un dels que van a tractar-se a l'estranger perquè la seva sanitat està enfonsada. De fet, Mugabe va morir en un hospital privat de Singapur.\nA Adhanom, escollit amb el suport de la Unió Africana i la Xina el juny del 2017, també se'l recorda pel seu pas pel govern etíop, acusat de violacions de drets humans. Primer com a ministre d'Exteriors i de Salut després, va donar accés a la sanitat a milions de persones pobres del país però la premsa nord-americana va denunciar que havia amagat tres brots de còlera per evitar perjudicar l'economia etíop.\npandèmia OMS Covid-19


Tres formacions estrenen els 8 pisos\n3de8 dels Xiquets de Tarragona estrenat aquest migdia a la plaça de la Font (ACN)\nEl primer cap de setmana de novembre ha celebrat algunes diades tradicionals del calendari, com la Fira de Vila-rodona, d’altres que s’han resituat en el retorn de l’activitat i algunes de nova creació. Tot plegat, ha servit per registrar els primers castells de 8 per a tres formacions, a més d’altres estrenes importants.\nClàssica de 8 morada\nL’actuació més destacada del cap de setmana ha anat a càrrec dels Moixiganguers d’Igualada, que han estrenat el 3de8 aquest migdia a Terrassa, en el marc de la Diada dels Castellers locals. Juntament amb la novetat del 3de8 -que han hagut de treballar-, han clavat el 2de7 inicial i han tancat les rondes amb un 4de8 amb diverses cares noves al tronc. D’aquesta manera, després dels Castellers de Vilafranca, els Minyons de Terrassa i les dues colles dels Xiquets de Valls, els morats s’han convertit en la cinquena colla en anotar-se la clàssica de 8, una de les millors exhibicions des de l’inici de la pandèmia. Els igualadins finalment van descartar el 2de8 folrat en l’assaig del passat divendres, objectiu que s’havien proposat per culminar el seu brillant retorn les places.\nPer la seva banda, els amfitrions Castellers de Terrassa han estrenat el 5de7, i els Tirallongues de Manresa el seu primer castell de 7 de l’any; el 3de7, mentre que els Castellers de Sant Feliu han registrat castells de 6.\n3de8 dels Moixiganguers d’Igualada a Terrassa (foto: Joaquim Albalate)\nCarro gros saballut\nEls Castellers de Sabadell s’han retrobat amb el 4de8, protagonitzat aquest migdia amb motiu de la seva diada, convertint-se -fins el moment- en l’única formació que suma castells de 8 en els dos anys de convivència amb la pandèmia (al març del 2020 se’l van anotar a les portes de l’inici del decret d’estat d’alarma, que també obligava a paralitzar l’activitat castellera). Al carro gros l’han acompanyat el 7de7 i el 4de7 amb l’agulla. Allà, els Castellers de Barcelona i els Castellers de Sant Cugat han completat els dos bàsics de 7.\n4de8 dels Castellers de Sabadell (@saballuts)\nPrimers castells de 8 tarragonins\nDesprés de l’acció de Santa Tecla, aixecant només un castell per colla, la plaça de la Font de Tarragona ha recuperat el format tradicional de les diades amb la celebració de la Diada de la Represa, que ha servit per veure els primers castells de 8 locals. Els Xiquets han estrenat el 3de8, acompanyant-lo del 2de7 estrenat a Tots Sants, mentre que la Colla Jove s’ha anotat el 4de8 com a millor construcció (després d’un intent desmuntat). La Colla Castellera de Sant Pere i Sant Pau ha reeditat la gamma alta de 7 i els Xiquets del Serrallo només han pogut coronar el seu primer castell de 7 pisos des de l’inici de la pandèmia, el 4de7.\n4d8 de la Colla Jove Xiquets de Tarragona a de la diada de la ‘represa’ (ACN)\nUna altra de les cites destacades del diumenge ha estat la dels Xiquets de Valls actuant a la Fira de Vila-rodona, on la Colla Vella ha completat el 2de7, el 3de8 i el 5de7, mentre que la Colla Joves ha optat per la gamma alta de 7.\nAquest dissabte els Castellers de Berga i els Minyons de Terrassa celebraven la primera edició de la Diada a Xavi Betriu, en homenatge a qui fou membre de la colla berguedana. Els locals van completar els dos primers castells bàsics de 7 de la tornada, i els Minyons reeditaven el 3 i el 4de8 aconseguits la passada setmana a Girona, que en aquesta ocasió acompanyaven pel 5de7.\nTambé ahir dissabte, els Capgrossos de Mataró acomiadaven la temporada amb la Diada Mariona Galindo i Lora, assolint el 2de7, el seu millor castell de l’any aconseguit per tercer compromís consecutiu. Per la seva banda els Castellers de Lleida registraven castells de 6, mentre que els Maduixots de l’Alt Maresme, tocats per una caiguda en l’assaig de divendres, només van aixecar pilars de 4.\nDe la resta del cap de setmana cal destacar altres novetats de l’any com el primer 5de7 dels Xics de Granollers, així com el 3de7 dels Castellers de la Sagrada Família.