L’acte de la Flama va seguir la línia dels tres anys anteriors en què es reconeixia el voluntariat i el compromís d’un grup de persones amb el poble. Enguany homenatjava els 150 anys de La Societat La Concòrdia i la seva tasca social amb els veïns de Cantallops no només com a mutualitat sinó també com a impulsora d’activitats.\nEl 23 de juny, a dos quarts de vuit del vespre, un centenar de cantallobencs esperaven al Carrer Requesens (Can Sobrepera) l’arribada de la Flama acompanyats dels Xanquers i Tambors de l’Albera. Aquí la cercavila va iniciar el seu recorregut que va arribar fins La Societat, fent el canvi de relleu dels portadors a les Escoles i La Plaça Major. Si bé els anys anteriors la desfilada s’havia dirigir cap a l’Església, on es feia el punt i final, en aquesta darrera edició –en motiu del reconeixement a La Concòrdia- la ruta acabava en el centenari edifici.\nDavant la seva façana els tambors van ressonar per darrer cop per donar pas a l’encesa d’un ciri amb el foc de la Flama. Amb un parlament d’Antoni Freixanet es va destacar els esforços des de la seva fundació l’any 1864 i la valentia dels 32 socis fundadors. Freixanet unia la Flama del Canigó amb La Societat i explicava com la germanor i la solidaritat que simbolitza el primer és la mateixa que ha cremat, simbòlicament, en el sí de l’entitat durant tots aquests anys, que “ha permès aconseguir l’ajut mutu entre els socis”.\nL’acte es va tancar amb coca i cava per a tothom i el cant dels Segadors entonat pel públic. L’endemà, en motiu del tradicional romiatge de Sant Joan a Requesens, es va pujar la Flama a l’Església de Santa Maria per encendre els ciris que duien alguns dels assistents.\nMissatge de La Flama del Canigó a Cantallops 2015.\nLa flama de La Concòrdia il•lumina durant 150 anys\nUna vegada més rebem la flama del Canigó que enguany el poble de Cantallops la dedica a la Societat La Concòrdia en la commemoració del seu 150è aniversari.\nPrimer de tot donar l’enhorabona a la junta, a tots els socis, els que sou avui presents en aquest acte i de manera especial a totes les persones que han fet possible amb el seu esforç aquesta celebració.\nSi viatgem fins l’any 1864, trobem que 32 homes valents, com varen ser els socis fundadors, amb coratge i il•lusió per emprendre grans afers, van encendre simbòlicament una petita flamaque anava creixent i que ha perdurat en el temps fins avui. El foc del Canigó que avui tenim davant il•lumina des de dalt del cim tot Catalunya i és per a nosaltres símbol d’unió, solidaritat i germanor. La nostra flama és també la de la concòrdia i l’harmonia que han regnat al llarg d’aquests anys i han permès aconseguir l’objectiu de l’associació: l’exercici de la previsió social, com tots ja sabeu, i l’ajut mutu entre els socis.\nSom els hereus que ens ha tocat celebrar aquesta gesta. Si els socis fundadors, els de mèrit, tots els avantpassats, els protectors fins arribar als presents i la junta actual, hem sigut capaços de mantenir el caliu durant 150 anys,us animo a tots els que esteu aquí presents a continuar la tasca. Fins avui ho hem aconseguit i n’és una mostra l’exposició commemorativa de la que tots hem gaudit aquests darrers dies. La societat és un símbol més del poble i un aixopluc no només pels socis, sinó també per a tothom.\nPerò seria ingrat no recordar els que es varen afegir en una altra gran tasca: la construcció del centenari edifici. Molta prestació personal, molts esforços, suor i treball. Només cal observar la magnitud de l’obra.\nLa colla de voluntaris que heu fet el treball de posar al dia l’exposició ens heu fet veure que, al llarg d’aquests anys, les coses -en general- es feien bé. Vosaltres sou els continuadors.\nUn record per tots els avantpassats, un aplaudiment pels presents i moltes gràcies als que heu donat brillantor a l’exposició.\nSi voleu veure més fotos sobre la diada, cliqueu aquí. Fotos realitzades per Ramon Boix.\nPublicat per XIRUCA I FORQUILLA a 11:20 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Albera, Alt Empordà, Cantallops, Patrimoni, Xiruca\nPublicat per XIRUCA I FORQUILLA a 18:24 Cap comentari:\nRoc de la penya i Abellars, sortida conjunta amb el CEE (12.04.2015)\nDins de la programació de sortides de petit format del Centre Excursionista Empordanès (CEE) el passat 12 d'abril, el Grup Xiruca i Forquilla va organitzar una sortida al Roc de la Penya i a Abellars guiada pel Doctor en Història i cantallobenc Lluís Serrano. Un molt bon dia i més de quaranta persones per aquests monts demostren el gran èxit de participació d'aquesta sortida.\nAquesta sortida, de dificultat mitjana, amb cinc quilòmetres de recorregut i amb tres-cents metres de desnivell, té molts punts d’interès, com ara la gran panoràmica sobre la plana i sobre l'Albera. Hem pogut donar a conèixer el patrimoni cultural i natural d'aquest racó de la banda sud de l'Albera i fer una passejada per la muntanya sortint des de Cantallops. En lloc de dirigir-nos a cap al Madàs i Requesens o cap al Puig de les Canals o el Coll de l'Auleda hem centrat la ruta a la carena de Terres Blanques i la vall d'Abellars, un paisatge granític i metamòrfic excepcional d'on surten alguns dels còrrecs afluents de la Ribera Torrelles i on hi hagué un antic poblat i una església medievals.\nSortint de Cantallops cap a l'oest la ruta passa al costat del cementiri municipal i puja per la ‘Costa d’en Titella’, en l’antic camí públic (també ramader) a Santa Llúcia i la Jonquera. Ens vam desviar al nord d’aquest camí per dirigir-nos fins a la font de l’Escorxada, que estava seca i embardissada, i vam arribar fins a dalt de les dues penyes del Roc de la Penya, on vam parar a esmorzar amb Cantallops als nostres peus. D'allà vam pujar a Terres Blanques, on vam veure el vessant nord de la Muntanya de Cantallops, entre la Barbota, el Coll de l'Auleda, el Puig de les Canals, el Castell de Requesens, el Coll de la Tanyareda, el Coll de l'Estaca i el Coll de Dona Morta, ja a envistes d'Espolla. A Terres Blanques vam trobar un grup de caçadors de Cantallops que havien netejat un tros de corriol, a través del qual vam poder veure també una de les inscultures prehistòriques que hi ha en aquest lloc i que, fa uns anys, fou descoberta pel mateix guia. Baixant de Terres Blanques vam tornar a Cantallops per Abellars, nom d’un antic poblat medieval, on vam poder veure l'antic Mas Bruch i els afloraments granítics del Roc de Sant Jaume i del Roc de la Sabata.\nEn Lluís Serrano, el nostre guia en aquesta excursió i bon coneixedor de la història i el patrimoni del poble, va respondre totes les qüestions i comentaris que van anar sortint durant la ruta i va explicar en diverses ocasions la història i l'evolució dels camins ramaders, els conflictes i les resistències socials derivades del procés de privatització de la Muntanya comunal de Cantallops, les inscultures prehistòriques i les notícies del poblat medieval i l'església de Sant Jaume d'Abellars.\nEl fet de passar per l'antiga font de l'Escorxada i prop d’on podrien trobar-se les restes de l'església de Sant Jaume d'Abellars va suscitar l'interès per organitzar una neteja de la font i una recerca a fons per poder determinar la ubicació exacta d'aquesta església. Anem, així, fomentant el coneixement del patrimoni, la seva recuperació i la seva conservació.\nSi voleu veure un ampli reportatge fotogràfic de la sortida, cliqueu aquí. Fotos realitzades per Ramon i Xavier Boix i Àlvar Farré\nPublicat per XIRUCA I FORQUILLA a 16:27 Cap comentari:\nRuta megalítica de Sant Climent Sescebes (15/02/2015)\nEn aquesta sortida hem visitat als nostres veïns de Sant Climent, zona on hi trobarem una important concentració de dolmens i estanys poc freqüentats pel nostre grup, motiu pel qual ens va fer estar atents en tot moment dels indicadors del recorregut, tot i la mala meteorologia del dia, l’excursió com sempre es va viure amb un ambient distès, a on les converses i les rialles varen ser el centre de tot plegat.\nExcursió circular de poc desnivell – uns 200m. aprox.- que varem fer amb uns 3 hores i mitja la qual en va servir per conèixer el dolmen de la Gutina, i molt a prop seu els estanys del mateix nom, d’especial interès natural ; els menhirs de La Murtra i el de la Pedra Dreta o Vilartolí. Com a curiositat dir-vos que un cop us trobeu a prop del Dolmen de la Gutina, trobareu senyalitzat el circuit amb petits dolmens pintats de blau i petits menhirs pintats de vermell que varen fer l’any 2008 els nens de l’escola de Sant Climent.\nIntroduïm-nos dins el món megalítics de l’Albera; la serra de l’Albera en els seus vessants meridionals hi ha una de les concentracions més importants de monuments megalítics de la conca mediterrània, existeixen quatre grans categories de dòlmens, sepulcres de corredor, galeria catalana, dòlmen simple, cista amb túmul i els menhirs, amb una cronologia entre el Neolític mitjà i el Calcolitic (3.500 / 1.800 a.C.) els trobem situats a zones planeres, a turons i colls, a una cota de 100 m a 460 m d'alçada i amb una orientació al sud i al sud-est.\nEls dòlmens són monuments funeraris que eren utilitzats per la inhumació individual o col•lectiva d’una comunitat, clan o tribu determinada. Els menhirs, les pedres dretes, serien llocs de reunió i de culte. En no tenir els referents ideològics i codis del seu univers cultural desconeixem molts aspectes d’aquestes societats del passat. Els monuments megalítics són doncs, la representació de les creences – fruit de la interrelació amb el medi natural – d’aquesta societat agricultora i ramadera.\nEl dolmen de la Gutina és un dels monuments megalítics més antics i ben conservats de l’Albera. Es tracta d’un sepulcre de corredor amb cambra subcircular i passadís estret, del període neolític i més de 5.500 anys d’antiguitat.\nEl seu bon estat de conservació, fruit de la restauració de l’any 1985, permet observar l’estructura del dolmen, amb grans lloses de granit, de forma ametllada, formant les parets de l’entrada i de la mateixa cambra sepulcral. A 1,75m d’alçada, una imponent llosa de gairebé 13 tones cobreix la cambra.\nEs poden observar clarament restes del túmul circular, d’uns 11-12m de diàmetre, a la part davantera del monument, amb un rebliment de terra i pedregar sostingut per un anell de blocs de contenció.\nEl dolmen de la Gutina forma part d’un agrupament megalític a la ribera oriental de l’Anyet, on també s’hi troben els dòlmens de la Cabana Arqueta, Prat Tancat, del Puig del Pal, i de Tires Llargues i menhirs com el de la Murtra.\nEls estanys de Gutina\nSón un sistema llacunar de 2 estanyols que ocupen una superfície d'unes 2 hectàrees. Es tracta de l’estanyol de la Rajoleria i de l’estanyol de la Cardonera, dos estanys temporals mediterranis que arriben a quedar totalment secs. Aquesta temporalitat és precisament el que les fa més interessants des del punt de vista naturalístic, ja que són uns ecosistemes amb forts contrastos entre els períodes secs i els períodes d’inundació. La singularitat d’aquests tipus d’estanys fan recomanable sa seva protecció. Els estanys de Gutina estan inclosos dins l'espai de la Xarxa Natura 2000 "Basses de l'Albera".\nEl menhir de la Murtra, amb 3,45 metres d'alçada, és un dels grans monuments megalítics de la zona. El menhir de la Murtra (també anomenat Pedra gentil) és una gran roca granítica en forma d’estela de 3,45m d’alçada i 1,7m d’amplada, amb un gruix de 45cm, implantada en la seva localització actual, ara fa uns 5.000 anys, entre els períodes del neolític mitjà i del calcolític.\nAl seu costat també s’hi alça un petit menhir (1,17m d’alçada), redreçat en temps contemporanis probablement en una localització inexacta, però que delata l’existència d’un cromlec del que el Menhir de la Murtra en seria la peça principal. Així, cal suposar que el menhir era envoltat de diversos menhirs de menor talla, disposats en en cercle a uns 5-8 metres del centre. A tall d’exemple, el conegut monument de Stonehenge, a la Gran Bretanya, és així mateix un cromlec de grans dimensions.\nPublicat per XIRUCA I FORQUILLA a 20:00 Cap comentari:\nPublicat per XIRUCA I FORQUILLA a 22:13 Cap comentari:\nPublicat per XIRUCA I FORQUILLA a 13:07 Cap comentari:\nPuig de les Canals "La Muntanya" (26/10/2014)\nAquest diumenge 26 d'octubre l'objectiu xirucaire era fer l'ascenció al pic més alt del poble, el cim del puig de les Canals, de gairebé 900 metres sobre el nivell del mar. Generalment per pujar-hi es passa per les Fonts, per l'Auleda o pel coll de les Canals, però és una mica dret i costerut. Per fer-ho més accessible i apte per gairebé tots els públics, aquesta vegada la idea ha estat accedir-hi per darrera i sortint del veïnat de Requesens. De bon matí, a les 8 de l'hora nova (recent canviada als rellotges que encara no es canvien sols) una vintena de xirucaires entusiasmats pel bon dia que feia enfilàvem cap a Requesens, reciclàvem uns entrepans congelats gairebé dos mesos enrere i agafàvem el camí del Coll Forcat seguint el GR-11.\nLa pujada des de Requesens (500 m) comença suau però a partir de la Font de la Verneda (725 m) comença a muntar més fort fins al coll. Amb mitja gana feta, vam esmorzar al Coll Forcat (827 m). En acabat, vam seguir el camí que voreja el Puig Llobregat per l'esquerra fins el Coll de l'Espinàs (872 m). Allà vam poder observar una mostra d'arquitectura popular (o millor dit, pastoral), una de les barraques de pastor de l'Albera, molt ben conservada. I d'allà vam seguir cap al sud fins a arribar a la punta del Puig de les Canals, seguint les antigues parets que divideixen la banda de Requesens de les Vinyasses. A la punta de les Canals hi ha una de les antigues fites que delimita, en aquest cas, Cantallops (C) de Requesens (R). Des d'aquest punt la vista és impressionant. Al sud, la vall de la ribera Torrelles i la plana de Cantallops, la resta de l'Empordà i el golf de Roses al fons. A l'est, El castell de Requesens, Mirapols, Baussitges, Roc Colom, el Ras de la Menta i el Coll de la Massana. Més al nord, El Puig Neulós, Roc furiós i el Pic de Sant Cristau darrera el Puig Pinyer i el Puig Llobregat, prop d'on neix el Llobregat d'Empordà, que baixa cap al Fitó. I a l'oest, Bellaguarda, El Portús, l'imponent Canigó, Les Salines, La Mare de Déu del Mont, etc. 360 graus de vista, tot l'Empordà, part del Vallespir, la Garrotxa i Girona.\nDesprés de la foto de família de rigor (Lluís, Chesse, où-est le titi?), de retorn a Requesens una part del grup va explorar la part de dalt del cim del Puig del Llobregat (925 m) i una altra part va arribar-se fins a la Font d'en Manel (770 m), baixant del Coll Forcat cap a Sant Martí d'Albera, un lloc ombrívol, dels més bonics de l'Albera. Allà el famós pastor Manel Costa (1822-1911), de Sant Martí d'Albera va fer i esculpir una font amb diverses llegendes, com "Assenteu-vos que la muntanya canse" o "Anaquet puestou ayfa de bon está par mangea, beoure y foumá". Aquest pastor també fa fer, anys més tard, la font del Coll de l'Ullat (La Reyne de les Founs) i la Torre d'en Manel del Puig Neulós.\nTot baixant, encara vam poder trobar algun cep i algun oriol dels que van quedar de la gran florida boletaire de fa dues setmanes. I avall que fa baixada, aviat vam trobar-nos a Requesens per tornar a casa amb els cotxes o bé quedar-nos a dinar a la Cantina.\nDesprés de caminar tranquil·lament Coll Forcat avall, de tornada del cim de les Canals, ens esperava a La Cantina una taula parada per tots els xirucaires que van voler continuar la sessió amb la part de "Forquilla" i pels forquillaires que es van saltar la part de "Xiruca". A l'ombra dels castanyers d'Índies d'un molt bon dia que no semblava d'octubre van anar passant platats d'amanida, pa, embotit, allioli, patates fregides, alguna truita i carns a la brasa de tota mena: filets, cuixes de pollastres, botifarres, xai i senglar per parar un tren. Els més menuts, els forquilletes, van trobar distracció mirant el ramat de vaques que campava i en la construcció d'una barraca de pals i fustes diverses sota el noguer d'allà a la vora. I els més grans, els forquillasses, anar tastant primers, segons i postres à plein air fins a l'hora de tornar per avall. Aquest cop la forquilla ha guanyat la xiruca, ja que vam acumular energies i calories per fer un parell d'excursions més.\nLa Muntanya, o sigui la serra de les Canals, al nord del poble de Cantallops, constitueix la part més elevada del terme (puig de les Canals, 894 m). La carena fa de partió amb el terme de La Jonquera i és en aquest cim on la tramuntana bufa de manera més impetuosa. És un terreny molt escabrós i salvatge,ja que és ple de barrancs i gorgs llaurats i erosionats per l’aigua. És la capçalera de la riera de Torrelles – la ribera, tal com tothom l’anomena al poble. Hi neixen diferents fonts i còrrecs d’aigua que baixen per les valls i canals per acabar ajuntant-se i formar la ribera. La Muntanya està principalment poblada per boscos de suros i alzines i, a les cotes més elevades, per clapes de roures martinencs i aurons negres.\nLa serra de les Canals va ser l’última superfície boscosa de les antigues terres comunals que va conservar el comú de Cantallops. Fou d’ús públic del comú de 1610 a 1780-85, anys en què va ser cedida en emfiteusi a les famílies que tenien certes possibilitats econòmiques i tenien el poder municipal, com ara els Batlle, Sobrepera, Daviu, Cortada (Vilademires), Descalç (Darnius) i Subirós (Rabós). Aquestes famílies,que tenien especial interès en l’explotació del suro, van construir masos, si no els tenien d’antuvi, a la riba esquerra de la ribera. Així, el comú de Cantallops es va quedar sense tenir el domini útil de la Muntanya, un recurs en el qual moltes famílies basaven el seu sosteniment. Aquesta qüestió va portar més d’un segle de recursos, plets,enfrontaments, divisions i resolucions judicials per recuperar els terrenys. Els processos principals van ser contra els comtes de Peralada, detentors del domini directe, per intentar recuperar-ne el domini útil (1853-1862) i contra Maria Batlle, hereva de Pere Batlle, beneficiari del primer establiment emfitèutic, per reclamar l’usdefruit de la muntanya (1893). En cap cas el govern municipal va aconseguir les seves reivindicacions. Durant la revolució de 1936 l’Ajuntament, junt amb el Comitè local de milícies antifeixistes, confiscà aquests boscos al·legant els antics drets del comú de Cantallops. Tot seguit foren col·lectivitzats. Actualment la Muntanya pertany, principalment, als hereus dels antics emfiteutes.\nText extret del llibre "Cantallops" (2007) d'Antoni Cobos, Lluís Serrano i Miquel Serrano. Quaderns de la Revista de Girona núm. 133. Girona, Diputació de Girona / Fundació Caixa de Girona (Pàgines 32 i 33).\nCita d'arxiu del s. XIX:\nEl pueblo de Cantallops se hallaba en la posesión inmemorial de utilizarse y disponer de los frutos y réditos de un monte que lleva su mismo nombre, cuyo perímetro o circunferencia era de más de cuatro horas, su terreno irregular, lleno de malezas, peñascos y cañadas profundas, y contenía más de tres mil vesanas de tierra poblada de una frondosa arboleda, en su mayor parte de robles, encinas y alcornoques que producían abundante bellota y era por una sola el alivio de los vecinos, cada uno de los cuales según su esfera y facultades se dedicaba a criar ganado lanar y de cerda, que alimentado con aquella y con la hierva que prodigaba el monte, remediaban su lastimero estado. También disfrutaba de igual posesión, el propio común de Cantallops acerca del arrendamiento del corcho que producían los mismos árboles, del cual se sacaba una cantidad muy suficiente para cubrir los gastos ordinarios y acudir a otra cualquiera urgencia.\nAHCF. Manual del Notari Conte Lacoste 2ºde 1859, 848-933. Notaria de Figueres.\nManel Costa - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPer veure el reportatge fotogràfic podeu clicar aquí.\nLa Societat de Cantallops, protagonista de la Flam...


