Sarment: de gener 2013\nL’ANC celebra la Declaració de Sobirania\nEl dimecres 23 de gener de 2013, el Parlament de Catalunya va aprovar, amb 85 vots a favor per 41 en contra i 2 abstencions, el text, que reproduïm, de la Declaració de Sobirania i el dret a decidir del poble de Catalunya. Minuts després, convocats per l’ANC local, una trentena de balsarenyencs es van reunir davant la Casa de la Vila, van fer una estelada amb espelmes. El coordinador de Balsareny per la Independència, Josep Sanmiquel, va llegir un manifest de suport al Parlament. L’acte es va cloure cantant Els Segadors.\nFotos: R. Bessa / Angie Rovira\n-Sobirania. El poble de Catalunya té, per raons de legitimitat democràtica, caràcter de subjecte polític i jurídic sobirà.\n-Legitimitat democràtica. El procés de l'exercici del dret de decidir serà escrupolosament democràtic, garantint especialment la pluralitat d'opcions i el respecte per totes, a través de la deliberació i el diàleg en el si de la societat catalana, amb l'objectiu que el pronunciament que en resulti sigui l'expressió majoritària de la voluntat popular, que serà el garant fonamental del dret de decidir.\n-Transparència. Es facilitaran totes les eines necessàries perquè el conjunt de la població i la societat civil catalana tinguin tota la informació i el coneixement precís per a l'exercici del dret de decidir i se'n promogui la participació en el procés.\n-Diàleg. Es dialogarà i es negociarà amb l'estat espanyol, les institucions europees i el conjunt de la comunitat internacional.\n-Cohesió social. Es garantirà la cohesió social i territorial del país i la voluntat expressada moltes vegades per la societat catalana de mantenir Catalunya com un sol poble.\n-Europeisme. Es defensaran i promouran els principis fundacionals de la Unió Europea, particularment els drets fonamentals dels ciutadans, la democràcia, el compromís amb l'estat del benestar, la solidaritat entre els pobles d'Europa i l'aposta pel progrés econòmic, social i cultural.\n-Legalitat. S'utilitzaran tots els marcs legals existents per fer efectiu l'enfortiment democràtic i l'exercici del dret de decidir.\n-Paper principal del Parlament. El Parlament, com a institució que representa el poble de Catalunya, té un paper principal en aquest procés i, per tant, s'hauran d'acordar i concretar els mecanismes i les dinàmiques de treball que garanteixin aquest principi.\n-Participació. El Parlament de Catalunya i el Govern de la Generalitat han de fer partícips actius en tot aquest procés el món local, i el màxim nombre de forces polítiques, agents econòmics i socials, i entitats culturals i cíviques del nostre país, i concretar els mecanismes que garanteixin aquest principi.\nPublicat per CCB-Sarment a 10:44 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2013-02, Política\nHem començat l’any 2013, un any més de crisi econòmica, amb 6,1 milions d’aturats a l’estat espanyol i sense perspectives de millora a curt termini. Amb l’economia nacional escanyada, i l’estatal escanyada i escanyant, cosa que no ajuda gaire. I amb un procés sobiranista obert, que pot afegir un punt d’il·lusió i esperança a la ciutadania, però també d’incertesa i fins de temor per a molta gent. Caldrà fermesa i idees clares, i saber-ho explicar molt bé, i mentrestant buscar alternatives per no esmicolar el que ens quedi d’un Estat del Benestar que pot acabar essent poc més que el record llunyà d’un paradís perdut que, com les orenetes del poema, no tornarà.\nBalsareny va fent. Ens vam concentrar per donar suport al bisbe Pere Casaldàliga, obligat a marxar lluny de casa per les amenaces rebudes, i comencem l’any amb la bona notícia del seu retorn a São Félix. Una molt bona notícia: ens en congratulem i li expressem la nostra simpatia.\nHan arribat els Reis d’Orient amb vestuari nou i una caravana lluïda. S’han fet Pastorets i la Coral Sant Esteve ha iniciat els actes del seu cinquantenari. Cada entitat va preparant les seves activitats. A més, el programa «Divendres» de TV3 ens visitarà finals de gener. I començarem febrer amb els Traginers, i tot seguit el Carnestoltes. Tot va girant! No hem de perdre el fil de les petites coses quotidianes.\nS’ha presentat la Revista de la Festa dels Traginers d’enguany, ja amb 15 edicions a l’esquena, i com sempre d’excel·lent factura. Comença, molt encertadament, amb una salutació de Pere Casaldàliga, que inclou un poema seu. El bisbe fa un esment del Traginer d’Honor d’aquest any i el que ve, Francesc Maya i Comas, que substitueix en el càrrec honorífic l’anterior, Josep Rodergas i Font. Una entrevista a en Quico Maya li permet rememorar la seva trajectòria al Rebost i a la Festa, de la qual destaca la «molta riquesa humana» que hi ha trobat. Segueix una entrevista al Banderer d’enguany, Pere Villagrasa i Villanueva, que substitueix l’anterior, Abel Artigas i Garcia, i que encapçalarà la cavalcada amb els cordonistes, els seus fills Jorge i Alberto Villagrasa Pulido. Després d’un detallat programa d’actes, amb profusió de fotografies antigues i modernes, se’ns recorda que fa 70 anys de la mítica reunió a ca l’Arep, el 1943, on es va refundar la Festa després de la guerra, i que fa 30 anys de la botiga de ceràmica. L’habitual secció d’entreteniments «El Traginer petit», un nou capítol de l’interessant Diccionari Traginer (que tot just passa per la lletra C) dóna pas a la convocatòria i bases del concurs de fotografia, per acabar amb una selecció dels premis de l’any 2012 i imatges de la passada edició de la Festa. Esperem que la d’enguany sigui un èxit, i que faci bons els esforços de tanta gent que hi participa. Només per això ja s’ho val.\nPublicat per CCB-Sarment a 10:34 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2013-01, Editorial\nDimarts 29 de gener de 2013 tindrem el plaer de parlar amb Emilio José Ponce, ànima del grup WITKO. Aquest artista va editar l'any passat un interessant àlbum ple de bon rock, del qual parlarem.\nDissabte 19 de gener de 2013 tindrem als estudis de Ràdio Balsareny els nois de ROTTEN APPLES. Es tracta d’una banda de gent que porta molts anys al món del rock i que en aquest passat 2012 han editat "So wild so crue", el seu primer LP. Vindran amb els seus instruments en mà per oferir-nos el millor rock en directe.\nASHES 2 *ASHES\nI dimarts 12 de febrer de 2013 tindrem l'enorme plaer d'entrevistar ASHES 2 ASHES, una formació establerta a Huelva, que ha tret un fenomenal LP anomenat "Soul 2 soul". Un treball ple de hard rock, melodies i passió.\nRADIO BALSARENY 107.1 FM\nPublicat per CCB-Sarment a 10:30 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2013-01, Música\nMes de desembre de 2012\nMitjana (1 minut) 4,6\nMitjana (min.+màx.) 6,4\nMitjana de mínimes -1,7\nMitjana de màximes 14,5\nMínima -6,9; dia 2\nMàxima 22,7; dia 23\nMínima més alta 5,7; dia 15\nMàxima més baixa 9,7; dia 12\nVentada més alta 37,8 dia 5\nVelocitat mitjana 5,1\nRecorregut del vent 1.998,8 km\nMàxima 1.020,1 dia 28\nMínima 993,7 dia 1\nMitjana (1 minut) 14,0\nMitjana (min.+màx.) 14,8\nMitjana de mínimes 6,3\nMitjana de màximes 23,4\nMínima -10,7; 5 de febrer\nMàxima 40,1; 20 d’agost\nMínima més alta 21,5; 28 d’agost\nMàxima més baixa 1,8; 2 de febrer\nVentada més alta 66,2; 4 de febrer\nVelocitat mitjana 3,5\nRecorregut del vent 17.437,6 km\nMàxima 1.024,0; 19 de gener\nMínima 980,2; 28 de novembre\nJordi Soler i Francesc Camprubí\nPublicat per CCB-Sarment a 10:28 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2013-01, Meteorologia\nClub Handbol Balsareny\nEl CH Balsareny ha finalitzat la 1a volta de competició al Grup A de la 3a Catalana. L’equip entrenat per Pedro Miralles ha completat un inici de temporada irregular, però que tot i així l’ha deixat en posicions de fase d’ascens.\nUn fet diferencial respecte d’altres temporades és el compromís dels jugadors, que permet a l’equip treballar amb normalitat als entrenaments i que comportarà de ben segur que s’assoleixi el principal objectiu, que no és altre que formar un bloc sòlid i seriós que sigui capaç de competir en tots els seus partits. No cal dir que en l’horitzó hi ha l’assoliment de l’ascens. És una fita complicada i serà l’esforç i el compromís de l’equip el que determini si s’aconsegueix o no.\nPel que fa als partits, el Balsareny els ha resolt bé davant rivals assequibles, però ha patit força davant rivals d’un nivell similar. Cal destacar un partit per sobre del altres, i que demostra el potencial real de l’equip: davant La Llagosta, líder invicte del grup, una defensa impecable durant tot el partit i un gran joc combinatiu en atac van permetre al Balsareny dominar tot el partit i assolir avantatges de fins a 6 gols en la 2a part, però una defensa 4-2 asfixiant dels de La Llagosta va permetre al líder endur-se el partit. També igual d’intens va ser el partit al camp del Cerdanyola, una defensa enorme va permetre descentrar als locals i tot i patir en un final d’infart el Balsareny va aconseguir uns punts davant un rival directe en la lluita per la Fase d’Ascens.\nA continuació es mostren els resultats obtinguts en tots els partits de la 1a volta i la classificació general.\nPAU CASALS 21 BALSARENY 24\nBALSARENY 30 RUBÍ 32\nSANT SADURNÍ 16 BALSARENY 36\nBALSARENY 25 LA LLAGOSTA 29\nAGRAMUNT 19 BALSARENY 30\nBALSARENY 24 SANTPEDOR 28\nCERDANYOLA 27 BALSARENY 28\nBALSARENY 29 RIPOLLET 27\nEquip J G E P GF GC DG Punts\n1 LA LLAGOSTA 8 8 0 0 267 176 91 16\n2 SANTPEDOR 8 6 0 2 200 176 24 12\n3 CERDANYOLA 8 5 0 3 234 214 20 10\n4 BALSARENY 8 5 0 3 226 200 26 10\n5 RUBÍ 8 5 0 3 236 203 33 10\n6 RIPOLLET 8 3 0 5 212 229 -17 6\n7 PAU CASALS 8 3 0 5 165 185 -20 6\n8 SANT SADURNI 8 1 0 7 198 249 -51 2\n9 AGRAMUNT 8 0 0 8 150 256 -106 0\nPublicat per CCB-Sarment a 10:25 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2013-01, Esports\nJosep Massana, de l'Associació de Veïns Sant Josep\nJosep Massana i Planas va néixer a Fals a finals de l’estiu de 1944. Arribada l’edat escolar va seguir els estudis primaris a Fals, i posteriorment a Sallent i a Manresa. Actualment és pensionista, i prèviament va treballar a una empresa de la població d’Igualada. Pel que fa a la seva vocació de lector, «us he de dir que soc més lector de diaris i revistes que no pas de llibres, però, actualment estic llegint els Cantares gallegos de Rosalia de Castro». En esports es decanta pel futbol i el tennis. Massana és un gran transeünt: li encanta caminar pels boscos i vora els peus dels ports de mar.\nEn Josep, per raons de treballs, coneix ciutats i pobles dels cinc continents. «Els països que més m’han impressionat han estat Sud-àfrica, els Estats Units d’Amèrica i Austràlia; allà tot és d’una altra dimensió. Però he de dir-vos que tinc un estima especial per a Portugal, per la seva senzillesa i amabilitat de la gent. Desitjaria anar-hi més sovint».\nMassana forma part de l’Associació de Veïns Sant Josep, de Balsareny, i actualment n’està al capdavant de la direcció amb responsabilitats administratives. Tal com ens diu, aquesta associació va néixer arran d’una antiga mútua. Amb l’actual nom començà a donar servei l’any 1987 i té prop de 300 associats.\n—Quines gestions i tràmits administratius segueix actualment l’Associació per donar servei als seus associats?\n—D’acord amb el seu compromís, l’Associació té cura de recaptar les quotes dels associats i a l’ensems abonar els serveis prestats, actualment concertats amb la Funerària Fontal. Cal deixar clar que els socis no han de preocupar-se d’haver de fer cap més tràmit que avisar, en el moment d’una defunció, la Funerària o, en el seu defecte, al telèfon responsable de la direcció administrativa.\n—Com va anar tot això d’assumir la responsabilitat directiva i administrativa d’aquest col·lectiu d’associats?\n—En Josep Maria Comellas, responsable durant molts anys al capdavant de l’Associació, ens va deixar, i en nom de tots i també en el meu nom propi deixeu-me donar-li les gràcies. Aleshores, reunits en assemblea, calia trobar qui n’assumís la continuïtat dins el dia a dia associatiu, i davant d’aquesta incertesa vam oferir-nos a agafar-ne les regnes la senyora Carmen Fernández i jo mateix. Ambdós pensant en aquesta continuïtat per un servei a Balsareny i tots els associats més grans, els quals fa anys que formen part d’un llistat que dóna dret a l’atenció del servei.\n—En la geografia catalana i espanyola, en general existeixen en el mercat diferents entitats que presten els seus serveis en relació als anomenats «decessos». Per què hem de ser socis de l’Associació Sant Josep?\n—Mireu, la nostra Associació és una entitat sense ànim de lucre. Els diners de les quotes van íntegrament a l’abonament del servei funerari per a l’enterrament. Puc dir-vos que no som nosaltres sols, ja que hi ha associacions semblants a Sallent, Navarcles i Manresa. Pel que fa a les companyies d’assegurances (decessos), podríem dir que per a elles és un negoci que els permet pagar representants, oficinistes, maquilladors, material, etc., i, per aquesta raó, les quotes són molt més cares.\n—Després de 26 anys, podeu dir-nos quina és la identificació que hom ha de tenir per justificar que és beneficiari de l’entitat?\n—Tots els associats tenen un carnet de soci i per justificar la condició de beneficiari és necessari tenir al dia les quotes corresponents emeses per l’associació.\n—Finalment, quin procediment se segueix per tal de tenir el contacte pertinent amb associats i junta directiva?\n—Anualment se celebra una assemblea, normalment a l’octubre, i a més a més la junta sempre està a disposició dels socis als telèfons 938 396 375 i 938 396 370. I per acabar, deixeu-me donar les gràcies a Sarment per l’oportunitat de poder oferir i donar a conèixer un servei que és ben bé de casa nostra. Voldria animar tots els balsarenyencs a formar part d’aquesta nostra i vostra entitat associativa que ofereix un bon servei a l’hora de l’enterrament.\nPublicat per CCB-Sarment a 10:16 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2013-01, Entrevistes\nVaig rebre dels "Amics de Pere Casaldàliga" la carta núm. 72, de novembre que explica com va néixer aquesta associació el 1989 i com, deu anys després, a petició d’en Pere, va passar a dir-se "Associació Araguaia amb el Bisbe Casaldàliga”. A les pàgines interiors hi llegeixo que la Universitat Pontifícia de Goias, al Brasil, ha nomenat en Casaldàliga Doctor Honoris Causa, títol que ell ha acceptat dient que el pren com a "Passionis Causa". També hi un article molt interessant referit a “Descalç sobre la terra vermella”, la sèrie que s'ha rodat sobre el nostre bisbe Pere, i de la qual Francesc Escribano va parlar a Balsareny durant el Fòrum Casaldàliga. No cal dir que em deleixo per poder-la veure ben aviat a la pantalla, i que celebro, com tothom, que el malson que ha viscut en Pere aquest mes hagi acabat, ja que ha pogut començar l'any tornant a casa seva, a Sao Félix de Araguaia.\nPodeu trobar més informació al web de l'Associació Araguaia: http://araguaia.pangea.org/\n26 anys de l’Escola de Música Municipal de Balsareny\nRecordant el lema que Catalunya Ràdio ha llençat en antena en les darreries de l’any 2012 Avui Catalunya Ràdio més que mai!, avui, amb motiu de la celebració del concert nadalenc de l’Escola de Música Municipal de Balsareny, es fa un crit reivindicatiu dient «avui, Balsareny i educació musical més que mai!»\nFidels a la cita de Nadal els professors i, prop de la trentena, els alumnes van tornar a vestir l’escenari de la sala Sindicat amb un recorregut coral i musical amb desitjos de Bon Nadal i Feliç 2013. Va ser el passat 20 de desembre de 2012 als voltants de les 18:30 hores, quan es va posar en pràctica l’educació rebuda en les especialitats de piano, violí, clarinet, saxo, bateria i guitarres, amb una veu en off entre cançó i cançó que deia una reflexió sobre el tema posat en escena.\nCal ressaltar el nivell assolit per tot el grup d’alumnes, que en finalitzar l’etapa balsarenyenca podran continuar, si decideixen tirar endavant en la seva educació musical, a nivells d’esferes més altes. També volem felicitar la direcció i professorat per la inquietud educativa portada a terme any rere any.\nI tant que tornarem. Aquest Nadal, el Col·legi Guillem de Balsareny tornava a viure la seva celebració nadalenca, mostra d’educació i de felicitació per a l’any nou 2013. L’experiència és un grau molt important que ens dóna als homes el fenomen de no ensopegar amb una mateixa pedra. Dic això perquè enguany el Concert de Nadal, a la Sala Sindicat, va ser molt diferent del que fou el del passat 2011. En aquesta ocasió l’aforament va estar controlat, respectant així el de la sala i evitant el col·lapse que hi va haver en l’anterior.\nL’espectacle va tenir un gran èxit gràcies a la coreografia musical i interpretacions de l’alumnat, el qual va ser capaç de posar en escena les pautes interpretatives de direcció que donaren el missatge d’educació que reben les nostres futures generacions.\n“Balsareny Avui” vol fer especial atenció a l’Enriqueta (Enri) que, des de les notes musicals del piano, va donar color d’oïda a una felicitació en general. La tasca de presentació, sempre difícil, va ser a càrrec dels alumnes del Cicle Superior, orientant els assistents entre acte i acte. I cal ressaltar l’actuació en playback de la cançó del CD de la Marató de 2012 “Tornarem”. I tant que tornarem.\nGuarnim l’arbre a la carretera\nUn any més, tot just començat aquest hivern, hem deixat enrere el que anomenem “Festes blanques”. I un any més, també el veïnat i comerciants de les carreteres de Manresa i Berga van tenir a bé el plantar el tradicional arbre al bell mig de la plaça Onze de Setembre.\nFa uns anys que des de la nit a un nou dia l’arbre acull un farciment de desitjos en format de postal nadalenca, que fan arribar tots els nens i nenes, adreçats per a un any molt millor. Va fer goig viure una fresca matinal gaudint d’unes matines de xocolata i bones pastes de xurreria. Enguany, les postals que han vestit l’arbre han tingut una plàstica diferent, amb un petit gran art marcant l’esperança d’un nou any 2013 millor.\nPublicat per CCB-Sarment a 10:13 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2013-01, Balsareny avui, Casaldàliga\nLeucèmia i donació del moll de l'os\nMíriam Garcia, treballadora social del CAP Balsareny\n«Tot va començar farà poc més d'un any, quan després d'un cap de setmana a la platja, va començar a anar coixa. Què havíem de pensar nosaltres? Acabava d'estrenar unes sandàlies i se li va fer una butllofa al turmell. Passaven els dies i la nostra petitona coixejava cada cop més. Després d'immobilitzar-li el turmell dues vegades sense notar cap millora, la seva pediatra ens va enviar a la traumatòloga, i en aquell moment va començar tot: proves i més proves, analítiques, etc. A partir d'aquell moment vaig comprendre que alguna cosa no anava bé. Li van haver de repetir l'analítica perquè la van trobar una mica anèmica i la mateixa tarda que li van repetir l'analítica ja ens van trucar de l'hospital. Així va arribar la notícia que mai no hauríem volgut sentir. D'allà ens van enviar ràpidament a l'Hospital de Sant Joan de Déu. Un cop allí, li van fer la primera punció per saber-ho tot sobre la malaltia que tenia la nostra filla: la leucèmia de la Mar.\nHem passat mesos durs de tractament, veient els estralls de la “quimio” en el cos de la nostra petita: anades i tornades a l'hospital, ingressos per tractament, altres per infeccions, aïllaments, i algun ensurt.\nEn aquests moments, encara ens queda camí per recórrer. Estem en manteniment. Tenim controls periòdics i tractament (que, si Déu vol, a partir de l'agost es reduirà). Ha pogut començar l'escola, i gairebé pot fer una vida normal, la d'una nena de la seva edat.»\nAquesta és un historia real d'una pacient de leucèmia, d'una nena amb moltes ganes de viure i de lluitar.\nLa leucèmia és un tipus de malaltia maligna de la sang que comporta un creixement descontrolat de glòbuls blancs en la medul·la òssia. De leucèmies n'hi ha de diversos tipus, però tots tenen un denominador comú: necessiten un tractament per aconseguir una curació i millorar la qualitat de vida de la persona que ho pateix, ja sigui nen, jove o adult.\nPer desgràcia, la leucèmia, avui dia, no és una malaltia evitable, no es pot prevenir, tots estem exposats a patir-la. El seu diagnòstic surt a partir de diferents símptomes i proves realitzades per diferents metges i especialistes.\nEl diagnòstic de la leucèmia és un cop dur no només per a la persona afectada, sinó també per a la gent que envolta el malalt. Quan una família rep la noticia de la leucèmia el món s’enfonsa; generalment aquests diagnòstics van units a la por, l’angoixa, neguits.. i una pregunta: per què a nosaltres, per què a mi?\nCal tenir en compte que el tractament de la malaltia és molt complex i molt dur, no tan sols a nivell físic, sinó també a nivell psicològic, emocional i social.\nA nivell psicològic, la família veu com pateix el malalt i el malalt veu com pateix la família. A nivell emocional, l’angoixa del no saber què passarà, el neguit de què caldrà fer i com anirà tot, la por al tractament... són sentiments que no només pateix el malalt, sinó que afecten totes les persones que l’envolten:, pares, avis, parella, fills, amics... És una malaltia de família, que la pateix i la malviu tothom.\nA nivell social, el canvi de vida és radical: entrades i sortides d’hospitals, visites mèdiques, despeses econòmiques no cobertes per la seguretat social... En el cas dels joves, no es pot fer una vida adolescent com la resta de companys: no es pot “sortir de marxa”, cal estar-se a l’hospital, cal deixar els estudis de banda potser durant una bona temporada... En el cas dels infants, generalment un dels pares ha de deixar de treballar per poder atendre l’infant afectat. En el cas dels adults, la baixa laboral que comporta fer aquest tractament... Són alguns entre altres aspectes socials que es poden veure afectats per la convivència amb aquesta malaltia.\nSi parlem del tractament mèdic, hem de tenir en compte que, a part de dur, també és complex. Primer de tot cal tenir clar de quin tipus de leucèmia estem parlant. Els tractaments poden variar segons la persona, però poden ser quimioteràpia oral o intravenosa; radioteràpia, transfusions sanguínies, antibiòtics.... i també el trasplantament de medul·la òssia o sang del cordó umbilical.\nCom funciona el trasplantament de medul·la òssia?\nLa medul·la òssia del malalt, que produeix cèl·lules malignes, és destruïda amb diferents fàrmacs i es substitueix per medul·la sana procedent d'un donant sa, ja sigui procedent d'un familiar directe o d'un desconegut. Així doncs, el més important per poder fer un trasplantament és tenir un donant, persona que vol i pot fer aquesta donació. Els donants han de ser persones d’entre 18 i 55 anys amb un bon estat de salut (no patir malalties com hipertensió arterial no controlada, diabetis mellitus insulinodependent, malalties cardiovasculars....) i sobretot, i principalment, tenir clar que es vol ser donant.\nCom em puc fer donant?\nÉs molt fàcil, però cal tenir-ho clar, podem fer-ho a través la de la pàgina web de la Fundació Josep Carreras o bé al telèfon gratuït 900 32 33 34, on haurem de donar les nostres dades personals i ens faran arribar a casa un consentiment informat i un document d’inscripció al Registre, junt amb un kit per reenviar a la Fundació amb una mostra de saliva que analitzaran i introduiran a la base de dades REDMO. En el cas que es trobés un pacient compatible, s’avisaria al donant per fer un estudi més complert a través d’una anàlisi de sang per poder estudiar més concretament alguns paràmetres a fi de confirmar que, efectivament, és compatible amb el receptor. Cal tenir en compte, i és molt important recordar, que en qualsevol moment del procés el donant pot canviar d’opinió i no continuar amb la donació, però sense oblidar tampoc que la no donació significa l’empitjorament de la salut, o fins i tot la mort, del receptor.\nL’extracció de la medul·la òssia és pot fer de dues maneres, o bé amb puncions a l’ós del maluc en un quiròfan amb anestèsia local o epidural, o bé a través de la donació de sang perifèrica, que consisteix a fer circular la sang obtinguda de la vena del braç a través de màquines separadores cel·lulars on es recullen les cèl·lules mare, i la resta de la sang es retorna al donant per la vena de l‘altre braç; aquest procés sol durar entre 3-4 hores i no cal un ingrés hospitalari.\nFinalment, un altre tipus de donació és la donació de sang del cordó umbilical, un procés molt senzill —però, malauradament, no totes les maternitats estan preparades per la recollida d’aquest tipus d’unitats de sang—. La sang del cordó es recull després del naixement del nadó i després de la secció del cordó, fent una punció al cordó i extraient la sang necessària.\nLes donacions, actualment, estan emparades pel Reial Decret 1301/2006, on es destaquen temes com la confidencialitat, la gratuïtat, la finalitat terapèutica i que els transplantaments només es podran fer en centres degudament equipats i autoritzats; per altra banda, que la donació sigui gratuïta no vol dir que el donant hagi d’assumir els costos que li poden sorgir (trasllats, dietes...), sinó que aquests són assumits per la Fundació Josep Carreras.\nEn resum, la leucèmia és una malaltia greu que no té en compte ni edat, ni sexe, ni raça. No mira ni la professió, ni el nivell d'estudis, ni el poder adquisitiu, ni l’orientació sexual, ni ideals polítics. Tampoc no és una malaltia que afecti només a nivell individual, sinó que “emmalalteix” les persones que envolten la persona afectada, ja siguin pares, avis, fills, amics.... Per desgràcia, avui per avui no és previsible, però en moltes ocasions pot tenir cura, i el principal medicament és la donació i la solidaritat de les persones sanes que vulguin donar una petita part de sí mateixos, que vulguin ser donants fins a la medul·la.\nI si llegim una estona?:\nUn intruso en mi cuaderno. David Fernandez Sifres. Ed. Ala Delta.\nPura Sang. Ada Castells. Edicions 62, Col. El Balancí.\nTe puede pasar a ti (E-book). http://www.bubok.es/libros/216549/Te-puede-pasar-a-ti-Cuentos-para-la-concienciacion-Leucemia\nUna mica de cinema:\nUn paseo para recordar (A walk to remember). Director: Adam Shankman.\nElegir un amor (Dying young). Director: Joel Schumacher.\nFundació Josep Carreras http://www.fcarreras.org/ca/\nBone Marrow Donors Worldwide http://www.bmdw.org/\nPublicat per CCB-Sarment a 9:27 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: 2013-01, Salut\nUn poble nou\nDE MEMÒRIA (21)\nQuan jo era petit, Balsareny era un poble, per dir-ho així, de quatre carrers. N’hi havia més, és clar. Mirem-ho. Bàsicament, el carrer Vell (Guimerà), el carrer Nou (Sant Domènec), el carrer de Baix (Castell), el Raval (Verdaguer), el de la Creu (principal carrer comercial aleshores) i el de l’Estació (Sant Marc). Quatre cases al carrer Trencat (Ponent) i Melissa (de la Mel) i, naturalment, la Carretera (mig de Manresa, mig de Berga), amb moltes menys cases que actualment. Als extrems, quatre cases a la Coromina, enmig de vinyes i camps. Cal Batista, a l’altra banda, queia ja als afores. Com la casa de l’Era, camí del Pla de les Fonts, que encara avui, integrada totalment al nucli urbà, porta una llinda de fusta amb la data de 1861. El Callerís, lluny del poble, era terreny d’aventura per als nens del moment. Més enllà no hi havia res més que camps, vinyes i ermots.\nPerò va arribar la immigració que la mina atreia. En massa. De cop, a finals dels quaranta del segle passat, gent vinguda de les altres terres d’Espanya va arribar a Balsareny per treballar i guanyar-se una vida que li era negada allà on havien nascut, com vaig dir en l’últim article. El poble no estava preparat per a poder acollir amb dignitat tota aquella gent, tan diferent de nosaltres en llengua i costums. No hi havia prou cases —de fet, no n’hi havia cap— per a poder donar-los sostre. I es van haver d’espavilar, tant els acabats d’arribar, com els del poble.\nI d’espavilats n’hi va haver de moltes maneres. Per part dels nouvinguts, n’hi va haver que sense perdre ni una mica de la seva dignitat, es van establir provisionalment —provisionalitat que de vegades va durar molt de temps— en barraques de vinya, que van agençar i ampliar tan bé com van poder amb comoditats ben limitades, tant que avui ens farien vergonya. I recordar-ho, també me’n fa. Però va ser així. D’altres es van establir en baixos de cases del poble que no tenien cap utilitat per als propietaris, ni cap condició d’habitabilitat. Aquests, a canvi d’un lloguer, es van anar fent un niu allà on van caure per anar tirant endavant, esperant temps millors que arribarien. Uns altres van aconseguir rellogar-se en cases del poble que tenien pisos o habitacions balderes. Se’n solia dir, recordo, habitació amb dret de cuina. Això ja era d’una relativa comoditat (si tenim en compte que la gent del Balsareny de sempre vivia en condicions força precàries en aquells temps de postguerra i de racionament i estraperlo —fred a l’hivern, calor a l’estiu, sense remei—). Els lloguers dels dos últims casos eren moderats, suposo, però ajudaven els autòctons. I no sempre eren moderats. Aquí els espavilats eren els de casa.\nRecordo especialment un cas del que avui en diríem un pis pastera: cal Francès. Allà, en un espai molt reduït, hi vivien quatre o cinc famílies amb mainada, apilotades i sense intimitat, i pagant, naturalment. Un altre cas: el Met, el de la Pista Catalònia, de qui ja vaig parlar fa temps, va reformar la seva instal·lació per fer-hi, no goso dir pisos, sinó uns habitacles minúsculs que avui no passarien cap inspecció. Allà van trobar acollida una bona colla d’actuals conciutadans nostres, a un preu força exigent que no es corresponia amb les comoditats desitjables. Però la qüestió era anar passant, fos com fos.\nFins que, no puc precisar de memòria quant temps fa, es van posar d’acord el Jacint Orriols, avi, i el Josep Torras, mestre d’obres. En un terreny de vinya a prop de l’antic camp de futbol (davant del cementiri) i del camí del Pla de les Fonts, propietat de l’Orriols, l’un cedia la terra i el Torras hi posava l’obra a preus rebentats. Van començar a construir dues cases de planta baixa. L’obra va durar un cert temps, perquè recordo que quan hi havia partit, els jugadors feien servir de vestuari aquelles obres a mig fer. Abans s’equipaven a la casa on avui hi ha la farmàcia, casa no acabada d’obrar i que pertanyia a ca l’Eugeni, si no m’erro. Així , doncs, quan es van acabar les dues cases, s’hi van instal·lar dues famílies immigrades, de castellans que nosaltres dèiem, tot i que eren òbviament andaluses. I aquí comença una anècdota que recordo i que no puc assegurar que sigui de debò. Al costat d’aquelles dues primeres cases se’n van construir de noves. No sé si els que van habitar a les dues primeres o a les que van anar seguint van batejar aquell nou barri incipient. Sí que sé que es diu com ells el van anomenar. La llegenda urbana vol que fos la matriarca de la família Caballero-Pulido, la María Pulido, una dona de molta empenta i d’enorme simpatia, qui li va donar nom. S’explica que un dia la senyora Maria, en una botiga a la qual compraven de fiar —pràctica corrent tant pels del poble com pels acabats d’arribar: eren temps difícils—, algú va demanar a la senyora Maria on vivia. Es tractava de poder localitzar els deutors, per si de cas. La bona dona va respondre amb alegre simplicitat, segons he sentit a dir: «Allà pal Norte, al lao del campo fúrbol». I així va néixer, i es va oficialitzar, l’actual carrer del Nord, eix vertebrador de tot aquell poble nou, avui ja tan diferent del seu origen, tant a nivell de construccions com de la gent que hi viu. I que no es correspon amb el nord magnètic, és clar. Però no hi fa res. Hem d’agrair a tota aquella bona gent que va venir a Balsareny a guanyar-se la vida que molts s’hi hagin quedat. Van portar sang nova a un poble vell i avui no podríem imaginar Balsareny sense ells. Sang nova i una nova llengua que, abans de la seva arribada, poca gent coneixia. Les coses com són i puc assegurar que només parlo de memòria.\nFotos: Arxiu Jordi Sarri / AFB\nLa nevada de Nadal de 1962, ara ha fet 50 anys\nPublicat per CCB-Sarment a 3:36 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2013-01, De memòria\nDel 15 de setembre de 2012 al 10 de gener de 2013\nDediquem un record emotiu als balsarenyencs que ens han deixat en els darrers quatre mesos, i expressem el nostre condol als seus familiars.\n3-10-12 Antònia Corominas Suades, 98 anys\n10-10-12 Ana López Belmonte, 85 anys\n24-10-12 Ana Torres Ruiz, 77 anys\n16-11-12 Josep M. Basany Comas, 84 anys\n16-11-12 M. Dolores Ortega López, 86 anys\n22-11-12 Castora Pastor Alonso, 95 anys\n24-11-12 Juan Peña Antolin, 83 anys\n31-12-12 Ambrosio Tamayo Toscano, 60 anys\n9-01-13 Josep M. Obradors Calsina, 69 anys\nPublicat per CCB-Sarment a 3:23 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2013-01, Obituari\nCavalcada dels Reis 2013\nEls patges dels Reis estrenen vestits i porten carbó\nEn un vespre de fred raonablement benigne, una gran quantitat de menuts i de gent gran es va aplegar a Balsareny per rebre com cal la Cavalcada dels Reis d’Orient, que un any més arribava al poble per portar joguines i il·lusió als infants.\nAquest 2013, els patges i tot el seguici reial estrenaven vestits, i la comitiva feia goig de debò. Després de la banda de trompetes i tambors que obria la comitiva, la novetat d’aquest any era un carro dels Traginers carregat de carbó de debò, destinat òbviament a la quitxalla que no hagués fet prou bondat. Al darrere, la carrossa del príncep Assuan i tot seguit les dels reis Melcior, Gaspar i Baltasar, cadascú amb els seus patges. Tancaven la comitiva la colla de grallers i tambors local, Els k + sonen, i les furgonetes amb les joguines que cada rei portava per als seus admiradors.\nCal felicitar els organitzadors i a tots els col·laboradors per haver contribuït un any més, amb el seu esforç, per tal que el poble gaudís d’una festa lluïda.\nFotos: Sarment 2013\nPublicat per CCB-Sarment a 4:11 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2013-01, Societat\n'El Poema de Nadal', de Josep Maria de Sagarra\nEl dia 1 de gener de 2013, a l’església de Santa Maria, la Coral Sant Esteve va començar la commemoració dels seus 50 anys amb un recital de cançons nadalenques que emmarcaven la recitació d’El poema de Nadal, de Josep Maria de Sagarra, a càrrec dels rapsodes de l’associació Els Pastorets de Balsareny. Reproduïm el text del programa de mà.\nEl gran poeta català Josep Maria de Sagarra (1894-1961) va escriure El Poema de Nadal l’any 1931 i el va recitar amb gran èxit al Palau de la Música de Barcelona. Des d’aleshores aquesta obra mestra s’ha convertit en un poema emblemàtic, del qual molts catalans se saben de memòria llargs fragments i que es recita arreu del país en les festes nadalenques.\nAquest muntatge de la Coral Sant Esteve, amb rapsodes dels Pastorets de Balsareny, s’ha representat en diverses ocasions a Balsareny.\nEl poeta, tot evocant els pessebres de la seva infantesa, enceta un viatge interior cap als records de quan era petit, i s’imagina ell mateix, tant des de fora, muntant o contemplant les figuretes, com des de dintre, parlant amb elles i implicant-se personalment en l’itinerari des de l’Anunciata fins al Portal de Betlem, entès com un viatge existencial.\nDesprés d’una obertura amb Joia en el món, de G. F. Haëndel i lletra catalana d’Artur Martorell, el cant primer del poema (L’estrella) ens presenta els pastors de Betlem en el seu entorn humil. La cançó popular catalana Nit de vetlla, harmonitzada per Ramon Estrada, ens introdueix a l’escena de l’anunciació, on es destaca que només aquella gent senzilla i anònima («ells, lluny de tothom, / ells no tenien nom») van ser capaços d’entendre el missatge de l’àngel. La popular El cant dels ocells, harmonitzada per Pau Casals i amb adaptació d’Olga Puigbò, clou aquest cant.\nEl cant segon (El rabadà) es centra en el moment després de l’anunci als pastors, i en la figura —del pessebre, però també de la vida real— del rabadà, incrèdul i insolidari. La cançó tradicional Fum, fum, fum , harmonitzada per Francesc Vila, fa d’interludi abans del famós diàleg entre el rabadà i els pastors, que ve seguit d’una reflexió sobre la vigència actual d’aquest personatge negatiu. La cançó popular El rabadà tanca el cant.\nLa cançó Dins una cova (Away in a manger), de W. J. Kirkpatrick, amb arranjaments de Lowell M. Dirham i text català de Manuel Cervera, obre pas al cant tercer (El camí). Els pastors es dirigeixen cap a Betlem, humilment i sense dubtar. Ells saben que «tots els camins van a Roma», certament, però també que «per anar a Betlem només hi ha un sol camí». La nadala Cap a Betlem van dos minyons, d’Antoni Pérez Moya, dóna pas a un dels episodis més lírics, l’evocació del camí que van seguir Josep i Maria i que ara segueixen els pastors nets de cor. Sagarra s’adreça al pastor del seu pessebre infantil per expressar-li el seu convenciment que «sempre es troba el camí de Betlem». La cançó El rabadà jovenet, harmonitzada per A. Cohi Grau, dóna pas al cant següent.\nEl cant quart (El noi de la mare) ens presenta els pastors arribant al portal de Betlem i expressa «l’alegria, la gran alegria» de sentir-se partícips del Naixement, com la mula i el bou i les figuretes de fang, que tenen el privilegi de poder contemplar l’Infant que plora. La cançó popular El noi de la mare, harmonitzada per E. Cervera, dóna pas al celebrat fragment on se’ns explica com devia ser la «dona del meu país» que, per primera vegada, va cantar aquesta cançó, i com es va estendre pel món transmetent arreu el seu missatge d’amor i de pau.\nEls àngels de la Glòria, popular francesa harmonitzada per Manuel Oltra, ens introdueix a l’extraordinari Cant final, que acaba demanant que sapiguem tornar a l’autenticitat de la infantesa, procurant «ser una mica criatures» per tal que «almenys aquesta nit fem el possible / per ser homes de bona voluntat». Santa nit, de Franz Grüber, amb lletra catalana d’Artur Martorell, clou aquest gran poema sagarrià amb els nostres millors desigs per a tots els espectadors.\nCoral Sant Esteve (1963-2013)\nRapsodes d’Els Pastorets de Balsareny\nFoto: J. Peralta\nPublicat per CCB-Sarment a 3:55 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2013-01, Coral, Pastorets\nJosep Massana, de l'Associació de Veïns Sant Josep...


