Bruno, Author at Sandra Bruna - Page 2 of 29\nAutor: Bruno Thursday 4 March 2021\nEl llibre que avui recomano em fa especial il·lusió perquè després de l’èxit internacional d‘IKIGAI, els seus autors Francesc Miralles i Héctor García s’han animat amb un llibre per a tots aquells adolescents que necessiten respostes, per a tots aquells pares que necessitem saber com aportar aquestes respostes i per a tots aquells educadors o pedagogs que necessiten eines per poder acompanyar-los. Un llibre curt, clar i bonic, alhora que útil. En un moment com el que estem vivint, aquest llibre té més sentit que mai. La incertesa del que passarà és la gran pregunta que ens fem cada dia, i pels adolescents, als qui ja de per si els costa saber quin camí seguir i a què dedicar-se, aquest llibre és una guia estupenda per descobrir quin és el seu propòsit a la vida. Això és una cosa que crec, que fins i tot molts adults encara no sabem, i per tant, és complex, i en conseqüència, és lògic patir estrès o angoixa davant de decisions o qüestions com aquestes. A través del viatge del jove protagonista els lectors aprendran a potenciar els seus talents i a descobrir el seu camí a la vida.\nEstic segura que, si jo no hagués tingut un pare, com el que tinc, lector, i amb creences que poden semblar de manual d’autoajuda, però que en realitat són lliçons de vida, potser mai m’hauria atrevit a obrir una agència i llançar-me amb aquest projecte. Ell segur que seria un lector i que recomanaria El PETIT IKIGAI per compartir idees que semblen fàcils d’aplicar, però que són molt difícils d’executar. Jo tinc la sort que ell sempre m’ha acompanyat, i ha sabut com fer-ho, però pels que no tenim aquest do, un llibre com aquest és un petit tresor, una brúixola per a un món que se’ns ha posat costa amunt, encara que si un vol arribar al cim, ho aconsegueix. Les claus es troben en aquest llibre, que té una edició preciosa, publicat per Ediciones Destino en castellà i Fan Books en català.\nESCOLTEM EL NOSTRE RELLOTGE/TOKEI INTERIOR\nAutor: Bruno Thursday 18 February 2021\nEl món es va parar aquest 2020 i amb ell les nostres vides. No està sent fàcil, però per alguns la pandèmia els va fer parar aquesta vida atrafegada en la qual només hi havia presses, reunions i poc temps. Aquesta parada obligada, a molts, i m’incloc, ens ha fet reflexionar sobre allò que tots ja sabem de sobres, però que no apliquem si no és per obligació.\nFa milers d’anys l’ésser humà estava connectat de manera harmònica amb els cicles naturals de la vida. Aquest vincle amb els ritmes de la naturalesa procurava als nostres avantpassats salut, energia i benestar emocional. En l’actualitat també vivim pendents del temps, però ens hem desconnectat de la seva cadència original i ja no parem esment als nostres rellotges interns responsables de l’apetit, del somni, de l’energia o de la fatiga que sentim al llarg del dia, la qual cosa es tradueix en problemes cardiovasculars, malalties metabòliques com la diabetis o l’obesitat, trastorns psíquics i, en els casos més greus, una major incidència d’uns certs tipus de càncer.\nAra els doctors Eduard i Carla Estivill ens presenten el seu nou llibre EL MÈTODE TOKEI, publicat per Rosa dels Vents. Basat en la cronobiología, aquest mètode és un entrenament en tota regla per aprendre a escoltar el nostre cos i reconnectar amb els seus ritmes. Gràcies als seus consells senzills i pràctics, a l’abast de tothom, aconseguirem sincronitzar nostre Tokei o rellotge interior per gaudir d’una vida plena d’optimisme i salut. Eduard Estivill amb el seu mètode DUERMETE NIÑO va vendre més de tres milions d’exemplars a tot el món i torna amb un altre mètode on ens anima a reconnectar amb nosaltres mateixos seguint un pla clar i natural. En un any que ens hem adonat, més que mai, que la salut és el més important, aquest llibre pràctic i totalment accessible, ens donarà un mètode per poder mantenir-nos en plena forma, i evitar malalties evitables, amb només escoltar els senyals del nostre rellotge interior. Una eina imprescindible per viure més i millor.\nL’AMOR EN UN MINUT\nAutor: Bruno Thursday 4 February 2021\nSempre m’han agradat les històries d’amor, amb o sense final feliç. L’amor és una temàtica que sempre funciona i per això és un dels ingredients estrella en moltes de les novel·les que llegim.\nAquesta setmana és especial, no sols perquè estic enamorada de la novel·la que vull presentar, sinó també perquè és la primera novel·la d’un autor nou, en José Antonio Lucero, el qual veurà complert el seu somni de publicar. Quan el vam conèixer, va venir fins a Barcelona per signar el contracte amb l’agència i veure’ns cara a cara, coses que podíem fer abans de la pandèmia i que ara enyorem. Em va entendrir veure la lluentor tan especial dels seus ulls quan li explicàvem tot el que havia succeït amb la seva novel·la des que va arribar a les nostres mans. Va ser un dinar especial perquè veies la seva il·lusió i les seves ganes que arribés el dia de la publicació de LA VIDA EN UN MINUTO, la seva segona novel·la, encara que la primera amb nosaltres i amb Penguin Random House, sota el segell d’Edicions B. La pandèmia va decidir que el llibre sortís més tard del que es preveia, i poder retenir aquesta il·lusió se’ns he fet llarg a tots, però aquesta setmana és la setmana de la publicació d’aquesta novel·la tan especial, amb una coberta meravellosa i una història que no deixarà indiferent als lectors.\nLA VIDA EN UN MINUTO és la història de dos joves que fugen de Madrid en els anys posteriors a la Guerra Civil. La Julita és una noia de classe alta que no vol seguir les pautes imposades per la seva família i en Daniel és un noi dels suburbis que fuig del seu passat en la guerra. Units per la força del destí, els dos joves coincidiran en un llarg viatge en l’exprés que va des de Madrid fins a La Corunya, fugint del que uns altres han planejat per a ells. Allà es coneixeran i veuran néixer la seva complicitat, sense saber que el tren està abocat a una catàstrofe que canviarà les seves vides per sempre.\nEl minut que tarden dues mirades a creuar-se. La vida en un minuto recupera un episodi tristament desconegut de la postguerra, la tragèdia d’un xoc ferroviari que es va saldar amb centenars de víctimes i que va ser silenciat per la premsa del règim franquista. Ho fa per mostrar-nos que l’amor i la vida, a vegades, poden néixer d’entre els enderrocs.\nUna gran novel·la històrica per un públic ampli i que mereix tenir l’èxit que tant les editores com jo creiem que hauria de tenir. Un fet silenciat, una història d’amor com va ser la de ROMEU I JULIETA de Shakespeare o la de JACK i ROSE a Titànic. Aquelles grans històries que emocionen fins al final.


Inici / Ofertes de feina / Es seleccionen operaris/es per a planta de producció\n22 març, 2016\tOfertes de feina 2,571 Visionats\nEs selecciona per a empresa del sector del vidre i/o marbre situada a Granollers a operaris/es per a la seva planta de producció.\nBusquen personal organitzat, polivalent i amb capacitat de treballar en equip, proactivitat i amb experiència en manipulació i producció, maneig de màquines (forns, tall, laminat…) i amb experiència en maneig de pont grua i carretons elevadors. Tot el personal ha de tenir disponibilitat per treballar amb horaris rotatius.\nPeó d’expedicions: coneixements en fusteria i càrrega i descàrrega de camiones.imprescindible carnet de pont grua i carretó elevador.\nOperari/a forns: valorable treballs en forns o processos tèrmics dins el sector de l’vidrio.imprescindible pont grua i formació FP o CFGS.\nOperari/a especialista en tall: experiència prèvia en tall de vidre, coneixements en control numèric. disposar de carnet de carretó i pont grúa.formación cfgs en mecànica.\nPeó manufactura: experiència en cnc, maneig de pont grua i carretó. formació en fp o cfgs\nOperari/a laminat: habituat a treballar en equip, experiències anteriors amb vidre laminat. maneig de pont grua i valorable FP o CFGS\nSupervisor: experiència en gestió d’equips humans d’almenys 10 persones, coneixements en processos productius amb forns, processos tèrmics o sector vidre. cfgs o enginyeria.\nCàrrega i descàrrega de materials (vidre)\nManipulació de planxes de vidre\nAlimentació de maquinària de producció\nManeig de màquines (forns, tall, manufcturas, laminat, expedicines ..)\nControl íntegre del procés de fabricació\nUbicació de material mitjançant pont grua i carretó elevador\nFormació fpi o FPII (branca mecànica, elèctrica / manteniment)\nExperiència en tasques similars entre 3-5 anys\nCarnet de pont grua vigent\nDisponibilitat horària (m/t/n) i vacants en 5è torn\nResidència a granollers i/o rodalies\nRemuneració entre 1300-1500 € variable en funció del torn\nepos oficina granollers\nGranollers Operaris/es\t2016-03-22\nAnterior oferta AlvatoWash necessita personal per al centre de El Corte Inglés\nSegüent oferta Enrique Tomás cerca dependents/es


Ha mort Frederic Sopeña, jesuïta català missioner a l'Índia | Jesuïtes Catalunya\nHa mort Frederic Sopeña, jesuïta català missioner a l'Índia\nAquest dimecres ha mort a Mumbai, a l'Índia, el jesuïta català Frederic Sopeña. Nascut a Barcelona l'any 1926, Sopeña va arribar a l'Índia fa més de 65 anys, quan en tenia només 23. "Vaig venir a convertir i m'han acabat convertint ells a mi. No una, sinó unes quantes vegades". És una de les frases amb què resumia la seva experiència com a missioner.\nAl llarg d'aquests anys Frederic Sopeña ha impulsat diversos projectes socials, especialment dirigits a les persones més vulnerables i sobretot ha treballat durant molt de temps amb la comunitat adivasi. Coneixedor de la filosofia hindú, trobava en la solidaritat i l'amor el fil comú entre cultures i religions.\nAlumne del col·legi dels Jesuïtes del carrer Casp de Barcelona, explica que amb 14 anys "jo em vaig sentir cridat a ser jesuïta". Recentment va ser entrevistat per al projecte missioners.cat, en un diàleg en el que parlava de la mort. "Ara que estic tan a la vora, no em fa gens de por", deia amb naturalitat i lucidesa, "quelcom perdurarà, jo no moriré del tot".\nEl vídeo de l'entrevista completa es pot veure aquí.\nRepresa de les Eucaristies a la Comunitat Cristiana Sant Pere Claver del Clot


Nadal segueix regnant a París\nEl balear esclafa l’austríac Dominic Thiem per 6-4, 6-3 i 6-2 per sumar el seu onzè Roland Garros i el número disset de Grand Slam, molt a prop ja dels vint de Federer, rècord històric\nRafa Nadal va allargar ahir la seua tirania a París al conquerir el seu onzè títol de Roland Garros (2005, 2006, 2007, 2008, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2017 i 2018), gràcies a una incontestable victòria per 6-4, 6-3 i 6-2 davant de l’austríac Dominic Thiem, en un partit que es va allargar dos hores i 42 minuts. El balear, que manté així el número u del món, va aixecar el seu dissetè Grand Slam i s’atansa als vint del suís Roger Federer, rècord històric. Nadal, de 32 anys, iguala a més el rècord de l’australiana Margaret Court, que també es va endur onze grans en un mateix torneig (l’Obert d’Austràlia entre el 1960 i el 1973).\nEl rei de l’argila va prosseguir amb el seu domini, havent pastat ja un balanç de 86 victòries i tot just 2 derrotes en el seu historial de Roland Garros. Tan sols el suec Robin Soderling, en els vuitens de final del 2009, i el serbi Novak Djokovic, en els quarts del 2015, van ser capaços de fer clavar el genoll a Nadal. Per obtenir el seu onzè trofeu de campió a París, el balear va començar amb molta sobrietat. Es va adjudicar en blanc el joc inaugural amb el seu servei i després va trencar el primer torn de servei rival a la primera bola de break (2-0). Però Thiem no volia ser comparsa i immediatament va tornar la ruptura (2-1), encara que va continuar patint en el servei. El mallorquí resolia les seues tandes de servei sense break points i va accelerar en el desè joc, quan restava, per apuntar-se en blanc el triomf del primer set (6-4). A Thiem li costava molt controlar el bot sobre l’argila a cada llançament de Nadal, l’agressivitat del qual va anar in crescendo al principi de la segona mànega. Va buscar la xarxa una vegada i una altra per desbordar el seu contrincant en l’estratègia. I això va fer efecte, al costat de la variació d’altures en les raquetades, ja que el següent set va arrancar de forma similar. Després de guanyar el servei en el primer joc, va trencar el servei de l’austríac a la cinquena oportunitat de break. Tots dos van batallar durant més de vuit minuts, però el 2-0 va pujar al marcador. El mallorquí va saber administrar aquest avantatge per acabar guanyant el segon parcial i encarrilar la victòria. Remuntar dos mànegues a Nadal, en un partit al millor de cinc sets i sobre la terra batuda de Roland Garros; aquest era el particular Everest que Thiem havia d’encarar en el seu somni de ser campió. El partit no va estar exempt de sobresalts. Nadal va haver de parar el duel a la tercera mànega per una rampa a la mà esquerra que va necessitar l’assistència del fisioterapeuta. El balear tenia el dit cor rígid i va interrompre el quart joc, demanant disculpes a l’àrbitre per aquesta aturada. Abans, ja havia trencat el servei del centreeuropeu (3-1) i havia enfilat la victòria. Finalment, aquest contratemps físic no va passar a més i en el setè joc va trencar de nou el servei de Thiem (5-2), per a continuació tancar la conquesta del títol parisenc en el cinquè match point.\n“En el tercet set he tingut rampes i m’he espantat”\nNadal va explicar que va arribar a espantar-se i molt amb la rampa que va patir a la mà esquerra en el tercer set de la final. “Ha estat un moment dur. M’he espantat molt. Això passa quan a un jugador el poses al límit. Això és una cosa impressionant, no puc descriure els meus sentiments perquè, si ja és un somni guanyar aquí, és impossible guanyar onze vegades”, va declarar a peu de pista quan va pujar a recollir una nova Copa dels Mosqueters. Va donar les gràcies entre llàgrimes a tots els que l’han recolzat: “Gràcies a tots els que m’heu recolzat durant tots aquests anys i tota la meua vida. En especial a la meua família i al meu equip. És un somni estar aquí amb aquest trofeu, sobretot per a mi després del que he passat. Espero veure-us a tots aquí l’any que ve.”


