El regidor de Figueres denunciat per gravar als lavabos del TAV accepta la suspensió per 'preservar' la imatge del PPC\nL'advocat de la defensa diu que Borrego va lliurar voluntàriament el mòbil als mossos i nega que tingui la condició d'investigat.\n#Figueres .- El regidor del PP de Figueres Diego Borrego, denunciat per presumptament haver gravat un home als lavabos de l'estació del TAV a Girona, assegura que comparteix la decisió del PPC de suspendre-li cautelarment la militància arran dels fets. A través d'un comunicat, Borrego assegura que vol "preservar la imatge del partit" i "poder defensar-se lliurement en l'improbable cas que hi hagi una imputació". L'advocat de la defensa, Ladislao Pérez, admet que hi ha obertes diligències policials arran de la denúncia però que el seu client "no té la condició d'investigat". De fet, assegura que l'endemà dels fets, Borrego va entregar voluntàriament el telèfon mòbil als Mossos d'Esquadra per tal que n'analitzin el contingut. Borrego manté la seva innocència i reitera que tot plegat es deu a un malentès.\nEl regidor sosté que es trobava al bany del costat del denunciant i que el mòbil li va caure just a l'espai entre un lavabo i l'altre. Segons la seva versió, l'home va veure com agafava l'aparell i es va pensar que l'havia estat gravant. Per això, va sortir fora dels serveis alertant els vigilants de la situació. Finalment, els mossos s'hi van personar i, segons Pérez, l'home va presentar denúncia.\nLa situació va tenir aquest diumenge la primera conseqüència política per al regidor quan el PPC va anunciar que el suspenia cautelarment i encomanava al Comitè de Drets i Garanties del partit que obri "un expedient informatiu en relació als fets". Borrego diu que comparteix la decisió perquè no vol danyar la imatge del partit. Al comunicat, també ha criticat la pressió mediàtica a la que afirma estar sotmès.


Quasi 900 castellonencs, en tractament renal avançat\nAugmentar el coneixement per a millorar la cura renal, lema de ALCER en el Dia Mundial del Renyó.\nNombroses ciutats de tota Espanya es tenyiran de roig il·luminant els seus principals edificis públics i monuments per a sumar-se a la celebració del “Dia Mundial del Renyó”, una iniciativa que se celebra a nivell internacional i que enguany tindrà lloc durante el dia d'avui, amb la finalitat d'alertar i sensibilitzar a la població i a les autoritats i administracions públiques del creixement continuat de la Malaltia Renal Crònica (ERC) en els últims anys. Es tracta d'una patologia que malgrat la seua elevada prevalença i incidència (les xifres no deixen de créixer) continua sent una gran desconeguda per a la gran majoria de l'opinió pública, i que requereix d'un major esforç de prevenció i diagnòstic precoç per a aconseguir frenar el seu creixement a Espanya i el món.\nA Castelló, un total de 898 persones van acabar 2021 en tractament renal avançat, amb 600 sotmeses als diferents tipus de diàlisis i altres 298 trasplantades de renyó. A això cal afegir que més de 450 de les places de diàlisis són concertades, i només entorn de 125 corresponen a l'atenció directa del sistema públic. A més, la província de Castelló va sumar 49 donacions de renyó en 2021, la qual cosa la va situar amb una taxa de 83,68 donants per milió d'habitants, molt per damunt de les províncies de València i Alacant, totes dues amb una taxa inferior a 50 donants per milió.\nEl Dia Mundial del Renyó torna a celebrar-se enguany en un context de doble preocupació: d'una banda, davant el creixement progressiu de l'ERC, que continua augmentant sense que es revertisca la tendència; per un altre, davant l'impacte negatiu que la pandèmia ha tingut no sols en els pacients renals, un dels col·lectius més vulnerables davant la COVID-19, sinó també en l'inici dels tractaments per a substituir la funció dels renyons.\nJuan Doménech, president de ALCER Castalia, destaca que “la prevenció i fomentar la salut renal, ha de ser una de les prioritats de les polítiques de salut. Hem d'evitar que les persones desenvolupen malaltia renal i arriben a tractament substitutiu renal com la diàlisi o el trasplantament, perquè té un alt impacte en la vida social, laboral, emocional i familiar. Per tot això, és clau l'educació per a la salut renal en col·legi universitats i tot el sistema de salut, millorant així la qualitat assistencial i augmentant el coneixement en la població general de la malaltia renal, per a millorar l'atenció i les cures de les persones amb malaltia renal, els seus cuidadors i familiars”.\n“Malgrat afectar una part cada vegada més important de la població (entre un 10-15% de la població adulta) i tindre un gran impacte en l'expectativa de supervivència i qualitat de vida dels pacients, l'ERC continua sent poc coneguda per a la majoria de la societat. És un greu problema de salut pública que continua creixent i que es coneix com l'epidèmia silenciosa perquè el seu diagnòstic sol ser tardà, quan la malaltia ja es troba en fases avançades”, explica la presidenta de la Societat Espanyola de Nefrologia, S.E.N., la Dra. Patrícia de Sequera.\nLes dades sobre l'evolució de l'ERC a Espanya reflecteixen la gravetat d'aquesta situació, amb una prevalença que ha crescut un 30% en l'última dècada, i amb una taxa de persones en Tractament Renal Substitutiu (TRS) -és a dir, diàlisi o trasplantament- al nostre país que se situa en 1.363 persones per milió de població (pmp). Per part seua, la incidència se situa en 141 pmp, la qual cosa suposa que més de 6.700 persones van iniciar diàlisis o trasplantament en 2020, any en què es va produir un lleuger descens en el nombre de persones que van iniciar TRS a causa de la pandèmia. En total, més de 64.600 persones amb ERC al nostre país necessiten un tractament que reemplace la funció dels seus renyons.\nAquest creixement d'ERC es relaciona amb factors de risc com la diabetis i la malaltia cardiovascular (responsables del 50% dels casos), l'obesitat, la hipertensió arterial o el tabaquisme, molts dels quals podrien previndre's amb l'adopció d'uns hàbits de vida saludables, que permetrien frenar el seu avanç. A això cal sumar-li que és una malaltia que presenta símptomes poc recognoscibles en els seus estadis inicials, i que compta amb una taxa de infradiagnóstico que supera el 40%. A més, la taxa de mortalitat ha crescut més d'un 30% en l'última dècada, i en 2020 van morir més de 5.800 persones en TRS a Espanya, amb un augment també motivat pel virus del SARS-Cov-2. La vulnerabilitat d'aquests pacients s'ha demostrat molt alta a causa de la impossibilitat del distanciament i confinament social en les primeres ones, i després amb la confirmació que generen una menor resposta immunitària a la vacunació, especialment, en el cas dels pacients trasplantats renals.\n“A Espanya som excel·lents en el tractament en les fases avançades de l'ERC, com el demostra el nostre lideratge mundial en trasplantament renal o els alts índexs de supervivència dels nostres pacients, però és necessari un major esforç en les etapes prèvies, és a dir, en prevenció i diagnòstic precoç. I per a això és necessari un Pla de Salut Renal a Espanya, que reculla tots els esforços i recursos que es poden destinar per a avançar en les mesures preventives i de detecció precoç, amb la col·laboració de les, Atenció Primària i conjuminant altres estratègies que també són bàsiques per a millorar el tractament i la qualitat de vida de les persones amb ERC: d'una banda, el foment de diàlisi domiciliària -amb importants beneficis per als pacients i per al sistema sanitari-, i per un altre, un major impuls a la donació de viu, per a així reduir les llistes d'espera”, assenyala Patricia de Sequera.\nConsells per a una bona salut renal\nAmb motiu de la campanya del Dia Mundial del Renyó, la S.E.N. i les entitats participants també estan difonent diferents materials informatius, disponibles en www.senefro.org, amb informació general sobre la salut renal i huit regles d'or per a reduir el risc de tindre Malaltia Renal Crònica, que són les següents:\n1. Mantente en forma, estigues actiu\n2. Segueix una dieta saludable\n3. Comprova i controla el teu nivell de glucosa en sang\n4. Comprova i controla la teua pressió arterial\n5. Mantingues una ingesta de líquids adequada\n7. No t'automediques ni prengues antiinflamatoris ni analgèsics regularment si no te'ls indica el teu metge\n8. Comprova la teua funció renal si tens un o més factors de “alt risc”, per exemple, si tens diabetis, hipertensió o obesitat\nTota la informació sobre el Dia Mundial del Renyó es pot consultar en la web:\nALCER Castalia Día mundial del renyó Malaltia renal


Miki Núñez - Suma+\nMiki Núñez Espai Tolrà Carrer de Portugal, 2, 08211\nEmmarcats dins de la Marató de la diversitat 2020, aquest any Suma Castellar porta a Miki Núñez en un concert solidari a on tots els beneficis aniran destinats\nEmmarcats dins de la Marató de la diversitat 2020, aquest any Suma Castellar porta a Miki Núñez en un concert solidari a on tots els beneficis aniran destinats a millorar l’atenció de l’alumnat a les aules. Com sabeu, desde sumacastellar.cat estem treballant perquè tots els nens i nenes siguin atesos com cal independentment de les seves necessitats, i si veniu al concert contribuireu a fer-ho possible, alhora que reivindicarem i farem una mica de soroll perquè se’ns escolti.\nMiki Núñez no deixa de sumar èxits a la seva carrera, després de ser nominat a “Millor Artista o grup revelació” per Los 40 Principales, una nominació que ja va aconseguir portar-se en aquesta mateixa categoria en els premis de el grup editorial Enderrock, a més de “Millor cançó” pel seu tema “Escriurem”.\n“Vent i Vida” al costat de la mítica banda Despistaos, va ser el tret de sortida d’Iceberg, últim àlbum d’estudi de l’artista català, en el qual pots trobar 11 composicions pròpies, plenes d’energia i bon rotllo que fusionen els tocs mestissos amb el millor pop rock, i que coincidint amb la seva edició es va mantenir diverses setmanes en els llocs més alts de la llista de vendes a Espanya.\nL’any passat també rebia el certificat de disc d’or per les seves vendes digitals de les seves senzills “la Venda” i ” Celebrate “a més de confirmar més de 20 dates de la seva gira “Tour Amuza” en què va presentar en directe els temes del seu àlbum debut que es va posicionar número 1 en vendes a Espanya després de la seva publicació.\nAquesta setmana Miki Núñez acaba d’estrenar el videoclip de “No m’ho esperava”, un dels temes que inclou el seu últim album Iceberg. “No m’ho esperava” ens mostra un nou registre de l’artista més íntim i personal.\nI per a aquest any l’artista anuncia una gira per tot Espanya, el seu Tour Iceberg 2021, que va començar el 27 de febrer a Sant Cugat i amb el qual tornarà a demostrar perquè s’ha convertit en un dels artistes joves amb més energia i qualitat en directe.\nPer la Marató de la Diversitat\nPunts de recollida material\n© Suma+ Marató de la diversitat 2019 - Castellar del Vallès