Estrella Damm enceta l'estiu amb "La vida nostra" - YCOM\nEstrella Damm enceta l'estiu amb "La vida nostra"\nEstrella Damm enceta l’estiu amb “La vida nostra”\nLa marca de cervesa catalana Estrella Damm ha presentat aquesta setmana “La vida nostra”, l’anunci dirigit per Raúl Arévalo que dona el tret de sortida a l’estació més calorosa de l’any.\nEstrella Damm enceta l’estiu amb el seu anunci “La vida nostra” dirigit per Raúl Arévalo, l’actor guanyador del Goya per Tarde para la ira. La sorpresa d’aquest any és que l’espot compta amb l’estrella internacional Peter Dinklage, Tyron Lannister a la sèrie Joc De Trons. El famós actor representa un detectiu que se li apareix a Álvaro Cervantes quan torna a Sitges després d’un temps a Amsterdam on va marxar per motius professionals deixant enrere la seva xicota (Íngrid Garcia) i el seu millor amic (Marcel Borràs).\nL’anunci és un curtmetratge de 16 minuts carregat de moralitats sobre la vida. Tot i que també hi sorgeix el tema de l’amor, no es tracta d’una comèdia romàntica. Arévalo aconsegueix mantenir l’atenció de l’espectador tota l’estona i sorprendre’l al final amb un gir al fil argumental. A més, el detectiu Dinklage li dona dues lliçons a Cervantes que en realitat van dirigides a tots aquells que mirem l’anunci: “Està bé saber el que un vol per ser feliç” i “Tens una vida meravellosa, atreveix-te a viure-la”.\nDes del 2009, amb l’anunci d’Estrella Damm a Formentera, la marca catalana ha sabut convertir el seu producte en una icona de l’estiu, dels bons moments amb els amics i del Mediterrani. Però l’anunci en forma d’història s’ha convertit en una tradició no només per això, sinó també pels protagonistes que són actors de renom i per les cançons que esdevenen el tema de l’estiu. La banda sonora d’aquest estiu és Don’t Fight It (Feel It), d’AronChupa.