La nova edició de la fira organitzada per la Cambra, que se celebra aquest dijous 27 de febrer al Recinte Firal, ha batut el rècord de participants\nLa Cambra de Comerç de Tarragona organitza una nova edició de la Fira de l’Ocupació, que tindrà lloc aquest dijous 27 de febrer al Recinte Firal. La presidenta de la Cambra, Laura Roigé, destacava el dia de la presentació de la fira l'alt nombre d'empreses confirmades de sectors diversos, "la xifra més gran mai assolida". Roigé també va posar en valor la bona salut d’aquesta iniciativa que té com a objectiu "posar en contacte a empreses que necessiten contractar amb persones que busquen feina o volen canviar la que ja tenen".\nPer la seva banda, el director de Formació de la Cambra de Tarragona, Josep Oriol Fernández, va remarcar que, en la darrera edició, "un 60% de les empreses van contractar algú" i que el grau de satisfacció de les empreses participants és del 97% i que tornen a participar. Pel que fa als assistents que busquen feina, la Fira de l'Ocupació registra "una mitjana de 133 currículums per empresa en un sol dia", que és la durada de la fira, afegeix Fernández.\nDins el Recinte Firal, les persones assistents que s'hagin inscrit prèviament també podran participar en els tallers relacionats amb el món laboral i la formació ocupacional. Les inscripions estan tancades. Els tallers:\n11 h. Noves tendències en l'avaluació de candidats/es (Adecco Group)\n12 h. Videocurrículum! Aprèn a diferenciar-te com a candidat/a (Randstad)\n16,30 h. Com comunicar en una entrevista de selecció


El col·legi Pureza de María signa un conveni amb la UIC – Pureza de María\nEl col·legi Pureza de María signa un conveni amb la UIC\nEl passat dissabte 6 d’octubre, la Gna. Maria Jesús Torrente va signar un conveni amb la Universitat Internacional de Catalunya, al campus de Sant Cugat del vallès. La signatura es va realitzar a les instal·lacions de la Universitat i a l’acte hi van participar els representants d’ambdues entitats, Dr. Lluís Giner Tarrida, degà de la facultat d’odontologia, i la Gna. Maria Jesús Torrente, en qualitat de directora general del col·legi Pureza de María Sant Cugat. L’acte va transcórrer entre activitats i conferències d’actualització en odontologia.\nPrevEl col·legi Pureza de María celebra la jornada Orienta\nEl col·legi Pureza de María i el canvi climaticNext


No es otro estúpido blog: Riembau in reflection\nDes de la psicologia et dic, company, que no siguis tant negatiu; potser ser positiu no t'ajudara, pero ser negatiu tampoc. Sigues realista, estudia, i vicia't a evangelion.\nSi, si, el mateix d'abans. dijo...\nBe, en comptes d'esperarme a respondre la teva possible resposta, respondré directament; ja se que ets realista, precisament del realisme has obtingut la suposició que no aprovaràs, pero el que vull dir per a esser realista es que els resultats segueixen una especie de 3a de Newton, un estudi X exerceix uns aprovats X proporcionals. I es mitjançant aquest estudi que podràs assolir els objectius que anheles, per tant, ja saps. Estudia amb constancia.\nPD: lo d'evangelion te a veure amb la llei de Murphy; somriu, podria ser pitjor...podries ser com el shingi...\nADVERTENCIA: No em faig responsable del fet que els no-frikis d'evangelion no entenguin aquesta ultima part.