Por el cierre de los CIEs 28/09/21\nEspai PAH València 28/09/21\nCada 15 dies arriba a LLIURE DIRECTE l'espai de la PLATAFORMA D'AFECTADES PER LA HIPOTECA de València . Parlem amb Paco Morote .\n28S Acció global pel dret a l'avortament. Aixa García, Marea Verda 28/09/21\nEl 28 de setembre és el dia d'acció global pel dret a l'avortament . Parlem amb Aixa García de Marea Verda València .\nÉs el que hi ha 28/09/21\nCada dia arriba a LLIURE DIRECTE l'espai ÉS EL QUE HI HA . Hui amb Manolo Gallego i Carlos Montouto . Parlem d'eixir de botelló: professió de risc, solidaritat amb La Palma? on?, això de Puigdemont i el ridícul, Alemanya: diversió amb banderes...\nDilluns de tertúlia 27/09/21\nDILLUNS DE TERTÚLIA amb Rafa Rius ( Ateneu llibertari Al Margen i Ràdio Malva ) i Alex Corrons (analista polític). Parlem de les eleccions a Alemanya, transició verda, manifestació nazi a Chueca i com fer front, el preu del lloguer, el grup d'estupefaents de Merida...\nEspai de cinema 27/09/21\nInformatiu d'Amnistia Internacional 28/09/21\nCada setmana escoltem l' informatiu d' Amnistia Internacional .\nCada dia arriba a LLIURE DIRECTE l'espai ÉS EL QUE HI HA . Hui amb Manolo Gallego i Rafael Cid . Parlem de l'última enquesta INE, Puigdemont, Iglesias i el PCE...\nDIVENDRES DE TERTÚLIA amb Antonio Pérez Collado ( CGT i Ateneu llibertari Al Margen ), Toni Infante ( Decidim ) i Raquel Ortiz ( València laica ). Parlem del dia d'acció pel clima, Puidemont detingut a Sardenya, com enfrontar les accions dels grups feixistes...\nGabriela Rasgado, periodista mexicana acolliment en el programa València Defensa. Gabriela Rasgado 24/09/21\nHui parlem amb Gabriela Rasgado , periodista mexicana amb 12 anys d'experiència acollida pel programa València Defensa , guanyadora del desé Premio Nacional de Periodismo Rostros de la Discriminación Gilberto Rincón Gallardo 2014, especialitzada en temes migratoris i judicials amb incursions en ràdio, televisió, premsa escrita, mitjans digitals, actualment freelancer i editora per a mitjans de Veracruz.\nEl veïnat de Burjassot preserva el llegat d'Estellés malgrat la desídia institucional. Estíbaliz García, Directa 24/09/21\nCada setmana arriben les col·laboracions amb les companyes de DIRECTA. Hui parlem amb Estíbaliz García de: " El veïnat de Burjassot preserva el llegat d'Estellés malgrat la desídia institucional ".\nRepàs a la xarxa 24/09/21\nCada dia arriba a LLIURE DIRECTE l'espai ÉS EL QUE HI HA . Hui amb Manolo Gallego i Rafa Rius .\nLa manifestació nazi de Chueca. El Vaivén de Rafael Cid 23/09/21\nCada dia a LLIURE DIRECTE fem un repàs als mitjans i escoltem la vostra participació.\nMercat elèctric: Abusos i xantatges de les elèctriques. Juan Ángel Saiz, Dep. Enginyeria elèctrica UPV 23/09/21\nParlem amb Juan Ángel Saiz , professor del Departament d'Enginyeria elèctrica de la Universitat Politècnica de València , sobre el mercat elèctric i els abusos i xantatges de les elèctriques.\nParlem amb Nacho, company d' El Rogle , sobre la petició de la Fiscalía per a les detingudes del Forn de Barraca .\nAra que tothom parla de Canàries , en LLIURE DIRECTE cridem a Ruymán Rodríguez , company de la FAGC .\nAmb DIA o sense la Comissió Ciutat Port s'oposa a l'ampliació del Port. Pep Trasancos i David Adrià, Ciutat Port 22/09/21\nEns visiten Pep Trasancos i David Adrià , companys de la Comissió Ciutat Port , per parlar de la lluita contra l'ampliació del Port de València.\nCada dia a LLIURE DIRECTE fem un repàs als mitjans o xarxes socials .\nCada dia arriba a LLIURE DIRECTE l'espai ÉS EL QUE HI HA . Hui amb Manolo Gallego i Félix García Moriyón . Parlem de la nova geopolítica, Kropotkin i el suport mutu...\nPropostes d'Ecologistes en Acció per a una mobilitat sostenible a València. Rosana Cervera, Ecologistes en Acció 21/09/21\nParlem amb Rosana Cervera , companya d' Ecologistes en Acció València , qui ens explica les propostes que tenen sobre mobilitat sostenible a València coincidint amb la Setmana Europea de la Mobilitat .\nCada 15 dies arriba l'espai de les assemblees, plataformes i associacions de DESOCUPADES i PRECÀRIES a LLIURE DIRECTE .\nOrriols en lluita per la convivència i contra la delinqüència. Mari, Orriols en lluita 21/09/21\nParlem amb Mari, portaveu d' Orriols en lluita , que ens explica la situació que estan patint les veïnes i veïns de Orriols, la resposta de l'administració i ens convoca a la manifestació del dimecres 22 de Setembre.\nCada dia arriba a LLIURE DIRECTE l'espai ÉS EL QUE HI HA . Hui amb Manolo Gallego i Carlos Montouto . Parlem dels límits del dret dels pares sobre l'educació dels fills, la falta de "compromís antifeixista" de Chueca, i no és 1984: una nova aliança anglo per a dominar el món (USA-UK-Austràlia)...\nDILLUNS DE TERTÚLIA amb Alex Corrons (analista polític), Rafael Juan (periodista) i Rafa Rius (A teneu llibertari Al Margen i Ràdio Malva ). Parlem de la falta de debate científics, pujada del SMI...\nEspai de cinema 20/09/21\nBruno Lima Rocha en El club de la pluma 20/09/21\nInformatiu d'Amnistia Internacional 20/09/21\nEscoltem l'informatiu setmanal d' Amnistia Internacional .\nDIVENDRES DE TERTÚLIA amb Jaime Paulino (profe de secundària), Versus (ésser humà bàsic) i Antonio Pérez Collado ( CGT i Ateneu llibertari Al Margen ). Parlem de desnonament de 3 families a València, abús i xantatge de les elèctriques, pujada del SMI, Afganistán, mar menor, ampliació de l'aeroport del Prat, ampliació del Port de València, grup d'estupefacients de Merida...\nCada setmana arriba a LLIURE DIRECTE la columna de Rafa Rius LA VERANDA .\nEl veïnat de Vilar de Canes s'organitza contra un parc eòlic que amenaça el paratge natural de la Selleta. Ester Fayos, Directa 17/09/21\nTornen les col·laboracions setmanals amb DIRECTA . Hui parlem amb Ester Fayos de:" El veïnat de Vilar de Canes s'organitza contra un parc eòlic que amenaça el paratge natural de la Selleta ".\nHui ens visita Said Amidan d' Equipe Media , acompanyat de Loudes de PVAPS per a informar-nos de la seua labor al Sàhara Occidental i l'acte programat a la vesprada a València.\nCada dia arriba a LLIURE DIRECTE l'espai ÉS EL QUE HI HA . Hui amb Manolo Gallego i Rafa Rius . Parlem d'un informe sobre el mapa de pobresa, l'Afganistan i miscel·lània atea...\nCada 15 dies arriba l'espai ACDESA a LLIURE DIRECTE . Parlem amb Eduardo Zafra .\nSalva Moncayo des de la Plataforma per un nou model energètic ens parla dels abusos i les amenaces de les elèctriques.\nCada dia arriba a LLIURE DIRECTE l'espai ÉS EL QUE HI HA . Hui amb Manolo Gallego i Emili Cortavitarte .\nLa retirada de l'Afganistan. El Vaivén de Rafael Cid 02/09/21\nDIVENDRES DE TERTÚLIA amb Antonio Pérez Collado ( CGT i Ateneu llibertari Al Margen ) i Toni Valero ( Koordinadora de Kol·lectius del Parke Alkosa ). Parlem de l'adéu de Leo Messi, temps d'ampliar aeroports i ports?, impost a la capitalitat de Madrid, redueixen a la meitat la multa al Banc de Santander per no complaire la normativa anti blanqueig...


L'objectiu d'aquest esdeveniment és promocionar el consum d'entrepans de llonguet i donar a conèixer els forns, a més d'incentivar la demanda dels seus productes\nARA BALEARS Palma Actualitzada el 17/07/2017 16:50\n651x366 Moment de la presentació de la tercera edició de la Ruta del Llonguet. / AJUNTAMENT DE PALMA Moment de la presentació de la tercera edició de la Ruta del Llonguet. / AJUNTAMENT DE PALMA\nPalma torna a acollir un any més la tradicional Ruta del Llonguet, que tindrà lloc tots els dimecres fins al 25 d'octubre. Prop de 40 forns i pastisseries de Ciutat participaran en aquest esdeveniment gastronòmic i cultural. La regidora de Turisme, Comerç i Treball, Joana Maria Adrover, i el gerent de l'Associació de Forns i Pastisseries, Pep Magraner, han presentat oficialment les novetats d'aquesta edició.\nAdrover ha remarcat el compromís ferm del l’Ajuntament de Palma de donar suport a les iniciatives del petit comerç i ha afirmat que “l'activitat dels forns i pastisseries és particularment important per a la nostra economia local, que genera molts llocs de feina a Ciutat i li dona un gran atractiu turístic".\nEn el cartell i en el díptic es podrà consultar el nom dels forns i pastisseries participants que, un any mes, es repartiran a través de les oficines d'informació turística municipal. A més, la Ruta del Llonguet tindrà una app mòbil que ubica les pastisseries a Google maps.