Data i hora oficials: 24/06/2018 - 04:09h\nInformació sobre els acords del Ple de l'Ajuntament del 26 d'octubre\nAcords del Ple entre els quals hi ha la moció de suport al Parlament i Govern,la congelació dels tributs pel 2018 i un crèdit pont, entre altres.\nDijous passat va tenir lloc un Ple de l'Ajuntament on es va aprovar:\nDemanar un crèdit pont a Banc Sabadell fins a disposar de les subvencions concedides per a la restauració del Castellot.\nLa congelació per l'any 2018 dels tributs. A més a més, a partir de l'any vinent es bonificarà fins a un 15% la taxa de recollida de brossa a aquells veïns i veïnes que facin ús de la deixalleria, el servei de recollida de trastos a domicili i la recollida d'oli. A més a més, també s'han aprovat bonificacions de la Taxa per la prestació del servei de l'escola bressol per a famílies monoparentals i nombroses en funció de la renda.\nUn projecte a les Cases Noves de la Riera on es preveu el realçament del límit del carrer amb la riera, la construcció d'una vorera, la xarxa d'aigua i el reasfaltat i enderroc d'unes petites construccions que hi ha.\nLes contribucions especials que han de satisfer els veïns referents a l'obra de pavimentació del camí rural de Cal Frares. Les obres consistiran en la pavimentació del camí i la construcció de cunetes i passos d'aigua. Es preveu executar l'obra a principis d'any.\nMoció per donar suport al Parlament i Govern per fer efectiu el mandat de l’1 d’octubre, el rebuig a l’aplicació de l’article 155 de la Constitució espanyola i l’exigència de llibertat dels presos polítics Jordi Sánchez i Jordi Cuixart.\n10:49 | 02-11-17