Liffey - Nova campanya contra el frau a Benestar Social\nPublicitat de la campanya en un autobús / Foto: Liffey\nLeo Varadkar, ministre de Benestar Social, va engegar ahir una nova campanya contra el frau en el generós sistema de subsidis irlandès, una generositat que sumada a la facilitat de fer trampa suposa que es pagui el subsidi a molta gent que no hi té dret. Durant els darrers anys s'han implementat diverses mesures basades principalment en la delació dels infractors i sembla que la cosa ha funcionat força bé, tot i que el problema continua.\nAmb l'èxit de les campanyes anteriors ara Benestar Social hi torna, això sí, sense fer una acusació generalitzada i afirmant que els defraudadors són una minoria. L'any passat hi va haver més de 20.000 delacions i es calcula que una de cada tres va implicar la reducció o la supressió d'un subsidi; en diners això va suposar un estalvi d'uns 500 milions d'euros. El departament té un pressupost anual de 20.000 milions d'euros.\nEls fraus més habituals són els comesos per algú que cobra el subsidi per manca d'ingressos (jobseeker allowance) però que treballa i el de la mare (o pare) soltera que viu amb el pare (o mare) de les criatures però que declara que no té parella. Fins no fa gaire hi havia gent vivint a l'estranger que enviava algú a cobrar el subsidi a la Post Office però amb la nova targeta, que compta amb tecnologia de reconeixement facial, la pràctica ha minvat molt.\nURL curta: bit.ly/2o0XO08


Que fas, Vicent?.: La granja de Wert\nLuis Emilio Ontiveros García (Benalmàdena-Màlaga)\nReial decret 3/2002, d'11 de gener, pel qual s'estableixen les normes mínimes de protecció de les gallines ponedores, que hauran de disposar d'almenys 750 centímetres quadrats de superfície de gàbia per gallina.\nReial decret 1135/2002, de 31 d'octubre, relatiu a les condicions mínimes per a la protecció de porcs, que explicita que les condicions mínimes de sòl lliure és de 2,25 metres quadrats per porc quan l'habitacle conté de 6 a 39 individus (els verracos, 6 metres quadrats/animal). L'explotació que no complisca la normativa, a data de l'1 de gener de 2013, serà bloquejada, no donant cap pròrroga ni període d'adaptació.\nReial decret-Llei 14/2012 de retallades en educació del Ministre Wert, pel qual s'augmenten les ràtios, és a dir, més alumnes per metre quadrat (1,5 m2 per xiquet): en primària fins a 30 alumnes per aula, en secundària fins a 33 alumnes (podent arribar fins a 36) i en batxillerat, fins a 39 (podent arribar a 40 i tants alumnes per aula).\nEn definitiva que els animals de granja disposen de més metres quadrats que els alumnes del sistema educatiu espanyol. Sens dubte que els animals (porcs, gallines ponedoras, vaques…) tenen el dret a ser tractats amb dignitat, en açò hem avançat molt i ho celebre.\nNo obstant açò no sembla que el benestar dels alumnes importe molt a aquest govern, doncs mentre que milloren les condicions d'espai de porcs i gallines, empitjoren les dels nostres escolars que són el futur del país.\nFont: Diari el Aguijón.\nLes greus retallades que s'apliquen els Pressupostos Generals de l'Estat 2013, en educació es quantifiquen en 3.000 milions, i les mesures que ho faran possible, segons Wert, són:\n- Un 20% més d'alumnes per aula.\n- Augment de la part lectiva de la jornada setmanal del professorat com a mínim de 25 hores en primària, i 20 hores en secundària.\n- La demora en la implantació dels mòduls de 2.000 hores de Formació Professional fins al curs 2014-2015 (suposa també contractar a menys professors).\n- S'anul·len els complements retributius del professorat amb caràcter conjuntural.\n- Les baixes inferiors als deu dies lectius hauran de ser cobertes amb els propis recursos del centre i no per interins.\n- Es deroga l'obligatorietat que els centres oferisquen dos dels tres tipus de batxillerat que hi ha (Arts, Ciències i Lletres -o Humanitats-).\nAquestes mesures tindran un impacte clar en la reducció del personal docent i la denominada 'Llei Wert', feta al marge de la comunitat educativa, que és profundament excloent i segregadora i que no solament soscava el dret a la mateixa, també implica que hi haurà menys professors, menys beques i més taxes.\nEl ministre d'Educació, José Ignacio Wert y el govern del PP, posa el sistema educatiu al servei de la competitivitat i el negoci, en lloc d'apostar per una educació que forme persones.\nTristament, aquesta és una altra de les raons per al 14 N.\nPosted by de on 11/13/2012 11:34:00 p. m.\nUna Asociacio de Afectats de Parkinson a la Comarc...


ERC de Girona vol fomentar la producció cultural de petit format als centres cívics - El Gerió Digital\nVol que serveixi com a eina de cohesió social\nERC a Girona vol fer de la cultura la principal eina de cohesió social fomentant la producció de petit format de nous creadors i artistes, oferint-los un espai digne i obert on es pugui visualitzar la seva obra, com per exemple els centres cívics. En concret, el Pla de Treball 2019-2023 recull 27 accions per garantir un accés lliure i universal a la cultura.\nEl candidat d’Esquerra Republicana a Girona, Quim Ayats, ha manifestat durant la passejada que ha fet amb la diputada Najat Driouech que és “imprescindible potenciar la pràctica i el gaudi de la cultura en totes les seves formes, fomentar la conservació i l’accés al patrimoni cultural i garantir el creixement i qualitat de la producció cultural.”\n“Girona sóm un a societat amb una gran diversitat cultural. Per exemple, al barri de Can Gibert del Pla - Santa Eugènia,hi trobem persones de79 nacionalitats diferents i, això és un riquesa de la nostra ciutat. I on tots hi guanyem si som capaços de connectar i creuar les diferent cultures dels barris”, ha afegit la número 10 de la llista, Bouchra Benlamin.\nEsquerra entén que l’actual model de promoció de la ciutat a través de grans festivals no té prou retorn al bé comú de la ciutat i, en canvi, veu primordial fer arribar la cultura a tots els barris de la ciutat. “Hem d’impregnar culturalment Girona d’est a oest i de nord a sud”, ha subratllat Ayats.\nEn aquest sentit, el candidat republicà ha apuntat que treballaran perquè els festivals que es fan a la ciutat “tinguin un retorn a la ciutadania a través de la promoció en la creació i la producció cultural, i l’apropament de la cultura a altres públics.”\nEsquerra Girona inclou també, en el seu Pla de Treball 2019-2023, obrir els festivals de la ciutat a la presència d’orígens diversos per fomentar la interculturalitat.\n“Cal anar cap a un nou model cultural més social i que representi el conjunt de la ciutadania de Girona, per això considerem fonamental promoure la diversitat i la interculturalitat en la quotidianitat de la ciutat”, ha manifestat.\nEsquerra vol acostar la cultura als col·lectius amb més dificultats, per això s’inclou al document de treball el compromís de “facilitar l’accessibilitat a la cultura de les persones amb discapacitat o diversitat funcional, incorporant al programa els principals teatres i museus de la ciutat.”


Inici > L'IQS, seu de la reflexió sobre la missió de la Companyia de Jesús a la nova província d'Espanya\n(IQS ) El XVI Simposi IQS  s'ha centrat aquest any a analitzar "La Missió de la Companyia de Jesús a la Nova Província d'Espanya", la nova província constituïda  fa pocs mesos. En la sessió, el pare Francisco José Ruiz, provincial d'Espanya, va exposar "Els reptes que vol assumir la Companyia de Jesús a la nova província d'Espanya", "sota l'alè de la nova evangelització” que el Papa Francesc impulsa amb el seu estil renovador i infatigable. Per Ruiz, la vigència vitalitzadora dels ensenyaments ignasians es renova al segle XXI amb la presència per primera vegada d'un jesuïta, i un jesuïta americà, al capdavant de l'Església Catòlica.\nEn la sessió que es va celebrar el 16 de gener, el doctor Pere Regull, director general IQS, va valorar la importància i la necessitat d'aquest espai de reflexió que des de fa setze anys brinden a la Comunitat IQS els doctors José Sols i Albert Florensa, des de la Càtedra d'Ètica i Pensament Cristià d'IQS . El director general IQS va agrair la presència dels ponents del màxim nivell: el provincial d'Espanya, el doctor Carlos Losada, delegat adjunt del Sector d'Educació Universitària i director de UNIJES, el pare Enric Puig Jofra, president d'IQS, i el pare Llorenç Puig, delegat de la Plataforma Apostòlica de la Companyia de Jesús a Catalunya. Va agrair així mateix la resposta dels nombrosos assistents que, com cada any, són professors, investigadors, PAS i alumnes de doctorat.\nJosé Sols, en presentar la jornada, va ponderar la transcendència de la nova província d'Espanya de la Companyia de Jesús, una realitat vigent des de juny de 2014 que suposa la unificació de les diverses províncies existents a Espanya en una sola Província, un fet que va més enllà d'"un canvi de línies en un mapa". Aquesta importància va quedar ressaltada amb la participació dels seus més alts representants, especialment en l'àmbit universitari, que no necessiten cap presentació a IQS. Al mateix temps, Sols va evocar la recent commemoració  dels 25 anys de l'assassinat dels jesuïtes de la UCA d'El Salvador, fidel testimoniatge d'una missió compromesa des de la Universitat, des de la seva condició d'universitaris transformadors de la societat.\nEl pare Enric Puig, president d'IQS, va dictar una precisa i meditada ponència sobre "La missió d'IQS en l'actual context històric": “donades les particularitats d'IQS, no podem pensar que el context descrit en les dues excel·lents ponències anteriors defineixi i concreti totalment la nostra funció en el context de la nova Província. El context històric, social, econòmic, cultural i eclesial en què IQS desenvolupa la seva acció, la nostra acció, ens ofereix una sèrie de reptes que no hem d'obviar: ecologia, recerca genètica, responsabilitat ètica en la recerca científica, la globalització política i els processos identificadors nacionals, l'empresa respectuosa dels drets humans, fins i tot la missió educativa del centre. No faríem el treball del tot ben fet si el simposi que ens reuneix no ens oferís la possibilitat de repensar el que IQS pot aportar, amb el rerefons de les reflexions i pautes d'UNIJES, a tots, a alguns d'aquests aspectes questionadors”. La seva mirada a la situació actual a través de les paraules del Papa Francesc als representants de la cultura a Càller (Sardenya) ens va mostrar la desil·lusió davant la crisi econòmica regnant i ens va cridar a fugir de la resignació i emprendre camins d'esperança. La seva aproximació a la universitat és justament aquesta: “la universitat és l'espai idoni de gestió de la saviesa per destriar i alimentar l'esperança”. [Aquí es pot llegir el text complet ]\nURL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/articles/67554


Enrique Clarós (Sabadell, 1959-Barcelona 2015) va estudiar Farmàcia a la Universitat de Barcelona. Tenia el Certificate in Astronomy and Cosmology per la Central University of Lancashire, el Màster en Direcció d'Empreses MBA per la Universidad Politécnica de Madrid i era diplomat en Direcció de Màrqueting a EADA (Escuela de Alta Dirección y Administración) i en CRM (Màrqueting Directe i Retail Màrqueting) a ESADE. Professor associat de la Universitat de Lleida, de la Universitat Ramon Llull (Blanquerna) i d'EADA. Membre del Comitè Científic del EADA Center of Retail de Barcelona.\nDe formació científica i empresarial, Clarós va conrear durant molts anys multitud de facetes i inquietuds, dialogant entre la ciència i l'artístic, una successió d'intenses obsessions forjades per un caràcter extremadament inquiet i de vegades obsessiu. Clarós era un escriptor tardà, ell deia que accidental. Als 14 anys dedicava els caps de setmana a mecanografiar els manuscrits de les obres que el seu pare anava escrivint. Centenars de pàgines de novel·la i assaig, que li van transmetre l’enigmàtic i fascinant món de l'escriptura. Llavors ja va saber que estava condemnat a trobar el camí del llibre i que la seva vida, moguda pel seu esperit polièdric, seria una successió interminable d'obsessions i d'altres vides.\nLa poesia de Clarós recull les inquietuds, somnis, malsons, sensacions i pensaments portades a un espai fronterer: la vida secreta de la memòria, la metafísica de la mort, els contorns de l'invisible, el rastre en el buit que deixen les absències, la transmutació dels límits, la permanència del passat en l'espai i les anònimes obsessions que contínuament ens commouen en silenci. La seva expressió és una forma de pensament, ens trobem davant la descomposició de l'instant i l'ésser, davant una mirada cap a l’ànima buida.\nUn fons de contemplació crítica que neix del silenci i traça espais que suggereixen meditacions sobre la mort, la soledat, la memòria, on esculpeix un silenci propi, com hopperià, com si ens trobéssim en un escenari de Magritte, on els elements suren inerts i inermes, en què les coses que gaudim i el sentit de la vida, procedeixen de la negació i el buit.