1968-1982: Les esquerres al sud d'Europa - Barcelona, Spain\nEvent organized by Fundació Solidaritat UB\nPrenent com a punt de partida el llibre "En el laberinto. Las izquierdas del sur de Europa (1968-1982)" (Editorial Comares: 2018), una taula rodona analitzarà les interpretacions de les trajectòries de les formacions polítiques d’esquerra als diferents països del sud d’Europa durant els anys 70 del segle XX. El programa tancarà amb la projecció del documental "Spagna '68", d' Helena Lumbreras (28', 1968), seguida de debat. Rodada en csecret entre Madrid i Barcelona, la pel·lícula dibuixa la situació política d'Espanya el 1968, a través de les anàlisis i testimonis dels protagonistes de la lluita antifranquista: les comissions dels treballadors, el moviment estudiantil, els sacerdots i els treballadors.\nMariona Petit, delegada del SDEUB de la Facultat de Ciències el curs 67/68; Joan Antoni González Serret, productor de cinema;\ni Andreu Mayayo i Javier Tébar (editors).\n“És evident que entre el principi i el final dels esdeveniments intervenen mutacions, transformacions i crisis d’una esquerra que es va endinsar en el seu mateix laberint. Les disjuntives i dilemes d’aquella situació van afectar tant a l’esquerra tradicional, aquella identificada amb la històrica tradició intel·lectual del socialisme, com a la “nova esquerra” sorgida a finals dels anys 60”.\nPrograma co-organitzat per l’Observatori Europeu de Memòries (EUROM) de la Fundació Solidaritat UB, i la Fundació Cipriano García de Comissions Obreres de Catalunya, amb la col·laboració de l' Ateneu Memòria Popular i del Archivio Audiovisivo del Movimento Operaio e Democratico.\nAforament limitat. Inscripcions gratuïtes mitjançant formulari.\nGran Via de les Corts Catalanes, 585, Barcelona, 08007, Spain


A la caputxina!: Maria, lluent des del cel (Assumpció 2018)\nMaria, lluent des del cel (Assumpció 2018)\n"Si prenem el tren per anar a Tarascó o a Rouan, prenem la mort per anar a una estrella". Aquesta frase tan eloqüent i tan expressiva és del conegut pintor Vincent Van Gogh. Prové d'una carta que va escriure al seu germà Theo.\nNo es tracta de cap frase retòrica, perquè si contemplem les seves pintures comprovarem que els cels llueixen amb colors blavosos i amb estels. Per Van Gogh, cada estel és un ésser humà transformat, i el cel esdevé un espai ple de vida. El quadre titulat "Nit estelada", expressa molt bé aquest pensament de l'artista. Allí, el cel ocupa la major part del quadre. Un xiprer i el campanar són els únics elements terrenals que penetren en el cel, que llueix amb tons blavosos i amb grans llumeners. Un cel travessat per fluxos de llum que li donen moviment i vitalitat. Contemplar aquest quadre ens fa preguntar-nos: Com pintaríem nosaltres el cel, si ens donessin un full de paper i uns colors? El pintaríem fosc i apagat? El pintaríem radiant i acolorit?\nAquesta imatge pictòrica de Van Gogh, de cels radiants i estels que són humans transformats, és el que, amb llenguatge religiós, i amb continguts teològics, expressa la festa d'avui de l'assumpció de Maria al cel: que està radiant i viva al cel. La iconografia cristiana oriental ho expressa amb les icones i les imatges de la dormició de la Mare de Déu: Maria apareix dormint i es desperta ressuscitada al cel. La iconografia cristiana occidental la presenta en una escena semblant a l'ascensió de Jesús: Maria amb els braços aixecats i esguardant el cel, repenjant els peus damunt els núvols per significar que és a les altures, i aquests núvols estan rodejats amb àngels venerant-la.\nAvui, en definitiva, celebrem la Pasqua de Maria, celebrem que Maria està ressuscitada al cel, radiant i plena de vida, al costat del seu fill Jesucrist. Perquè "El Senyor ha fet en mi meravelles", ens deia Maria en l'Evangeli. Nosaltres, tenint-la a ella com a gran llumener, voldríem poder dir el mateix, que gràcies a la nostra fe i docilitat, que Déu pugui fer meravelles amb nosaltres. També que puguem mirar el cel amb confiança, i amb l'esperança que un dia en formarem part.\nPublicat per jordicaputxí a 20:46\nIL·LUMINATS O ENLLUERNATS?\nDefinir-se malgrat impliqui ser menys (Diumenge 21)\nCarn i sang (Diumenge 20)\nAixeca't i menja, que tens molt de camí a fer (Diu...\nDéu sempre proveeix (Diumenge 18)


Els avituallaments de la Cursa Nocturna, més sostenibles gràcies a Aigües de Barcelona - Cursa nocturna de l'Hospitalet\nDissabte, 02 octubre 2021 / Published in Uncategorized\nAquesta any, la Cursa Nocturna de l’Hospitalet millora la sostenibilitat als punts d’hidratació amb Aigües de Barcelona. El nou sistema de punt d’avituallament utilitzarà gots de cartró reciclables, estalviant així el malbaratament innecessari de plàstic, i contribuint a la reducció del volum dels residus.\nA través de la col·laboració amb Aigües de Barcelona, l’aigua que hidratarà els corredors de la cursa serà la mateixa que arriba a les llars dels corredors amb una garantia sanitària total. L’aplicació dels tractaments de potabilització més avançats i el control eficaç i constant de la qualitat de l’aigua subministrada per Aigües de Barcelona garanteixen que sigui saludable.\nL’aigua potable, a més de no tenir microorganismes patògens ni components tòxics perjudicials per a la salut, ha de ser agradable i útil per als usos als quals es destina, també per la hidratació dels corredors. Per aquestes raons, passa nombrosos controls des del seu origen a la natura fins que es lliura als consumidors.\nCada any es prenen més de 100.000 mostres d’aigua de les nostres instal·lacions i se’ls fan exhaustius controls per tal de garantir que l’aigua compleixi tots els requeriments legals i ofereixi la màxima seguretat de consum.\nD’aquesta manera, tenim cura d’un bé escàs com és l’aigua i comptem amb la teva col·laboració per fer de La Nocturna la cursa més sostenible!Si encara no t’has inscrit a la cursa pots fer-ho a través d’aquest enllaç. Esperem que tinguis, com nosaltres… Desig de Nocturna!


El derbi de Quarta entre Ripollet B i l’Escuela Futbol Base acaba en empat ·\nRedacció 16 Octubre 2018 1 min read\nAquesta temporada el derbi de Quarta Catalana ha arribat ben d’hora. A la segona jornada de competició el Ripollet B i l’Escuela Futbol Base Ripollet s’han vist les cares en el Municipal. En un partit molt disputat al final els punts es van repartir (2-2).\nL’Escuela va colpejar primer quan encara no s’havia arribat al quart d’hora de partit. Alberto José Aranda va avançar als jugadors de l’Industrial al minut 9. A poc a poc el filial del Ripollet es va aproximar a la porteria d’Aitor Lama. Abans d’arribar al descans Daniel Ortiz va aconseguir perforar-la. Però no seria l’única vegada que trobaria el gol. Al 76’ va ser l’encarregat de remuntar el duel. Una remuntada que duraria poc. Quatre minuts després Rubén Carrillo va retornar l’empat al marcador.\nEl Can Mas comença amb mal peu\nRipollet B i EFB no són els únics equips de Quarta. En el grup 12 es troba el Can Mas. L’equip ha començat la lliga amb dues derrotes: 2 a 6 contra la Penya FCB Castellbisbal i 2 a 1 a casa de l’Escola Pia Terrassa.\nPrevious: El Club Tenis Ripollet es proclama campió de Catalunya de tenis platja per equips\nNext: Els esportistes locals guanyen 10 medalles en hoquei i natació als Special Olympics


L'Espai Marfà concedeix dues ajudes per a l'enregistrament de maquetes - Ajuntament de Girona\nL'Espai Marfà concedeix dues ajudes per a l'enregistrament de maquetes\nMiquel Garcia i Capcadira han estat les dues propostes seleccionades.\nL’Espai Marfà, en col·laboració amb la Casa de la Música Salt – Girona, ha concedit 2 ajudes a grups novells per a l’enregistrament de maquetes, amb l’objectiu d’impulsar la creació musical emergent a Girona i el desenvolupament artístic de les formacions musicals vinculades als bucs d’assaig de l’Espai Marfà.\nEn la segona edició d’aquest convocatòria els projectes seleccionats han estat Miquel Garcia i Capcadira. Miquel García és un músic gironí que ha presentat una proposta de cançó d’autor en català, amb guitarra i veu i unes lletres molt personals i introspectives. Capcadira són una formació gironina de cant polifònic que parteix del repertori popular i tradicional dels Països Catalans.\nLa comissió qualificadora, formada per tècnics de l’Espai Marfà i de la Casa de la Música Salt-Girona, ha valorat l’originalitat i la qualitat de les propostes. La comissió qualificadora ha volgut destacar que la tria final ha estat especialment difícil per la qualitat i potencialitat de molts dels 9 projectes presentats.\nLes ajudes consisteixen en 5 sessions (d’un màxim de 9 hores diàries) per a la producció (preparació, gravació i mescla) d’una maqueta (entre 2 i 4 temes segons cada cas). Les 5 sessions consisteixen en 1 sessió prèvia de preparació, 1 sessió de muntatge i presa de contacte amb l’estudi de gravació, 2 sessions de gravació i 1 sessió de mescla.\nEs posarà a disposició dels grups seleccionats els recursos disponibles a l’Espai Marfà (estudi de gravació i bucs d’assaig), així com el personal necessari per realitzar el projecte, consistent en un tècnic de so per gestionar tècnicament l’enregistrament, i l’acompanyament d’un productor musical que orienti els grups tant en la vessant artística com tècnica de l’enregistrament.\ndocument pdf Resolució 2014