Troben mort Fabrizio, l''Hannibal Lecter' de les presons\nTroben mort en la seva cel·la a Fabrizio, l''Hannibal Lecter' de les presons espanyoles\nL'home va ser condemnat per dos assassinats, lesions a diversos funcionaris i una agressió sexual\nper Jordi Barroso dimecres, 9 d’octubre 2019 - 21:08h\nFabrizio Joao Silva Ribeiro era un dels presos més perillosos a les presons espanyoles | Cedida\nEl cadàver de Fabrizio Joao Silva Ribeiro, conegut com a 'Hannibal Lecter', ha sigut trobat a la seva cel·la de la presó de A Lama (Pontevedra). Per motius de seguretat i pel fet que el subjecte era extremadament perillós, Silva ocupava ell sol una cel·la en una galeria d'aïllament. L'home va ser condemnat a presó per un delicte d'assassinat i un altre d'agressió sexual a la seva parella, a la qual va matar mitjançant 25 apunyalades.\nEn un centre penitenciari de Córdoba, va posar fi a la vida d'un altre pres a cops de puny, 8 anys després del seu primer ingrés a presó. L'any 2016, va agredir violentament a diversos funcionaris i, fins i tot, va clavar-li una arma blanca —fabricada per ell mateix— al coll d'un d'ells. Per aquest últim fet, que va tenir lloc a Cadis, va percebre una condemna de 19 anys i mig més de presó.\nVa anunciar que faria una vaga de fam\nParal·lelament, fa poc, va advertir la direcció de la presó gallega mitjançant una carta que aviat desobeiria les ordres de les autoritats; i, en la mateixa línia, fa 8 dies va iniciar una vaga de fam però l'últim control mèdic no va denotar cap problema de salut i, a més, l'autòpsia va determinar que pesava 107 kg.\nUna mare mutila els genitals del seu fill i el deixa morir de gana als Estats Units\nMor un nadó de 9 mesos després de tocar una galleda amb lleixiu a València\nImportant gir en el cas de la jove catalana que va llançar el nadó per la finestra\nAssassinat Galícia Presó Defunció