València alimenta el maridatge entre restaurants y Marató\nL’entusiasme dels runners valencians ha convertit a la Marató de València en el millor d’Espanya. Però a més del prestigi esportiu, este projecte adquirix transcendència econòmica perquè els corredors són també interessants turistes que van a diverses competicions del circuit internacional. A la Marató de València van amb una mitjana amb dos acompanyants i pernocten al voltant de tres nits.\nA més dels corredors locals, 30.000 atletes i acompanyants forans van acudir a la Marató de València 2014, i per atendre les necessitats específiques els esportistes, l’any passat, la Fundació Trinidad Alfonso va promoure una iniciativa amb hotels, que van flexibilitzar horaris d’esmorzar, de check out, etc …\nEl 2015 s’implicaran molts restaurants que oferiran als acompanyants la cuina habitual de cada establiment però, també, elaboraran plats adaptats a les necessitats nutricionals del corredor.\nEs tracta d’una iniciativa de la Fundació Trinidad Alfonso i Coca-Cola amb la col·laboració de la Federació d’Hostaleria de València, encaminada a promoure la implicació dels hostalers i restauradors en este important esdeveniment.\nEsta iniciativa ha estat presentada este matí al Restaurant Vertical de València, des de la terrassa es domina la sortida i arribada de la impressionant prova. La idea és compaginar sabor amb salut i en l’acte van estar presents representants de diversos restaurants que s’han compromès ja amb este projecte. Durant la celebració de la Marató senyalitzaran les seues façanes amb distintius de València Ciutat del Running i dins, els atletes trobaran una carta amb propostes específiques adaptades a la seua dieta esportiva.\nL’acte va ser presentat, com a amfitrió, per Javier Andrés, del La Sucursal i Vertical, que va donar pas als representants de la FTA (Fundació Trinidad Alfonso) i de Coca cola, que van exposar les fites concrets del projecte, encaminat a conscienciar la Hostaleria valenciana de la importància de respondre amb professionalitat a un sector incipient, però que pot ser un filó per a la ciutat: El turisme de Running.\nA la convocatòria s’han afegit diverses estrelles Michelin de València, com el mateix Javier Andrés o els restaurants de Quique Dacosta o Ricard Camarena, però també molts altres restauradors interessats en aportar la seua creativitat i oferta a un projecte de ciutat tan inclusiu i interessant (adjuntem exemples de propostes i llistat de restaurants participants apuntats a dia de hui). De fet, córrer 42,195 quilòmetres exigix mesos de metòdic entrenament que inclou, com a element essencial, una adequada alimentació. Facilitar-és un detall que esta categoria de turistes agraix. Fidelitzar-los, a través d’una atenció especial, és determinant perquè els practicants d’este esport internacional multitudinari, incloguen en el seu circuit anual la marató de València, que vol estar en el top mundial.\nValència vol menjar-se el món del Running i és una metròpoli idònia per celebrar aquest tipus de competicions, per la seva grandària, urbanisme, orografia i clima. Només necessita sumar l’entusiasme de la seua gent, les seves institucions, els seus establiments comercials, … Perquè a més de la seua Marató, als seus carrers es celebren cada any altres carreres urbanes de llarga distància i amb esta iniciativa es pretén avançar per convertir València en una de les capitals mundials del Running.\nEntrada prèviaAnterior La Marató València Trinidad Alfonso bat el seu rècord de participació amb 13.500 inscrits a dos mesos de l’esdeveniment\nEntrada següentSegüent Els comerciants del centre històric i la Marató impulsen “València Shopping Run”


Veritat o mentida?\tBELTRAN,ADOLF\nPer Jordi Pujol, és veritat o mentida que el poder corromp? I per Wangari Mathai, Premi Nobel de la Pau, l?home és un llop per a l?home?\nEn la darrera temporada que el dirigia Antoni Bassas, El matí de Catalunya Ràdio va posar a debat entre els seus oients una selecció d?aforismes. L?espai es va anomenar ?Veritat o mentida?? i el va conduir Adolf Beltran. Cada capítol incloïa un resum de les opinions d?una persona amb capacitat per enriquir i animar el debat. Ara us oferim 24 de les entrevistes completes en què es va basar ?Veritat o mentida??, convençuts que mantenen l?interès per si mateixes. Com diu Bassas al pròleg, ?aquest llibre, com aquella ràdio, aspira a dialogar amb el lector, a fer que vagi fins a les seves conviccions i les argumenti. Les revisi. O les construeixi, potser. No sigui cas que, a base de repetir-nos que els temps són líquids, acabem renunciant a buscar l?escalfor d?una idea sòlida?.\nEntrevista a Adolf Beltran al programa Lúltima troballa\n"En aquest capítol, Jordi Llavina passejarà amb Adolf Beltran per parlar del seu últim llibre "Veritat o mentida". Aquest llibre és un recull d"entrevistes a diverses personalitats on es pregunta a Jordi Pujol, si és veritat o mentida que el poder corromp? Què pensa Teresa Forcades de l"afirmació que l"home va fer Déu a imatge seva? Està d"acord Albert Sánchez Piñol que en l"amor i la guerra tot s"hi val? "Veritat o mentida" és un llibre amb moltes de les entrevistes en què es va basar l"espai del mateix nom emès a "El matí de Catalunya Ràdio" amb Antoni Bassas."\n´Al ´sic transit gloria mundi´, Berlusconi hi deu afegir un ´que me quiten lo bailao´´ (Diari de Girona, 11 de novembre)\n"La rica trama de grisos" (Avui, supl. Cultura. 9 de maig)\n"És veritat o mentida que tothom té un preu? I que la religió és l"opi del poble? El sexe alleugereix les tensions i en canvi l"amor en provoca? "\nAdolf Beltran, autor de "Veritat o mentida" al programa l'Oracle de Catalunya Ràdio\n"El programa conversa amb el periodista Adolf Beltran, autor del llibre "Veritat o mentida", que participarà a la tertúlia amb els periodistes Lola Garcia i Marçal Sintes, i l"escriptor Antoni Dalmau."\n"Veritat o mentida. La filosofia de cada dia" (Público, 14 d"abril)\n"A què obliga l?amistat? Val la pena ser honest? Quins límits té la llibertat individual? Segurament llegint aquestes paraules se?ns acudeixen respostes contradictòries que fugen del blanc i el negre. Però en continuar llegint ens adonem que precisament es tracta d?això." ( Público, ed. català, 14 d"abril)\nAutor: Beltran, Adolf\nAdolf Beltran Xandri (Barcelona, 1962). Treballa a Catalunya Ràdio des de la seva fundació, dedicat sobretot a la informació internacional i cultural. Els seus reportatges han estat premiats diversos cops, com els de ?Notícies d?un segle?, guardonats per la Fundació Peris i publicats en llibre. Entre els anys 2000 i 2008 va formar part de l?equip del Matí de Catalunya Ràdio, amb Antoni Bassas, i va conduir les seccions ?El sentit de la vida? i ?Veritat o mentida??. Actualment edita i presenta l?informatiu cultural ?Sentits?, a Catalunya Informació.


Setmana Cultural 2017 - Institut Cap de Creus\nActivitats > Setmana cultural > \nEl tema dels cartells d'enguany ha estat l'educació. El cartell guanyador ha estat el de la Micaela Choque de 1r d'ESO i el cartell finalista fou el de la Carla López de 4t d'ESO.\nAquest any s'ha fet una altra edició de la cursa Solidària per a recaptar fons per a l'ONG Save The Children. La cursa es va fer a S'Aranella amb un recorregut de 3km en total. Els guanyadors en categoria masculina foren: Yorgos Kontos de 1r, Vinceent Raab de 2n, i Petar Ivanov de 3r d'ESO.\nEn categoria femenina les guanyadores foren: Inas Chakri de 1r , la Marta Pujol de 2n i l'Alba Caminada de 3r d'ESO.\nXerrada a l'Art i Joia\nEl dilluns 24 d'abril va tenir lloc una xerrada de Mohamed El Amrami. En Mohamed ens parlà de tots els projectes que duu a terme la seva associació.\nSortida la zona volcànica\nEl dimecres 26 d'abril elsalumnes van participar en una sortida a la zona volcànica de la Garrotxa.\nEl mal temps, fred i pluja, ens va fer la guitza tot el matí. Tot i aquest contratemps, els alumnes van poder veure i entrar dins el volcà Croscat. Tot seguit, van visitar els Museu dels Volcans de la Garrotxa, amb el simulador de\nTrobada de cuina\nUn any més, l'institut va participar en la trobada de cuina celebrada el dijous dia 27 d'abril. Durant tot el matí del mateix dijous, hi va haver un taller de cuina al centre on es van cuinar els plats presentats a la trobada. Els alumnes participants al taller van treballar de valent per poder presentar una varietat de plats dolços.\nEl tema dels Jocs Florals d'enguany ha estat dedicat a l'Educació. Cada curs tenia un gènere literari assignat. Finalment, el jurat va concedir un premi per a cada curs. Els guanyadors foren: Salma El Badri de 1r d'ESO amb el conte en català Ningú valora el que té, fins que ho perd; Ambar Cascante de 2n d'ESO amb el diari personal en castellà Novis Diario; Marta Noguer de 3r d'ESO amb el poema en anglès Education, i finalment, Glòria Ramallo amb el relat en castellà El aula.


"La tenacitat permet assolir fites inabastables"\nJORDI NOPCA 22/06/2013 00:00\nAlba del vespre acaba amb una cita d'Aristòtil que dóna una bona clau d'interpretació del llibre: "Es pot dir, doncs, que el vespre és la vellesa del dia o, com Empèdocles, que la vellesa és el vespre de la vida o el crepuscle de la vida ".\nAquest és el llibre més personal dels que he escrit en els últims anys. En la meva obra hi ha tres braços: el del diàleg amb artistes com Francesc Guitart i Antonio Hervás, el de la traducció -una manera de convertir en part de la meva biografia obres d'autors que m'interessen i que estimo- i el de l'obra pròpia. Alba del vespre neix d'una experiència del temps i de la relació amb el paisatge, de la consciència del jo menor integrat en un jo major. Hi ha un exercici d'introspecció respecte del que sóc i en relació amb el que he sigut.\nLa pèrdua hi és força present.\nLa pèrdua i el dolor, sí: però no els associo amb experiències determinades, sinó amb un moment vital. L'alba del vespre remet al moment culminant del dia, en què la llum adquireix la intensitat del foc. És el pròleg de la nit i de la penombra: la seva llum subtil i feridora anuncia també l'aurora que vindrà.\nEn un dels poemes llegim: "L'alba del vespre alena solitud".\nEl llibre té algun punt de tràgic, però no ho és del tot. Sóc vital i compromès amb el goig de ser, la tendresa i la llum. El llibre intenta comprendre el naufragi de la vida, que pot arribar a ser radical, quan l'experiència de viure està centrada en el jo més egòtic i possessiu del món. Quan aquesta experiència és més compartida, generosa i joiosa deixa de ser una paraula tan tràgica i esfereïdora.\n"La llàgrima és un estany de llum i de dolor", escriu.\nLa llàgrima et fa sentir viu, t'integra en l'experiència. Quan plores, en el fons vols dir que la vida et commou, que no et deixes enrigidir, enfustar ni emmarbrar. No esquivo la llàgrima, però tampoc m'hi rabejo.\nEls somnis continuen fent acte de presència en alguns poemes. Hi ha dedicat llibres sencers, com ara Ulls encendrats (3i4, 2005).\nLa tensió entre el jo despert i el jo que somia és molt present en bona part dels meus llibres. La nostra percepció de la realitat queda condicionada pel jo del somni, que té a veure amb la ingenuïtat i amb la naturalesa subjectiva de la mirada. Hi ha un punt de somni en tot el que fem, en com sentim i en com ens commovem i ens deixem impressionar. " We are such stuff as dreams are made on ", diu Shakespeare: "Som fets de la matèria dels somnis". Renunciar al somni és renunciar a una part del tot configuradora de la nostra experiència.\nEn alguns poemes d' Alba del vespre , el mar és un lloc on trobar-hi recer "entre memòria i somni". En d'altres representa la mort.\nVenim del mar -per a mi és un consol-, i al mateix temps és l'espai on es dilueix tot el que som. El mar és una de les experiències més absolutes: mirant-lo et sents ínfim i al mateix temps ets partícip de la immensitat.\nL'any que ve en farà trenta que va aparèixer Vida endins , el seu poemari de debut.\nEl vaig publicar a Moll gràcies al meu primer padrí literari, Josep Maria Llompart. Hi ha una relació amb les imatges que en el fons reconec avui com un dels trets que ajuden a entendre la meva poesia, que té una certa plasticitat i que, encara que aparentment no ho sembli, té una ambició transgressora. També hi ha una certa musicalitat comuna: la forma en poesia m'interessa no pas des del punt de vista d'un esquelet inamovible que es torna cotilla, sinó com a partitura, melodia, paisatge sonor on el que necessites dir troba la seva pell.\nDurant aquestes tres dècades ha vist com evolucionava la poesia catalana. Què en destacaria?\nQuan vaig començar a escriure era un món amb unes figures molt eminents. Hi havia Espriu, Pere Quart, Foix i Vinyoli, i figures més populars com les de Martí i Pol i Estellés. Entre llavors i ara hi ha hagut canvis fecundíssims: la sensació és esplèndida. Em sento feliç de formar part d'un món literari tan vital, tan ple de nous llenguatges, noves perspectives i noves ambicions. El panorama de la poesia catalana actual és ric i polièdric, és un arbre frondós. Hi ha unes quantes veus que quan són situades al context internacional són lluents i poderoses.\nLa seva col·laboració en la confecció del Diccionari etimològic de Joan Coromines és força coneguda. Ho és menys que també va treballar amb Antoni Badia i Margarit.\nCoromines em va permetre reconnectar amb el món de la República. Era un personatge erudit i apassionat, vehement i rigorosíssim, ambiciós i auster. Badia i Margarit és de la generació posterior, un home més cordial i planer. Quan era rector de la universitat va acceptar treballar amb l'alumne de vint anys que era jo. L'experiència posterior amb el Diccionari etimològic va ser molt positiva. Recordo l'aclaparament que sentia quan veia les muntanyes de cèdules del diccionari. Em sentia incapaç de gestionar tota aquesta informació... Treballar amb Coromines em va ensenyar fins a quin punt la tenacitat permet assolir fites inabastables.