Barcelona és bona si la bossa sona: Bolonya. Si. Bolonya. No. (II)\nL'altre dia proposava dues preguntes. En primer lloc si la reforma universitària d'Espanya és el procés d'aplicació de la Declaració de Bolonya o és una altra cosa. La segona pregunta era si la reforma és realment el que necessita l'actual sistema universitari. Avui toca aportar la meva opinió a la segona.\nPremissa bàsica: el sistema d'estudis, com tota política pública, ha de combinar eficàcia i equitat. A més, l'educació és el pilar bàsic per al creixement de l'economia i per millorar la vida dels ciutadans d'un país, d'aquí la necessitat de posar-se a fer reformes. Pel que fa al cas d'Espanya els problemes universitaris són diversos i admeto que molts dels que exposaré estan basats en la meva pròpia experiència, el que li resta rigor científic a l'article. Però resumint podríem dir que els grans mals són: la inadaptació dels plans d'estudis amb altres universitats (especialment estrangeres), una desconnexió entre la universitat i el món laboral, un malbaratament de recursos públics (què fa filologia basca o hebrea a la UB? d'això ja en parlaré al proper article), la mediocritat d'una part del professorat, el corporativisme del PAS i la mala interpretació que es fa de l'autonomia universitària.\nAquest darrer problema, el de la mala interpretació de l'autonomia, és que es creu que la universitat ha de ser gestionada pels seus interessats. I per determinada gent els seus interessats, suposadament, són el personal docent, el PAS i els estudiants. S'equivoquen. Els interessats, és a dir els que n'haurien de ser gestors, són els contribuents, és la societat. La universitat és actualment un ens endogàmic que no permet cap ingerència externa i la separa de la vida real. I la societat sovint té necessitats diferents a les d'un estudiant.\nLes universitats doncs, han d'abandonar el sistema corporativista actual on els diners es dediquen a tasques amb utilitat dubtosa i on el personal es passa el dia "esmorzant". Tot estudiant de polítiques que hagi tractat d'anar a la secretaria dels seus estudis a fer un tràmit sabreu de qui parlo. La forma d'aconseguir incentius per a fer les coses bé és limitant el finançament a determinats resultats, el que faria desaparèixer les universitats menys eficients. Es podria fer de dues formes:\n(II) Lligar el finançament als resultats de la universitat. Podria fer-se establint una sèrie d'indicadors, com ara la inserció laboral dels seus estudiants o els estudiants matriculats.\nEvidentment el que proposo entra en conflicte amb determinats estudis o més ben dit, amb la forma d'organitzar-los. Què passa amb aquelles llicenciatures o diplomatures que no es caracteritzen especialment per la seva oferta laboral? Certament hi ha determinats estudis on el que prima és el desenvolupament intel·lectual més que no pas les sortides professionals. La universitat ha de garantir certa part de diners per destinar-los a estudis sense cap utilitat aparent, encara que resultin deficitaris però no pot mantenir-hi tantes places com ara. El contrari és malbaratament de recursos públics. En aquest sentit: cal reduir la oferta d'aquests estudis per estalviar despeses i controlar extremadament la investigació en determinats camps. Parlo d'aquelles carreres que: (1) no omplen les places que ofereixen i (2) la inserció laboral dels estudiants és més aviat escassa.\nEl coneixement funciona molt millor organitzat en economies d'escala, n'hi ha prou amb un parell de centres que aglutinin l'excel•lència en aquests camps, no fa pas falta una facultat de matemàtiques pures o física nuclear a cada ciutat, ni que Barcelona tingui 3 facultats de filosofia. És millor tenir 4 llicenciats brillants que un exèrcit de llicenciats en atur.\nPublicat per Carlos a 18:21\nEtiquetes de comentaris: Enginyeria Institucional, Política catalana, Política espanyola\nLligar el finançament als resultats? Això és explotació de les classes oprimides! Que no et sentin els sindicats...\n9 d’abril de 2009 a les 17:32


Canvi de domicili en el Padró Municipal d'Habitants - Seu Electrònica de l'Ajuntament de Terrassa\nModificació de la residència en el Padró Municipal d'Habitants per canvi de domicili dins del municipi de Terrassa.\nÉs necessari tenir actualitzades les dades del Padró Municipal d'Habitants per poder acreditar degudament el domicili per a la realització de gestions i poder gaudir dels serveis públics: escolarització, assistència sanitària i altres.\nÉs obligatori aportar els documents requerits a la tramitació adjuntant-los al formulari telemàtic a l'apartat d'afegir documents (consulteu el documents a l'apartat de Documentació que cal presentar disponible més avall). Si no s'adjunta la documentació obligatòria, NO es podrà fer efectiu el Canvi de domicili.\nPer Internet: accedint a l'apartat OMPLIU EL FORMULARI (Id.Obligatòria). La tramitació per Internet del Canvi de domicili al PMH requereix disposar de certificat electrònic personal (idCAT, DNIe...). per tal de signar electrònicament la sol·licitud. Per a cada membre familiar és necessari emplenar un formulari que haurà d'anar signat digitalment per a cada sol·licitant. En el cas de menors, el formulari el signarà el pare, la mare o el/la tutor/a legal que sol·liciti el canvi de domicili. També podeu presentar la documentació en format electrònic adjuntant els corresponents fitxers.\nEls ciutadans i les ciutadanes que es canviïn de residència dins del municipi de Terrassa.\nRECORDEU: Si no s'adjunta la documentació obligatòria en cada cas, NO es podrà realitzar el Canvi de domicili.\nImprès d'alta o modificació al Padró Municipal d'Habitants (descàrregueu-lo a l'apartat d'impresos) (original)\nDocument d'identitat , vigent, de la persona sol·licitant: DNI, Targeta d'Identitat d'Estranger o passaport. Les persones de la Unió Europea presentaran el document d'identitat del seu país i el certificat d'Inscripció en el Registre Central d'Estrangers, si disposen d'ell. (original)\nS'acceptarà el document d'identitat caducat, si aquest ha caducat durant els tres mesos anteriors al moment de presentar la sol·licitud. A partir dels 3 mesos s'acceptarà si va acompanyat de la sol·licitud original de la seva renovació.\nDenúncia per pèrdua del document d'identitat, acompanyada amb sol·licitud de renovació o document de cita prèvia dels DNI espanyols -documentat-, juntament amb un document que acrediti la identitat (original)\nDocument d'identitat de la resta de membres de la família majors de 14 anys. En el cas de passaport d'altres països s'ha de presentar l'original. (original)\nLlibre de Família , certificat de naixement o document d'identitat dels fills menors. (original)\nEn cas de menors que residiran només amb un dels progenitors:\nAutorització de l'altre progenitor per poder realitzar el canvi de domicili del PMH del menor en el seu domicili, (model disponible a l'apartat d'impresos) (original)\nResolució judicial de la custòdia del/ de la menor i/o, (original)\nDeclaració responsable per l'alta o canvi de domicili de menors (model disponible a l'apartat d'impresos) (original)\nAcreditació del domicili de residència\nEscriptura de propietat de la finca o contracte de compravenda, on la persona sol·licitant consti com a nova propietària, o bé (original)\nContracte de lloguer vigent on la persona sol·licitant consti com a arrendatària (original)\nRebut de l'últim lloguer pagat, per acreditar la vigència del contracte de lloguer, en el cas dels contractes de lloguer superiors a un any (original)\nAutorització de residència signada per la persona propietària o titular del contracte de lloguer de l'habitatge acompanyada de còpia del document d'identitat de la persona que autoritza (original)\nAutorització per escrit de la persona major d'edat empadronada al domicili que disposi d'algun títol acreditatiu d'accés a l'habitatge (propietat, lloguer, ...) a nom seu, si al domicili consten altres residents empadronats (original)\nCertificat de la Direcció del centre residencial, en el cas d'empadronament en residència tercera edat, residència per a persones amb diversitats funcionals, pensions, hotels, o similar, i autorització de la persona o tutor/a legal quan correspongui (original)\nAutorització de la persona o tutor legal en casos d'empadronament en residències o d'altres establiments. (original)\nQuan no es pugui acreditar la titularitat d'un domicili per manca d'escriptura, contracte de lloguer, o autorització de la persona titular, es realitzarà una inspecció al domicili abans de poder fer l'Alta al padró.\nPer a realitzar l'empadronament a persones sense domicili fix, caldrà realitzar instància explicant les circumstàncies.\nEls Serveis Socials es posaran en contacte amb la persona interessada per fer les comprovacions pertinents, el seguiment del cas i realitzaran un informe que s'adreçarà al PMH per poder realitzar l'empadronament a l'adreça destinada a tal efecte.\nL'Ajuntament de Terrassa consultarà a les seves Bases de Dades la informació necessària per resoldre la sol·licitud.\nEn el cas de no aportar l'autorització de l'altre progenitor caldrà:\nImprès d'alta o modificació al Padró d'Habitants - Full Padronal, en cas de tramitació presencial\nDeclaració responsable de progenitor per a la inscripció o canvi de domicili de menors no emancipats al Padró Municipal d'Habitants\nAutorització de residència signada per la persona propietària o titular del contracte de lloguer de l'habitatge\nAutorització empadronament, en cas de menors\nL'Ajuntament de Terrassa està adherit a un conveni marc del Consorci AOC (Administració Oberta de Catalunya) per comunicar el nou domicili de les persones residents a la ciutat, sempre que les persones interessades hagin donat el seu consentiment.\nEn el moment que una persona tramita l'alta o el canvi de domicili al Padró Municipal d'Habitants de Terrassa, pot donar el seu consentiment per a comunicar a altres administracions el seu nou domicili. Heu de marcar l'opció a l'imprès del tràmit de Padró d'Habitants, o al formulari electrònic si la tramitació la feu per internet. D'aquesta manera, us podeu estalviar la tramitació davant l'administració corresponent.\nPodeu comunicar el nou domicili a les següents administracions:\nAdministració Tributària: actualitzarà les dades del domicili fiscal per a futures comunicacions. (Excepte AUTÒNOMS o PROFESSIONALS).\nDirecció General de la Policia (DGP): actualitzarà les dades del domicili a les bases de dades del DNI.\nSeguretat Social (INSS): actualitzarà el domicili a la Base de Dades de Pensions per a futures comunicacions\nTresoreria Seguretat Social : actualitzarà les dades del domicili de residència per a les comunicacions (excepte empresaris)\nTrànsit (DGT) : actualitzarà les dades del domicili de la base de dades de conductors (NO modifica el domicili fiscal del Vehicle)\nInformació actualitzada el dia 20-4-2021


Inici | Vinalesa\nPLA DE MOBILITAT URBANA SOSTENIBLE DE VINALESA\n24 de octubre de 2020 09:00 al 28 de novembre de 2020 15:00\nCaminem amb la Manco\n04 de desembre de 2020 09:00 al 04 de desembre de 2020 23:59\nReplegada de trastos i mobles inservibles\nVols sol·licitar cita prèvia en el teu centre de salut des de qualsevol lloc?\nTractament de formigues\nEscola Permanent d'Adults 2020-2021\nQuins estan obligats a relacionar-se electrònicament amb l'administració?\nCITA PRÈVIA: FASE 1 - OBRIM ATENCIÓ AL PÚBLIC\n24 de octubre de 2020 - 28 de novembre de 2020\n04 de desembre de 2020 - 04 de desembre de 2020\nOberta les 24h\nC/ Sagunto, 34, Moncada\nVeure més farmàcies\nConnecta amb l'ajuntament\nDe 9:00 a 13:00 h. per a l'atenció al públic mitjançant CITA PRÈVIA.\nIMPORTANT: No s'atendrà si no es té confirmada una cita prèvia. Es recomana sol·licitar-la amb temps d'antelació a través de l'APP Mòbil "Ajuntaments de València" o a través del 96 149 97 98 perquè done temps a confirmar-la.\nLa Societat valenciana de gestió integral dels serveis d'emergències ha tret una convocatòria de Bomber/a Forestal. (Convocatòria SGISE 1/2020)\nEl procés selectiu es: BORSA DE TREBALL\nEl tipus de prova : Valoració de mèrits\nTitulació requerida: Batxiller, FP II, proves d'accés universitat per a majors 25 anys o equivalent.\nTota la informació y el procés d’informació mitjançant el següent enllaç:\nPer a més informació telefonar al: 96099238.\nTweets by @Aj_Vinalesa


Domini absolut d’Àlex Machado en el campionat del món oficiós de kàrting - Altaveu el diari digital d'Andorra\nDomini absolut d’Àlex Machado en el campionat del món oficiós de kàrting\nEl jove pilot de l’Automòbil Club d’Andorra completa un cap de setmana perfecte en les instal·lacions del Circuito South Garda, a la ciutat italiana de Lonato\n17/10/2021 (16:02 CET)\nÀlex Machado en plena cursa. aca\nÀlex Machado (Valtex Racing Team) ha aconseguit el triomf en el ROK CUP Superfinal 2021 disputat aquest cap de setmana en el traçat de Lonato (Itàlia). És la tercera vegada que, de manera consecutiva, el pilot de l’ACA Esport aconsegueix vèncer en el prestigiós trofeu italià catalogat, en el món del kàrting, com a veritable campionat del món de l’especialitat.\nEl domini de Machado durant tot el cap de setmana ha estat total, vencent en totes les mànegues en què va participar, sense perdre en cap moment la condició de líder. Tant en les sèries lliures com en els entrenaments oficials, el jove pilot que competeix per Andorra va imposar-se amb suficiència.\nRes va canviar durant la cursa, on Machado va mantenir la mateixa línia que en les mànigues de qualificació i va ser l’únic líder durant les 20 voltes disputades malgrat l’esforç del pilot britànic Elliot Shaw, que ho va intentar fins a l’últim instant de la final.\nDesprés de la cursa Àlex Machado assegurava que “sempre és satisfactori pujar a l’esglaó més alt del podi i més en una competició de tant prestigi com la ROK CUP Superfinal. Sens dubte, les sensacions són diferents de les del 2018, quan vam aconseguir el primer triomf, però guanyar sempre és motiu de satisfacció, tant per a mi com per a l’equip”.