INGESOM realitza retrofit de màquines industrials MARTIN de cartó per a Grup La Plana - Ingesom\nINGESOM realitza retrofit de màquines industrials MARTIN de cartó per a Grup La Plana\nINGESOM realitza un procés de retrofit en quatre màquines industrials Martin per al Grup La Plana, un grup empresarial familiar i independent, fundat en 1973, que es dedica a la fabricació d’envasos i embalatges de cartó ondulat. En l’actualitat té quatre plantes productives pròpies a Betxí i Onda (Castelló), en Cendrer (La Rioja) i a Igualada (Barcelona). També disposa d’una xarxa de plantes de muntatge repartides per Espanya i Portugal, que garanteix el proveïment i redueix els costos logístics per als seus clients.\nDes de la seua creació, el Grup La Plana ha apostat per la innovació i la constant expansió comercial, consolidant un model de negoci que li ha permés liderar la producció d’envasos i embalatges de cartó ondulat en el mercat nacional. Posicionament al qual contribueix la constant renovació i automatització dels processos productius que li permeten aconseguir una producció de dos milions de caixes de cartó al dia.\nLes màquines industrials Martin realitzen composicions de cartó, agrupant i desagrupant, per a després paletitzar segons les necessitats que tinga el client a cada moment. L’antiguitat de la maquinària dificultava la realització de millores al no disposar del codi font, complicava la resolució d’avaries per no tindre disponibilitat de recanvis estàndard i no era possible la connexió per a monitorar el programa i eliminar les fallades de funcionament.\nAmb la finalitat de modernitzar els processos productius de les màquines industrials Martin i augmentar la seua competitivitat, INGESOM actualitza la programació de tota la màquina mitjançant la instal·lació de PLCs actuals OMRON i pantalles tàctils Weintek modernes. També substitueix els variadors per nous models amb sistemes de comunicació actuals, que permeten conéixer l’estat del motor i dels sistemes mecànics facilitant accions preventives com l’anticipació de possibles avaries. Finalment, INGESOM revisa i actualitza els esquemes elèctrics per a instal·lar un nou quadre elèctric, perfectament aïllat, amb el cablejat i les etiquetes ordenades, i que agilitzarà la cerca de senyals en cas d’avaries.\nAmb tot aquest procés de retrofit, ara el Grup La Plana té maquinària actualitzada amb un sistema totalment obert, amb un suport pròxim i en castellà, on és possible monitorar els valors i els moviments per a resoldre avaries, i realitzar millores que augmenten la seua eficàcia. Els recanvis que es puguen necessitar en el futur són estàndard, fàcils d’aconseguir i a un preu assequible. La renovació de tot el sistema contribueix al fet que la maquinària siga més competitiva sense necessitat d’assumir el cost d’un nou equip, estiga adaptada a la nova normativa vigent, i tinga possibilitats d’integració amb la indústria 4.0.


Finestrat baixa el tipus impositiu de l’IBI i la plusvàlua – Ayto. de Finestrat\nFinestrat baixa el tipus impositiu de l’IBI i la plusvàlua\nRenovem el conveni de col·laboració entre l’Ajuntament de Finestrat i la Comunitat de Regants “Els Molins”\nEl corredor de Finestrat, Vicente Llorca Climent “Tato” va fer 5é de la general i 3r sènior en el KV Puig Campana\nPublicado por Valencia Finestrat en 27/05/2022\n“ÉS EL MOMENT DE RETORNAR A LA CIUTADANIA L’ESFORÇ QUE VAN FER EN L’ÈPOCA DE LA CRISI ECONÒMICA”\nEn el ple del pròxim dilluns s’aprovarà una baixada generalitzada de l’IBI i la plusvàlua per a la ciutadania de Finestrat.\nEl consistori ja tenia en marxa un paquet de bonificacions fiscals per a ajudar a les famílies en situació econòmica de major vulnerabilitat a fer front a impostos locals com l’IBI o el rebut del fem. Ara es va un pas més enllà i es baixaran impostos a tota la ciutadania de manera generalitzada.\nEn concret, baixaran el tipus impositiu de l’IBI del 0’81 al 0’76%, la qual cosa representa una reducció aproximada del 6% en cada rebut.\nEn el cas de transmissions per herències, es bonifica en un 95% l’impost de la plusvàlua, la qual cosa representa el màxim que permet la llei.\nCom a novetat, modifiquen a la baixa el coeficient sobre període de generació, és a dir, baixen l’impost de la plusvàlua per la transmissió d’aquells immobles que s’hagen mantingut en propietat durant 15 anys o més. I el coeficient que aplicaran en aquests casos serà sempre del 0’10%.\n“Què vol dir això? De quina manera ho notaran els veïns en les seues butxaques?, va assenyalar l’alcalde, Juanfran Pérez Llorca. “ Si per vendre un habitatge que tenies en propietat durant els últims 15 anys pagaves prop de 6.000€ de plusvàlua, ara pagaràs uns 1.000€. És una reducció molt important. Creiem que és el moment de retornar aqueix esforç que va fer la ciutadania en l’època de crisi econòmica. I ara que l’Ajuntament té una situació estable ens permet reduir progressivament els impostos”.\nL’alcalde va assenyalar que aquesta baixada d’impostos no afecta a l’estabilitat econòmica del consistori. “Per a l’Ajuntament suposa una reducció d’ingressos entorn del milió d’euros. Però el creixement urbanístic que estem tenint en els últims anys, ens permet aqueixa baixada. De fet, si seguim aquesta progressió de creixement l’any que ve continuarem la mateixa dinàmica de reducció d’impostos, tant de l’IBI com de la plusvàlua”.


Marxa contra la llei d'estrangeria i la seva reforma. | Espai per a la Desobediència a les Fronteres\nPrincipalMarxa contra la llei d'estrangeria i la seva reforma. DIMECRES, 23 DE SETEMBRE 2009\nDes de Barcelona, fins a Madrid (Barcelona, Lleida, Zaragoza, Guadalajara, Madrid) ***\nPer la igualtat de drets. Contra la reforma de la Llei d'Estrangeria.\nEl govern ha presentat un projecte de reforma de Llei d'Estrangeria al Congrés dels Diputats. Les organitzacions sotasignants ens oposem a aquest projecte pels següents motius:\nL'avantprojecte de Reforma contempla a les persones emigrades només com a mitjans de producció, no com a éssers humans amb plens drets, entre ells la llibertat de moviment.\nConserva una regulació de la reagrupació familiar restrictiva i discriminatòria, que genera dependència i desigualtat, mantenint les disposicions actuals que obliguen a moltes dones a dependre econòmicament del seu marit. S'endureixen els requisits per a la reagrupació dels ascendents i descendents, privant a molts ciutadans del dret a viure en família. Criminalitza el col·lectiu immigrant augmentant els temps de detenció als Centres d'Internament per a Estrangers (CIE) de 40 a 60 dies o fins i tot indefinidament. Introdueix així la Directiva de la Vergonya (Directiva Europea de Retorn) a la legislació espanyola. Cal recordar aquí que les persones són retingudes als CIE com autèntics delinqüents sense que hagin comès cap delicte. Penalitza amb multa de fins a 10.000€ el consentiment en l'empadronament d'immigrants, la qual cosa dificulta l'accés a l'educació i la sanitat. D'aquesta manera es castiga el principi de solidaritat entre les prsones sense mesurar les seves conseqüències en l'increment de la xenofòbia i el racisme. La reforma no modifica la Llei actual per a facilitar la regularització i la igualtat de drets de les persones immigrades. En la situació actual de crisi econòmica, la obligació d'un contracte laboral per a la regularització per arrelament, la renovació de la targeta de residència i la reagrupació familiar, condemna a la pobresa i exclusió social a persones i famílies ja establertes. El pretès objetiu de la reforma d'aturar la immigració il·legal és una pretensió inútil. Els i les immigrants seguirem creuant fronteres mentre continui la desigualtat mundial entre els éssers humans. Ninguna llei podrà evitar la llibertat de moviment de les persones, el que desgraciadament sí que faràm, és perpetuar l'exclusió i augmentar el patiment i la explotació. Lluitem contra això. Per les consideracions exposades, demandem:\n1.- El tancament dels CIE, (Centres d'Internament d'estrangers).\n2.- L'establiment d'un procés de regularització de les persones sense papers que no depengui ddel contracte de treball i la eliminació de la obligacií de tenir 180 dies cotitzats per a la renovació del permís.\n3.- Eliminar les restriccions per a la reagrupació familiar, permís de traball per als reagrupats\n4.- La no penalització de la solidaritat.\n5.- La plena igualtat de drets entre immigrants i persones autòctones incloent el dret a participar o abstenir-se en els processos electorals que es celebrin.\nPer a conscienciar al conjunt de la població de que si es restringeixen els drets de les i els immigrants es comet una injustícia contra tot i totes, per a oposar-nos a l'aprobació de l'esmentada reforma convoquem:\nDimecres 23 de setembre, 17:30 h