Sí a la consulta, sí a la desobediència | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nEscrit per Anna Palou. Barcelona Publicat el 15/10/2014\nEn una setmana convulsa pel que fa al procés català i a la consulta del 9 de novembre, la Trobada d’acció política de l’Esquerra de l’Eixample, a Barcelona, ha organitzat una taula rodona sobre la desobediència.\nLa desobediència era l’eix central de l’acte però s’ha vist alterat per la situació actual que necessitava d’un anàlisi per part dels ponents. Hi ha participat Isabel Vallet, parlamentària per la CUP; Arcadi Oliveres, de Procés Constituent; Ricard Gomà de ICV i Enric Castellón de l’ANC.\nTots han coincidit en que és necessària, més que mai, la mobilització ciutadana per enfortir el procés i que cal actuar el 9N. Per les tres formacions polítiques, la decisió del president Artur Mas de reconduir la consulta és una traïció i una estratègia partidista. Segons Isabel Vallet “és la constatació, un cop més, de l’engany de les classes benestants que ens obliguen a passar per unes eleccions per avalar polítiques com el BCN World o les retallades”. En aquest sentit, des de la CUP no renuncien a un 9N: “No s’acaba res, tot segueix. El 9N és una passa més per aconseguir un futur millor”, apuntava Vallet. La cupaire ha remarcat el que ja s’havia fet públic una estona abans: la CUP donarà suport al consulta proposada si el govern accepta les 11 clàusules presentades per la formació de l’esquerra independentista, que permetin unes mínimes garanties democràtiques.\nEn la mateixa línia parlava Arcadi Oliveres que ha explicat que el dret d’autodeterminació és irrenunciable: “Tots els pobles el tenen i les normes del dret internacional ho recolzen”. Per Oliveres cal desobeir a la Constitució espanyola perquè per ella mateixa ja és il·legítima ja que l’article 2 sobre la indisoluble unidad de España va ser imposat. Segons va explicar Oliveres, en la redacció original s’acceptava la ruptura d’una part del territori si aquest volia marxar però es va vetar.\nGomà, per la seva banda, ha reclamat que des de Iniciativa no accepten cap succedani de la consulta real perquè per ells “s’hauria de fer en plenes garanties democràtiques”. Segons Gomà “l’adversari del procés és el PP i el PSOE, el bipartidisme, que tenen aquesta l’actitud adversa cap al dret a decidir”.\nNo a unes eleccions plebiscitàries i menys a una llista conjunta\nNi la CUP, ni Iniciativa ni Procés Constituent accepten la proposta de Mas sobre unes eleccions plebiscitàries amb una llista conjunta. Tots tres coincideixen en anar més enllà que el sol fet independentista i no estan disposats a configurar una candidatura amb un govern de dretes i que ha destruït les polítiques socials. Arcadi Oliveres ha estat clar: “No, no i no! No podem votar un govern que ha fet polítiques antisocials”. Isabel Vallet: “Mai anirem en una llista unitària amb CiU i ERC. No anirem de la mà dels que ens retallen” i ha remarcat: “Les plebiscitàries són necessàries quan has esgotat totes les vies possibles, i no només no s’han esgotat sinó que s’han aturat”. Ricard Gomà ha seguit la mateix línia: “No les validarem perquè han de ser un procés constituent de ruptura nacional, social i econòmica”.\nSí a la desobediència\nTant Oliveres com Vallet han apuntat a que cal una desobediència clara tot i que l’han definit de formes diferents. Segons Oliveres, aquesta ha de ser civil: “S’ha de perdre la por i crec que la societat encara en té”. El líder del Procés Constituent ha llistat accions clares com per exemple no pagar impostos, anar als tribunals internacionals i fer boicot a empreses que treballen amb l’Estat espanyol com Mercadona o El Corte Inglés.\nVallet, en canvi, ha descrit una desobediència institucional perquè per ella la societat ja s’ha mobilitzat i a qui li toca actuar és als polítics. “El Parlament és sobirà per aplicar la llei de consultes i el decret, entenem que és el que hauria de fer”, ha sentenciat i ha afegit: “Hi ha una manca de voluntat política per aplicar-ho, el govern ha fallat en el compromís”.\nI el 9N, què?\nLes inquietuds dels assistents es centraven en dues preguntes: “Què hem de fer el 9N? Quedar-nos a casa o sortir al carrer?” i “Si es fa la consulta, aquesta és legítima?”.\nTots els ponents han remarcat la necessitat de mobilitzar-se, sigui per votar o bé per mostrar al món que es vol votar. També han coincidit en que el 9N tindrà força depenent de la quantitat de gent que surti al carrer. “Aquesta partida es perdrà quan ens quedem a casa, mirant la tele, quan només creiem en el govern”, ha dit Vallet. Des de l’Assemblea Nacional Catalana s’ha cridat a assistir aquest diumenge 19 d’octubre a les 12:30 del migdia a la plaça Catalunya. A hores d’ara, tal com va indicar el diputat al Parlament David Fernàndez, la CUP encara està pendent del debat que faci la seva assemblea per definir les relacions amb l’ANC en aquest nou escenari del camí cap al 9N.\nEtiquetes: ANC, Arcadi Oliveres. Assemblea Nacional Catalana, CUP, desobediència, ICV, independència, Procés Constituent Categoria: Actualitat política, Societat Visualitzacions: 2997


La Unitat de Neonatologia organitza un curs sobre les cures centrades en el desenvolupament dels pacients prematurs i dels seus familiars | Hospital Universitari Son Espases\nLa Unitat de Neonatologia organitza un curs sobre les cures centrades en el desenvolupament dels pacients prematurs i dels seus familiars\nLa Unitat de Neonatologia de l’Hospital Universitari Son Espases ha organitzat per a avui i demà un curs sobre les cures centrades en el desenvolupament sensorial i emocional dels pacients prematurs i dels seus familiars.\nL’entorn i l’estil de les cures influeixen en el desenvolupament dels nadons prematurs. De fet, s’ha comprovat que la reducció de l’estrès, la creació d’un entorn enriquidor i la participació dels pares millora el desenvolupament del nounat a curt, a mitjan i a llarg termini. Aquest tipus d’atencions es denominen “cures centrades en el desenvolupament i en la família” (CCD). L’objectiu del curs —adreçat a neonatòlegs, infermers, fisioterapeutes i auxiliars d’infermeria— és impartir formació sobre les característiques principals de les CDD i dotar els assistents de les habilitats per aplicar-les.\nLes CCD integren l’atenció assistencial juntament amb la potenciació del vincle entre els pares i el fill. A la Unitat de Neonatologia es treballa per assimilar les condicions del fetus dins l’úter; per aconseguir aquest objectiu és essencial reduir al mínim possible el renou i la llum i afavorir els estímuls no dolorosos. S’hi fomenten el mètode cangur (pell amb pell) i la col·locació del nadó en la postura més pareguda a la del fetus dins l’úter; per a això el personal d’infermeria construeix el que es coneix com “nius”, que ajuden a fer la funció de contenció i de calor que el fetus experimentaria durant la gestació. Finalment, es facilita al màxim el contacte dels pares amb el nadó durant les 24 hores del dia.\nL’aplicació d’aquestes tècniques afavoreix el desenvolupament sensorial i emocional del nounat. Concretament, la postura correcta del nadó millora el desenvolupament motor, afavoreix la mobilitat de les extremitats i evita futures contractures; per la seva banda, el mètode cangur i el contacte pell amb pell provoquen menys apnees, disminueixen el dolor causat per les puncions i augmenten el vincle paternofilial i la producció de llet materna.\nAmb l’aplicació dels nous mètodes es pretén aconseguir la implicació de tota la família en les cures del bebè, especialment en aquelles que no són tècniques, com ara el bany, l’ús del xumet o canviar els bolquers. A la vegada, els professionals de Son Espases tenen el repte d’atendre les necessitats no només del nadó sinó també dels seus progenitors.\nLes Illes Balears se sumen al Programa de Donació en Asistòlia Controlada per augmentar la donació d’òrgans i teixits


Hi podem observar com Mercadal, Sant Lluís i es Migjorn Gran incrementen molt la seva superfície. Aquest fet és degut a que el consum d’aigua estacional de les zones turístiques d’aquest municipi es reparteix únicament entre la població empadronada. Com que la població d’aquests tres municipis incrementa en proporció molt més que la de la resta (quasi es quintuplica) el resultat és que, per habitant de dret, s’obtenen dades consum d’aigua més elevats.\nAquest fet s’accentua encara més tenint en compte que el model turístic dispers, on predominen els xalets i apartaments amb jardins i piscines, presenta un consum d'aigua molt elevat sobretot a causa dels usos exteriors.\nEl mapa, doncs, ens dóna una idea de dos fets rellevants: la repercussió del turisme en el consum d’aigua de cada municipi i la importància del model urbanístic dispers de vivendes amb jardins i piscines en el consum global d’aigua.\nAquest mapa anamòrfic s'ha elaborat en col·laboració amb l'OBSAM.


El govern aprovarà aquest dilluns la creació de l'empresa pública Salut Terres de l'Ebre ~ EbreDigital.cat\nEl govern de la Generalitat de Catalunya aprovarà aquest dilluns, amb tota probabilitat, la creació de la nova empresa pública Salut Terres de l’Ebre, i ho farà aprovant al mateix temps que aquesta nova empresa passi a fer-se càrrec de l’Hospital Comarcal de Móra d’Ebre. La infraestructura sanitària de la Ribera d’Ebre serà per tant l’embrió d’una nova empresa pública que ha tindre entitat i direcció autònoma, per poder incorporar desprès altres hospitals municipals del territori, com són els de Tortosa i Amposta.\nFonts del departament de Salut han confirmat a Ebredigital.cat que la creació de Salut Terres de l’Ebre serà un dels grans acords que es produirà, en portes de Nadal, en el consell executiu que es celebra aquest dilluns al matí al Palau de la Generalitat. Es confirmarà cap a les dotze del mig dia en la roda de premsa de la portaveu, i s’ampliarà a la tarda ja que està previst que la consellera de Salut es traslladi a Reus per explicar-ho. Gairebé al mateix temps, la directora de Salut de les Terres de l’Ebre, Mar Lleixà, ho farà també des de Tortosa ja que té convocada una roda de premsa a les 17.30 hores a la seua de la regió sanitària.\nHi ha molta expectació per veure com es resoldrà finalment un tema que ha estat controvertit perquè requereix de molts consensos. Un d’ells, el territorial i els equilibris interns que requereix, tenint en compte que s’integrarà en una mateixa direcció els hospitals de tres de les grans capitals del territori: Tortosa, que té l’Hospital de la Santa Creu de Jesús vinculat a Sagessa; Amposta, que té l’hospital comarcal gestionat per Fusmmont; i Móra d’Ebre, que fins ara depenia de Gecohsa, el conglomerat vinculat a Sagessa (empresa nascuda de l’Ajuntament de Reus).\nMar Lleixà ja va confirmar la setmana passada que Salut Terres de l’Ebre arrancaria assumint la gestió de l’Hospital Comarcal de Móra d’Ebre, però va deixar en alt com s’integrarien altres hospitals: “a partir d’aquí ja anirem veient”, va afirmar. També caldrà veure quin pressupost i inversions hi haurà i com s’estructurarà la direcció territorial.\nLa confirmació que l’hospital de Móra serà encomanat a Salut Terres de l’Ebre també certifica una altra opció: que l’hospital de Reus i el de Móra, encara en mans de Gehcosa (del conglomerat de Sagessa), serà gestionat pel CatSalut a través de dos empreses diferents i no d’una, com s’havia especulat. Ara bé, com que actualment Móra forma part, empresarialment i a nivell de gestió, de l’hospital de Reus -per això s’han desviat milions d’euros del fons de reserva de Móra per a pal·liar el dèficit del Sant Joan de Reus- la desvinculació dels dos centres i el seu traspàs a la Generalitat s’ha de fer alhora i en una única operació, segons recorda Lleixà al setmanari l’Ebre, per la qual cosa l’exercici del 2019 s’ha previst com un any de transició. Admet que això ha generat certa confusió però assegura que el futur és cert i dona compliment a la demanda que els Serveis Territorials van fer a la conselleria a finals del 2018: que s’articulessen dos empreses diferents i que la de Móra es convertís en l’embrió de Salut Terres de l’Ebre. L’exdirector territorial Ismael Piñas va arribar a lamentar públicament, a través d’un article publicat a este periòdic, la possibilitat que s’acabés renunciant a Salut Terres de l’Ebre com a projecte territorial.\nLleixà posa com a exemple del compromís de la Generalitat les inversions en curs i anunciades -assumides pel CatSalut- per al centre de la capital riberenca. Han començat les obres per a la instal·lació de noves canonades, vinculades a la construcció imminent d’una cafeteria -ara no hi ha este servei- per a l’obertura de la qual s’està tramitant la llicència mediambiental; i, segons Lleixà, durant el 2019 quedaran redactats els projectes per a una nova àrea quirúrgica, sala de parts i gabinet de digestiu, amb la idea que les obres es puguen fer l’any que ve.\nLleixà, que va fer una conferència a la URV sobre el futur sanitari a les Terres de l’Ebre, també ha assenyalat altres inversions immediates del Departament de Salut al territori, entre les quals hi ha la incorporació de tres nous mamògrafs -cedits per l’empresari Amancio Ortega-, un per a l’hospital Verge de la Cinta de Tortosa, un per a Amposta i un per a Móra d’Ebre, que s’instal·laran entre juny i juliol. En este període també està previst que surte a licitació l’obra del nou edifici oncològic de l’hospital tortosí, i paral·lelament s’està preparant el concurs per a construir-hi també un nou edifici administratiu que, al seu torn, acollirà la secció de Recursos Humans del CAP Baix Ebre, on, aleshores, amb este alliberament d’espai, podran tornar les especialitats traslladades temporalment -enmig d’un terratrèmol polític a Tortosa- al CAP de Roquetes: anestèsia, oftalmologia, digestiu i la clínica del dolor. A més, el nou edifici administratiu també permetrà ampliar les Urgències del Verge de la Cinta, un altre dels reptes de Salut a Tortosa i a les Terres de l’Ebre. Lleixà confia que enguany es puga licitar la redacció del projecte d’ampliació.\nLa representant de la Generalitat també calcula que durant el 2019 arrancaran les obres dels nous consultoris locals de Jesús i Benifallet. En el cas de l’equipament benifalletà, el projecte ja està redactat, i l’obra corre una certa pressa pel conflicte entre el Bisbat i el consistori un cop es va acabar el període de cessió de l’edifici -propietat de l’església- on ara hi ha habilitat el servei de consultori mèdic. A Jesús, encara cal redactar el projecte.\nRadiografia de la regió\nSegons va radiografiar Lleixà a la conferència, actualment hi ha a la Regió Sanitària de les Terres de l’Ebre 49 consultoris locals i 11 equips d’atenció primària en 21 centres, 12 dels quals fan atenció continuada 24 hores. Pel que fa als tres hospitals principals i a l’activitat de l’ICS redirigida a la Clínica Terres de l’Ebre, es disposa d’un total de 324 llits d’internament d’aguts. En els tres centres sociosanitaris d’internament, hi ha en conjunt 60 llits de llarga estada, 127 de convalescència i 34 de subaguts.\nEn un context de manca de professionals en determinades especialitats i deteriorament de les condicions professionals, Lleixà va enfocar el repte d’haver de mantenir o millorar la qualitat assistencial als 176.488 habitants de la regió sanitària, en un marc de lenta recuperació del ritme inversor després de les retallades i en un territori on en l’última dècada ha crescut en un 7,5% la població major de 65 anys assegurada pel Catsalut (i ha baixat en un 10,2% la població menor de 14 anys). El segment de majors de 64 anys suposa avui, segons les dades del Departament, un 22,5% de la població a l’Ebre, i fins a un 26,5% a la Terra Alta i la Ribera, per un 19% a Catalunya.