Setmana de la Solidaritat 2018 - Espai de Ciutadania L'Hospitalet\n“A Síria, més de 7 milions de nens ho han perdut tot. Dos milions han fugit i sobreviuen en ínfimes condicions en camps de refugiats. Més de 600 es van ofegar a la Mediterrània l’últim any.\nEls nens estan morint a les nostres portes! Han assassinat el futur i la innocència! Com s’han atrevit? Per què han matat Peter Pan?”. Del relat El país de Nunca Jamás, d’Emma Riverola.\n“Com diu la poetessa somaliana Warsan Shire, cap mare posa els seus fills a l’aigua a menys que l’aigua sigui més segura que la terra. ”Del relat Quan el mar és més segur que la terra, de Najat el Hachmi.\nLes entitats que formem l’Espai de Ciutadania de L’Hospitalet tornem a organitzar la Setmana de la Solidaritat, del 20 al 29 d’octubre. Aquest any us tornem a demanar la vostra solidaritat amb les persones refugiades.\nDes de la Segona Guerra Mundial mai havia hagut al món un nombre tant elevat de persones refugiades, més de 65 milions.\nA L’Hospitalet, que és una ciutat d’acollida, l’Espai de Ciutadania ha convocat, durant els últims dos anys i mig, 29 concentracions que tenen lloc l’últim dilluns de cada mes davant de “l’Acollidora” per tal de mostrar el nostre suport a les persones refugiades que fugen de països com Síria, Afganistan, Iemen, Iraq, Veneçuela, Nigèria, Ucraïna, Etiòpia, Birmània…\n…I per exigir el compliment del compromís que va adquirir l’anterior govern d’Espanya d’acollir\npoc més de 17.000 persones refugiades. A dia d’avui, quan fa gairebé un any que va finalitzar el termini, aquest compromís segueix sense complir-se…\nEn cas de persecució, tota persona té dret a cercar asil en altres països i a beneficiar-se’n. Article 14 de la Declaració dels Drets Humans\nHI Tenen TOT EL DRET!!!\nclicar imatge per a enllaç web setmanadelasolidaritat\n← A l’Acollidora; dilluns 24 de setembre , a les 19h.\nLa diversitat característica de la nostra ciutat es compagina per fer un crit unànime: Volem Acollir Ara!!! →\nUn comentario en «Setmana de la Solidaritat 2018»\nPingback:\tEquilibrar derechos y deberes en democracia | Estrella de L'Hospitalet


Posted byminsk\t 25 Juny, 2018 27 Novembre, 2019\n2012-2018 / Antena 3\nDe dilluns a divendres a les 16.30 a Antena 3\nLa vuitena temporada d’ Amar Es Para Siempre arrenca amb l'arribada d'una nova família a la Plaza de los Frutos, els Ordoñez, coneguts enemics de la família De la Vega. Uns nous personatges que representaran la metàfora del trànsit que Espanya viu en aquest moment, a cavall entre finals de 1976 i inici de 1977. Un moment convuls on el país estrena la recentment instaurada monarquia espanyola alhora que no desisteix a lluitar per comunicar una necessitat de llibertat de pensament, política i social. Era l'inici de l'Espanya moderna.\nArrenca al setembre de 1976 amb Julia Eguía (Beatriz Argüello), la protagonista, esposa d'Armando Ordóñez (José Manuel Seda), una dona que no pensa conformar-se amb els temps que corren. Acaba de descobrir que el seu marit li ha estat infidel i aquesta crisi, encara que dolorosa, li llançarà a la cerca de si mateixa. Animada pel seu inseparable germana i millor amiga, Irene (Lucía Jiménez), Julia intentarà reprendre la seva carrera professional. Un propòsit molt més complicat del que ella pensa. I més encara quan un nou amor es creua en el seu camí. Malgrat els impediments que encara imposa la societat, Julia estarà disposada a trencar amb el seu matrimoni. Costi el que costi.\nGuillermo (David Janer), Cristina (Luz Valdenebro) i Emilio (Adrià Collado) seran l'ànima d'un despatx d'advocats laboralista, un lloc on assistirem a conflictes d'amistat, amor, traïció i en el qual es reflectirà la realitat social i política de l'època. Històries que aconseguiran el seu clímax al gener de 1977, amb un succés que commocionaria a un país sencer, un brutal atemptat en aquest mateix despatx situat en un cèntric carrer de Madrid…\nL'univers de la ràdio prendrà presència aquesta temporada. Els joves Mateo (Raúl Ferrando), Fede (Juan de Vera) i Marina (Alba Gutiérrez) no dubtaran a colar-se en les antigues instal·lacions de Ràdio Continental per a abanderar des d'aquí el moviment de les ràdios lliures. Un nou corrent que busca comptar aquella informació que realment interessa al poble, sense benes ni clixés. Així naixerà Onda Llibertat, un lloc on també hi haurà espai per a l'amor.\nI no faltaran els personatges més clàssics del nucli de l'Asturiano. Pelayo (José Antonio Sayagués) no dubtarà a introduir-se també en la ràdio per a posar el seu toc d'ironia en l'ambient polític; Manolita (Itziar Miranda) començarà a treballar en el despatx d'advocats davant la incipient crisi que torna a instal·lar-se al país; Benigna (Anabel Alonso), que es veurà abocada a llogar el King’s a un estrany, sense ser conscient que ha donat pas a una banda de lladres refinats en el seu local.\nFormat original: castellà. Sèrie de ficció diària de 50 minuts de duració. Des de la seva primera temporada, 2012-2013, en la qual la sèrie va tancar amb una mitja de 13,4% de share (1.640.000 espectadors) ha anat incrementant la seva audiència; 14,2% en la temporada 2013-2014 (1.676.000 espectadors) i 14,2%, fins a la data, en la temporada 2014-2015 (1.647.000 espectadors), amb més de 1.500 capítols emesos. Gravat en HD. Una producció per a les sobretaules d’Antena 3 Televisión.\nDirectors Argument i Coordinadors de Guió


Andoflora esdevé una 'gran festa, amb molta participació, moments divertits i emotius' - FÒRUM.ad\nAndoflora esdevé una ‘gran festa, amb molta participació, moments divertits i emotius’\nOn: 26/05/13 19:05\nLa Fira Mercat de la Planta i la Flor, Andoflora, tanca aquest diumenge la seva 20a edició, que ha esdevingut ‘una gran festa’, segons ha afirmat la consellera de Cultura i Medi Ambient, Jael Pozo. En aquesta edició s’ha registrat ‘molta participació i moments divertits i emotius’.\nLa plaça de les Fontetes ha vist passar molta gent entre el divendres i aquest diumenge, un públic familiar que ha gaudit de la programació diversa al voltant d’Andoflora. Des del Comú s’ha celebrat l’èxit de participació, i tot i no haver fet un comptatge, calculen que l’afluència ha estat major que en anys anteriors. S’arriba a aquesta conclusió a través de diferents indicadors, com són el nivell d’ocupació dels aparcaments comunals i els serveis de restauració, o veient com en moments especials, com amb l’actuació de l’Esbart de les Valls del Nord que ha omplert la plaça del Quart ‘de gom a gom’, o amb la presentació de la cançó del Comapedrosa, que ha estat un ‘moment àlgid’, segons la consellera de Cultura i Medi Ambient, Jael Pozo.\nSegons ha explicat Pozo, els comerciants han mostrat satisfacció. Els que era la primera vegada que participaven a l’Andoflora han fet una ‘valoració positiva’, doncs els ha servit ‘d’aparador, per fer contactes, i donar-se a conèixer, que és el que busquen’. Els que repetien han constatat una ‘major assistència’ que en altres edicions, malgrat que les vendes hagin pogut registrar un lleuger descens.\nAquest diumenge a la tarda s’han lliurat els premis del concurs d’aparadors organitzat amb motiu de la Fira Mercat de la Planta i la Flor. El jurat ha atorgat el primer premi a l’aparador de l’establiment Elegants, valorant la ‘imaginació’ a l’hora de crear un ‘espai divertit’ i amb productes que poc o res tenen a veure amb el què es dedica l’establiment, la perruqueria. El segon premi ha recaigut a la Ferreteria Fermass. En aquest cas el jurat ha tingut en compte el treball realitzat per ‘crear un petit jardí amb elements propis de la botiga’. En aquesta edició no hi ha hagut tercer premi, però el jurat ha decidit fer dues mencions especials: una per La Botiga i l’altra a Cathians. En el primer cas s’ha valorat la sensibilitat de l’aparador malgrat s’ha trobat que ‘definia poc la primavera i l’Andoflora’. En el segon, el jurat també hi ha trobat a faltar elements primaverals, tot i valorar la coloració de l’aparador.\nLa cançó del Comapedrosa\nAndoflora s’ha omplert per escoltar la cançó del Comapedrosa, que s’ha presentat aquest diumenge al migdia. L’enregistrament ha tingut lloc aquesta tarda. Durant la presentació, no només han cantat els infants, sinó que els adults també s’hi ha afegit, segons ha explicat la consellera de Cultura i Medi Ambient de la Massana, per qui la cançó compleix els requisits de tenir una estructura senzilla, melòdica i enganxosa, necessaris per esdevenir una cançó popular.\nPrevious Post: Les falles avancen cap a la declaració de patrimoni de la Unesco\nNext Post: L’Escanyabocs 2013 es clou amb un miler de participants


Pablo del Pozo | Bonart\nNotícies L'Hospitalet de LlobregatVisita guiada exposició ‘Pablo del Pozo. Al muerto, tiempo encima’\nanna carreras i aubets 21/6/19 Dimecres 26 de juny a les 19h. tindrà lloc la visita guiada per l’exposició Pablo del Pozo. Al muerto, tiempo encima, a càrrec de Jordi Garrido, Pablo del Pozo i Albert Mercadé a la Fundació Arranz-Bravo. Al muerto, tiempo...\nExposicions L'Hospitalet de LlobregatLa Fundació Arranz-Bravo presenta la primera mostra individual de Pablo del Pozo\nbonart 6/5/19 Pablo del Pozo (Badajoz, 1994) presenta del 9 de maig al 14 de juliol Al muerto, tiempo encima, el seu darrer projecte expositiu a la Fundació Arranz-Bravo, avinguda Tarradellas 44 de L’Hospitalet de Llobregat. Comissariada pel crític i historiador de...\nExposicions BarcelonaEscenaris de resistència a La Sala d’Art Jove\nbonart 4/6/18 La Sala d’Art Jove, carrer Calàbria 147 de Barcelona, presenta del 7 de juny al 29 de septembre, Tots els llocs parlen de tu, mostra col·lectiva que reuneix els treballs de Jaume Clotet i Pol Olivé, Juan David Galindo, Martí Madaula i Pablo del Pozo,...