Aledo va guanyar un important protagonisme, sent l'avançada cristiana, aïllada en territori musulmà, que va posar en escac als regnes musulmans. Les tropes castellanes van sembrar el terror entre la població musulmana i van realitzar audaces expedicions de càstig sobre l'horta de Múrcia i Oriola, dominant per complet la vall del Guadalentín i controlant les principals vies de comunicació, i la recuperació de l'enclavament es convertiria en la principal preocupació dels musulmans hispans que novament van demanar ajuda als almoràvits.\nEls atacs es van succeir dia i nit, atacant cada dia l'exèrcit d'un dels emirs rotativament, però els dies se succeïen sense aconseguir la rendició dels cristians, la moral dels assetjadors es ressentia i començaven a produir tensions entre ells, i ibn Rashiq, tement que Muhàmmad ibn Abbad al-Mútamid pretenia incorporar Mursiyya a l'Emirat d'Isbiliya, va aprovisionar als assetjats i va donar l'alerta a Alfons VI de Castella. Rodrigo Díaz de Vivar va tenir intenció d'acudir al seu auxili, però seria el mateix monarca castellà, que aniria al capdavant del seu exèrcit per auxiliar els assetjats a qui va aconseguir alliberar provocant la retirada de les tropes almoràvit després de quatre mesos de setges, i després d'una breu campanya en què es va apoderar de Talavera i Madrid, però fou rebutjat a Guadalajara, va abandonar Castella, retirant-se a Qurtuba per retornar a l'Àfrica via Ceuta.\nL'endarreriment de Rodrigo Díaz de Vivar en arribar a Aledo va provocar la ira d'Alfons VI de Castella, que el va desterrar de nou.\nEls almoràvits, un cop assentats a la península Ibèrica, aviat van aconseguir aturar la pressió cristiana i controlar ràpidament la regió occidental, on Sevilla va esdevenir la capital administrativa. A la meitat oriental d'Al-Andalus, els exèrcits organitzats des de Múrcia van participar en les guerres de la frontera catalanoaragonesa, finalment van conquerir el 1102 la València de Rodrigo Díaz de Vivar, aconseguint una important via de penetració cap a l'interior peninsular. Després de diversos atacs contra els comtats catalans van decidir atacar el regne de Castella pel seu flanc est amb Uclés com a primer objectiu.\n↑ Región de Murcia, El castillo de Aledo (castellà)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Setge_d%27Aledo&oldid=25641412»\nDarrera modificació: 9 des 2020 a les 20:13\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 des 2020 a les 20:13.


Olesa té una cinquantena de casos positius en seguiment domiciliari - Regió7\nOlesa té una cinquantena de casos positius en seguiment domiciliari\nLa darrera setmana hi ha hagut alguns ingressos, ja donats d'alta, i que ara com ara resta ingressada una persona\nCAP d'Olesa de Montserrat | GSV\nL'Ajuntament d'Olesa ha informat que hi ha una cinquantena de casos positius de la covid-19 amb seguiment domiciliari al municipi però que la malaltia es manté sota control malgrat l'increment de casos. Segons el consistori, l'estricte protocol que aplica el Centre d'Atenció Primària (CAP) d'Olesa, tant pel que fa a la realització de proves PCR com de rastreig dels contactes dels casos positius, afavoreix la seva ràpida detecció i un seguiment domiciliari.\nActualment hi ha una cinquantena de casos, segons dades facilitades pel CAP Olesa, que des de l'11 de maig ha fet 1.860 proves PCR. L'Hospital de Martorell ha informat, per la seva banda, que la darrera setmana hi ha hagut alguns ingressos, ja donats d'alta, i que ara com ara resta ingressada una persona d'Olesa. En cap dels ingressos dels darrers dies la persona afectada ha estat derivada a l'UCI.\nLa situació a les residències d'Olesa es manté estable, i ara com ara no hi ha cap resident que hagi donat positiu. El CAP Olesa està alerta davant qualsevol sospita de simptomatologia i, seguint aquest protocol, davant un cas sospitós, ha fet proves PCR a tot el personal i interns.\nManresa ha tingut Universitat d’Estiu, tot i la covid


Enviar aquesta notícia per e-mail Imprimir aquesta notícia cultura 15. 02. 2018 Compartir a Twitter Compartir a Facebook\nArranz Bravo presenta obres noves a l'exposició "Contrapunt"\nIntegren pintura, escultura, dibuix i obra sobre paper\nLa Fundació Arranz-Bravo presenta "Contrapunt", una exposició amb obra nova que Eduard Arranz-Bravo ha fet al llarg del 2017. Són 45 peces entre escultura, dibuix i obra sobre paper que ocuparan una bona part de les sales de la seva fundació. La mostra es complementa amb les deu obres més representatives dels fons de la Fundació.\nL'exposició s'anomena "Contrapunt", perquè no hi ha rastre ni acció en la figura d'Arranz-Bravo en què no aparegui el contrapunt, la senya d'identitat de l'artista des dels seus inicis. El cromatisme de la fàbrica Tipel, que l'artista va pintar ara fa 50 anys, en contrapunt a la grisor del franquisme.\nUn altra contrapunt és quan Arranz es trasllada a una masia a Vespella de Gaià, en plena popularitat i quan Franco és a punt de morir. Un altre exemple seria quan en els anys 90 el moviment conceptual que marca el to artístic era antipictòric i Arranz reacciona tot posant interès en la pintura.\nAnar contracorrent és un tret de la identitat d'Arranz Bravo, un autor que no segueix les tendències majoritàries i que entén la seva obra com un contrapunt musical, un so breu que contrasta amb la música de la partitura per poder afirmar-la amb més rotunditat.\nColors intensos que combinen amb formes geomètriques només traçades.\nEn l'exposició que ara es pot veure a la Fundació Arranz Bravo ha col•laborat l'Escola Superior d'Art i Disseny Serra i Abella amb un projecte de fotografia i disseny creat a partir de la idea de "Contrapunt". L'exposició es podrà visitar fins el 22 d'abril.


La reunió de la Campanya Solidària del 27 de desembre de 2017 | Parròquies de Torelló\n← Diàleg 3325\nHa mort el P. Jaume Bartrolí i Clotet, S. J. →\nLa reunió de la Campanya Solidària del 27 de desembre de 2017\nDimecres, dia 27 de desembre de 2017, a les 9 del vespre, a la Rectoria de Sant Feliu hi va haver reunió de l’equip de la Campanya Solidària. La reunió tenia un caràcter d’extraordinari i d’urgència perquè ara sí que calia decidir ja per on es destinava la Campanya d’enguany.\nTeníem sobre la taula la proposta de Puerto Rico degut a les destrosses recents de l’huracà de la qual ja n’havíem parlat, i dos dies després de la passada reunió es va rebre la resposta del Pau Vidal des de Maban (Sudan del Sud) a la proposta que li havíem fet de si tenia algun projecte per a què nosaltres poguéssim col·laborar-hi.\nLa proposta que feia literalment deia (tal com ja havíem enviat a tots els de l’equip):\nSalutacions des de la calurosa Juba.\nMolt content de saber de tu i de tot l’equip de la campanya solidària. El vostre esforç i generositat l’última vegada vàren ser admirables. Us n’estem profundament agraïts.\nSobre noves propostes de cara a futur: uff hi ha tanta necessitat aquí. Un projecte molt xulo que va arrencar ara fa una mica més d’un any és un taller de formació de dones en “corte y confección” El primer grup de dones ja van completar 9 mesos de formació i ara s’han constituït en una petita cooperativa – grup per fer els uniformes de les escoles d’aprop. És una iniciativa parroquial molt bonica, senzilla, les dones s’hi troben molt a gust, doncs els hi ofereix un espai de trobada també, molt valuós en aquest context.\nLes màquines de cosir que fan servir són només 6 i ens caldria potser comprar-ne de noves, més la roba, els materials, el te/café per quan es troben i comparteixen les seves penes i alegries, i potser fer un petit magatzem per guardar les coses millor (de moment tot és sota l’arbre diguem, tot molt bàsic).\nNo sé què us sembla?\nHo vàrem debatre i ens va semblar d’acceptar la proposta sense pe`ro deixar de banda del tot si calia la proposta de Puerto Rico, però ens semblava que hi havia més possiblitats allà que no pas a Sudan del Sud.\nAh! I deixàvem constància també del total recollit en la passada Campanya: 7.946,00 €.\nAmb tot això, acordem que ens tornarem a reunir el dimecres, dia 17 de gener, a les 9 del vespre, a la Rectoria, com és costum.


Aquestes macro dosi de principis actius tals com proteïnes, vitamines, fibra, greixos i hidrats de carboni, que consumim cada dia a través d'una bona alimentació, són decisius en la nostra evolució física i psíquica, i a més a més no tenen efectes secundaris com els tenen altres micro dosis de medicaments farmacològics, que hem de prendre quan tenim alguna patologia.\nPer menjar bé cada ésser humà ha de prendre cada dia desenes de decisions referents a la seva alimentació. Te o cafè, carn o peix, fregit o a la planxa, llet o beguda de soja, sucre o sacarina, pasta o verdura, iogurt o fruita, aigua o suc, croissant o mini entrepà.\nLa veritat és que triar una cosa o una altra, dependrà de molts factors. On som, amb qui, el nostre estat d'ànim o, simplement, dependrà de l'oferta que tinguem en un moment concret. Així doncs si analitzem les desenes de decisions alimentàries a prendre cada dia, podem veure que hi ha un lloc on es prenen la majoria: La cuina de casa nostra. Allà és on solem començar amb l'esmorzar. Molta gent menja a casa o elabora allí el seu "tupper" i molta gent sopar també a casa la majoria de dies de la setmana.\nPer tant, si aconseguim que a casa només puguem triar opcions de menjars saludables, estarem augmentant notablement les possibilitats que els nostres hàbits alimentaris siguin correctes. Per tenir a casa els aliments adequats, és vital que tinguem uns hàbits de compra ben definits.\nUs deixo uns petits consells perquè pugueu revisar les vostres rutines a l'hora de triar i comprar i així tenir una alimentació més sana.\n1- compra amb l'estómac ple, sinó molt probablement caiguis en el capritx de la brioixeria, patates xips o altres coses perquè entre la fam i el màrqueting de la indústria alimentària et faran caure en la temptació.\n2- compra amb una llista concreta dels aliments bàsics que realment et falten (patates, oli d'oliva, verdura, iogurts, arròs ...). D'aquesta manera, no t'oblidaràs res ni compraràs coses que encara no has consumit\n. 3- compra productes frescos, però també de congelats o en conserva. D'aquesta manera no hauràs d'anar a comprar tan sovint.\n4- Compra amb temps, sense presses i així la teva compra serà de més qualitat. A les grans superfícies sempre hi ha música que t'anima a comprar i a triar el primer que l'instint et demana, que sol ser el que no ens interessa. D'aquesta manera compraràs millor i estalviaràs també en la cistella de la compra.\n5- Els menjars plaer deixa'ls per fer de tant en tant i sempre que puguis fora de casa. Esmorzar xocolata amb xurros, un dinar al restaurant, un berenar a la pastisseria, d'aquesta manera els podràs controlar millor....