El nou partit que pot canviar el mapa polític d'Espanya\nLa nova formació vol ser decisiva en l'arc parlamentari | Cedida\nTeruel Existe va obrir la porta a una infinitat d'associacions que ara volen fer el salt a la política nacional\nper Jordi Cumplido 08/11/2021 21:30h\nLes enquestes a Espanya han donat resultats: d'entrada, és probable que el PSOE torni a guanyar les eleccions, però és segur que no ho farà amb majoria suficient. Sembla que es repetirà el mateix escenari i que Pedro Sánchez haurà d'acoblar una nova coalició amb el suport de partits petits.\nAixò deixa el seu futur en mans de formacions com Espanya Vaciada, un nou partit que neix amb la clau del pròxim govern a les mans. Com va passar el 2020, quan el vot del líder de Teruel Existe, Tomás Guitarte, va ser decisiu per la investidura de Pedro Sánchez. El diputat es va haver d'aïllar a causa de les pressions i amenaces que va rebre.\nEl cas de Teruel Existe podria repetir-se ara amb el naixement d'una nova formació que agrupa més de vint associacions de l'«Espanya vaciada». La seva intenció és donar veu als territoris despoblats de la geografia espanyola, però podria acabar tenint un paper decisiu en la formació del pròxim govern espanyol.\nL'exemple de Teruel Existeix\nEl cas de Teruel Existe és paradigmàtic de la nova realitat política a Espanya. Una formació nova, amb un diputat nouvingut i fora de l'òrbita del bipartidisme es va acabar convertint en la clau de la governabilitat. Això va permetre portar el nom de Teruel, una província oblidada, al primer pla de l'actualitat.\nTomás Guitarte, president de Teruel Existeix | Cedida\nLa popularitat aconseguida pel diputat toledà ha suposat un impuls per a altres zones que volen sortir de l'abandonament. Antonio Saz, líder del nou partit, reconeix que Teruel Existe és el seu mirall i el model que volen seguir. Representa els territoris de l'Espanya rural despoblada que ara volen tenir veu.\nLa plataforma agrupa diverses associacions que volen fer el salt a la policia nacional. «Si no hi estem, l'acció es queda a la boca», ha assegurat Saz. «Anirem a les institucions a posar veu a territoris que ara no es veuen representats»\nSoria Ja, Àvila Resiste, Lleó Ruge, Segòvia Existe, Milana Bonita, Burgos Enraiza, Jaén Merece Más, Cuenca Ahora i Luego En Pie. Són algunes de les associacions que fins ara han estat defensant els seus interessos en l'àmbit local. La seva unió dona lloc a un nou partit, format per més de 160 grups de 30 províncies diferents.\nTeruel Existe va aconseguir un diputat i dos senadors de forma inesperada el 2019, fet que anima a pronosticar l'èxit de la nova plataforma. L'objectiu és acoblar un partit abans de la primavera del 2022, amb la idea que qualsevol persona de la plataforma es pugui presentar a les eleccions. El seu coordinador és Antonio Saz, membre de Teruel Existe i amo d'una empresa de programació.\nEspanya Vaciada neix per fer el salt a la política nacional | La Notícia Digital\nCadascuna de les associacions haurà de decidir ara si es volen integrar al partit i de quina manera. «Si en una província és més adequat com a agrupació electoral, així serà, i si és com a partit, com a partit», ha explicat Saz. «Una proposta a la carta», ha definit.\nObjectius i ideologia\nEspanya Vaciada i Aragón Existe ja han registrat la seva marca com a partit polític. Per la seva banda, Jóvenes de Castilla y León ja han declarat la intenció de no participar en el procés. Jaén Merece Más podria ser la següent, ja que les eleccions andaluses són les que tenen l'horitzó electoral més proper.\nLes associacions que de moment formen part de la formació estan treballant en el document que guiarà la seva acció. Es tracta d'una mena de llibre blanc amb les normes per definir les relacions i la presa de decisions. Aquest serà un primer pas, molt important, per constituir-se com a partit.\nL'objectiu és donar veu als territoris despoblats | Cedida\nJa han establert un marc ideològic, que està basat en la lluita contra la despoblació i el desequilibri. «Espanya, després de la pandèmia, es troba esperant els fons europeus. La nostra aposta és posar com a prioritat la igualtat entre els territoris», afirma Espanya Vaciada.\nQuan aparegui un xoc d'interessos, es primarà la llibertat de vot dins del partit. Són conscients de les dificultats de cohesionar un projecte d'aquest caire, del que és heterogeni a la unitat. Espanya Vaciada contempla 101 mesures que ja s'han pactat contra la despoblació i el repte demogràfic.\nQue Madrid no decideixi per tothom\nEl principal objectiu de la plataforma és que allò que afecta els ciutadans de l'«Espanya vaciada» no es decideixi des de les altes esferes. Tots els matisos ideològics queden subordinats a aquest interès general. La incògnita és saber amb quines expectatives aniran a les eleccions.\nOficialment no hi ha una estimació de quants escons podrien aconseguir. Segons alguns sondejos aliens, podrien ser de 6 a 12. A 'electromanía.es' els en donen 8, que es repartirien entre León Ruge, Milana Bonita, Aragón Existe i Jaén Merece Más.\nDe ser així, Espanya Vaciada aconseguiria amb escreix el seu objectiu de ser l'altaveu dels territoris sense veu ni vot. La principal carta de la formació són les províncies on el vot rural i urbà està més equilibrat. Terol, Sòria i Jaén són els territoris on el vot surt més barat.\nÚltima hora Última hora Actualitat Última hora Política Última hora Govern Espanyol Última hora PSOE\nHisenda aprova un nou impost: 2.500 milions d'euros\nDFactory Barcelona consolida el seu projecte amb la incorporació de la multinacional HP


El col·legi públic Beat Carmelo ja disposa d’aire condicionat, gràcies als aparells que ha instal·lat l’Ajuntament en el centre s’evitarà que els alumnes noten els efectes de la calor en els dies d’altes temperatures.\nL’alcalde, Gustavo Mascarell, informa que el consistori ha destinat 30.000 euros per a col·locar aquests aparells en el centre. El primer edil va indicar que l’actuació s’ha executat en dues fases: “Es va començar el curs passat i durant aquestes vacances escolars de Setmana Santa, s’estan instal·lant la resta dels aparells”.\nL’alcalde va dir que la segona fase dels treballs tindrà un cost de 17.000 €, que assumeix l’Ajuntament amb fons municipals «amb la finalitat que tant alumnes com la comunitat de docents estiguen en les millors condicions durant tot el curs escolar».\nAquesta actuació permetrà que el curs actual, finalitze amb aparells d’aire condicionat en tot el CEIP Beat Carmelo.\nL’alcalde va remarcar el compromís del Govern local amb l’educació: “Tots els anys fem importants inversions en el col·legi públic, a més d’en altres instal·lacions educatives, amb la finalitat de millorar la qualitat educativa dels nostres estudiants”.


Tots estan consternats per la mort del Javier. Paral·lelament, la Noa es planteja posar una denúncia falsa contra el Nacho perquè aquest no surti impune, però la Rosa aconsegueix treure-l'hi del cap. Mentrestant, la Carla s'enfronta amb el Nacho i aquest li destrossa el negoci de les samarretes. L'Adela, per la seva banda, s'ha equivocat amb el Gonzalo, però és incapaç de retenir-lo i convèncer-lo que es tracti el càncer. Finalment, la vídua del Gorka torna la joia a la Celia, i el David troba una clau dins d'ella.\nUn asteroide tan gran com l'estat de Texas es dirigeix cap a la Terra a més de 35.000 km/h. A Dan Truman, director executiu de la NASA, només li queda una opció: enviar un equip d'astronautes perquè destrueixi el meteorit.\nUn home jove anomenat Vincent es troba en una situació financera terrible i amb el seu pare a l'hospital no li queden gaires opcions, així que de manera fortuïta es veu involucrat en una competició clandestina on s'aposta la vida d'éssers humans.\nEntre la primavera i l'estiu de 2003, una dona assalta sense pietat una vintena de dones grans als seus propis domicilis. Dues d'elles moren com a conseqüència de l'agressió. Aquests crims porten a la policia a haver d'obrir una investigació a contrarellotge per trobar l'assassina d'ancianes.