Un futur sense secrets – IDEES\nLlibertat d’expressió i fake news\nUn futur sense secrets\nTecnologia, vigilància, drets i llibertats\nUna ciberactivista amb el seu ordinador. Fotografia: Jordi Borràs.\n“En el futur, no hi haurà secrets”, afirma el corresponsal de seguretat de la BBC, Gordon Corera. “En el futur, tots nosaltres serem espies i ens espiaran a tots”.\nLa visió de Corera és utòpica o distòpica? Quan considerem el recorregut lent per part de demòcrates i filòsofs cap un govern transparent des de la Il·lustració fins a l’actualitat, no podem ignorar el panòptic: la ‘presó perfecta’ imaginada pel filòsof anglès Jeremy Bentham, que creia que el poder havia de ser visible i no verificable. Bentham pensava que amb una vigilància constant es reformaria la moral, es preservaria la salut i es revitalitzaria la indústria.\nLa visió de Bentham era limitada per la tecnologia de la seva època: va descriure cel·les apilades al voltant d’una torre central, sempre oberta, amb totes les sales inundades de llum. El filòsof francès Michel Foucault n’odiava la idea: la qualificava de “gàbia cruel i enginyosa”, una masmorra on la desviació significava la mort.\nSi Corera té raó, ja vivim en un panòptic tecnològic, tot i que en la visió de Bentham la vigilància només anava en una direcció. Si tots nosaltres també som espies, aleshores hi ha un cert poder en la nostra mirada. En què pensem quan pensem en tecnologia, vigilància, drets i llibertats? En la recerca massiva de correus electrònics per rastrejar i controlar els dissidents? En les agències governamentals que prenen el control dels nostres telèfons intel·ligents per gravar els nostres moments més íntims? O en els fans del K-pop a TikTok, que capturen les etiquetes de la dreta per donar suport al moviment Black Lives Matter, o en els activistes independentistes catalans que utilitzen el mode avió per crear centres de comunicacions secrets?\nD’alguna manera, estem lluitant per l’ànima de l’ordinador. Per situar-nos en la creació d’aquesta ànima, hem de remuntar la història de la llibertat i la tecnologia fins al dia en què van posar en marxa Colossus, el primer ordinador programable del món, a la casa rural de Bletchley Park, on hi havia l’escola britànica de codi i xifrat durant la Segona Guerra Mundial. Colossus es va construir amb un propòsit: la vigilància. Va ser dissenyat exclusivament per desxifrar els missatges encriptats amb el codi Lorenz que s’intercanviaven Hitler i els seus generals durant la Segona Guerra Mundial. Sembla que l’ordinador va ser construït per espiar-nos.\nMolts dels fundadors d’Internet eren idealistes de la contracultura i veien l’ordinador com un element alliberador. Es van equivocar?\nAixò no obstant, molts dels fundadors d’Internet eren idealistes de la contracultura, com ara l’equip de la revista nord-americana de cibercultura dels anys vuitanta i noranta Mondo 2000, els fundadors de l’Electronic Frontier Foundation o fins i tot Tim Berners-Lee, el creador de la World Wide Web, i en l’actualitat les campanyes per a la neutralitat de la xarxa, la llibertat a Internet i la democràcia. Tots aquests veien, i encara veuen, l’ordinador com un element alliberador. Es van equivocar?\nInternet ens fa lliures?\n“La premissa era que la xarxa ens faria lliures a tots, però aviat es va convertir en un terreny de caça per a les forces policials i en un espai on el món comercial és el rei”, argumenta Alan Pearce, defensor i assessor de matèria de privacitat personal. La filòsofa i psicòloga Shoshanna Zuboff ho anomena “capitalisme de vigilància”, on les nostres vides són espiades tant per obtenir-ne beneficis com per controlar-les. “Algú va segrestar el nostre somni”, diu Pearce. “Però la gent és irreprimible i ens estem posant al dia. Ara, doncs, ens trobem en un joc inacabable del gat i el ratolí: trobem la manera d’amagar-nos, ens descobreixen, seguim endavant, sempre canviant, sempre protestant”.\nEl govern català i els activistes independentistes ja han sobreviscut a un joc en línia del gat i el ratolí amb l’Estat espanyol. El 13 de setembre de 2017, el govern espanyol va fer servir una ordre judicial per tancar els webs que difonien informació sobre el proper referèndum sobre la independència de Catalunya. Els activistes clonaven els webs tan ràpidament com els bloquejava el govern, fins que agents de la Guàrdia Civil van entrar a la seu del registre .cat el 20 de setembre, van confiscar ordinadors i van detenir el director de tecnologia de l’empresa, Pep Masoliver.\n“El govern espanyol va utilitzar una infraestructura tècnica antifishing per evitar que la gent anés a determinats llocs web”, explica John Graham-Cumming, director general de l’empresa de seguretat web Cloudflare. Troy Hunt, consultor australià de seguretat web que va fundar el breach site ‘Have I Been Pwned’, expressa així la seva commoció: “això no és una cosa que normalment es vegi en una democràcia moderna”, argumenta. “És el tipus de coses que es veuen a Turquia, Egipte, la Xina i l’Iran”.\nCom a resposta, els activistes van configurar canals a través d’aplicacions de missatgeria xifrada com ara Telegram, per tal de guiar els usuaris d’Internet cap als llocs afectats mitjançant xarxes privades virtuals i serveis de servidors intermediaris. Durant el referèndum de l’1 d’octubre, els voluntaris de les meses electorals es van comunicar a través de xarxes de dades clandestines creades en encaminar els telèfons intel·ligents a través de VPN per tal de poder funcionar sense accés a Internet. Al carrer, els activistes i els organitzadors del referèndum corejaven “mode avió” per instar els votants a reservar l’amplada de banda de la xarxa per a les persones que treballaven en els col·legis electorals.\nL’escala exponencial de la penetració de les tecnologies digitals en les nostres vides significa que Google, tal com va dir Eric Schmidt el 2010, pot mirar els vostres missatges i la vostra ubicació, fer servir la Intel·ligència Artificial i, a continuació, predir on anireu\nD’una banda, aquesta és només l’última d’una llarga sèrie de batalles entre les elits i els demòcrates pel control i l’ús de la tecnologia de la informació. El 1501, el papa Alexandre VI va decretar l’excomunió de qualsevol persona que fes servir la impremta sense l’aprovació de l’Església. Durant els següents 40 anys, Martí Luter va imprimir les seves Noranta-cinc tesis, John Calvin va produir en massa les teories del protestantisme i Copèrnic va publicar Sobre les revolucions de les esferes celestials, i tot això va desencadenar la revolució científica. Controlar la impremta significava controlar la informació, l’arma més poderosa en les guerres religioses que van sacsejar el continent. Des de llavors, poc ha canviat.\nD’altra banda, l’escala exponencial de la penetració de les tecnologies digitals en les nostres vides significa que Google, tal com va dir Eric Schmidt el 2010, pot “mirar els vostres missatges i la vostra ubicació, fer servir la Intel·ligència Artificial i, a continuació, predir on anireu. Mostreu-los 14 fotos vostres i podran identificar qui sou. És possible que tota aquesta informació estigui a disposició de les autoritats. Si teniu alguna cosa que no voleu que sàpiga ningú, potser el millor seria no fer-la, així de clar”.\nUn control inèdit\nAquesta nova i profana aliança entre el capitalisme corporatiu i el poder imperial de l’estat significa que el potencial de control i llibertat va molt més enllà dels precedents històrics. Vivim en un món on la Directiva Europea sobre la Conservació de Dades exigeix als estats membres de la UE que emmagatzemin dades de telecomunicacions dels ciutadans entre sis mesos i dos anys, mentre que el sistema de crèdit social de la Xina registra comportaments “bons” i “dolents”, denega els bitllets d’avió a les persones “poc fiables” i permet que el Partit Comunista mesuri i reprimeixi la dissidència. Així mateix, el govern dels Estats Units desplega tants sistemes diferents per controlar correus electrònics, el trànsit en webs, dades de motors de cerca i “activitats sospitoses”, que ha perdut el control sobre alguns projectes, amb la qual cosa també ha perdut programari maliciós com ara Stuxnet a mans dels pirates informàtics, que l’han fet servir per fer caure el sistema sanitari del Regne Unit en un atac de segrest de dades.\n“Els tancs, els rifles i la munició que han fet servir contra nosaltres durant generacions ara es disfressen de nova tecnologia per tal d’assolir els mateixos propòsits colonials”, afirma Yeshimabeit Milner, fundadora i directora executiva del moviment Data for Black Lives. No obstant això, creu que en aquests moments la lluita està lluny d’acabar i que encara no se sap qui en serà el vencedor. “Necessitem que les dades i la tecnologia es facin servir per complir la seva veritable promesa de canvi social: ser alliberadores i formar part d’una nova forma d’activisme que realment pugui canviar les condicions i empoderar-nos”.\nDes de fa anys, els demòcrates i els liberals han estat pressionant per la transparència: la llum del descobriment per desinfectar el secretisme i les mentides de les elits. El resultat n’ha estat la desaparició d’una llarga tradició de secretisme radical, escombrada per l’impuls i la pràctica de la transparència. Històricament, la democràcia ha necessitat el secretisme en època de problemes: per organitzar-se i amagar-se d’aquells que la volien destruir. Sempre hi ha hagut converses d’amagat, des de l’argot de carrer fins a publicacions radicals com el Berthold’s Political Handkerchief, un diari radical de 1831 imprès a Londres sobre un mocador de cotó per evitar els impostos de timbre sobre el paper i permetre a aquells que compraven la publicació submergir-la simplement en aigua si la policia trucava.\nDavant de l’augment del control social, molts activistes sostenen que aquestes tècniques són la millor defensa dels opositors. “Tal com va el món, els governs, fins i tot les democràcies liberals, estan augmentant la vigilància i el control sobre la població perquè ja que la tecnologia existeix seria estúpid no fer-ho”, diu Pearce. “És possible per als activistes desaparèixer al dark web, però tan aviat com es faci, pensaran que amagueu alguna cosa. Per tant, sempre cal donar-los alguna cosa per controlar”.\nPearce suggereix l’equivalent a esquers i bengales: fer molt de soroll i amagar-se enmig d’aquest soroll. Existeix TrackMeNot, una extensió del navegador que fa infinitat de consultes de cerca aleatòries per amagar l’activitat real de l’usuari en un núvol de preguntes sense sentit, o OpenStego, un programari gratuït de codi obert que pot amagar fitxers de text, pel·lícules o sons codificant-los en selfies o pistes de música. D’aquesta manera, segons Pearce, els periodistes podrien ocultar un vídeo de fosses comunes dins de Beethoven.\nPerò la doctora Clare Birchall, autora de Radical Secrecy, argumenta que la naturalesa tradicional d’aquestes tècniques, en el millor dels casos, ens deixa atrapats en un bucle continu i, en el pitjor dels casos, pot resultar insuficient en aquests temps tumultuosos. Birchall creu que la transparència per a la qual els activistes, els demòcrates i els radicals van lluitar al segle XX ha perdut el seu poder al segle XXI. “No confiem en la revelació quan tenim líders que són immunes a la vergonya”, argumenta.\nHistòricament, la democràcia ha necessitat el secretisme per organitzar-se i amagar-se d’aquells que la volien destruir. Davant l’augment de control social, molts activistes sostenen que aquestes tècniques són la millor defensa\nQue la transparència sembli esgotada com a tàctica política, no ha de significar un retorn a les societats secretes de la vella escola creades per debatre sobre la democràcia. Suggereix que, en comptes d’això, hem d’experimentar amb formes d’opacitat i dissimulació per crear espais que ens permetin pensar en un futur radical.\n“Podrien ser espais digitals, o podria significar un canvi en la nostra manera de pensar sobre el secretisme, però hem d’anar més enllà del control que tant el secretisme com la transparència exerceixen sobre la política”, argumenta. “La privacitat és una idea liberal/conservadora de propietat i drets: retrocedir de la llum del demos a les ombres. No fomenta la col·lectivitat. El dret a l’opacitat és el dret a ser il·legible. És des d’aquesta il·legibilitat que ens podem agrupar per combatre l’ull que ens vigila”.\nEspais d’opacitat radical\nMentre els manifestants de totes les edats lluiten contra els governs, els joves, en particular, estan creant formes improvisades d’opacitat radical. Als Estats Units, els manifestants del moviment Black Lives Matter es van enfrontar a policies equipats amb falses torres de telefonia mòbil que capturaven informació dels telèfons dels manifestants, controlaven els seus correus electrònics, pàgines de Facebook i Twitter i, fins i tot, un programari que s’apodera dels telèfons i els utilitza per espiar els seus propietaris. Per contraatacar, els joves manifestants van utilitzar vídeos temporals en format curt d’aplicacions com ara TikTok per organitzar les seves accions. L’etiquetatge en vídeos que se suprimien ràpidament va permetre als activistes coordinar-se per inundar les aplicacions policials que demanaven als ciutadans que informessin d’activitats il·legals.\nEn el moment més àlgid de les protestes per la mort de George Floyd, el Departament de Policia de Dallas, per exemple, va demanar que la gent enviés a la seva aplicació iWatch Dallas vídeos de Twitter amb “activitats il·legals dutes a terme durant les protestes”. En canvi, l’aplicació es va inundar de vídeos d’estrelles del pop de Corea del Sud, que bloquejaven qualsevol notificació dels delictes. Finalment, el Departament de Policia va piular: “degut a dificultats tècniques, l’aplicació iWatch Dallas estarà inactiva temporalment”. Mentrestant, els rastres digitals dels vídeos havien desaparegut, de manera que ja no era possible rastrejar-los. Al juny, etiquetes anti- Black Lives Matter com #WhiteLivesMatter, #WhiteoutWednesday i #BlueLivesMatter, es van vincular a moltes imatges i actuacions de grups de K-pop, la qual cosa va submergir els emissors originals dels missatges. A finals de juny, els manifestants van utilitzar TikTok per organitzar la demanda massiva de centenars de milers d’entrades falses per a un míting electoral de Donald Trump a Tulsa, la qual cosa va provocar que es veiéssin un munt de seients buits davant les càmeres de televisió.\nCodis, significats ocults, correus electrònics que desapareixen al cap de deu minuts, etiquetes que inunden els missatges de la dreta: és possible que les noves formes d’organització vagin un pas per endavant dels agents estatals que són menys reactius, però ens hem de plantejar què podrien produir els espais radicals ressenyats per Birchall de cara a futurs radicals? Yeshimabeit Milner, fundadora i directora executiva del moviment Data for Black Lives, argumenta que només prenent el control dels mitjans de reproducció de la tecnologia (per si mateixa, això significa les seves dades i els biaixos en funció dels quals es processen aquestes dades), la societat pot trobar el seu veritable jo en línia.\n“Eines com la modelització estadística, la visualització de dades i el crowd-sourcing, en bones mans, són instruments poderosos per combatre els biaixos, construir moviments progressistes i promoure el compromís cívic”, argumenta. “Però la història ens revela una situació diferent en què les dades s’utilitzen massa sovint com a instrument d’opressió, reforcen la desigualtat i perpetuen la injustícia. El redlining va ser una pràctica basada en la selecció esbiaixada de dades que va comportar l’exclusió sistemàtica de les comunitats negres dels serveis financers clau. Les tendències més recents, com la policia predictiva, les sentències basades en el risc i els préstecs abusius, constitueixen variacions preocupants del mateix tema. Avui en dia, la discriminació és una empresa d’alta tecnologia”.\nMilner es va radicalitzar per primera vegada a la seva escola de Miami, que funcionava com una presó: els estudiants eren enviats a casa si s’oblidaven del DNI i se’ls podia suspendre per portar un “color de banda” si infringien les normes sobre l’uniforme. Quan els estudiants van organitzar una protesta després que un membre del personal gairebé asfixiés un estudiant, els van enviar furgonetes SWAT amb agents de policia totalment armats. La CNN va informar d’un “motí a la Miami Senior High School”.\nDavant d’aquesta situació, Yeshimabeit Milner estava furiosa. Es va unir a un grup local, el Power U Center for Social Change, i va començar a elaborar la seva pròpia recollida de dades sobre el tractament infligit als estudiants negres. Van fer una enquesta a 600 estudiants, els resultats de la qual es van publicar en un còmic: Telling It Like It Is: Miami Youth Speak Out on the School-to-Prison Pipeline (Les coses tal com són: la joventut de Miami parla sobre el procés de transició de l’escola a la presó).\nJoves manifestants del moviment Black Lives Matter van utilitzar vídeos temporals en format curt d’aplicacions com TikTok per organitzar les seves accions, coordinar-se i inundar les aplicacions policials que demanaven als ciutadans que informessin d’activitats il·legals\nDesprés de graduar-se, va treballar en una campanya per recollir dades sobre l’alta taxa de mortalitat infantil entre la població negra, que és el doble de la taxa entre els nadons blancs, segons el Departament de Salut i Serveis Humans. Va descobrir que la lactància materna estava relacionada amb la salut infantil i que els hospitals dissuadien les mares negres de fer lactància materna en favor de les fórmules infantils que els proporcionaven els fabricants. Gràcies a les seves investigacions, l’hospital va acomiadar el cap de la seva unitat de maternitat.\nAviat es va adonar que aquest tipus de biaix estava en el nucli mateix d’algoritmes aparentment neutres. El 2019, per exemple, es va comprovar que un algoritme àmpliament utilitzat als hospitals dels Estats Units per assignar assistència sanitària als pacients havia discriminat sistemàticament les persones negres. Una investigació publicada a la revista Science va demostrar que l’algoritme, quan detectava pacients amb el mateix grau de gravetat, tenia menys probabilitats de derivar els pacients negres cap a programes de millora de l’atenció a pacients amb necessitats mèdiques complexes.\nCanviar els algoritmes\nPerò com podem canviar els algoritmes? Primer, prenent consciència que només són una recepta: una llista d’instruccions per elaborar un plat que pot ser saludable o poc saludable, gustós o insípid segons els ingredients, o les dades, que decidim incloure-hi. De la mateixa manera que no deixaríem que l’estat escollís els nostres ingredients, també hauríem de controlar les nostres dades per tal de poder canviar a poc a poc el resultat.\n“L’ús de les dades com a arma no es pot canviar només amb un canvi de política”, argumenta Milner. “No es tracta d’una crida per acabar amb totes les dades, de la mateixa manera que la crida a abolir les presons no és una crida a no assumir la rendició de comptes, sinó a posar fi a un sistema punitiu violent que no funciona. És una nova manera d’entendre el món que comença a les nostres ments, organitzacions i institucions acadèmiques. Es tracta de bastir coalicions, desenvolupar més habilitats i més empatia. Tenim l’oportunitat d’abolir, de tornar a imaginar i de recrear noves estructures de producció de coneixement, noves formes de presa de decisions i noves maneres de relacionar-nos. Les possibilitats de cara al futur són infinites”.\nStephen Armstrong és periodista freelance i escriptor. Habitualment, escriu per al Sunday Times, Wired, el Daily Telegraph i The Guardian, entre d'altres mitjans. És autor de cinc llibres de no ficció: The White Island (2004), War plc: The Rise of the New Corporate Mercenary (2008), The Super Rich Shall Inherit the Earth (2010), The Road to Wigan Pier Revisited (2012) i The New Poverty (2017). Va fundar les trobades Wigan Pier Workshops en col·laboració amb l'English PEN, l'organització interncional d'escriptors a favor dels drets humans, i és membre de l'Orwell Youth Prize i de la RSA.\nEl que no volen que vegis: sobre visibilitat i repressió de la protesta popular\nI més enllà de la crítica, què?\nDrets humans i repressió política al món\nNous uniformes per a velles estratègies