Per què practicar esport a Catalunya\nInici > Programes > Oferta Certificada en Turisme Esportiu > Per què practicar esport a Catalunya?\nLa temperatura: Catalunya disposa d’un clima càlid amb temperatures mitjanes anuals d’entre 18 i 23 ºC. El temps permet practicar esport durant totes les estacions de l’any.\nEl menjar: La cuina catalana és internacionalment coneguda gràcies als esforços col·laboratius dels restauradors i els productors.\nLa gent: La tradicional educació i amabilitat dels catalans farà sentir als turistes com a casa. Catalunya és una regió que rep als turistes amb hospitalitat.


L’associació de professionals de joventut de la Comunitat Valenciana (APJCV) rebutja la implantació del “pin parental” a les escoles. – APCJV\nL’associació de professionals de joventut de la Comunitat Valenciana (APJCV) rebutja la implantació del “pin parental” a les escoles.\nSegons la informació que s’ha recollit per a explicar aquesta iniciativa “El pin parental és una iniciativa que pretén obligar la direcció dels centres educatius a informar les famílies de totes les activitats complementàries organitzades dins de l’horari lectiu, així com establir un pretés dret dels i les progenitores a donar el seu consentiment o no, a cadascun d’aquests tallers o activitats, amb una “autorització expressa”. Es tracta que la direcció dels centres educatius demane l’autorització dels pares i les mares per a donar als xiquets i xiquetes “xarrades, tallers o activitats amb càrrega ideològica o moral contrària a les seues conviccions”.\nL’APJCV, com a entitat que aglutina a professionals de les polítiques de joventut de diversa índole, des de professionals de l’oci educatiu, associacions de temps lliure educatiu, professionals municipals, monitors i monitores i d’altres, que realitzen part de les seues intervencions dins dels centres educatius, generant espais de desenvolupament personal integral de xiquetes, xiquets, adolescents i joves, considera:\n1. L’escola és un dels principals sistemes socials que permet garantir l’equitat, la llibertat i el dret a l’educació de totes les xiquetes i xiquets. Privar a xiquets i xiquetes de l’accés al coneixement de la diversitat, de la cultura, etc., que les activitats complementàries proporcionen, produeix sens dubte una major desigualtat social.\n2. La declaració dels drets del xiquet (i la xiqueta), expressa que en tota acció s’atendrà l’interés superior de la persona menor; el dret a l’educació; el dret a expressar la seua opinió i al fet que aquesta es tinga en compte en tots els assumptes que l’afecten; a buscar, rebre i difondre informacions i idees de tota mena, sempre que això no vaja en menyscapte del dret d’uns altres; tots ells drets que no s’han tingut en conte i que s’han vulnerat amb l’aplicació d’aquesta mesura.\n3. Segons l’article 27.2 de la nostra Constitució, l’objectiu de l’educació no és només la transmissió de coneixements i sabers sinó també dels valors i de les eines que fan possible el ple desenvolupament de la personalitat i la garantia efectiva dels drets humans.\n4. D’altra banda, les comunitats autònomes estableixen en els seus reglaments que les activitats complementàries en els col·legis i instituts —que, a diferència de les extraescolars, es desenvolupen en horari lectiu— són obligatòries per a tots els i les alumnes i són avaluables, per la qual cosa els pares no poden negar-se al fet que els seus fills i filles reben aquest tipus de formació.\n5. També la llei orgànica d’educació (LOMCE), en el seu article 127 estableix entre les competències del consell escolar “proposar” iniciatives que afavorisquen la igualtat entre homes i dones, la igualtat de tracte o la prevenció de la violència de gènere (entre altres).\n6. L’objectiu de la llei de Polítiques Integrals de Joventut, de la Comunitat Valenciana, és que els i les joves de 12 a 30 anys, puguen definir i construir el seu projecte vital, individual i col·lectiu en igualtat de condicions així com assegurar l’apoderament, la participació i corresponsabilitat de les persones joves en la presa de decisions en la Comunitat Valenciana i fomentar al màxim els espais de trobada i debat.\n7. La participació de famílies en els centres educatius, que pretén defensar aquesta mesura, ja està garantida en estar incloses dins dels consells escolars, on es valoren i aproven les activitats tant ordinàries com extraordinàries. I en moltes de les activitats complementàries s’inclouen entitats socials, en les quals participen les pròpies famílies, acostant i incloent la societat al centre educatiu i el centre educatiu a la societat.\n8. Moltes de les activitats anomenades “complementàries” són activitats que giren al voltant de l’educació en valors i la construcció de ciutadania, sent el principal eix d’intervenció de les professionals de joventut en els centres educatius. Treballem la diversitat, la inclusió, els drets humans, les llibertats, la participació i construcció de ciutadania… En fer-ho en els centres educatius pretenem garantir l’assistència de tota la població a la qual van dirigides, prevalent els principis d’igualtat, equitat i llibertat.\nPer aquestos motius l’Associació de Professionals de Joventut de la Comunitat Valenciana rebutgem aquesta proposta que, a més de la seua il·legalitat per contravindre diferents lleis d’àmbit nacional i autonòmic, el que pretén és generar incertesa, desinformació, por i desigualtat.\nConsiderem que hi ha causa suficient perquè des del govern estatal, presente una denúncia davant el Comité dels Drets del Xiquet.\nDescarregar-te el comunicat ací.\nRESOLUCIÓN de 19/01/2021, @GVAsanitat, medidas excepcionales y adicionales en la Com. Valenciana como consecuencia del agravamiento de la situación de crisis sanitaria ocasionada por la #Covid_19. [2021/530] #xarxajove #professionalsdejoventut https://t.co/CcZnWevBrB https://t.co/v6pO824oiD


El Reus Deportiu Miró cau als quarts de final davant el Lleida Llista Blava | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nEls roig-i-negres, tot i dominar en molts moments del partit, han perdut per 1 gol a 2\n21 de Febrer de 2019, per Text: Xavier Turu / Imatges: Fabián Acidres / Videos: Joan Gomis\nEl Reus Deportiu Miró s'ha vist superat pel Lleida\nEl Reus Deportiu Miró ha caigut eliminat de la Copa del Rei d'hoquei patins a la primera ronda, els quarts, davant el Lleida Llista Blava (1-2). Les grans intervencions del porter lleidatà, Lluís Tomàs i la bona col·locació defensiva dels de la Terra Ferma han impedit als roig-i-negres accedir a les semifinals en el torneig que se celebra a la seva ciutat, al pavelló olímpic municipal de Reus. El Lleida s'ha situat dos gols per sobre amb les dianes d'Andreu Tomàs, al primer temps, i de Joan Cañellas quan faltaven 2 minuts pel final. Els reusencs han entrat al partit massa tard amb una diana de Marc Julià quan mancaven vint-i-set segons pel desenllaç.\nInici frenètic al Pavelló Municipal de Reus. El roig-i-negres volien agradar-se davant de la seva afició i han començat amb ganes de trepitjar la pista del Lleida. Els primers a generar perill però, han estat els blaus-i-blancs, que també han sortit amb empenta i amb ganes de donar la sorpresa en territori hostil. Roberto Di Benedetto ha avisat amb dos llançaments perillosos però la resposta dels reusencs no s'ha fet esperar i Àlex Rodríguez ha donat una resposta rapida.\nAtac i gol de tots dos conjunts. El de Jordi Garcia s'han mostrat seriosos en defensa però contrarestar la versatilitat en atac dels lleidatans. Al minut 6 del matx, ha arribat la primera sorpresa de la nit amb el gol del Lleida Llista Blava. Des de gairebé el centre de la pista, Andreu Tomàs posava per davant els jugadors d'Albert Folguera.\nUn gol en contra inesperat\nEl Reus ha buscat el gol de la igualada amb insistència. El suport de la grada d'animació donava forces a uns reusencs que necessitaven el caliu de la seva gent per poder treure un bon resultat en aquesta nit de Copa del Rei a Reus. Maxi Oruste, amb poc temps a la pista ha deixat el seu equip amb un jugador menys, després de beure una targeta blava. Els roig-i-negres, a càrrec de Julià, no han pogut aprofitar la directa per empatar el partit, després de l'aturada de Lluís Tomàs.\nAmb el gol del Lleida, els blanc-i-blaus han baixat la intensitat a la pista i el Reus era el dominador a sobre del parquet. Els visitants continuaven creant perill i gairebé a les acaballes de la primera part, Maxi Oruste ha tingut una ocasió per ampliar l'electrònic. El Lleida atent en defensa i gràcies a les bones actuacions del seu porter ha pogut aguantar el gol inicial de Tomàs. El primer temps ha estat igualat i disputat, en què tots dos conjunts s'han agafat a un joc directe i ràpid. El Reus tenia tot el segon temps per buscar l'empat i poder fer un petit pas per buscar el triomf i el pas a semifinals.\nSense temps per a reaccionar\nA la represa, els de Jordi Garcia han seguit amb la mateixa tònica que durant el primer temps. Volien empatar però continuaven sense trobar el punt en atac per poder superar el porter del Lleida. Encontre per picar pedra amb un Reus dominador però desencertat a les àrees. Els reusencs, concentrats en defensa, han buscat el gol amb insistència i la pilota estava en possessió dels roig-i-negres. Tiago Rafael ha estat a punt de trobar el gol de l'empat després d'una bona jugada individual, però el porter visitant ha pogut refusar el perill. El Lleida ha comès un seguit de faltes fins a la novena, a una de la falta directa. Ha aguantat sense cometre falta, segons el criteri dels col·legiats, bastants minuts.\nGol de l'honor de Julià\nDesprés d'una bona jugada personal de Roberto Di Benedetto ha arribat la sentència del matx per part del Lleida en aprofitar un contracop, el Reus estava bolcat en atac. Al minut 48, i amb molt poc temps de reacció per als reusencs, els visitant Joan Cañellas ha sentenciat amb el segon (0-2). El Reus ha tingut molt poc temps per buscar el miracle. Marc Julià, a falta de 27 segons, ha fet el gol de l'honor per a maquillar el resultat. El Reus Deportiu Miró es queda sense premi en aquesta Copa del Rei 2019 i diu adéu abans d'hora, tot i jugar a casa amb el suport de tota la seva gent.\nCal recordar que en el primer partit de quarts de final d’aquesta Copa del Rei, ha sortit guanyador el Deportivo Liceo davant de l’Igualada Rigat (5-1). Així doncs, la primera semifinal ha quedat definida: Deportivo Liceo - Lleida Llista Blava, el dissabte a les 5 de la tarda.\nReus Deportiu Miró: Càndid Ballart, César Carballeira, Àlex Rodríguez, Joan Salvat, Marc Julià. També han jugat: Tiago Rafael i Cristian Rodríguez.\nLleida Llista Blava: Lluis Tomàs, Joan Cañellas, Bruno Di Benedetto, Andreu Tomàs, Roberto Di Benedetto. També han jugat: Maxi Oruste, Xixi Creus i César Candanedo.\nGols: 0-1 Andreu Tomàs (6’) / 0-2 Joan Cañellas (48’) / 1-2 Marc Julià (50’)\nÀrbitres: Rubèn Fernández i Antonio Gómez.\nIncidències: Segon partit de quarts de final de la Copa del Rei i de la Reina, disputat al Pavelló Olímpic Municipal de Reus.\nRecupereu la transmissió del partit a càrrec de l'equip de 'LANOVA En joc':\nRoda de premsa del tècnic del Reus, Jordi Garcia, posterior a l'eliminació:\nRoda de premsa del tècnic del Lleida, Albert Folguera, després de superar al Reus i accedir a les semifinals:\nEnric 22 de Febrer de 2019\nQue pasa con este reus lleno de figuras y fuera de la copa, jugamos contra un equipo lleno de jugadores muy basicos pero con un rendimiento sensacional, por lo visto en el olimpico no hace falta gastarse un dineral en jugadores top, seguramente que con gente de la casa tambien se sacarian buenos resultados, solamente hace falta paciència y valentia