El certificat digital és un document digital mitjançant el qual un tercer confiable (una autoritat de certificació) garanteix la vinculació entre la identitat d’un subjecte o entitat i una clau pública, dit en altres paraules, és un mecanisme per assegurar la identitat de la persona que firma el document electrònic.\nFuncions del Certificat digital\nFirmar electrònicament documents (en format digital), amb plena validesa jurídica.\nIdentificar-se de forma fefaent al realitzar alguna gestió o tràmit a través d’algun programari web. El certificat digital és la identitat a Internet.\nAixí doncs, resulta una eina indispensable per a les entitats, ja que qualsevol servei de tramitació amb l’Agència Tributària, amb Seguretat Social, o a totes les associacions que els calgui realitzar tràmits amb l’Ajuntament de Barcelona, la Generalitat de Catalunya o algun organisme de l’Estat, els és imprescindible disposar d’un certificat digital per a poder-ho fer. També és necessari per presentar factures electròniques.\nCertificats que us poden ser d’utilitat\nA Espanya existeixen diversos ens que expedeixen aquest tipus de certificats. Per triar quin d’ells us pot anar millor us heu de basar en quins tràmits associatius fareu: esteu donats d’alta d’activitat econòmica a Hisenda i feu declaracions d’impostos i altres tràmits? Demaneu subvencions a l’Ajuntament de Barcelona, a la Generalitat de Catalunya? No demaneu cap subvenció? A continuació us resumim 3 mecanismes d’identificació i signatura electrònica:\n1. idCAT Mòbil\nNo és un certificat digital, sinó un mecanisme d’identificació i signatura electrònica en què s’envia una contrasenya d’un sol ús al mòbil. Es pot utilitzar per a identificar-se en la majoria de tràmits amb les administracions catalanes i des de qualsevol dispositiu (no cal instal·lar res), però no permet signar electrònicament documents ni fer tràmits amb Hisenda. Per obtenir un idCAT Mòbil, cal complir els requisits següents: ser major de 16 anys, acreditar la personalitat mitjançant un dels documents reconeguts i informar obligatòriament d’una adreça de correu electrònic i un telèfon mòbil a efectes d’identificació i contacte. Es pot obtenir fàcilment per internet acreditant la teva identitat amb el número i la data de caducitat del DNI o de la TIE, la data de naixement i el codi de barres de la Targeta Sanitària Individual (TSI) que lliura el CatSalut. Alguns avantatges que té és que no cal recordar cap contrasenya ni PIN, no requereix la instal·lació de cap tipus de programari, és un sistema segur, no caduca pel transcurs del temps i és gratuït. Aquí teniu més informació sobre l’idCAT Mòbil, i aquí podeu realitzar el tràmit d’obtenció.\n2. idCAT Certificat\nIdentificador digital per a persones físiques que, en alguns tràmits i convocatòries de subvencions permet la representació de persones jurídiques. És a dir, la presidència de l’associació ha d’obtenir el seu IdCAT a nivell personal, i com representa l’associació pot fer tràmits en nom d’aquesta. Bàsicament permet fer tràmits amb l’Ajuntament de Barcelona, amb la Generalitat i amb alguns organismes estatals. També permet signar documents amb totes les garanties, però no permet fer tràmits amb Hisenda. És gratuït i té una durada de 4 anys. Seguidament us facilitem l’enllaç per sol·licitar l’IDCat i un vídeo explicatiu (“Sol·licitud de l’IDCat des de casa”) per facilitar la seva instal·lació. L’obtenció és senzilla però requereix en un dels passos anar presencialment a qualsevol entitat de registre idCAT, a diferència de l’idCAT Mòbil. Aquí la informació per renovar l’IdCAT.\n3. Certificat digital de representant de persona jurídica de la FNMT\nÉs el certificat més usat entre l’associacionisme, el que expedeix la Fábrica Nacional de Moneda y Timbre (FNMT), ja que és el més econòmic (14€) i ens permet fer tràmits amb Hisenda i amb la resta d’administracions (recordeu que els 2 certificats anteriors no ens permeten interactuar amb Hisenda). L’obtenció del certificat implica fer la sol·licitud per internet, paral·lelament fer un tràmit amb Justícia i finalment entregar certa documentació presencialment a una oficina de l’Agència Tributària o en una de correus. Aquest certificat, però, caduca als dos anys. En el següent article resumim els passos per obtenir-lo: Com obtenir el certificat digital de representant de persona jurídica de la FNMT.\nDes del CRAJ destaquem aquests tres certificats digitals ja que considerem que són els més utilitzats per la majoria d’associacions, per la seva facilitat a l’hora d’obtenir-los així com per les gestions que permeten dur a terme, que s’adapten en la seva majoria a les que precisen les associacions. Però, en qüestió de certificats, la llista és gairebé infinita.\nSi teniu dubtes o necessiteu un cop de mà, poseu-vos en contacte amb nosaltres escrivint-nos a info@crajbcn.cat, trucant-nos al 93 265 52 17 o per Telegram o WhatsApp al 652 87 81 22.


Hotel Friesen Werdau Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a Werdau.\nZwickauer Str. 58, Werdau, Werdau, Alemanya - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Friesen\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hotel Friesen és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Werdau. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel Friesen asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos instal.lacions per a minusvàl.lids, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant, premsa, visites turístiques.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, escriptori, telèfon, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Billar, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hotel Friesen no troba competidors en cap categoria.\nAllotjaments a Werdau


MENU PRINCIPAL > Ajuntament > Tauler d'anuncis > Notícies > INICI VACUNACIÓ DE LA GRIP A LA GARROTXA\nINICI VACUNACIÓ DE LA GRIP A LA GARROTXA\nINICI VACUNACIÓ DE LA GRIP A LA GARROTXA La vacunació s'avança quinze dies i, de manera excepcional per la pandèmia, es farà majoritàriament fora del CAP\nLa campanya de vacunació contra la grip s’avança dues setmanes respecte del 2019 i comença aquest dijous 15 d’octubre a Catalunya. A la Garrotxa, el primer dia de vacunació serà el dilluns dia 19. Tot i això, durant la primera quinzena d’octubre ja s’ha prioritzat la vacunació del personal sanitari i sociosanitari i de les persones institucionalitzades.\nLa principal novetat respecte la campanya de vacunació d’aquest 2020 és que es farà majoritàriament fora dels centres d’atenció primària, principalment en espais municipals cedits pels ajuntaments. A la Garrotxa s’han habilitat fins a 14 punts de vacunació en dies i franges horàries diferents per tal d’abastar tanta població com sigui possible. El motiu d’aquesta descentralització és evitar aglomeracions en espais més reduïts com poden ser alguns consultoris locals i assegurar així que es compleixen totes les mesures de seguretat davant la COVID-19.\nUn equip format per personal d’infermeria i administratiu es desplaçarà a aquests espais municipals per fer la vacunació, als quals caldrà accedir amb cita prèvia. Els usuaris podran agafar cita per internet o a través de La Meva Salut (LMS), directament en una agenda de vacunació, un espai digital que inclou la informació personal generada per l’atenció sanitària prestada en centres assistencials públics. L’accés és des de l’adreça web https://lamevasalut.gencat.cat o a través de l’app La Meva Salut.\nA banda de La Meva Salut, els usuaris dels centres d’atenció primària de la Garrotxa també poden triar vacunar-se aprofitant les visites de control quan vagin al CAP. Els objectius de l’Agència de Salut Pública de Catalunya pel que fa a les cobertures de vacunació d’aquesta temporada 2020-2021 són assolir o superar cobertures de vacunació del 75% en persones grans, preferentment a partir dels 65 anys i en el personal sanitari i sociosanitari, així com superar el 60% en embarassades i en persones amb condicions de risc.\nLa vacuna de la grip es recomana especialment a les persones susceptibles de patir-ne els efectes, com ara les qui tenen malalties cròniques, la gent gran, les dones embarassades, els professionals de l'àmbit sanitari i col·lectius de serveis essencials (bombers, policia, mestres, cuidadors/es familiars de gent gran...). Tenint en compte la situació epidemiològica actual i la importància de mantenir els serveis educatius actius, en aquesta campanya 2020-2021 també es considera el col·lectiu de mestres com un servei públic essencial on es recomana la vacunació. Aquestes persones s’hauran de vacunar als mateixos serveis sanitaris que els corresponguin.\nDates i horaris de vacunació a la Garrotxa\n21, 23 i 30\nRecinte Firal d’Olot\nC/ de Madrid, s/n\nC/ del Roser, 13\nÉs altament probable que aquestes dates i horaris establerts s’ampliïn en alguns municipis en funció de la demanda. Si és així, s’utilitzaran els canals de comunicació habituals per donar a conèixer a la ciutadania els nous punts de vacunació.


Amic dels catalans ? o un bandarra? | Catalans reaccionem ( Carpe diem)\nSetembre 19, 2010 in General\nSetembre 19, 2010 a 12:25 pm\nJorfont,això ni es pregunta…..”És més facil desintegrar un àtom que els prejudicis “. En Rajoy i el PP no és que tinguin manca de cultura politica,és manca de tota etica,juguen amb la gent,ells i els seus mitjans afins,sembrant el desconcert,la insidia,la manipulació,la difamació i la mentida amb total inpunitat quina vergonya. Ells són els bons,els salvadors de la patria,els que defensan la bandera,(per mi perfecta no és la meva ),els vermells i els independentistas destruiéxen la patria,la familia,la iglesia….Aixó és Rajoy i el PP…En fi una merda !!!.\nSetembre 19, 2010 a 7:10 pm\nEl PP necessita algú a qui donar la culpa de tots els mals d’Espanya, i aquest paper ens ha tocat a nosaltres. Que és el que molesta a aquesta camarilla?. Doncs que tinguem una llengua, institucions, costums i lleis propis des de fa molts segles i que ens entossudim a mantenir vius tots aquests elements.\nNo podeu esperar gaire d’algú que creu que Espanya és la nació més vella d’Europa, des de quan un Estat que té 300 anys pot ser la nació més vella d’Europa, si Catalunya té més de 1000, Anglaterra o França.\nSetembre 20, 2010 a 11:26 am\nD’amic res de res, de bandarra molt, ell i gent afí al seu pensament tan sols volen vots per tenir el poder i seguir unint a tothom sota el mateix pensament, el d’ells.\nJa els varem tornar a patir quan van assolir majoria absoluta, son lo pitjor que hi ha a Espanya.\nDe totes maneres no ens deixen anar ja que sense els catalans ja no podrien seguir fent el gran davant els ulls d’Europa, qui els procuraria els diners? seguim sent la mamella solidaria, a la força.\nSetembre 20, 2010 a 5:01 pm\nI aquesta mirada seva d’embogit la veritat es que fa por, no valdria la pena que li fessin un examen psicotècnic?, o un examen per saber si es apte per ser president de molta gent?.\nSetembre 21, 2010 a 6:58 am\nEls catalans (catalunyesos, valencians, balears, franjolins…) els molestem precissament perquè ENCARA existim. Als espanyols no els cap en el cervell què al SEU estat encara hi haja qui no s’expresse en castellà, perquè ténen clar que sols la llengua és la veritable pàtria, per això tant s esforços en fer desaparèixer la nostra llengua i de retop a nosaltres mateix. Sense llengua no hi ha consciència.\nSetembre 25, 2010 a 12:39 am\nOs deseo de corazon que obtengais la independencia de una puñetera vez, asi dejais de desangrar el pais recibiendo mucho mas de lo que aportais y de paso el populismo de izquierda no gobernaria nunca mas sin el voto sectario catalan, felicidad para todos\nSetembre 25, 2010 a 5:38 am\nUno: Em sorprén que parlis de dessagnar un país i d’això ens acusis als catalans, vas ben errat, ña realitat és ben diferent, Catalunya ha sigut desagnada ì saquejada per Espanya, i estem tips. Ara, però, ja us queden pocs llocs on robar.\nAndorra per devant d´España … »