Càmeres ocultes als carrers de Sóller | contrainfo.cat | Projecte contrainformatiu autogestionat de Mallorca\nPàgina principal » Corrupció, Criminalització i repressió, Illes Balears i Pitiüses, Sóller\nPublicat per grumer dia 18 setembre 2012 – 16:47Cap comentari | 234 views\nEl Col·lectiu Albaïna ha convocat una roda de premsa a l’aparcament de la barriada dels Estiradors aquest migdia per fer pública una denúncia: sospitaven que al mateix aparcament hi havia una càmera oculta, amagada a una caixa elèctrica. Han procedit a desmantellar la dita capsa i a dintre hi han trobat el que sospitaven: una càmera de videovigilància connectada a l’enllumenat públic amb una espècie de mòdem i una memòria de 2GB.\nLa càmera es trobava en una situació totalment il·lícita: amagada i sense cap distintiu informatiu que indiqui la presència d’aquesta, la qual cosa és obligada per llei. A més, la càmera estava ubicada just al davant d’una màquina d’ORA.\nPocs minuts després de llevar la càmera, ha aparegut la Policia Local i ha identificat totes les persones presents a la roda premsa, per mor que no pertanyessin al Col·lectiu Albaïna, inclosos els periodistes que s’han acostat a cobrir la notícia. Davant les exigències de la policia que els entreguessin la càmera, al final s’ha pogut entregar als Jutjats de Palma amb la corresponent denúncia.\nCuriosament, la Policia Local ha arribat acompanyada del gerent de l’empresa pública Soller 2010, que és l’encarregada de l’explotació dels aparcaments municipals i les zones blaves. Cal recordar que la persona que ocupa aquest càrrec de l’empresa va ser col·locada a dit pel PP ara fa un any.\nQui hi ha darrera la instal·lació d’aquesta càmera que pareix vigilar les màquines de l’ORA? N’hi haurà instal·lades més al poble? Hauran ajudat aquestes il·lícites càmeres a detindre al jove que sabotejà les màquines i que confessà la crema del cotxe de Simarro per motivacions polítiques, i per la qual cosa ha estat enviat a presó provisional sense fiança?\nA continuació, vos mostram les fotografies de la càmera oculta i el comunicat que ens ha fet arribar el Col·lectiu Albaïna.\nEs desconeix el propietari de l’aparell, ja que els propietaris de l’immoble en el que es troba fixada la càmera asseguren que en desconeixen l’origen i qui l’hagi pogut col·locar, i a més no compleix les exigències bàsiques que regula l’Agència Espanyola de Protecció de Dades per a la instal·lació d’un aparell d’aquestes característiques.\nAlerta Solidària també s’ha volgut manifestar davant aquesta acció:\nProu control social, aturem la repressió a Sóller\nDes de l’organització antirepressiva Alerta Solidària volem denunciar l’aparició de càmeres il·legals al poble de Sóller, com ha fet públic avui en roda de premsa el col·lectiu local Albaïna. L’aparell es trobava amagat en la façana d’una casa particular d’un ciutadà del poble sense el seu permís ni tan sols el seu coneixement. Aquesta no és l’única càmera apareguda, ja que com anunciaven diversos mitjans de comunicació, a la casa del batlle del poble també n’hi havia una.\nPer tot això, des d’Alerta Solidària volem fer les següent consideracions:\n-L’aparició d’aquestes càmeres són una eina de control social del tot inadmissibles en un estat que es defineix com a democràtic. L’ús d’aquests aparells, a part d’il·legal (no compleix les exigències bàsiques que regula l’Agència Espanyola de Protecció de Dades), és totalment inacceptable des d’un punt de vista ètic: tenen la funció de coaccionar i vigilar permanentment la població i, per tant, són una eina de repressió.\n-Exigim que s’aturi la repressió a Sóller. Aquesta actuació repressiva, il·legal i mancada de tota ètica, no és esporàdica, sinó que respon a un augment de la repressió en aquest poble de Mallorca. Fa dues setmanes ja denunciàvem les pressions que havien rebut dos joves d’Arran de Sóller per part de la Guàrdia Civil. L’aparició d’aquestes càmeres és una passa més en aquesta línia.\n-Demanam explicacions als responsables polítics de Sóller, especialment al seu batlle, Carlos Simarro. Així, no podem deixar d’expressar la nostra sorpresa en recordar les declaracions de Simarro quan deia que al poble “no hi havia cap conflicte ni crispació social”. Llavors, esperam que ens expliqui per què s’usen càmeres il·legals als carrers del poble, per què es viola la intimitat dels seus habitants i per què es pressionen joves compromesos del poble.\n-Finalment, volem donar l’enhorabona al col·lectiu local de Sóller, Albaïna, en la seva tasca de denúncia; alhora que engrescar a tota la població a mantenir-se vigilants quant a la violació dels seus drets i a la seva intimitat.\nPerquè el llibre 1984 de George Orwell i el seu “Gran Germà” segueixi essent ciència ficció, aturem el control social, defensem els nostres drets!