Sara Samper: “Encara no tinc un estil definit” – Creixen Povill Report\nDURANT L'ENTREVISTA LA SARA ENS MOSTRA ALGUN DELS SEUS DIBUIXOS. (FONT DE LA IMATGE: GEMMA SÁNCHEZ)\nL’alumna del Povill ens parla de la seva passió pel dibuix i ens mostra alguna de les seves creacions\nLa Sara Samper, a banda de ser estudiant de secundària a la nostra escola, en el seu temps lliure és una gran artista. Té molta experiència dibuixant i ens vol compartir part d’aquesta. En aquesta entrevista ens revela artistes que l’han influït i que li agraden.\nQuin talent ocult consideres que tens, Sara?\nTothom diu que el meu talent és el dibuix però jo no ho considero un talent ocult. En primer lloc perquè no és ocult, moltes persones el coneixen. I, en segon lloc, perquè no he nascut amb aquest talent, sinó que l’he anat aprenent i practicant. Jo ho consideraria més una habilitat.\nCom i quan creus que vas descobrir aquesta habilitat per primera vegada?\nSempre he dibuixat, però fa 5 o 6 anys vaig descobrir l’Estudi Original. És un estudi de dibuix d’aquí mateix, a Olesa. I és on vaig començar a dibuixar i on vaig aprenent a poc a poc a base d’anar a les classes.\nCreus que en un futur pots dedicar-te a això que tant t’agrada o a alguna feina relacionada?\nLa veritat és que sí, que és el que m’agradaria fer, però encara no sé quina modalitat seguir, ja que hi ha moltes opcions diferents de feina, i no sempre s’ensenyen a l’escola o no apareixen a internet.\nQuè és el que et motiva a seguir dibuixant?\nAixò depèn de cada època, però bàsicament quan dibuixo em sento lliure d’expressar el que jo vulgui, ja que puc crear qualsevol cosa.\nLa taula de treball de la Sara quan dibuixa. (Font de la imatge: Instagram @moonsketch._)\nTens alguna influència en aquesta passió?\nAl llarg del temps que porto dibuixant he tingut diversos ídols. Els actuals són uns dibuixants que segueixo a Instagram, uns influencers. Un d’ells té la meva edat i una altra és una noia que també em motiva molt i que és d’Olesa.\nQuin tipus de tècnica t’agrada més (escultura, pintura, dibuix…)?\nM’agrada molt experimentar amb diverses tècniques. M’agrada molt quan faig art en blanc i negre, difuminat amb grafit. També he començat a experimentar amb carbó i tinta i m’ha agradat bastant. Últimament estic aprenent a pintar amb pintura sòlida, acrílica, aquarel·la i a l’oli.\nUna de les il·lustracions que la Sara té penjada a l’Instagram. (Font de la imatge: @moonsketch._)\nQuin estil t’agrada més o utilitzes normalment?\nAmb els estils també m’agrada variar bastant, perquè encara soc bastant jove i no tinc un estil definit. Per exemple, m’agrada l’estil de Gustav Klimt o l’estil del seu deixeble, Egon Schiele. Però sobretot m’agrada experimentar amb els estils.\nAlguna vegada has tingut un bloqueig artístic ?\nSí, moltíssimes vegades. És molt frustrant, però, d’alguna manera, és bo per a conèixer-se a un mateix. Un bloqueig artístic es pot manifestar de moltes maneres diferents. Per exemple, pot ser de no saber què dibuixar o que no t’agradi res del que dibuixes. Cadascun t’afecta d’una manera diferent. Però jo penso que tot això t’ajuda a aprendre i avançar.\nQuè fas per a sortir d’aquesta situació?\nNormalment, el que faig és buscar el motiu pel qual tinc aquest bloqueig, perquè sovint és per una raó externa. He intentar veure què puc fer en aquests casos i, a vegades, faig dibuixos d’anatomia per a practicar, o altres vegades serveix deixar de dibuixar durant un temps i fer un petit repòs. Tot això m’ajuda.\nPer cert, totes les teves il·lustracions les podem trobar enlloc?\nSí, vaig penjant alguns dels meus dibuixos al meu Instagram.


Tradueixen al turc l'obra de la poeta Meritxell Cucurella | Notícies | SomGarrigues\nDilluns, 18 de de febrer de 2019 - Les Borges Blanques\nTradueixen al turc l'obra de la poeta Meritxell Cucurella\nLa poeta borgenca ha participat en el festival internacional de poesia i literatura d’Istambul, del 12 al 16 de febrer. El traductor Serdar Çelik està traduint ‘Úrsula’ i altres textos.\n(foto: O. Cornudella)\nPart de l’obra de la poeta borgenca Meritxell Cucurella-Jorba està sent traduïda al turc per part del traductor Serdar Çelik. En una visita a Barcelona, Çelik va adquirir el llibre Úrsula (ed. El Cep i la Nansa, 2017) i va començar a traduir-lo, així com altres textos que va demanar a la poeta. Es preveu que, properament, les obres traduïdes s’editin com a llibre. Çelik, director de l’Istanbul Poetry Festival, va ser un dels dos programadors internacionals convidats el 2017 per l’Institut Ramon Llull al Festival Barcelona Poesia amb l’objectiu de fomentar la difusió internacional de la poesia catalana. En aquest sentit, acaba de publicar una traducció d’Ausiàs March. En el marc d’un interès creixent del mercat editorial de Turquia vers la producció catalana, l’Institut Ramon Llull va acollir l’octubre passat un seminari de traducció literària del català al turc.\nParal·lelament a la traducció d’Úrsula i altres textos, Cucurella-Jorba ha estat una de les convidades a l’Istanbul Poetry Festival, que enguany ha tingut lloc del 12 al 16 de febrer. La poeta garriguenca hi ha fet tres recitals, un el dia 12 al Museu de Pera, dins la cerimònia d’inauguració, un el dia 13 a l’hotel Pera Palace juntament amb altres poetes i un de molt curiós el dia 16, en un vaixell que navegava pel Bòsfor, una sessió que incloïa passeig, dinar i lectura de poemes.\nNo és la primera vegada que l’obra de Cucurella-Jorba es tradueix a altres idiomes. Fins ara ho ha estat, en forma de llibre, a l’italià (en aquest cas, una peça de teatre) i, quant a poesia, al francès i l’ucraïnès. D’altra banda, hi ha hagut traduccions efímeres o simultànies arran de la participació en recitals a diversos països europeus. A més de poeta i dramaturga, la mateixa Meritxell Cucurella-Jorba (els Hostalets de Pierola, 1973) també és traductora i recentment ha portat al català obres de Natalia Ginzburg, com La ciutat i la casa (Club Editor, 2017) i Tot el teatre (Prometeu, 2018), una obra que recull en dos volums la producció teatral de l’autora italiana entre el 1965 i el 1991.


Proton Prevé GXR: preus i especificacions - Notícies, Agost 2021\nProton Prevé GXR: preus i especificacions\nUna versió més esportiva del petit sedan de Proton, el Proton Prevé GXR, ha llançat a Austràlia a partir de 22,990 dòlars d’automòbil - un preu que inclou una bonificació de devolució de 1000 dòlars.\nEl Proton Preve GXR funciona amb el mateix motor de benzina turboalimentat d’1,6 litres que es troba en el Proton Exora de set places, desenvolupant 103kW a 5000rpm i 205Nm entre 2000-4000rpm i que reclama un consum de combustible en cicle combinat de 8,6 litres per 100 km.\nEl Preve GXR és el nou vaixell insígnia de la gamma, que se situa per sobre dels 15,990 dòlars d’autopista 80kW / 150 Nm Proton Preve que va arribar localment al febrer.\nActualment només està disponible relacionat amb un & apos; velocitat de set velocitats i apos; Transmissió contínua variable (CVT) amb paletes de volant muntades al volant, un manual de sis velocitats Preve GXR arribarà a principis del 2014 a partir de 21.990 dòlars d'accés.\nAmb control electrònic d’estabilitat, assistència de fre i sis airbags (doble frontal, lateral i cortines) tot estàndard, la GXR segueix els passos de la base Preve per aconseguir un nivell de seguretat ANCAP de cinc estrelles.\nEls sensors d'estacionament inversos, els fars LED automàtics i els llums de perill actius també són equipaments estàndard, a més d'arrencar un botó, control de creuers, eixugaparabrises, control del clima, navegació per satèl·lit, Bluetooth i connectivitat per iPod.\nUn volant embolicat en pell, miralls laterals plegables elèctrics, un spoiler posterior, rodes de 10 polzades de 16 polzades i una suspensió desenvolupada per Lotus (Proton és la marca britànica performance) completen el paquet.\nEl fabricant de Malàisia diu que el model de l'any Preve GXR 2014 també afegirà la tapisseria de cuir a la barreja quan arribi l'any que ve.\nDisponible en quatre colors & # x2013; Blanc massís, plata genètica, vermell de foc i negre de tranquil·litat & # x2013; el Proton Preve GXR compta amb una garantia de cinc anys / 150.000km, cinc anys / 75.000km de servei gratuït i cinc anys / 150.000km d'assistència en carretera gratuïta.\nPreu del desplaçament de Proton Preve:\nProtó Preve & # x2013; 15.990 dòlars\nProton Preve GXR manual & # x2013; 21.990 dòlars (a partir de l'any que ve)\nProton Preve GXR CVT & # x2013; 22.990 $ (amb bonificació de fàbrica de 1000 $)\nLexus guanya l'índex de satisfacció d'energia de J.D. per 8a vegada\n2001 mantenen problemes de vectra\nmercaderia de cos ample


El CAP de Mollerussa dóna consells per prevenir el coronavirus i explica com ha reorganitzat els seus serveis — Ajuntament de Bell-lloc d'Urgell\nEl CAP de Mollerussa dóna consells per prevenir el coronavirus i explica com ha reorganitzat els seus serveis\nSou a: Inici / Noticies / El CAP de Mollerussa dóna consells per prevenir el coronavirus i explica com ha reorganitzat els seus serveis\nUs fem ressò del vídeo publicat per Mollerussa Televisió.\nL'Ajuntament us vol fer ressò de la notícia que ha publicat Mollerussa Televisió, amb un vídeo molt explicatiu i entenedor amb els consells que dóna el CAP de Mollerussa per prevenir el coronavirus i explicant com ha reorganitzat els seus serveis.\nEl Centre d’Atenció Primària (CAP) de Mollerussa ha reorganitzat els serveis que ofereix arran de la situació d’emergència sanitària provocada pel Covid-19. En concret, ha habilitat dues zones per a urgències: una per atendre pacients que mostrin patologies respiratòries o més greus i l’altra per a la resta d’afeccions. També ha reservat una consulta per a possibles casos de persones amb coronavirus.\nTanmateix, es demana a qualsevol persona preocupada per si pot estar infectada o presenti símptomes del Covid-19 que eviti desplaçar-se i utilitzi els serveis digitals que el Departament de Salut ha implementat amb l’objectiu de detectar els casos i descongestionar el telèfon de consultes 061. Pel que fa a la programació de visites, només s’atenen les que són de caràcter urgent, la resta s’han ajornat. El centre recorda també que la persona que necessiti contactar amb el seu professional sanitari ho pot fer via telefònica o a través del servei digital La Meva Salut.\nPel que fa al servei de Pediatria, el CAP ha posposat les revisions a infants majors de 16 mesos i manté el calendari de vacunes pels més vulnerables. En aquest sentit, l’atenció a nens i nenes es du a terme a la planta superior de l’edifici per evitar el contacte amb persones amb problemes respiratoris. Així mateix, el centre anima la ciutadania a seguir els seu compte oficial a instagram@capmollerussa per estar informat de la seva actualitat. Per últim, en el vídeo de la notícia, les professionals del CAP de Mollerussa ens expliquen com rentar-se correctament les mans per prevenir el coronavirus i d’altres malalties.


Cop d’efecte del Badalona a un Barça tocat i enfonsat - Futbol Catalunya Futbol Catalunya\nTercera victòria fora de casa del Badalona i quarta derrota consecutiva d’un desconegudíssim FC Barcelona a la Ciutat Esportiva. Espanyol, Damm, Mallorca i Manacor segueixen forts\nSegons a la Divisió de Honor Juvenil// FOTO: CF DAMM\nApassionant es presentava la 20a jornada en la Divisió d’Honor de juvenils i tots els seus protagonistes van respondre amb escreix a aquesta expectació. Una vegada més, l‘Espanyol segueix ferm en el liderat, amb només vuit gols en contra els de Gallego, mentre que la Damm sumava la seva quarta igualada lluny d’Horta. Mallorca i Manacor segueixen decidits en aquesta brillant pugna entre insulars i catalans.\nDiversos noms propis a escena encara que la quarta derrota consecutiva dels blaugrana (cinquè partit sense guanyar) ha de portar a una profunda reflexió de tècnics i directius d’un equip que sempre ha marcat el terreny en la categoria i que sembla decidit a signar un dels seus anys més pèssims. El proper vuit de febrer viatja a Mallorca on els de l’Antonio Asensio no han caigut encara. Aquesta pot ser, si no l’ha rebut ja, la sentència definitiva.\nVa marcar Víctor Campuzano pels pericos i ja porta 13 (cinc de penal), va anotar Aitor Cantalapiedra (ja té 8) igual que també van aconseguir gol Edu i Poncel per la Damm i Ruibal per donar els tres punts al Cornellà. A falta de deu jornades per al final de la Lliga (moltíssims punts en joc), l‘Espanyol segueix sòlid en el primer lloc de la classificació i mantindrà una dura disputa per la plaça de Copa del Rei Damm, Mallorca i Menorca amb avantatge de 4 i 6 punts, respectivament, pels cervecers.\nPer baix, partit igualadíssim en el Municipal d’Arrahona. El Mercantil va cedir la victòria a un Lleida Esportiu que respira una mica més i deixa la 14a plaça a sis punts. Els de la Terra Ferma comparteixen posició amb aquest gran Badalona que va saber arribar a la Ciutat Esportiva Joan Gamper i superar, en bona part gràcies a l’estratègia, als de Jordi Vinyals.\nD’altra banda, mentre el Jàbac no podia amb el Cornellà, l’Osca es prenia un respir enfront de l’At. Balears, pel que ara els tres últims es desmarquen una mica d’un quart lloc per la cua amb diversos pretendents,


Biblioteca Lambert Mata - Ripoll - Dossier de premsa - Creix un 25% el nombre de visitants de Núria\nCreix un 25% el nombre de visitants de Núria\n06 de març de 2013 | El Punt\nEl nombre de visitants de Vall de Núria (Queralbs) s'ha incrementat un 25% durant aquesta temporada de neu, respecte al mateix període de la temporada passada. Això no obstant, aquest augment no s'ha reflectit en el nombre de pernoctacions, que s'ha mantingut igual.\nLes xifres fan referència al període que va des de l'1 de desembre del 2012 fins al 24 de febrer d'aquest any. Es tracta de 54.000 usuaris del tren cremallera –únic accés motoritzat a Vall de Núria– i d'un total de 25.000 forfets venuts.\nFonts del complex hivernal, d'oci, excursionista i espiritual han explicat que l'estancament del nombre de pernoctacions és una conseqüència del mal temps que ha fet alguns caps de setmana, que...