Conèixer Catalunya: de juliol 2011\nQueden lluny els dies en que a Moià es feien tasques com l'elaboració de vi i aiguardent, bona part de la qual es destinava a l'exportació, la de teixits i altres activitats menors com, en una època determinada, la fabricació de rellotges.\nEl comerç amb les Colònies Americanes del Regne d’Espanya, va permetre que els segles XVII i XVIII, sobretot, Moià experimentés un enriquiment i crescuda econòmica i demogràfica molt notables.\nUn dels fruits d'aquesta etapa de prosperitat fou la construcció de l'actual església de Santa Maria de Moià, un notable edifici barroc, d’obligada visita .\nAvui, ‘pinten bastos’, s’ha fet l’impossible per mantenir els serveis que es donaven en èpoques de bonança econòmica, i en tant que Colònia del Regne d’Espanya, ens cal acceptar que serem depredats fins el darrer cèntim d’euro.\nMoià però, té molt a veure i ‘viure’; des del conixercatalunya.blogspot.com hem anat recollint-ne algunes mostres :\nN’hi ha més que podreu llegir posant Moià, on diu ‘ cercar en aquest bloc’.\nAra és l’hora de fer accions positives, ens cal anar més enllà de penjar la senyera al balcó l’11 de setembre; tot son coses senzilles :\nComprar en ‘català’\nVisitar i conèixer Catalunya. Això us la farà estimar més.\nPoseu Moià a la llista de llocs per visitar aviat.\nPublicat per antoniomora.verges@blogger.com a 1:56 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nTornava de Guimerà i malgrat anar – com sempre – just de temps, decidia arribar-me fins a Tordera per recollir imatges d’aquest petit nucli de població, situat vers el Nord de la Curullada, en el camí del Canós, pertanyent al terme veí de l'Aranyó , integrat al municipi de les Pallargues.\nEl poble és situat a la part més alta de tota la planura que formen les seves terres; l'estructura arquitectònica de Tordera és molt peculiar, té forma de ferradura, amb les cases que la constitueixen unides i deixant una sola entrada que dóna accés a la plaça. Aquesta, centre neuràlgic del poble, és voltada gairebé tota per seients de pedra, i solament s'hi pot accedir per una sola entrada, pel pujador o carrer de Sant Pau.\nCosta retratar la seva església dedicada a Sant Pau, amb el dibuix d’un tord a la façana; és sufragània de la Curullada, i malgrat té parets velles en direcció de llevant a ponent, l'estructura actual és del segle XVII. Es troba a l'entrada del poble i s'hi accedeix per unes escales. A Cervera es guarda una marededéu, asseguda, del segle XII, que procedeix d'aquest poble.\nL'església estava presidida fins a l'any 1936 per una imatge de la Verge. Es una talla de fusta policromada atribuïble al segle XII que, els primers mesos de la mal dita guerra civil – cal recordar que el 18 de juliol de 1936 els militars feixistes encapçalats pel general Franco , s’alçaven contra el govern LEGÍTIM de la II República - fou malmesa i llançada a la foguera formada per diversos objectes procedents del temple. Amb gran risc, va ser salvada als darrers moments per dues pietoses veïnes de Tordera, Carme Trilla i Petanas i Regina Llobet i Pont (A.C.S.), evitant així que fos consumida per les flames.\nImatge del llibre TORDERA història i vida d’un poble de la Segarra, del que em regalava un exemplar, el dia 11.08.2016 , el Josep Maria Ubach Molins. President de l’Associació d’Antics Veïns del Poble de Tordera.\nAvui, encara que molt mutilada, es troba exposada a la Secció d'Art Sacre del Museu Duran i Sanpere de Cervera. L'església de Sant Joan de Jerusalem es, ben segur, un digne emplaçament, però l'aspecte de la imatge milloraria notablement si fos convenientment restaurada, després de restituir-hi un important fragment que hi manca i que també pogué ser salvat de la destrucció.\nL’església presidida ara per una imatge de la Verge de Montserrat, llueix unes magnifiques pintures del Jaume Fort Piqué\nA la fi del segle XV entrà a la senyoria dels Saportella, al segle XVI en tenien la senyoria els Sacirera, i al segle XVIII, els Vilallonga.\nCom en el cas de la Vila homònima de la Comarca del Maresme, ostenta l’escut parlant d’un au, pel que fa topònim, aquí com allà, defensem la seva derivació del llatí, Vallis Dordaria, relativament comú en alguns llocs de Catalunya, Ordís [ Alt Empordà ] o , Viladordis [ Bages ].\nLa reflexió que ens deixava l’escriptor Josep Pla, sembla pensada per aquest indret; ‘El paral•lelisme primaveral entre els rossinyols i les cireres és el mateix que es produeix a la tardor, entre els tords i les olives ‘.\nla Rosa Planell Grau , el Miquel Pujol Mur i l’Antonio Mora Vergés , comprovàvem que l'actual església parroquial dedicada a Sant Feliu, no conserva cap element del seu passat romànic.\nHi ha certament referències documentals del segle XI que permeten confirmar l'existència d'un primer edifici d'aquest estil; L'any 1043 Gersén i el seu fill van vendre a Arnau i la seva muller la torre del Quer (ipsa torre de ipso Quer), al terme de Navès, a la Vall de Lord; un dels límits d'aquesta venda era l'església de Sant Feliu de Lluelles (Sancto Felice). Uns anys més tard, la mateixa torre i el seu alou eren cedits per Arnal Dalmau i la seva muller a l'església de Santa Maria de la Seu d'Urgell i a la seva canònica, i una vegada més l'església de Sant Feliu era esmentada com a límit.\nL'església de Sant Feliu era parroquial, car l'any 1312 la visita al deganat de la Vall de Lord en confirmà la seva categoria.\nMantenia les funcions parroquials al segle XVIII , i tenia com a sufragània les esglésies de Sant Martí de Tentellatge i Santa Maria de Preixana, formant part de l'oficialat de Solsona.\nA finals del segle XVII i inicís del XVIII, l'edifici romànic fou substituït per l'actual construcció barroca i es vincula a Tentellatge.\nEl 1898 es construeix el nou cementiri.\nCom a dada curiosa cal esmentar que Mossèn Marc Rovira, rector de Sant Feliu de Lluelles, fou testimoni de la fortificació del massís de Busa durant la guerra napoleònica, així com dels moviments del general Lacy a la zona. Recollí les seves observacions en un llibre: "Breu notícia de les coses més notables que han passat, especialment des del any 1790 en avant". El document original ha desaparegut i es conserva la transcripció que va fer Mn. Joan Serra i Vilaró a l'Arxiu Comarcal de Solsona (LLORENS I SOLÉ, A., 1981)\nLa nova església està tancada amb pany i forrellat, ens expliquen però, que es un edifici d'una sola nau rectangular amb presbiteri quadrat i amb la porta oberta al mur de ponent de l'edifici. Reprodueix el model característic del barroc rural, amb un campanar de torre quadrada bastit a migdia, prop del presbiteri i amb obertures d'arc de mig punt i balaustrada.\nLa porta és allindada i la llinda presenta una motllura semicircular al centre en forma de petxina amb la inscripció: any 1773 a la llinda. Sobre la porta hi ha un ull de bou circular.\nL'interior és arrebossat, cobert amb voltes d'aresta i amb petites capelles laterals obertes a la nau. És advocada a Sant Pere i Sant Feliu, i conserva un retaule neoclàssic centrat amb les imatges dels dos sants.\nMentre recollia imatges de l’indret, pensava que allò del ‘comerç amb les indies’, contra el parer de l’època, va ser per Catalunya un mal negoci.\nEsmentàvem tangencialment aquesta església en la crònica relativa al Castell de Besora :\nEns sembla interessant – i l’afegim també – en enllaç sobre aquest temple aixecat a Sant Sadurni :\nincloc l’edifici dins la categoria ‘esglésies mastodòntiques ‘, que encetava justament al terme de Navès, i que servirà per referir-nos als grans edificis religiosos, aixecats possiblement amb diners procedents del comerç amb les amèriques , i que es troben avui situats en entorns poc o gens habitats.\nEm cridava l’atenció una creu de Caravaca situada damunt del pedró, que possiblement va exercir com a comunidor en algun moment del passat. M’agradaria conèixer – si existeix - la relació entre aquest símbol i l’església i/o el terme de Besora.\nLa sensació d’asfíxia – absurda i del tot innecessària en aquest indret on l’espai sobra en la mateixa proporció, en que manca la presència humana - , és quasi dolorosa.\nDic sempre que el Solsonès és un dels millors ‘museus a l’aire lliure’, de Catalunya; aquí dissortadament cabria afegir l’adjectiu ‘ dels horrors’.\nSANT JULIÀ DE LLIÇÀ D’AMUNT. VALLÈS ORIENTAL. CATALUNYA\nRebia una trucada telefònica mentre preparava aquesta crònica; la meva mare havia caigut, idèntica situació, però aleshores mentre caminava en direcció a Sant Esteve de Palaudaries em succeïa l’any 2.009 :\nSortosament, aleshores i ara, sembla que serà únicament un ensurt.\nLa parròquia de Sant Julià, documentada des del principi del segle XI, apareix sovint a la documentació amb un altar de Santa Maria, existent ja el 1075.\nfou integrada a la Baronia de Montbui l’any 1059 quan els comtes Ramon Berenguer I i Almodis van fer les paus amb Mir Geribert i van cedir-li el feu de Montbui que ell reclamava com a part de l'herència de la seva muller Guisla de Besora, filla de Gombau. Les parròquies de Sant Julià i Sant Esteve de Palaudàries no es van separar mai més del terme i, després, baronia de Montbui i com a part integrant d'aquesta foren propietat dels descendents de Mir Geribert, els Santmartí, després dels Montbui, dels Planella, de la corona, dels Torrelles i del Consell de Cent de Barcelona (1490-1714) i, finalment, batllia reial. Forma municipi propi des del 1836, data en què es consumà l'esquarterament de l'antic terme de la baronia.\nInicialment, depenia del vescomte de Barcelona, després va passar a dependre del Bisbat de Barcelona ; el 1149 el bisbe, Guillem de Torroja, amb l'assentiment dels seus canonges, va unir l'església i els drets de la parròquia de Sant Julià al monestir de Sant Miquel del Fai, que ja posseïa diferents alous dintre el seu terme. En la donació es reserva només l'obediència a l'església de Barcelona, amb l'obligació d'assistir als sínodes diocesans. Aquesta submissió al priorat del Fai, que era el que presentava els seus rectors, va durar fins el 1751.\nÉs d’origen romànic, comprovable no solament per ésser citada en documents sinó per les restes clares de romànic, fins i tot, de preromànic: finestres de l’absis decorades exteriorment amb elements de corda i de característiques pròpies del segle X. Segurament era més petita que ara: una sola nau de dos trams i l’absis. Al principi del segle XV, es va fer una primera reforma consistent a dotar-la de dues naus laterals, les capelles de Sant Abdó i Sant Senén el 1563 i la de Sant Jacint el 1600. Aquestes capelles i d'altres que s'hi afegiren, dedicades al Roser, a sant Isidre i a sant Sebastià, li donaren la disposició actual de tres naus.\nEl campanar fou iniciat entorn del 1508 i la barana superior, que es troba a l'angle NW de la façana, és del 1710.\nLa portada, del segle XVI, és de tipus goticorenaixentista, amb uns caparrons esculpits, que fan de suport a l'arquitrau, i un frontó en forma de gran petxina.\nL'any 1725 es va refer i unificar el teulat.\nel 1946 es va allargar notablement, desplaçant l’absis a llevant, tot aprofitant els elements antics, i construint al costat sud la sagristia. També en aquest última reforma es van substituir els pilars que separaven les naus per unes lleugeres columnes que oferien menys dificultats visuals.\nEns expliquen – es celebrava un ofici religiós , i no en podíem recollir imatges – que té aquesta església una notable pica baptismal del segle XVI i un conjunt de peces d'orfebreria (veracreu, calzes, bacina, bordons i imatges d'argent).\nEns arribàvem fins a Santa Magdalena de Puigsac, pel camí encimentat que surt des de Pardines, el trajecte és una autèntica festa pels sentits, ja que es voreja un corrent d’aigua i la vegetació de ribera que això comporta; l’única dificultat – que ens sorgirà a la tornada - és la de coincidir amb un altre vehicle en sentit contrari, ja que l’angostura del traçat fa difícil – en alguns llocs impossible – el pas simultani d’ambdós.\nL'esglesiola – reformada i transformada totalment - conserva l'estructura romànica, amb un absis perfecte i teulada, tot cobert amb llicorella del país.\nEns expliquen que l’any 1980 se li va afegir un porxo a fi de protegir la portalada romànica; en aquella data es van fer desaparèixer les dues capelles, bastides al segle XVIII, que li donaven planta de creu.\nA ponent però , es mantenien un portal i un ull de bou, també del segle XVIII, i, al damunt, un campanaret gràcil d'espadanya.\nL’estructura bàsica, i el parament constructiu corresponen a la consagració que en va fer, el 15 d'octubre de 1176, el bisbe d'Urgell Arnau de Preixens, a precs dels veïns del lloc i del baró Bernat, que l'havia feta construir; aleshores a Sant Esteve de Pardines tenien dos capellans ; Ramon de Ribes i Ramon Joan.\nRecolliré imatges de l’indret amb la intima sensació de trobar-me davant d’un edifici neoromànic, bastit damunt les restes d’una anterior església.\nEm queixava amargament de les actuacions dutes a terme, pel Servei de ‘Tranformació’ del Patrimoni històric i cultural, dutes a terme des de la Diputació de Barcelona; em temo que l’exemple - el mal exemple – s’ha estès dissortadament fora dels límits territorials d’aquella Administració.\nLa riquesa del romànic és la seva diversitat.\nL’ Antoni Pladevall i Font (Taradell, Osona, 1934), afegia un comentari ; molt ben restaurada i amb l'atri reconstruït per l'arquitecte Joan Maria de Ribot i de Balle , que va néixer a Girona el 24 de febrer de 1919.\nJoan Ribot que va restaurar moltes esglésies gràcies a la diligència del Sr. J. Saquès , cap dels serveis territorials de cultura de Girona. Ambdós, Sr. Ribot i Saqués es mereixen la gratitud de tots els amics del romànic.\nAl vessant nord-oriental de Pedraforca es troba el santuari de Gresolet, a 1.300 metres d'altitud, al fons de la vall de Gresolet, afluent per l'esquerra del riu de Saldes, el vessant meridional de la qual és cobert per l'important bosc (d'avets, faigs, pins, boixos, etcètera .) de la baga de Gresolet.\nLa vall de Gresolet, que formava part del territori feudal de la baronia de Pinòs i Mataplana, va ser cedida en vassallatge als senyors de Josa, els quals la traspassaren al segle XII al senyors de Faia, que tenien el seu castell al costat del riu Bastareny, més avall de l'ermita del Puig.\nDegut al despoblament originat per la destrucció del poble, abundaren els litigis per l'ús de les pastures i l'aprofitament forestal de la vall entre els habitants de Saldes i els senyors de la vall.\nEl santuari, centre de devoció local, existia ja el 1258, any en què consta que hi havia una comunitat de donats, però ja el 1320 en tenia cura un capellà custodi, que ho era també del castell de Saldes.\nL’any 1337 Pere Galceran de Pinós en reconstruí la casa i l'església, que fou assolada pels terratrèmols del segle XV (consta com a arruïnat el 1499).\nFou reedificat una altra vegada i s'anà modificant i ampliant, el 1660 hi fou creada una confraria i germandat de sacerdots, el 1709 constava de nau central i dues capelles laterals.\nEl bosc de Gresolet, on en el passat havien existit óssos i que es conservava en molt bon estat als inicis del segle XX, va ser objecte d'un dur plet quan les explotacions mineres establertes a l'Alt Berguedà van posar els seus ulls en ell per satisfer les seves necessitats de fusta per a les galeries de les mines. Aquest plet per l'aprofitament forestal, que va originar un intens debat públic a partir del qual es va arribar a proposar la creació d'un parc natural en aquestes contrades precursor de l'actual, es va perllongar durant més de vint anys.\nMalgrat trobar-se allunyat de llocs poblats, en el període 1936-1939, l’estultícia en forma d’incendi i destrucció del Retaule Major, van arribar fins aquesta fondalada, anomenada justament Bresolet per la seva forma. Més ampla per dalt ; el Pedraforca és un dels límits d’aquest vas gegantí, que conformen la Serra Pedregosa, les Costes del Roset i el torrent que baixa del Coll de la Bauma.\nDesprés de la guerra civil, el feixisme donà via lliure a l'explotació de la fusta del bosc, amb la qual cosa van desaparèixer la major part dels millors exemplars d'arbres existents. S’aconseguia així quasi totalment l’objectiu del Regim, destruir Catalunya.\nSortosament resten alguns racons on es conserva el bosc original, mentre que la regeneració natural, el control de l'explotació i la protecció dels darrers anys – des de l’adveniment de la democràciola - han permès una certa recuperació.\nEl santuari restà a cura d'uns ermitans fins el 1959, i la imatge de la Mare de Déu fou traslladada a Saldes.\nActualment prop de l’edifici hi ha una zona de picnic i s’ofereix servei d’hostatgeria; justament cal pujar fins al primer pis, per accedir a l’interior de l’església des del cor.\nEns expliquen que la celebració litúrgica, amb retorn de la imatge,com l’ aplec del 8 de setembre, diada de les ‘Mares de Déu Trobades' , i d’aquest santuari, té cada cop menys participació.\nQueden lluny els dies en que el Santuari com lloc de culte religiós , era punt de confluència dels habitants d'un ampli entorn, des de Bagà fins a Josa i des de Gósol fins a Vallcebre.\nEm feia saber el Marcel•lí Puigdellivol Prat, que en la seva darrera visita, li explicaven en relació al Santuari que hi ha perill d'ensorrament, perquè s'han obert esquerdes a la nau de l’església, a la que ara no s'hi pot accedir per por de despreniments.\nEsperem que si pugui posar remei.\nLa Rosa Planell i el Miquel Pujol Mur ens expliquen que van gaudir moltíssim en la visita a aquest Castell i de la sensacional vista sobre el pantà de Terradets.\nEl Castell de Mur és un exemplar singular de l’arquitectura civil del segle XI situat al municipi de Castell de Mur, al Pallars Jussà. Actualment dóna nom al municipi de Castell de Mur de la comarca del Pallars Jussà amb capital a la vila de Guàrdia de Noguera.\nAl seu redós hi hagué el poble castral de Mur, abandonat des de molt antic. És tractava d’un poblat alt medieval, amb restes de muralla ciclòpia i nombroses restes de sòls d’habitació tallats a la roca, descoberts en les prospeccions arqueològiques fetes sobretot l’any 1977. El districte castral de Mur pertanyia al domini territorial del comtat de Pallars.\nHe trobat unes definicions de aquest exemple de castell de frontera que m’ha agradat\n• Petit pel que és habitual en un castell, només hi residien una vintena de persones.\n• Gran pel que fa pel seu valor històric i patrimonial, compta amb mil anys d’antiguitat i és un referent de l’època medieval.\n• Pioner. L’interior del castell ha recuperat una part important del seu anterior aspecte.\nEn el seu moment era la avantguarda que protegia la serra del Montsec. La seva situació dalt del cim el fa espectacular, les seves són unes de les parets més altes construïdes en un lloc enlairat. No és fa difícil d’entendre per què se’l va conèixer simplement com a Mur.\nLa seva situació estratègica i la seva importància dins l’arquitectura militar de la Conca de Tremp advoquen en favor d’uns orígens històrics llunyans. Al segle X hi ha la primera referència escrita del castell. L’any 969 es documenta l’església de Sant Fructuós, situada dins el terme del castell.\nA mitjans del segle XI el comdor Arnau Mir de Tost era feudatari del castell de Mur. Aquest noble urgellenc va ser qui va prendre la iniciativa en la organització territorial de la frontera. L’any 1053 el comte Ramon V de Pallars Jussà lliurà a Arnau de prestar-li jurament de fidelitat pel 15 onces d’or. Dos anys més tard el comte de Pallars prengué per esposa a Valença, filla d’Arnau. L’any 1060 el matrimoni va fer erigir damunt de l’antiga capella castral la Col•legiata de Santa Maria de Mur.\nHom atribueix a Arnau Mir de Tost la reconstrucció del castell tal com ha arribat als nostres dies. La seva estructura és molt simple però no hi ha dubte que la seva arquitectura i el seu emplaçament defineixen una qualitat plàstica i arquitectònica excepcional.\nEl castell té una planta concentrada i tancada totalment per un únic perímetre emmurallat, en el qual es conserven vestigis de merlets, amb els angles i els vèrtexs arrodonits. La forma és sensiblement triangular, una mica irregular a causa d’estar basat en la roca de la mateixa muntanya. Popularment se l’ha comparat amb una nau. El recinte té 31 metres de longitud. La muralla 1 metre de grossor i entre 14 a 18 metres d’alçada.\nA l’extrem més estret del castell està culminat per una cambra triangular alçada damunt de la muralla i que sembla una espècie de torre. A l’altre extrem hi ha la torre de l’homenatge. És tracta d’una magnifica torre rodona, exempta i emplaçada en el sector est. Possiblement fou la primera construcció abans d’emmurallar el castell. Presenta un tipus d’aparell en la base datat al segle X i un altre de carreus petits i regulars datats al segle XI.\nLa muralla té una única porta d’entrada, oberta a ponent però presenta algunes finestres d’una sola esqueixada, fent d’espitllera, a força alçada i als pisos superiors de la cambra i la torre rodona. Algunes d’aquestes obertures són també latrines i també servien per llançar aigües residuals per defensar-se.\nEra un dels castells que conformaven una xarxa de vigilància comunicant-se els uns als altres la presència dels musulmans, dels pobles veïns , com Àger i/o Balagué, o de les taifes de Lleida i Aragó , que feien aquestes terres objecte de les seves freqüents ràtzies.\nDe les dependències interiors s’esbrinen les dues plantes que segurament tenia, la major part però, han estat malmeses per aprofitar les pedres per altres edificacions, i potser va patir la mateixa espoliació de la col•legiata.\nDurant la seva llarga història ha anat passant per diferents mans i malgrat tot sobreviu amb orgull , esplèndid davant la serra del Montsec. La seva supervivència en tant bon estat de conservació va ser premiada l’any 1920 al ser declarat Monument Històric- Artístic d’Interès Nacional.\nI ara quatre detalls d’ordre militar que ens van dir en la nostra visita.\n• L’única porta de la muralla no té espai davant per què no fos esfondrada amb un ariet. L’accés es ampla però a la porta només es pot passar d’un en un. La porta es troba a la dreta de la pujada d’entrada per tant una persona destra armada no pot entrar si no mostra tot el cos.\n• Els merlets eren poc lligats així en cas d’atac es podien desmuntar i llençar-los sobre l’enemic. Tampoc oferien suport a qui volgués entrar per sorpresa amb una corda.\n• El castell exteriorment no té formes planes per tant als projectils de les catapultes se’ls feia difícil derruir la muralla.\n• Les portes de les torres interiors eren en el primer pis i es pujava mitjançant una escala de fusta. En cas d’assalt i l’enemic hagués entrat al pati interior es retirava l’escala i es constituïa un nou nivell de defensa.\nPer la seva arquitectura i estat de conservació, malgrat l’abandonament de molts anys, ha esdevingut emblema dels Castells de Frontera dels comtats catalans.\nPublicat per antoniomora.verges@blogger.com a 2:19 1 comentari: Enllaços a aquest missatge\nDEL LLOBREGAT A SANT ESTEVE DE VILA-RASA. VALLS DEL MONTCAU . BAGES\nEl Joan Escoda Prats, sherpa emèrit de les Valls del Montcau, encapçalava l’expedició que ens portaria, a la Rosa Planell Grau, al Miquel Pujol Mur, i a l’Antonio Mora Vergés, des dels Tres Salts, dits també ‘ els Ulls del Llobregat’, fins a Sant Esteve de Vila-Rasa.\nEl barranc dit de Sant Esteve, pel que fa a les tines de pedra seca, té força menys importància que la riera del Flaquer en el terme del Pont de Vilomara; únicament en el tram final, quasi al davant del Llobregat, hi ha un parells de grups rellevants d’aquestes edificacions.\nSuperàvem – no sense dificultats – els trams inundats del camí, que ens deixarà finalment davant l’església de Sant Esteve ; és ressenyable el doble campanar d’espadanya accessible per una escala exterior , i davant la porta , dins d’un espai voltat per una paret de pedra, el petit cementiri.\nEl primer document que parla de l’església és del 1017 i l’ubica al costat del riu Telario, que és l’actual riera de Talamanca o de Sant Esteve. Al 1030 l’església s’esmenta com a parròquia de Sant Esteve de Vilarasa , al 1282 ja com a sufragània de la parroquial de Talamanca; d’aquesta situació subsidiària en tenim constància en altres documents com el del 1685.\nAl 1636, data que apareix al portal, l’església fou remodelada i/o reconstruïda profundament.\nLa capella fou víctima de la gran estultícia que visqué aquest país en ocasió de la Guerra Civil de 1936; foren robades les campanes i la imatge del sant destruïda.\nL’any 1994, es retirà tota la vegetació que cobria la façana i es feren reconstruccions puntuals.\nActualment l’edifici no té culte habitual.\nL’indret, malgrat l’existència d’una cantera relativament propera , transmet alhora gravetat i serenor.\nEsperem haver superat amb nota, l’examen dels nostres sherpes per les terres de la Catalunya interior\nEm corprenia la visió del temple de sant Martí de l’Esparra , des de la petita plaça, situat just al costat de les restes del lledoner que fou declarat un dia Arbre Monumental , comptava fins a quatre tirants que deuen sostenir literalment el temple, i observava les més que evidents senyals de ruïna de la torre campanar.\nL’Esparra és un poble del municipi de Riudarenes (Selva), a l'interfluvi de la riera de l'Esparra i la de Vila-ras, afluents per la dreta de la riera de Santa Coloma.\nLa parròquia de Sant Martí, esmentada ja el 1169, depenia de Sant Pere de Cercada, dins el vescomtat de Cabrera; en depèn el santuari d'Argimon (antic castell).\nL’església és un ediﬁci rectangular del segle XVIII cobert a dues aigües, amb porta d’arc campanell, obertures ogivals i un esvelt campanar quadrat de ﬁnals del segle XIX.\nDe l’antiga construcció romànica ens expliquen que únicament en queda un capitell ornamentat amb motius ﬂorals i l’altar. No podem accedir a l’interior, en aquesta concreta ocasió però , vist l’estat en que es troba, no fem cap indagació de qui pot tenir la clau.\nS’explica que en una de les tantes topades entre sant Martí i el diable, aquest sempre el desaﬁava a veure qui faria el salt més llarg, en una ocasió es trobaren en el camí de Lloret a Vidreres i sant Martí, d’un bot, es plantà a L’Esparra, mentre el diable va caure en l’estany de Sils. Dona que pensar aquest fet llegendari, ja que per l’estat catastròfic en que es troba – aparentment – l’indret, potser va ser el dimoni el que va posar la planta a l’Esparra.\nManuel Bofarull Terrades, defensa com a origen del topònim, el sentit ‘ barra o joc de barres que serveix per tancar un portell de prat .., ‘ que en alguna forma dialectal rep el nom d’esparra.\nEntenc ara que no surti cap imatge a la pàgina web de l’ajuntament.\nAnàvem a Moià , el Joan Escoda Prats i l’Antonio Mora Vergés, ens portava fins al carrer de Sant Sebastià número 9 baixos, al punt quasi de la màxima altitud que son 717 metres, l’excel•lència i el bon fer del Restaurant les Voltes.\nEns expliquen que el carrer fou el primer que s’edificà fora del clos murallat; la vila fou murada fins al segle XV i els vells documents i la topografia ens ho recorden : el Portal Major o de Barcelona, el portal d'en Vila i els valls o fossats de les Poses i del Palau de Baix.\nEntre els segles XVI i XIX - el període d'eufòria de la parairia de Moià - tot, carrers, i edificis, fou refet i ampliat, per aquesta raó és difícil de veure avui dia cap element arquitectònic anterior al segle XVI.\nLa casa, de trets senyorials, fou aixecada amb les millors tècniques del moment, com ho palesen els arcs que sostenen les dobles voltes de canó del menjador.\nMés enllà d’aquest espai acollidor, i del plou de pluvials que encara es conserva, és d’estricta justícia reconèixer el bon fer de la cuina de la casa, la seva aposta decidida pels vins catalans i el bon tracte del personal de servei.\nEns felicitàvem personalment en acabar el dinar, i ho reiterem ara. Us recomanem molt aquesta casa.\nEl Joan havia esmerçat molta feina per poder aconseguir el nostre objectiu del dia; la recerca de la Poua dita del Sailoic - possiblement perquè fou aixecada en terres que eren aleshores d’aquesta casa, avui enrunada – o del Padrós, que des de l’alçada senyoreja aquest tram per on discorre la riera. La teníem pendent des de l’any anterior, i continuem tenint-la desprès de quasi dues hores de voltar , seguint les coordenades - òbviament errònies – que havia trobat en una pàgina web.\nHo tornarem a provar, seguirem – quan toqui - les indicacions d’aquesta adreça :\nEsperem trobar-la, en tot cas però, el que si tinc clar és que per poc que puguem tornarem a : http://www.lesvoltes.com/\nRebia unes magnifiques imatges del Tomàs Irigary Lopez i la Carmen Toledo Cañadas, acompanyades d’una breu descripció d’aquesta esglesiola dedicada a Sant Jaume, a l’actual municipi de Josa i Tuixén (Alt Urgell), vora la riba dreta del riu de Josa, entre aquest i el camí que duu de Tuixén a Josa de Cadí i a Gósol.\nDe tradició romànica, consta d'una nau, capçada a llevant per un absis semicircular.\nLa nau és coberta amb una volta de fusta, mentre que l'arc presbiteral i l'absis són coberts amb arcs carpanell, molt rebaixats.\nA la façana de migjorn s'obre una finestra d'una sola esqueixada.\nL'any 1983 s'hi feren unes obres de restauració que deixaren les parets a l'alçada d'un banc i retornaren la capella a la seva dimensió inicial, també s'obrí una nova porta al mur de ponent.\nMalgrat les modificacions, es pot considerar aquest edifici com una obra rural construïda dins el segle XII, o potser a la fi del segle anterior.\nEl lloc de Tuixén (Tuxen) és documentat en l'acta de consagració de la catedral d'Urgell, el 839. Coromines inclou el topònim en les llistes de noms d'origen preromà. La vila de Tuixén és mencionada diverses vegades en la documentació del segle X. Borrell II de Barcelona-Urgell la llegà a Santa Maria de la Seu, en el seu testament del 993. El 1007 el comte Ermengol I, pel seu testament, restituí a Santa Maria de la Seu la vila de Tuixén, que li havia lliurat el seu pare i que ell havia retingut injustament. La donació fou confirmada posteriorment per Ermengol II (1028) i Ermengol IV (1092). Fins a la fi de l'Antic Règim fou de la senyoria del capítol de la catedral d'Urgell. L'existència de dues esglésies al terme, a més de la parroquial de Sant Esteve, i les diverses vil•les que li són atribuïdes, revelen una importància i una densitat de població remarcables.\nTuixén havia format municipi propi fins que el 1973 fou annexat al de Josa de Cadí i es constituí el municipi actual.\nL'antic terme comprenia la capçalera de la vall de Lavansa, formada per la confluència de la de Josa i la de Mola.\nA Tuixén hi ha el Museu de les Trementinaires, dedicat a aquest antic ofici i que forma part de la Ruta dels Oficis d'Ahir de l'Alt Urgell. Al juny se celebra la festa de les Trementinaires.\nSANT MARÇAL . TERME DE SANTA COLOMA DE FARNERS. LA SELVA.\nEl que fou Bisbe de Llemotges, té a Catalunya una forta implantació , com Sant Martí de Tours o també Sant Sadurní , Sant Marçal fou introduït al país pels monjos benedictins, que vingueren a predicar i evangelitzar les terres catalanes, al temps que introduïen noves formes de conreu de l'agricultura; tècniques d'elaboració de ceràmiques més modernes; i culturitzaven – en un sentit ampli – la nostra terra.\nCatalunya experimentà durant el segle XVIII un important increment demogràfic; la participació catalana en l’espoli de les colònies americanes per la via del comerç, portarà literalment un riu de diners, que es traduiran en alguns casos en l’aixecament d’esglésies, ermites, capelles i oratoris. En la nostra estultícia sempre ens ha semblat que així tindríem a Déu content !\nPodem pensar que l’ermita d’una sola nau amb absis semicircular, campanar d’espadanya d’un sol ull, porxo amb arcades de mig punt, teulat de teula àrab a dos vessants i un ràfec de tres fileres de teula plana al seu voltant, té aquesta advocació pel fet que una gran part dels seus fidels – una vegada més – venien de França, en aquesta ocasió per participar dels beneficis de la ‘ festa americana’.\nEl diumenge 3 de juliol celebraven el seu aplec, i trobava obertes les portes de l’ermita, l’interior , molt acollidor - té una llargada de 12 metres per 7 d’ample, i està coberta per tres tipus de volta. Presideix Sant Marçal com toca, però a la dreta de l’altar hi ha una figura femenina amb un nen als braços, que em crida l’atenció i quina advocació no s’esmenta. Si algun lector la coneix li agrairé m’ho faci saber a l’email coneixercatalunya@gmail.com\nEls diners d’Amèrica van permetre reedificar, reconstruir, modificar i fer de cap i de nou, moltes esglésies del nostre país; en algun cas son edificis ‘mastodòntics’ que reflectien més la capacitat econòmica dels qui n’assumien el cost, que la devoció cristiana.\nNo és sortosament el cas de Sant Marçal de Llemotges de Santa Coloma de Farners, que segueix bàsicament el ‘ model tradicional’, amb l’addenda clàssica de l’ampli porxo, molt comú també en les petites esglésies de l’Alt maresme.\nLa gent prenia posició sota els arbres, quan es fan Aplecs al mes de juliol , si vols dinar mínimament fresquet és el que toca, oi ?. Que per molts anys !!!!!\nL’ESPARRA. CRÒNICA D’UN ABANDÓ SISTEMÀTIC. LA SELV...\nLES TINES DE LES VALLS DEL MONTCAU. TRESORS DEL BA...