Casa/Xalet adossat A Venda Carrer Balmes 16, Les Franqueses del Vallès\nCasa/Xalet adossat En venda Carrer Balmes 16, Les Franqueses del Vallès\nAquesta casa / xalet es troba al Carrer Balmes, 16, 08520, Corró d'Avall, de les Franqueses de Vallès, Barcelona, construïda l'any 1940, que té 357 m2 construïts i actualment disposa de 4 habitacions, 1 bany, 2 balcons, dues terrasses i garatge.\nActualment en planta baixa hi ha un garatge amb accés a dos carrers, per entrar amb el cotxe a Balmes i porta per als vianants a Pau Casals.\nA primera planta hi ha un local amb balcó. Escripturat com a local però segons cadastre consten 77 m2 de vivenda i 39m2 de magatzem\nA la planta segona hi ha un habitatge complet amb 2 habitacions i dues més "tipus despatx". Cuina office i menjador amb sortida a terrassa amb visites a carrer Pau Casals. Consten segons registre tota com habitatge i en cadastre consten 77 m2 de vivenda i 39m2 de magatzem\nEn planta altell, hi ha un magatzem amb terrassa que s'accedeix des del segon pis. No consta en registre però sí en cadastre com 26m2 d'habitatge\nIDEAL INVERSORS O FAMÍLIES que vulguin tenir als seus fills en el seu edifici però amb total independència. Per fer divisió horitzontal i vendre cada entitat per independent. També podríem canviar ús de part de la planta baixa perquè es pogués fer un loft. Quedant a la finca loft a planta baixa, pis de 3 habitacions, 2 banys, a la planta primera i dúplex en segona planta cadascun amb la seva plaça d'aparcament. VINE A VEURE-I apreciaràs TOT EL SEU POTENCIAL.\n357 m2 construïts\nParcel·la 117 m2\nCertificació energètica G : (693 kWh/m2 any)


El Vaticà observa el 9N i el contrast entre Catalunya i Espanya – Avantguarda.cat\nOriol Domingo 10 de novembre de 2014 Atri\nEl Vaticà observa el 9N i el contrast entre Catalunya i Espanya\n1. El Vaticà observa amb interès el 9N i veu el contrast entre Catalunya i Espanya en els àmbits cívic, polític i eclesial.\n2. El Vaticà sap que el procés sobiranista català és mou amb un estil i unes actuacions de caràcter pacífic i democràtic. És un model exemplar sobretot en un món en que els conflictes són tractats de manera violenta.\n3. El Vaticà coneix que la presència de l’Església catòlica en la societat catalana en general i en el procés sobiranista en concret respon als plantejaments de la Doctrina Social de l’Església. Aquests plantejaments són assumits per les successives generacions de bisbes en els seus documents oficials. Destaca un punt. Totes les reivindicacions polítiques són legítimes si es promouen de manera pacifica i democràtica. Per tant, el sobiranisme és legítim. Laics cristians catalans sostenen que establir una relació entre una Catalunya sobirana i una Espanya sobirana es la millor fòrmula per garantir els majors nivells de llibertat i solidaritat entre ambdós pobles.\n4. El Vaticà veu el contrast entre Catalunya i Espanya. En l’àmbit cívic i polític, no s’entén que en ple segle XXI i a l’Europa democràtica, un Govern i tot l’aparell d’un Estat es dediquin a perseguir als ciutadans i als seus representants institucionals pel “delicte” de reclamar i exercir el dret democràtic a votar.\n5. El mateix 9 de novembre, el papa Francesc feia a l’hora de l’Àngelus a Roma una reflexió sobre la caiguda del mur de Berlín ara fa 25 anys. El Papa parla de “cultura de la trobada” i clama que “son necessaris ponts i no murs”. Un comentari. La llibertat, la solidaritat, la sobirania de les persones i dels pobles són cultura de trobada i ponts d’entesa. Avui els murs de separació estan a altres indrets. Són les barreres mortals aixecades a Melilla convertides en fronteres inexpugnables per impedir que els pobres del tercer món siguin acollits fraternalment a l’Europa del benestar. Per això Jorge Fernández Díaz i el Govern Rajoy no conviden al papa Francesc perquè visiti Melilla. Per ells, primer és el compliment de la legalitat constitucional que permet casos vergonyosos com el de Melilla.\nFotografia de Pablo Fernández\nEls polacs hauran de votar a les esglésies


'Zoom' busca la recepta original de la paella - Valencia noticies\nEl nostre plat més internacional ha sigut declarat bé d’interés cultural i el programa d’investigació d’À Punt en busca la recepta original.\nBurjassot, divendres 11 de març. La paella valenciana va camí de convertir-se en patrimoni cultural immaterial de la humanitat i el primer pas per a aconseguir-ho es va fer al novembre, quan la Generalitat Valenciana va declarar aquesta recepta bé d’interés cultural (BIC). El dilluns que ve, 14 de març, Zoom, l’espai de reportatges d’investigació del canal autonòmic valencià, analitzarà el plat valencià més internacional, emblema de la gastronomia de la Comunitat Valenciana i un dels majors reclams turístics que té.\nAquest dilluns, À Punt fa zoom… sobre la paella original.


Uncategorized Archivos - menja bé\nMenús especials per a al•lèrgies i intoleràncies\nnoviembre 30, 2015 Uncategorizedmenjabe\nGestió específic de menús per a menjadors escolars per a casos d’al·lèrgies i intoleràncies\nEn els últims anys s’ha detectat un augment substancial de les al·lèrgies i intoleràncies, sent especialment rellevant l’aparició d’aquestes en nens cada vegada més petits. Per això és de vital importància conscienciar la població i en especial, als sectors de la restauració col·lectiva, de la necessitat d’oferir productes segurs i lliures d’al·lèrgens per a aquest grup de persones sensibles a certs aliments.\nA Roca González treballem adaptant tots els nostres menús a les diferents al·lèrgies i intoleràncies que presenten els nostres clients.\nEl major nombre de casos d’al·lèrgies i intoleràncies es detecta en l’etapa escolar. Encara que s’ha demostrat que en la majoria de casos, aquestes al·lèrgies milloren, fins i tot desapareixen, amb el pas dels anys. Però durant l’etapa escolar és quan més incidència de casos trobem.\nA causa de la complexitat de les al·lèrgies i intoleràncies, a Roca González treballem amb els informes mèdics de tots els nens. És per això que abans de pautar un menú per aquestes patologies, demanem l’informe mèdic per avaluar que pot i que no pot menjar.\nSeleccionem les nostres matèries primeres de manera que evitem el major nombre d’al·lèrgens. Per exemple, mandonguilles sense gluten ni lactosa.\nUn cop tenim aquesta informació, el departament de nutrició s’encarrega d’elaborar els menús especials per a cada al·lèrgia i intolerància. La nostra màxima sempre és aconseguir que els nens al·lèrgics o intolerants mengin el més similar possible a la resta. És per això que seleccionem les nostres matèries primeres de manera que evitem el major nombre d’al·lèrgens. Amb això aconseguim, per exemple, mandonguilles sense gluten ni lactosa.\nA més, tot el nostre personal, està format per a la correcta gestió dels al·lèrgens.\nEtiquetes amb ingredients al·lergògens\nL’entrada en vigor del Reglament 1169/2011 (Reial Decret 126/2015) ens ha facilitat la gestió d’al·lèrgens perquè a través de les seves etiquetes podem conèixer els al·lèrgens que conté o no conté. Amb això aconseguim tenir la informació a l’abast ràpidament ja que abans havíem de treballar demanant primer les fitxes tècniques i esperar a rebre-les per conèixer els ingredients al·lergògens dels productes.\nLa gestió de menús per a menjadors escolars per a casos d’al·lèrgies i intoleràncies és difícil pel perill que comporta cometre un petit error, però alhora és satisfactori veure com els nens amb aquestes patologies es queden al menjador i gaudeixen de menjar amb els amics de forma segura.\noctubre 27, 2015 Uncategorizedmenjabe\nEls productes de temporada al menú de la nostra cuina col·lectiva\nEls panellets, una tradició gastronòmica de tardor.\nCom cada any, quan s’apropa la castanyada, a Roca González ens agrada seguir les tradicions i que els nostres clients (centres de dies, residencies geriàtriques, menjadors escolars), repartits arreu de Catalunya, gaudeixin de les seves costums. És per això que les castanyes, els moniatos i els panellets mai falten al nostre menú del mes d’Octubre.\nEls moniatos i les castanyes els torrem a la nostra cuina col·lectiva. En canvi, els panellets els comprem a una pastisseria on s’elaboren seguint la recepta tradicional.\nrecepta: crema de castanyes\nA continuació proposem una recepta de crema de castanyes que servim als menjadors escolars, per aprofitar les castanyes que ens quedin.\nAquesta recepta es pot adaptar per fer dolça o salada, però la base es la mateixa; només caldrà afegir-li llet i sucre per fer-lo dolç i sal, pebre i brou per fer-lo salat.\nNetegem les castanyes i els fem un tall en un costat amb un ganivet i les posem a bullir en aigua que les cobreixi durant uns 15 minuts.\nImmediatament, abans que es refredin o s’assequin, els traiem les peles amb un ganivet i les reservem.\nUn cop pelades, els afegim una mica de llet calenta i les triturem (la quantitat de llet depèn del espessor que vulguem).\nA Roca Gonzàlez Càtering esperem que tots els nostres clients gaudeixin d’aquest dia.\nTornada a l’escola: alimentar-se be a casa i al menjador\nseptiembre 10, 2015 Uncategorizedmenjabe\nhem de realitzar 5 àpats distribuïts al llarg del dia\nEl moment de la tornada a l’escola és un moment que molts pares desitgen però que els nens no volen ja que s’acaba el llevar-se tard, jugar o fer activitats lúdiques gran part del dia i sobretot perquè cal tornar a estudiar.\nL’inici del curs escolar implica que tornin els horaris i les rutines; l’alimentació tampoc queda enrere. És important recordar que hem de realitzar 5 àpats distribuïts al llarg del dia, evitant períodes superiors a 3-4h sense ingerir cap aliment. La distribució dels grups d’aliments hauria de ser similar a la següent:\nESMORZAR: 1R lacti + 1R farinaci + 1R fruita\nMIG MATÍ: 1R farinaci + 1R lacti\nDINAR: 2R farinacis + 1R carn, peix, ou o llegum + 1R verdura + 1R fruita\nBERENAR: 1R fruita + 1R lacti\nSOPAR: 2R farinacis + 1R carn, peix, ou o llegum + 1R verdura + 1R fruita\nCuina per escoles, una especialitat\nEl departament de cuina per a escoles Roca González elabora menús equilibrats de temporada.\nDes de Roca González volem contribuir a que els nens tinguin una dieta equilibrada i saludable, des del nostre departament de cuina per a escoles elaborem menús equilibrats seguint les directrius que marquen les recomanacions de la Generalitat de Catalunya. I a més, mensualment enviem una proposta de sopars per complementar el menú de l’escola.\nAquest mes és un moment de desemborsament econòmic molt gran per a les famílies, i en molts casos, pot suposar que l’alimentació es vegi afectada ja que es tendeix a productes més econòmics, però menys saludables. Un consell important respecte al menjar és que potenciem el consum de productes de temporada (sobretot pel que fa a les fruites i verdures) ja que alleugerirem la butxaca i, a més, aconseguirem trobar-les en el seu estat òptim de maduració. A Roca González servim a tots els nostres clients fruites de temporada que es troben en un estat òptim de maduració.\nEl mes de setembre (igual que al gener), és un mes de nous propòsits. Molts d’ells inclouen canvis d’hàbits respecte a l’alimentació.\nA l’escola gracies a la restauració col·lectiva o a casa… és important recordar que hem de menjar sa, variat i equilibrat sempre.\nConsells alimentaris durant l’estiu\njulio 21, 2015 Uncategorizedmenjabe\nDurant l’estiu els menjadors col·lectius als que hem de prestar especial atenció són els nens i els ancians.\nLes altes temperatures que estem assolint durant tot aquest estiu, obliguen a prestar especial atenció a la nostra alimentació per tal d’evitar conseqüències negatives per la nostra salut.\nEn aquest sentit és molt important tenir en compte que els nens que durant l’estiu assisteixen al casal d’estiu, han de seguir certes pautes per evitar qualsevol incident desencadenat per la calor.\nA més de seguir pautes, com evitar activitats al sol durant les hores de major incidència solar, portar roba fresca, incrementar les hores de jocs a l’aigua, etc., és igual d’important seguir les següents pautes alimentaries per tal d’evitar, especialment, la deshidratació dels nens.\nAigua amb més freqüència\nLa principal conseqüència de les elevades temperatures, és l’augment del risc de deshidratació. El fet de passar moltes hores dins l’aigua o fent activitats on l’aigua és present, fan desaparèixer la sensació de set, però al estar en constant moviment i suant (encara que sembli impossible, mentre ens movem dins l’aigua, també suem i per tant estem perdent aigua), cal reposar l’aigua que es perd encara que no tinguem set. És per això que és molt important inculcar l’hàbit de beure aigua mentre es fan activitats dins l’aigua.\nBeure aigua tot el dia al menjador.\nSeguint amb el mateix esquema que l’apartat anterior, és molt important recordar beure aigua amb molta freqüència i arribar a complir amb els objectius de consum d’aigua diaris segons elm grup de població. No cal fer grans ingestes d’aigua cada cop, sinó és més adient anar fent petites ingestes amb més freqüència.\nLa beguda més adient per hidratar és l’aigua però podem recórrer també a sucs de fruita naturals, aigua amb sabors (fet a casa), evitant sobretot els sucs industrials i els refrescos pel seu alt contingut en sucre i sodi.\nAlimentació col·lectiva adaptada\nDurant l’estiu la restauració col·lectiva adapta els seus menús als menjadors de la gent gran com als dels centres de dia per a nens.\nDeixant de banda les begudes, pel que fa a la alimentació és important també prendre aliments amb alt contingut en aigua com les fruites i verdures fresques.\nLes fruites les podem prendre tant com a postra o complementant l’esmorzar, com a àpat de mig matí o mitja tarda. Un bon consell és consumir fruita fresca de temporada ja que estarà en el seu estat òptim de maduració i tindrà un cost més assequible. Les formes de consum poden ser ben diverses: senceres, mesclades (tipus macedònia), en broquetes, afegir-la a les amanides, fer sucs naturals, en liquats (o smoothies), per exemple, podem fer un liquat de fruita i congelar-lo per obtenir un polo de fruita, etc.\nPel que fa a les verdures, podem prendre-les com a primer plat del dinar o sopar o com a guarnició. Podem fer amanides, sopes i cremes fredes (tipus gaspatxo, salmorejo o vichyssoise).\nRespecte a la resta d’aliments, cal seguir una dieta saludable tot l’any, que sigui variada i amb productes de temporada.