Més serveis comunitaris a l'Hospital de l'Esperança | Info Barcelona | Ajuntament de Barcelona\nEl final de la primera fase de les obres de l'Hospital del Mar i la reubicació de serveis al Centre Fòrum ha permès alliberar espais a l'Hospital de l'Esperança, que incorporarà ara un centre per a adults de salut mental i addiccions, un servei infantil i juvenil integrat amb els serveis de salut mental i serveis d'odontologia i oftalmologia.\nLa reordenació, que inclou la renovació completa de prop de 1.000 metres quadrats de l’hospital, permetrà millorar l’accessibilitat del veïnat de Gràcia als serveis de salut comunitaris de referència.\nEl centre per a persones adultes de salut mental i addicions substituirà l’actual, situat al carrer de la Mare de Déu del Coll. D’aquesta manera, a més de millorar-se els espais, es podrà ampliar la dotació actual de professionals i integrar així l’atenció a la salut mental i a les addiccions.\nActualment els serveis de pediatria de Gràcia s’ofereixen al CAP Larrard i els de salut mental infantil i juvenil al carrer de Santa Eulàlia. En el futur, però, es disposarà d’un servei integral d’atenció infantil i juvenil a l’Hospital de l’Esperança.\nTambé s’hi han afegit serveis d’odontologia i oftalmologia del CAP Larrard que, a causa de les obres del nou CUAP, han necessitat ampliar i millorar els espais que s’hi dedicaven.\nUn hospital proper al barri\nL’Hospital de l’Esperança és un centre del sistema sanitari integral d’utilització pública de Catalunya d’uns 17.000 metres quadrats —estretament vinculat al barri de Gràcia— en què l’oferta de serveis ha anat evolucionant, inicialment com a hospital general i darrerament especialitzat en l’atenció quirúrgica. Ofereix serveis de rehabilitació, cirurgia, traumatologia, geriatria i urologia, i també de diagnòstic per a la imatge i laboratoris clínics, entre altres.\nNova àrea de rehabilitació de l'Hospital del Mar


Interceptats prop de 800 immigrants en les últimes hores a les costes italianes\nEn les últimes hores, s'han interceptat cinc embarcacions amb centenars de persones a bord, entre les quals molts menors i embarassades. Bona part els han traslladat al centre d'acollida de Lampedusa, que torna a estar col·lapsat.\nRedacció 25/10/2013 - 12.50 Actualitzat 25/10/2013 - 15.16\nEn les últimes hores, s'han interceptar prop de 800 immigrants en cinc embarcacions diferents en aigües del canal de Sicília, i la majoria els han traslladat al centre d'acollida de Lampedusa, que, una vegada més, torna a estar col·lapsat. Amb capacitat per a 250 persones, en aquests moments n'acull més de 700.\nAquest cop s'ha evitat la tragèdia, en part, perquè des de l'octubre el govern italià va engegar una missió humanitària de vigilància al Mediterrani. Les embarcacions de l'anomenada "operació Mare Nostrum" i també vaixells mercants han interceptat les embarcacions i han rescatat les persones que hi havia a bord, entre elles molts menors i embarassades.\nJustament aquesta qüestió, la de la immigració irregular, centra la cimera europea de Brussel·les, i és que Itàlia però també Malta, Grècia, Croàcia i Espanya exigeixen un front comú per aturar l'arribada d'embarcacions, que acaba sovint en tragèdia. Aquest mes, més de 400 persones hi han deixat la vida.


Labiades | Biologia i Geologia\nArxiu d'etiquetes: Labiades\n29 d'octubre de 2012 1r ESO, 2n ESOBiologia, Botànica, Herbari virtual, Labiades, Thymus vulgarisvramiro\nNOM CIENTIFIC: Thymus vulgaris\nNOM COMÚ: thyme (anglès), tomillo (castellà) i farigola (català)\nHÀBITAT: Està per tot el Mediterrani i de forma secundaria s’estèn per tota Europa\nDESCRIPCIÓ: És una planta de fulla perenne aromàtica d’uns 30-40cm d’alçada. L’arrel és axomorfa. Té les tiges llenyoses i pubescents (amb pèls curts i suaus). La textura de les fulles és herbàcia. Són fulles d’un color verd apagat per l’anvers i d’un color blanquinós pel revers ja que està cobert de pèls blancs. Mesuren com a molt 1 cm de llarg incloent el pecíol. Les flors es troben en inflorescències cimoses en glomèrol. Són hermafrodites. La corol·la és bilabiada: el llavi superior, escotat, i l’inferior subdividit en tres lòbuls divergents, i és de color rosa o blanca.\nRELACIÓ: És un dels condiments tradicionals de la cuina mediterrània. Es pensava que l’extensió de la farigola per Europa va ser gràcies als romans, ja que l’utilitzaven per purificar els espais i per donar una sabor aromàtic al formatge i als licors. Durant l’Edat Mitjana, es posava sota els coixins per a conciliar al son i protegir-se de malsons. En aquest període, les dames brodaven la figura d’aquesta planta en les vestidures dels cavallers i guerrers ja que es considerava que donava valor al portador. La farigola també s’utilitzava com encens i es posava sobre els fèretres durant el funeral perquè es suposava que assegurava el pas a la pròxima vida.\n28 de setembre de 2012 1r ESO, 2n ESOBiologia, Botànica, Herbari virtual, Labiades, Rosmarinus officinalisvramiro\nNom comú: romaní, romer (català), romero (castellà), rosemary (anglès), romarin (francès), Rosmarin (alemany), rozmarin (romanès), ندى الجبل (àrab)\nNom de qui ha fet la fotografia: Vicent Ramiro\nData i lloc de la fotografia: 16 de setembre de 2012, Sòl-de-riu, Alcanar\nDescripció: Planta de port arbustiu, de fulles perennes, lineals, dures i amb l’anvers blanquinós perquè està cobert per pilositat. Les flors blaves amb dos llavis ben marcats són molt característiques i són aromàtiques. Pot florir tot l’any, però a la natura sol tenir una floració de tardor i una altra al principi de la primavera (herbarivirtual.uib.es).\nRelació de la planta amb l’ésser humà o amb altres espècies: Ús gastronòmic: s’utilitza com a condiment i com a espècia a la cuina. Les fulles tenen olis essencials que tenen propietats farmacològiques. També s’utilitza com a planta ornamental en jardins. Pol·linització entomòfila: duta a terme per insectes, com ara abelles, atretes per la mel de les fulles (mel de romer) (ca.wikipedia.org).


Primer pagar - Josep Maria Pelegri - Els blogs d'e-noticies\nLa relació entre les administracions s’ha de basar en el respecte, la confiança i la lleialtat, i val a dir que el govern de l’Estat no ha complert cap d’aquests tres requisits envers Catalunya. A més d’aquesta condició ineludible de pagar el que es deu, també haurem de veure com acaba la proposta de flexibilització del límit de dèficit imposat pel govern de l’Estat i que perjudica les autonomies. Per dir-ho clar i ras: la distribució d’aquesta flexibilització no és justa ni equitativa, ja que dóna clarament avantatge al marge de maniobra que pot tenir el govern estatal enfront de l’encotillament que fixa per a la resta d’administracions. No té sentit relaxar el límit de dèficit molt més per a l'Estat que per a les comunitats autònomes, malgrat ser les que assumeixen els serveis de sanitat, educació, política social, i en el cas de Catalunya, de policia i de presons, entre d'altres.\nDes de Convergència i Unió no podem compartir aquesta actitud del PP, tot i reconèixer que per primera vegada en molts anys el govern de l'Estat és conscient que el dèficit de les comunitats no pot ser ignorat per part seva, com feia el govern socialista. Per aquest motiu, celebrem que s'autoritzin línies de crèdit via ICO per a les comunitats però, discrepem que en l'ajust del dèficit es tracti de forma diferent l'Estat que les autonomies.\nCaldrà esperar a veure el projecte estatal de pressupostos per saber finalment el tractament que rebrem en matèria d’ingressos i de despeses per part de l’administració general de l’Estat, però ho reitero: hi ha una condició sine quanon: o bé els pressupostos inclouen el reconeixement del deutes a la Disposició Addicional Tercera (els 759 milions de la liquidació del 2008 i els 219 del 2009) o no podrem votar positivament ni els pressupostos de l’Estat ni el sostre de despesa. Un cop deixat això ben clar, ara és el PP el que té la paraula.\nEls blogs d'e-noticies - Josep Maria Pelegri - Primer pagar


Política de cookies – SMILELINE CLINIC – Clínica especialitzada en Ortodóncia – Dra. Marta Serra-Serrat\nUna cookie és un fitxer que es descarrega al seu ordinador/tauleta/smartphone accedint a determinades pàgines web i/o aplicacions. Les cookies permeten, entre altres coses, emmagatzemar i recuperar informació sobre els hàbits de navegació d’un usuari o del seu equip i, depenent de la informació que continguin i de la forma en què utilitzi el seu equip, es poden utilitzar per reconèixer a l’usuari.\nQuins tipus de cookies fa la pàgina web i l’ús de l’aplicació Orto.org?\n_ Cookies pròpies: són aquelles que s’envien a l’equip terminal de l’usuari des d’un equip o domini gestionat per Orto.org i des del qual es presta el servei sol·licitat per l’usuari.\n_ Les cookies de tercers: són aquelles que s’envien a l’equip terminal de l’usuari des d’un equip o domini que no és gestionat per Orto.org sinó per una altra entitat que tracta les dades obtingudes a través de les cookies. A l’apartat “ús de cookies” podrà veure quines entitats estableixen cookies en aquest lloc web.\nSegons el període que romangui activat:\n_ Cookies de sessió: són un tipus de cookies dissenyades per recopilar i emmagatzemar dades mentre l’usuari accedeix a la nostra web.\n_ Cookies persistents: són un tipus de cookies en el qual les dades segueixen emmagatzemades en el terminal i poden ser accedides i tractades durant un període definit pel responsable de la cookie, i que pot passar d’uns minuts a diversos anys.\nSegons la finalitat per a la qual es tracten:\n_ Cookies d’anàlisi: són aquelles que ben tractades per nosaltres o per tercers, ens permeten quantificar el nombre d’usuaris i així realitzar el mesurament i anàlisi estadística de la utilització que fan els usuaris del servei ofert. Per a això s’analitza la seva navegació a la nostra pàgina web o aplicació per tal de millorar l’oferta de productes o serveis que li oferim.\n_ Cookies tècniques: són aquelles que ben tractades per nosaltres o per tercers, permeten a l’usuari la navegació a través del nostre lloc web i l’ús de les diferents opcions o serveis, com connectors per intercanviar continguts, sessions d’identificació social, d’autenticació o d’usuari o Media Player.\n_ Cookies de personalització: són aquelles que ben tractades per nosaltres o per tercers, permeten a l’usuari accedir al servei amb algunes característiques de caràcter general predefinides en funció d’una sèrie de criteris en el terminal de l’usuari, com ara l’idioma preestablert que es mostra a la pàgina web.\nPot permetre, bloquejar o eliminar les cookies instal·lades en el seu equip mitjançant la configuració de les opcions del navegador instal·lat en el seu ordinador/tauleta/smartphone.\nEn aquest web també utilitzem cookies de tercers per analitzar informació de navegació, permetre compartir continguts a les xarxes socials i reproduir vídeos allotjats en un altre lloc web. En els següents enllaços pot consultar la política de cookies de cadascuna d’aquestes entitats:\nGoogle Analytics i YouTube, vegeu els enllaços següents:\n• Twitter, consultar el següent enllaç: https://twitter.com/privacy\nEn navegar pel nostre lloc web o accedir a la nostra aplicació, acceptes la instal·lació i l’ús de cookies.\nPot retirar el seu consentiment prèviament atorgat en qualsevol moment suprimint les cookies instal·lades en el seu equip mitjançant la configuració de les opcions del navegador, tal com s’indica en la secció “desactivació o eliminació de cookies”. No obstant això, l’informem que això pot repercutir en la funcionalitat de la web o aplicació, fent que la seva experiència com a usuari sigui menys satisfactòria.