3r d'ESO participa en el concurs PICALLETRES\nDes del Departament de Llengües considerem aquesta activitat una possibilitat didàctica lúdica i divertida en l'educació lingüística de l'alumnat i aquest és el motiu fonamental pel qual hi participem de fa anys.\nTal com us avançàvem aquest dilluns a través del Facebook, 3r d'ESO va participar en el conegut programa PICALLETRES, un concurs de Produccions Audiovisuals Antàrtida per a diferents televisions i ràdios amb la col·laboració de la Xarxa de Comunicació Local de Catalunya i el suport de l’Institut d’Estudis Catalans.\nEls objectius principals del concurs són entretenir, fomentar i promoure la lectura i l'ús de la llengua catalana, des dels vessants escrit i oral. Saber lletrejar un mot correctament significa descobrir-ne cada part, llegir i escriure'l bé, conèixer l'alfabet i la pronúncia de la nostra llengua. Les diferents proves a què se sotmeten els alumnes són de dos tipus. L'una consisteix a lletrejar paraules de dificultat ascendent; l’altra, a resoldre correctament una sèrie de jocs lingüístics: la lectura d'un embarbussament i la detecció d'un barbarisme i d'una errada oculta.\nSi voleu veure el nostre pas pel programa, cliqueu en aquest link per conèixer les dates i hores d'emissió.\nLes alumnes s'ho van passar molt bé. Esperem que vosaltres també!!