LA DRAGA Veterinari\nCuidem de la teva mascota com tu ho faries . Ens agrada molt la nostra feina perquè ens estimem els animals.\nOferim pinsos de qualitat per a una correcta alimentació com a base d’una bona salut.\nEns ocupem de la pell i el pèl de la teva mascota, per mantenir la seva bellesa i salut. Utilitzem productes naturals\nTenim una àmplia gamma d’accessoris i complements de primeres marques.\nLa Draga Centre Veterinari és un espai dedicat a la teva mascota, obert des de l’any 2003. La nostra trajectòria ens ha proporcionat experiència i coneixements per afrontar qualsevol repte sanitari que la vostra mascota pugui presentar. El nostre equip us ofereix un tracte proper i de confiança, amb molta sensibilitat cap als nostres pacients.\nEns esforcem sempre per oferir una medicina veterinària de qualitat per tal d’aconseguir el benestar del teu millor amic.\nLa seva salut és el nostre objectiu.\nEns destaca/caracteritza el tracte afectuós, atent i disposat. Volem que els nostres clients sàpiguen com ocupar-se dels seus animals de la millor manera. Això ens fa ser molt curosos amb les explicacions i les informacions per tal de donar les millor eines i coneixements als nostres clients.\nVolem que els animals siguin feliços.\nSóc FAUST PARALS GRANERO, llicenciat en veterinària per la Universitat Autònoma de Barcelona, col·legiat a Girona. Treballo a la comarca del Pla de l’Estany com a veterinari des de fa 30 anys.\nVaig començar com a veterinari realitzant visites domiciliàries, atenent gossos i gats, i també exercint de veterinari rural a la comarca del Pla de l’Estany i els seus voltants. He estat assessorant molts anys explotacions ramaderes de vaques, vedells, porcs i cavalls, en l’àmbit clínic i reproductiu d’aquests animals.\nL’any 2003 vaig obrir aquest centre veterinari. En l’actualitat, els petits animals, ocupen pràcticament la totalitat del meu temps dedicat a la veterinària.\nSempre m’han agradat molt els animals, i la relació amb ells és per a mi un motiu de satisfacció. Treballar al seu costat és un privilegi, per això, constantment m’esforço en oferir-los la millor atenció mèdica i sanitària. S’ho mereixen!!


Terrassa & Bar\nMuviment, una proposta gastronòmica valenciana i singular que pren inspiració de les noves tendències culinàries conjuminada amb una àmplia proposta cultural per a tots els públics.\nEs tracta d'un nou espai gastronòmic-cultural en ple centre de València, en un enclavament immillorable, i és que es troba res menys que en el MuVIM, Museu Valencià de la Il.lustració i de la Modernitat.\nMuviment ofereix una carta amb riques opcions culinàries inspirades en la Terreta i seguint una tendència sana i sostenible, carta que evolucionarà per a mantindre's sempre vigent i oferir una experiència gastronòmica extraordinària i de temporada i pots consultar ací\nL'exquisita oferta gastronòmica del dia en Muviment es basa en productes de màxima qualitat, frescos i de compra diària, provinent dels mercats de proximitat, com el Mercat Rojas Clemente. Oferim desdejunis saludables, esmorzars, menú de migdia nutritiu i equilibrat, a més de disposar d'una carta de tapes variades.\nTambé comptem amb servei de servei d'àpats i la possibilitat de donar sopars de grup, sota reserva.\nTota la informació i la programació més completa en www.muviment.es\nInformació i reserves: 610 477 737