Economind Consultors, S.L.\nSom el teu assessor\nEstablim una forta relació amb els nostres clients basada en la confiança, la proximitat i l’accessibilitat. Sempre tindrà a la seva disposició al nostre assessor principal, oblidi’s de tractar amb intermediaris.\nEn el dia a dia de la seva empresa apareixen contínues dubtes de gestió que impedeixen dedicar-se plenament al fonamental del propi negoci. A Economind tenim les respostes a aquestes qüestions que vostè necessita per tenir una adeqüada presa de decisions.\nConeixem el camí\nA Economind tenim la confiança de múltiples companyies nacionals, grans empreses i pimes, professionals, autònoms i emprenedors, que han estimat els nostres valors i ens han ajudat a adquirir l’experiència necessària per poder oferir-li amb tota seguretat el servei que la seva empresa/negoci necessita.\nEstem a ESADECREAPOLIS\nEns trobarà a la planta baixa de l’edifici d’EsadeCreapolis\na l’Avinguda de la Torre Blanca n. 47 de Sant Cugat del Vallès.\nNo dubti i contacti amb nosaltres al 93.691.43.02 o a consultors@economind.com\nVol oblidar-se de les seves gestions administratives\nEconomind Consultors, volem ser el seu Gestor\nA Economind som una firma especialitzada en serveis d’assessoria FISCAL, LABORAL, MERCANTIL i COMPTABLE, sent el nostre principal objectiu que les empreses es dediquin al que és fonamental del seu negoci sense preocupar-se dels aspectes formals del mateix. Establim una forta relació amb els nostres clients basada en la confiança, la proximitat i l’accessibilitat. Sempre tindrà a la seva disposició al nostre assessor principal, oblidis de tractar amb intermediaris.\nEn l’entorn econòmic actual és necessari trobar empreses de serveis que s’adaptin a les nostres necessitats, que ens solucionin els nostres problemes sense dedicar més recursos dels justos i necessaris, aquí és on Economind Consultors és una solució per la seva empresa o negoci. A Economind tenim la confiança de múltiples companyies nacionals, grans empreses i pimes, professionals, autònoms i emprenedors, que han estimat els nostres valors i ens han ajudat a adquirir l’experiència necessària per poder oferir-li amb tota seguretat el servei que la seva empresa/negoci necessita.\nL’entorn fiscal de la seva empresa o negoci és un dels aspectes mes complexes de la gestió d’aquesta doncs es troba en contínua transformació, el que requereix una planificació...\nL’assessorem en els aspectes laborals que la seva empresa necessita. L’ajudem a escollir la millor opció en matèria de Relacions Laborals i Seguretat Social relacionades...\nL’assessorem i gestionem tots els tràmits relacionats amb el Dret Mercantil que la seva empresa necessita. Li oferim des de la possibilitat de crear la seva pròpia empresa ...\nL’assessorem i planifiquem els aspectes comptables que la seva empresa necessita. Li oferim la possibilitat de tenir degudament actualitzada la comptabilitat de la seva empresa per que en ...\nCom particulars també hem de complir uns requisits formals en diferents aspectes del nostre entorn econòmic i social, que es troben en contínua transformació ...\nInformi’s al 93 691 43 02


Els sanitaris reclamen millores i més recursos per a la sanitat pública – La Bústia\nPer Redacció / La Bústia 15 de juny de 2020 a les 7:00 0 1197 Visites\nEl personal del CAP de Sant Esteve es va concentrar dimecres davant el centre per reclamar més inversió i recursos per a la sanitat pública. La concentració s’emmarca en una campanya arreu del territori que promouen des de ‘Defensem la Sanitat Pública, Primavera Sanitària i Sanitàries en Lluita’.\nEl sector reclama al Govern que s’aposti per una sanitat totalment pública, que es garanteixin més recursos materials com equips de protecció individual (EPI) i reclamen una millora de les seves condicions laborals.\nA Sant Esteve es preveuen concentracions dels sanitaris cada dimecres a la 13h durant tot el mes de juny. A més, veïns de la població i també de Martorell se sumen a concentracions simultànies de “La vida abans que el capital”, que es fan cada dimarts.\nCastellví i Collbató tenen el consultori tancat; i Sant Esteve i Gelida, tenen l’atenció només de matí i sense servei de pediatria\nA l’inici de la pandèmia, alguns consultoris mèdics van haver de tancar per la reordenació d’efectius i altres CAP van reduir l’atenció. És el cas de Castellví i Sant Esteve, dues poblacions que ara demanen al departament de Salut que s’estudiï la seva reobertura, o presti el servei anterior a la crisi i de pediatria en el cas sesrovirenc.\nEn aquests moments, tots els CAP dels municipis disposen d’atenció telemàtica però limiten la presencial i els horaris. En el cas de Castellví el centre està tancat i els veïns de Castellví s’han de desplaçar fins a Masquefa, Gelida, Martorell o Sant Andreu per visitar-se.\nL’alcalde de Castellví, Adrià Camino, ha explicat que entén “les circumstàncies de la realitat i entenc que és molt difícil, però no per això hem de deixar de lluitar”, per això l’Ajuntament va aprovar una moció per demanar a Salut que estudiï la reobertura del consultori mèdic.\nSegons Camino, la informació de què disposa actualment l’Ajuntament és que la reobertura no es plantejarà com a mínim fins a primers de tardor.\nCollbató -o El Bruc– també tenen tancat el consultori i els seus veïns han d’anar al CAP d’Esparreguera els dies laborables de 8 a 20h i la resta de dies i horaris a Martorell o a Sant Andreu.\nA Sant Esteve, igual que Gelida, el CAP obre de dilluns a divendres de 8 a 15h limitat a visites que siguin necessàries. La resta d’hores el servei es deriva a Masquefa -tardes de dilluns a divendres fins a les 20h i pediatria-, Martorell o Sant Andreu, els caps de setmana.\nL’Ajuntament ha aprovat en el darrer ple una moció d’ARAses que demana que es reprengui l’atenció presencial com abans de la pandèmia i es reobri el servei de pediatria que està derivat a Masquefa. La moció va tenir el suport de tots els grups municipals, a excepció de l’abstenció d’ERC.\nSanitaris, amb membres de l’equip de govern, es concentren al CAP de Sant Esteve [Ajuntament]


Videoart de cinc estrelles | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nVideoart de cinc estrelles\nLa 14a edició de la fira Loop confirma la tendència a l'alça del mercat de l'audiovisual artístic\nBarcelona 2 JUN 2016 - 22:13\tCEST\nObra de Miralda projectada en una de les habitacions de l'Hotel Catalonia Rambles durant la Fira Loop. Carlos Collado\nDesprés de 14 edicions la fira de videoart Loop trenca la barrera dels 100.000 euros. La peça de la francesa Tania Mouraud (Eastwards Prospecturs, Bucarest), un dels noms consagrats de la video-creació internacional, documenta la destrucció d'un bosc canadenc. Al llarg de nou minuts les màquines convertides en monstres humanoides devoren arbres centenaris sense miraments, en un crescendo dramàtic que no pot deixar ningú indiferent. Es titula Hi havia una vegada, costa 120.000 euros i és el vídeo més car d'una fira, l'èxit de la qual torna a confirmar la puixança del mercat de l'audiovisual d'art.\nPreus amb clara tendència a l'alça\nL'increment del cost de les obres és tendència aquest any, però hi ha obres més econòmiques.\nOnze upon a estafi, Tania Mouraud (Eastwards Prospecturs) 120.000.\nPer primera vegada s'ocupen les 47 habitacions de la planta baixa de l'Hotel Catalonia Rambles, seu de l'esdeveniment, amb d'altres galeries, seleccionades per un comitè presidit pel col·leccionista Jean-Conrad Lemaître, que presenten de forma monogràfica artistes procedents de 25 països. Com sempre, el gran al·licient de Loop, que es clausura dissabte, són les estrenes: 17 mundials i 33 espanyoles, que atreuen nombrosos professionals i experts, com Janneke Staarink, directora del Film Festival de Rotterdam, el segon d'Europa. També el perfil dels artistes ha canviat, segueixen sent, sobretot, europeus, per bé que aquest any hi ha molts israelians, però ja no són joves emergents, sinó creadors de més de 35 anys amb una trajectòria consolidada. No obstant això, el canvi més evident és l'augment de les cotitzacions. “Abans hi havia molts vídeos per sota dels 5.000 euros i molt pocs superaven els 10.000. Ara la tendència ha canviat, col·leccionar vídeo, sobretot, des de les institucions, s'ha normalitzat i les adquisicions han augmentat, contribuint a incrementar els preus”, explica Carles Duran de Senda, codirector de Loop, que presenta una obra de Miralda sobre els creuers i el turisme de masses, que ha estat editada amb enregistraments inèdits de 1980 i costa 8.000 euros. “El nostre millor taxador és el públic i el preu el posa la demanda. Hi ha artistes sobrevalorats només perquè connecten amb el moment i uns altres que s'avancen al seu temps i no són compresos. Sovint la qualitat no té res a veure amb el preu”, assegura la fundadora de la fira ARCOmadrid, Juana de Aizpuru, que en el seu primer Loop presenta una peça de Dora García que recull una performance sobre la idea de repetició, a 12.000 euros. Resulta sorprenent si es compara amb els 90.000 que costa la història d'una noia amb sis dits de Tao Hui, que es ven amb una caixa de llum semblant a un microones amb un dit cremant-se en el seu interior. S'ha presentat també un contracte per a la venda de vídeos, realitzat per un bufet d'advocats, que té en compte l'especificitat d'aquestes obres.\nEl vídeo com a registre creatiu de la performance és una de les grans línies temàtiques, que es perfilen en un Loop menys heterogeni, que torna a la narrativa, les històries lineals i el curt documental. Gairebé no queda espai per a l'experimentació, l'animació i el 3D, excloent el collage fotogràfic de Lewis Klahr a Àngels Barcelona i les fotografies de Nova Zelanda manipulades per Broersen & Lukács a Akinci. Ja gairebé ningú utilitza els lavabos per exposar i han desaparegut per complet les videoinstal·lacions, excloent algun muntatge multipantalla com els d'Adrian Melis a ADN i Sigalit Landau a terra.