El món empresarial hoteler viatja a Tenerife amb Tez Tour per celebrar la seva convenció anual internacional - feht-turisme.org\nEl president de l’Associació Hotelera Salou-Cambrils-La Pineda, Xavier Roig, va viatjar la setmana passada a Tenerife on l’important touroperador Tez Tour va celebrar la seva convenció anual internacional. En aquest viatge també hi van ser presents representants del Grup Palas, Ohtels, PortAventura World&Ferrari Land, dels Patronats de Salou,Cambrils, Vila-seca-La Pineda i de 4R Hotels.\nEn total, a l’illa s’hi van congregar 350 agents de viatge de Rússia, països bàltics, Bielorrússia, Bulgària i Rumania.\nCal dir que a Tenerife es va celebrar el 22 aniversari de la constitució de Tez Tour, touroperador que té presència en 29 països i que ja compleix 13 anys en aquesta illa.\nEls agents de viatge van poder participar a una sessió de treball a Finca Punta del Lomo, a San Miguel de Abona, en la què van tenir l’oportunitat de conèixer les novetats de la destinació.\nTambé van assistir a Adeje a diferents tallers tradicionals: terrisseria, calat canari, mojos, joieria amb pedres canàries o catifes amb arenes del Teide i van visitar llocs d’interès turístic com el Parc Nacional del Teide o el Parc Rural d’Anaga.\nXavier Roig, que ha tornat del viatge amb bones sensacions i tot i que la crisi russa encara no ha finalitzat, ha dit que espera que “poc a poc tot vagi tornant a la normalitat” i que “poc a poc, el turisme rus pugui tornar a tenir les bones xifres de visitants que hi havia hagut fins al 2013”. El president dels hotelers manifesta que “em de continuar donant suport al mercat rus, el tercer del rànking que ens visita aquests moments, després d’uns anys complicats per la moneda i per l’economia del seu país”. I tot i així, “han aconseguit repuntar i canviar la tendència cap a positiva dels turistes russos que ens visiten”.\nPer Roig, “gràcies al pla de la taxa podem destinar els recursos necessaris a fer promoció de la nostra destinació en diferents països i això ens permet captar clients, a l’hora que fidelitzar-los i mostrar la nostra rica i variada oferta turística”.