Reculls de premsa « Reagrupament BCN-Eixample\nReagrupament celebra aquest dimarts l’acte 1.000 a Reus\nsomnoticia Reagrupament farà aquest dimarts a Reus, a la Sala Polivalent de la Palma, el seu acte número 1.000. Només al Baix Camp s’han fet 38 actes, 20 en els darrers 3 mesos. Al Camp de Tarragona la feina també ha estat notable. S’ha explicat el full de ruta a totes les capitals i a desenes de pobles. S’han fet 33 actes al Tarragonès, 24 a l’Alt Camp, 21 a la Conca de Barberà, 9 al Priorat i 19 al Baix Penedès. També cal sumar-hi els prop de 25 que s’han fet a les Terres de l’Ebre. En total, a la demarcació de Tarragona, s’hi han fet 171 actes. A la resta del Principat els actes també han estat constants: entre grans mítings, visites a associacions, col·loquis i xerrades hem donat a conèixer el projecte de Reagrupament a centenars de llocs. A les terres de Ponent, més de 200 actes; a la demarcació de Girona més de 250, i a la central, pràcticament 400 actes. Més enllà del Principat, Reagrupament també ha estat present arreu dels Paisos Catalans i -gràcies a la vegueria d’exteriors- ha internacionalitzat el missatge en una dotzena de països d’arreu del món; el darrer acte, fa dues setmanes a Londres.\nUn bonic embolic\nLes limitacions i prohibicions informatives que imposen els partits polítics en relació a les campanyes electorals estan reventant per tot arreu de pur surrealisme. Ja no és només el minutatge, l’ordenament petrificat i les imatges plenes de confetti que serveixen les pròpies candidatures, sinó que hi ha noves propostes -amb rellevància periodística- que queden fora per la simple voluntat dels que són dintre.\nA més, la cabina electoral dels germans Marx ha tingut noves incorporacions. Ara resulta que els dos partits grans, PSC i CiU, es troben que no està clar que puguin fer un debat cara a cara, víctimes de les seves pròpies prohibicions. I els altres (ERC, PP, ICV i C’s), que estaven encantats de la vida expulsant de la tele i la ràdio els competidors de nova creació, ara s’adonen que ells mateixos poden quedar exclosos quan interessa als altres dos.\nMentre, les direccions periodístiques dels mitjans públics fan d’estàtua de les Rambles esperant que algú els doni una ordre, per l’amor de Déu. I les redaccions, fins els dallonses.\nEn fi, ja sé que els espectadors/oïdors/contribuents n’estan fins al capdamunt de tot aquest espectacle. I tenen raó. En tot cas, per si algú vol entendre de què va tot aquest vodevil, hi ha un magnífic estudi de diversos professors de la UAB/UPF: Els blocs electorals als mitjans públics de l’Estat espanyol: una excepció a Europa.\nI perdonin les molèsties. salvadorcot@naciodigital.cat\nPer què Reagrupament\nJaume Claramunt S’acosta el moment en què cal decidir-se i des de Reagrupament voldríem fer-vos arribar mots abrandats, mots de coratge, mots que us retornessin la confiança en un país que ja no volem esclau. Hem fet tots els esforços possibles per no malparlar de ningú, perquè finalment tots haurem de sumar. Tampoc no ens hem omplert la boca amb vagues promeses grandiloqüents, amb titulars fàcils però buits de contingut. Sabem que som un país sotmès que no té força per prometre res si abans no decideix ser lliure. Només les nacions lliures poden decidir el seu futur. Tampoc no ens sentireu queixar-nos amargament, com ens hem acostumat a fer el catalans, de la nostra dissort, de la pèrfida Espanya. Sabem, ara sí amb claredat, que el nostre futur depèn només de nosaltres, que tenim a les nostres mans construir el país que hem desitjat, el país que ens mereixem. Una Catalunya millor, econòmicament rica, socialment justa, culturalment desvetllada i nacionalment plena.\nPerquè Reagrupament som la força de la honestedat, la força de la gent senzilla que ha decidit construir el futur amb les seves mans. Som la força del convenciment que aquest país es mereix algú que hi cregui, algú que li doni les eines que el permetin aixercar-se, finalment, i reprendre el camí estroncat fa tres-cents anys. Perquè, amics, aquesta nació mil·lenària el 28 de novembre tindrà l’oportunitat de sortir de l’atzucac en que l’han enfangat. Ja no podem creure més en il·lusions que s’esvaeixen l’endemà de cada contesa electoral. Ja no podem esperar el miracle redemptor que tothom sap impossible, es digui federalisme, concert o referèndum. Cal parlar clar d’una vegada, amb la gravetat que el moment requereix. No podem amagar més la ficció de les nostres institucions, la mentida de l’autogovern. No podem seguir dissimulant mentre el país s’afebleix cada dia que passa; mentre s’aprima la nostra autoestima. Pàtria i dignitat, ens esperonà en Joan Carretero fa mesos. Siguem, doncs, dignes d’una nació que mai no s’ha doblegat.\nEl proper 28 de novembre tindrem l’oportunitat de desvetllar un país que s’ha adormit en l’autocomplaença, en l’arriscada creença que les nacions, que les llengües, no moren mai. Per primer cop els catalans som davant la certesa que si no ens revoltem, deixarem als nostres fills una societat en què els obligarem a viure pitjor del que hem viscut nosaltres. Per primera vegada ja no ens valen mitges tintes: o som capaços de construir-nos nacionalment o tenim les hores comptades. N’hem de ser conscients.\nSom en una cruïlla en què caldrà decidir si volem ser, si gosem, si ens veiem amb cor de saltar el mur. Precisament aquests dies els catalans hem fet una nova aportació al patrimoni cultural de la humanitat. Una aportació simbòlica que hauria de representar els nostres valors com a societat: força, equilibri, valor i seny. Uns principis que ens hem venut per unes engrunes de poder. Un poder, provincià, sotmès i dòcil, que no s’oposa a l’espoli constant. Ha arribat l’hora de dir prou. Aquest cop en tenim les eines.\nÉs a les nostres mans decidir si acceptem el repte de bastir el pilar més alt, la torre més esvelta. La gent de Reagrupament serem els primers a la pinya, amb el vostre ajut fins i tot podrem posar folre i manilles, però caldrà que tots plegats, arribat el moment, cridem decidits: pit i amunt!\n«Si el nou Parlament està ple d’autonomistes, voldrà dir que els independentistes estem equivocats»\nEl candidat de Reagrupament, Joan Carretero, adverteix que Europa no permetrà que la Generalitat cada any generi un pressupost amb 10.000 milions d’euros de dèficit\nJoan Carretero, candidat de Reagrupament Foto: ND.\nEl candidat de Reagrupament, Joan Carretero, assegura que la via autonòmica “està morta” i adverteix que Europa no permetrà que la Generalitat cada any generi un pressupost amb 10.000 milions d’euros de dèficit. “Ens tancaran la barraca un o dos anys”, adverteix. Així mateix, avisa que seria més fàcil aconseguir un estat propi, que obtenir el concert econòmic que proposa el cap de llista de CiU, Artur Mas. Carretero va participar ahir en el cicle d’entrevistes per a les eleccions catalanes que organitzen El Singular Digital i Nació Digital. Els directors de les dues capçaleres, Rafael de Ribot i Salvador Cot, respectivament, van estar acompanyats per Ferran Sáez, Jaume Clotet i Xavier Borràs.\n- Quina és la sensació de Reagrupament en l’última setmana de campanya?\n- Fa molts mesos que estem explicant el nostre projecte i escoltant els ciutadans arreu del país. És dur perquè la majoria de la gent està emprenyada, renega dels polítics i no vol anar a votar. Serà difícil per a tots.\n- Les enquestes recullen aquest malestar?\n- Els sondejos normalment no estan ben fets i, a més, la gent acostuma a ser educada quan demanen la seva opinió per telèfon. No obstant, quan tenen els polítics de cara, els insulten perquè estan decebuts. Falta saber si acudiran a les urnes i a qui donaran suport.\n- Què proposen per combatre aquest fenomen?\n- A part de la proclamació d’independència, apostem per la regeneració democràtica. Els ciutadans estan farts de sentir-se enganyats i molta gent està afectada per la crisi, que genera una gran desconfiança. Per això, també parlem de treball. Cal ajudar als empresaris i facilitar la creació d’empreses. Hem de crear riquesa.\n- Aspiren a ser l’expressió política d’aquest malestar?\n- Utilitzem un to positiu i expliquem les nostres propostes. No ensenyem els nostres genitals, ni ens promocionem a través actrius porno, malgrat que respectem la decisió i la professió. Tampoc diem que si la gent ens vota tindrà un orgasme davant l’urna. Fem una campanya molt tranquil·la i intentem no degradar més la política del país.\n- Fins ara, l’independentisme ha estat associat a posicions d’esquerres. Quina és la posició ideològica de la seva candidatura?\n- La suma d’associats de Reagrupament se situa al centre i, fins i tot, alguns associats cap al liberalisme. La majoria de ciutadans que assisteix als nostres actes forma part de la classe mitjana. Si no incorporem aquesta gent, difícilment tindrem un estat propi.\n- La majoria de països han aconseguit ser independents amb un bloc unitari. Més endavant, veu possible aglutinar totes les sensibilitats a favor de l’estat propi?\n- No han sorgit les persones adients i, segurament, el procés no està prou madur. La ideologia encara pesa molt. No obstant, si tots tenim clar el mateix objectiu, encara que no formem part del mateix moviment, ens en sortirem. Però ara mateix és complicat.\n- Sent un partit extraparlamentari, tenen dificultats per arribar a la gent?\n- És molt dur no tenir la cobertura de mitjans de comunicació de gran abast. Tot i això, la gent informada comença a veure les pràctiques dels partits actuals. Estem més silenciats per la regeneració que per la independència. En aquest primer àmbit, la gent que ve als mítings està encantada amb les nostres propostes.\n- Quines són?\n- Si entrem al Parlament, demanarem la limitació de mandats, impulsarem una llei d’incompatibilitats professionals més dura i defensarem una reforma electoral amb districtes petits unilaterals i més vinculació del diputat amb el territori que representa.\n- Davant de la dificultat per sortir als mass media, quina estratègia segueixen?\n- Utilitzem Internet, però amb aquesta via només arribem a un segment determinat de ciutadans. Des de fa mesos, fem actes de proximitat i tenim uns 1.500 associats actius que ajuden a explicar el programa i a repartir propaganda. A més, tenim un autobús que recorre el país i hem enviat una carta i un díptic a totes les llars catalanes.\n- Les enquestes auguren uns mals resultats per Reagrupament. Confien en trencar aquests pronòstics?\n- Insisteixo, tenim un problema greu d’arribar a la gent per l’escassa presència als mitjans convencionals. No obstant, no passarà res del que indiquen els sondejos. CiU no guanyarà tan bé i el PSC patirà la patacada més forta de la història. Igual que Esquerra, que tindrà una davallada brutal. Iniciativa podria perdre el diputat per Lleida. En canvi, PP i Ciutadans pot ser que pugin. La resta no sé com anirà.\n- Quines conseqüències tindrà la baixada d’ERC dins el seu expartit?\n- Em consta que molts personatges estan a punt per celebrar un funeral de primera.\n- La setmana passada vostè va indicar que Reagrupament podia treure 13 diputats. No té el temor que si la realitat el desmenteix, quedi en evidència?\n- No tinc enquestes pròpies per respondre. No sóc el català “gilipolles” clàssic que pensa: “Ai, si dic això què em diran”. No m’haig de guanyar la vida en política.\n- Si no obtenen representació al Parlament, continuaran amb el projecte?\n- Dependrà de la decisió que prenguem en assemblea els 3.000 associats. No som professionals de la política i cap de nosaltres vol dedicar-s’hi. Repagrupament tampoc es presentarà a les municipals. Reconec la importància de la gestió municipal, però no és la nostra tasca. Hem fet un moviment per aconseguir la independència i si, en 8 anys, no ens en sortim, voldrà dir que cal una nova eina. No farem un partit clàssic.\n- No obstant, no marquen un resultat mínim per estar satisfets?\n- Després del que ha passat, si el nou Parlament està ple d’autonomistes, significarà que els independentistes estem molt equivocats i ens n’haurem de donar compte. Si realment aquest país no aposta per avançar cap aquí i vol més del mateix, no podem viure tota la vida en un estat de confusió mental.\n- Però CiU és el partit majoritari i deixa obert el dret a decidir sense límit per més endavant…\n- La persona que diu ser independentista i vota la federació nacionalista té una confusió evident i està immersa en un deliri. Això no va enlloc. Els caldria descansar i després mirar què vol dir la paraula independència perquè potser parlem de coses diferents.\n- Veu possible el pacte entre CiU i PSC?\n- És el que acabarà passant, ja ho vaig dir fa uns dies. La sociovergència seria el govern més còmode pels dos socis i pels poders fàctics que manen el país.\n- Molts ciutadans poden pensar que és la millor entesa davant la situació actual…\n- La via autonòmica està morta. Europa no permetrà que un govern regional cada any generi un pressupost amb 10.000 milions de dèficit. Ens tancaran la barraca. Tardarem un o dos anys i la sociovergència seria la manera més ràpida d’acabar amb l’autonomia. Després haurem de triar si tornem a èpoques pretèrites o anem cap a una altra via. Aquesta fórmula de govern agilitzaria el procés, però no ens permetria sortir de la crisi.\n- En tot cas, donaria suport al candidat de CiU, Artur Mas, per intentar aconseguir el pacte fiscal que proposa?\n- Aquesta iniciativa és fer el pena, perdre temps. Tot i això, els acompanyaríem perquè no fos dit. Però la Constitució, la sentència sobre l’Estatut i els partits espanyols ja han deixat les coses clares. Considero que és més fàcil aconseguir la independència, que el concert econòmic.\n- Entre Mas i el cap de llista del PSC, José Montilla, a qui prefereixen de president de la Generalitat?\n- No votaria mai el candidat de CiU perquè no respon a les meves expectatives, però davant d’aquest dilema prefereixo Mas. No hi ha color. Montilla ha fet carrera política a Catalunya, però no estima el país i li és indiferent si som una part igual de la resta d’Espanya. Si depèn de Reagrupament, el cap de llista convergent serà president.\n- És conscient que anant per separat amb Joan Laporta perden vots?\n- No estem disputant electors a Solidaritat Catalana. Competim pel ciutadà que durant anys ha votat CiU i Esquerra. Però no tenim ni idea del que passarà.\n- En el supòsit que la suma de diputats amb Solidaritat, permetés tenir grup propi al Parlament, estarien disposats a anar junts?\n- No ens ho hem plantejat perquè estem convençuts que tindrem grup parlamentari propi. A més, només coincidiríem en la declaració d’independència. En la resta, tenim plantejaments diferents. Per exemple, van secundar la vaga del 29 de setembre i nosaltres vam optar per anar a treballar. S’hauran de definir perquè són heterogenis\nReagrupament reitera que investirà Mas si no té la majoria absoluta\nCarretero afirma que “el farem anar pel bon camí”\nJoan Carretero en l’acte de Sabadell. Foto: Xavi Tedó\nEl candidat de Reagrupament a la Generalitat, Joan Carretero, ha reiterat avui com ja havia fet en alguna ocasió que si CiU no aconsegueix la majoria absoluta, els diputats de la formació independentista investirien Mas com a president. Aquesta és una de les qüestions centrals de la campanya i ahir es va fer visible durant el debat a sis de TV3. Fins a tres vegades Montilla li va preguntar a Mas si acceptaria els vots del PP per ser escollit president.\nDurant l’acte central de Reagrupament al Vallès Occidental, que ha aplegat unes tres-centes persones en un hotel de Sabadell, el cap de llista per Girona ha deixat clar que no pensen deixar el país sense govern i que prefereix Mas a Montilla. Carretero ha assegurat que no demanaria contrapartides a la federació nacionalista, però pels qui dubten entre el vot útil a CiU o apostar per Rcat, ha ironitzat que “nosaltres som el 2 per 1 perquè donarem la presidència a Mas i el farem anar pel bon camí”. EL MERCAT CULTURAL CATALÀ EN L´ÀMBIT INTERNACIONAL\nDissabte 27 de novembre de 2010.\nLliure assistència. Lloc: seu de l’IEC, C/ del Carme 47, Barcelona. Secretaria JMCCI 662 128 060\n10.00 h Sessió inaugural:\nSr. Salvador Giner, president de l’Institut d’Estudis Catalans (IEC).\n· Sra. Elisenda Romeu, presidenta de la Federació d’Organitzacions per la Llengua Catalana.\n· Sr. Josep Bargalló, director de l’ Institut Ramon Llull.\n· Sr. Aureli Argemí, president del Centre Internacional Escarré per les Minories Ètniques i Nacionals (CIEMEN).\n• Representant del Departament d’Afers Exteriors i Cooperació de la Generalitat de Catalunya.\n11.00 h Pausa- cafè\n11.30 h Ponències conceptuals:\n• Sra. Àngels Pascual, membre de l’IEC: La immigració estrangera a Catalunya: els trets que poden incidir en l’evolució de la societat catalana.\n• Sra. Patricia Gabancho, Periodista: El mercat de productes culturals, el camí per valoritzar i consolidar la producció cultural catalana.\n16.00 h Dos casos de projecció internacional catalana:\n• Sr. Carles Mora, batlle d’Arenys de Munt: Repercussió internacional de les consultes sobre la independència de Catalunya.\n• Sr. Leonardo Anselmi, coordinador de la Plataforma Antitaurina Prou!: Repercussió internacional de la prohibició de les curses de braus.\nModera: Blanca Serra\n17.15 h Pausa- cafè\n17.30 h Els casals catalans a l’estranger: passat, present i futur de la Catalunya exterior, territori virtual de la catalanitat arreu del món.\n· Sr. Diego Arcos, president del Casal Argentí a Barcelona.\n· Sr. Xavier Tudela, secretari general de la Federació Internacional d’Entitats Catalanes.\n• Projecció de la identitat catalana a través de la immigració. Entitats d’immigrants paquistanesos, amazics, senegalesos, bolivians, colombians i argentins.\n19.00 h Conclusions a càrrec de la Sra. Elisenda Romeu, presidenta de la FOLC.\nParlem amb: Muriel Casals\n25-11-2010 de 19:00 a 21:00\nMuriel Casals és la presidenta d’Òmnium Cultural des del 20 de març d’aquest any. En tan poc temps han passat moltes coses al país i a l’entitat. Per primera vegada des que és presidenta participarà com a ponent en una sessió d’Els Dijous de l’Òmnium per fer una reflexió sobre el moment polític del país, a les portes de les eleccions al Parlament de Catalunya, i sobre els reptes que té plantejats l’entitat.\nAmb: Muriel Casals, presidenta d’Òmnium\nLloc: seu nacional d’Òmnium Cultural (Diputació, 276, pral. Barcelona). Entrada lliure.\nReagrupament denuncia ‘endollisme’ a la Generalitat\nCarles Móra afirma que estan creant “una quantitat impressionant” de nous càrrecs\nL’alcalde d’Arenys de Munt, Carles Móra ha denunciat la creació de nous càrrecs al Govern i ha convidat als assistents a l’acte que ha celebrat Reagrupament a Gràcia a fer una ullada al DOGC, “on veureu que aquestes darreres setmanes es creen nous càrrecs. Una quantitat impressionant. Els estan creant per assegurar-se la poltrona. S’estan blindant. Un blindatge que al poble català li costarà moltíssims diners”. El número dos de la llista de Reagrupament per Barcelona ha comentat que d’aquí a sis mesos deixarà el càrrec d’alcalde d’Arenys de Munt.\nTambé ha fer referència a la regeneració democràtica i ha manifestat que “el 75% dels polítics que es presenten a aquestes eleccions al Parlament no han tingut cap ocupació fora de la política. La seva vida és la prebenda i el xofer. I no mengen de menú, sinó de carta”.\nPer últim, Móra s’ha preguntat perquè no és passa llista al parlament, quan és evident que hi ha gent que no hi va a treballar. “Oi que a l’administració i a les empreses hi ha un control horari dels treballadors? Doncs al Parlament també hi ha de ser perquè per això se’ls paga”.