Castelló destinarà fins a 2.900 € per a reformar habitatges als propietaris que els cedisquen a la Borsa de Lloguer Municipal\nLa Regidoria d'Habitatge ofereix subvencions als xicotets propietaris per a ampliar els lloguers a preus assequibles\nPer un pis de 65 metres quadrats un propietari rebrà un lloguer mensual de 260 euros de l'arrendatari i, a més, comptarà per part de l'Ajuntament de Castelló amb fins a 2.900 euros per a adequar l'interior i 1.500 en un incentiu anual si es cedeix a la Borsa de Lloguer Municipal. La Regidoria d'Habitatge de l'Ajuntament ha llançat aquest mes les noves bases i una convocatòria de subvencions per a xicotets propietaris que oferisquen un habitatge a lloguers assequibles.\n«Tenim l'objectiu en aquesta legislatura d'ampliar la xifra de lloguers assequibles i contindre la bambolla en el preu. Una de les vies en la qual treballem és en la Borsa de Lloguer Municipal. Per a animar a la cessió d'habitatges a preus protegits contemplem incentius als propietaris com 2.900 euros per a reformar-la o 1.500 euros anuals, explica la regidora d'Habitatge, María Jesús Garrido.\nLa Regidoria ha pressupostat 165.000 euros enguany per a finançar l'incentiu de 1.500 euros i els 2.900 euros de reforma.\nEls xicotets propietaris interessats poden presentar la seua sol·licitud fins al 7 de desembre i poden ser beneficiàries persones físiques o jurídiques que siguen propietàries o usufructuàries d'un habitatge de Castelló inscrita en la Borsa de Lloguer i hagen formalitzat el lloguer. Les subvencions compensaran el preu màxim establit de lloguer, situat en els 4 euros per metre quadrat. L'Ajuntament s'ocuparà de l'elaboració i seguiment del contracte d'arrendament i de l'assessorament de les incidències que li puguen sorgir. També hi haurà un depòsit per a fer front a impagaments i desperfectes.\nLes propostes es poden presentar en el Registre General, situat al Palau de la Festa, amb cita prèvia, en les juntes de districte o en seu electrònica (sede.castello.es). També es pot escriure per a dubtes al [email protected] o telefonar al 669590440.\najudes Ajuntament Borsa de lloguer Castelló habitatge Joves Lloguer Pis Propietaris


Olesa fa un pla perquè els nens i joves descobreixin el gust per llegir - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nOlesa fa un pla perquè els nens i joves descobreixin el gust per llegir\nÉs un projecte col·lectiu que impulsa l'Ajuntament, però en el qual col·laboren escoles i entitats\nredacció 11.09.2017 | 00:36\nPresentació del pla lector d´Olesa, aquesta setmana aj olesa de montserrat\nOlesa de Montserrat vol incentivar el gust per la lectura a través d'un pla específic que es portarà a terme en aquests municipi. El Pla Lector Municipal és un projecte promogut per l'Ajuntament i que inclou la col·laboració de la biblioteca Santa Oliva. Hi participen tots els centres escolars del municipi per fomentar el gust per la lectura entre infants i joves.\n«La comprensió lectora és una de les claus de l'èxit escolar i l'eina bàsica per a l'accés al coneixement i l'aprenentatge», segons els impulsors del projecte, que afirmen que «amb aquesta iniciativa es pretén conscienciar també tota la població sobre els valors de la lectura, donar suport a la millora en la competència lectora entre els escolars i consolidar l'hàbit lector».\nAquest pla és una iniciativa pensada amb caràcter indefinit dins del context del Pla Educatiu Entorn. Una de les activitats destacades que es duran a terme durant aquest curs escolar és la implantació del programa de lectura Legiland per als alumnes de 6è de primària i 1r d'ESO.\nHa estat a petició de les escoles que s'implanta aquest programa digital de lectura dirigida. A part d'entrenar les competències lectores de l'alumne, s'incentiva el seu gust per la lectura d'una manera lúdica, perquè a mesura que va responent els qüestionaris guanya punts per un avatar personalitzat i entra en un rànquing de puntuació entre escoles i municipis. El programa Legiland fa temps que es treballa en diferents escoles catalanes però és la primera vegada que s'integra en l'àmbit municipal. Altres activitats que comprèn el Pla Lector Municipal ja es feien a les escoles i instituts, com les visites a la biblioteca o les lectures en família; i a la biblioteca, com l'hora del conte, els clubs de lectura extraescolars i els laboratoris de lectura.\nPer coordinar i impulsar totes aquestes activitats s'ha creat un grup de treball format per un representant de la biblioteca, un del departament d'Ensenyament de la Generalitat i un de l'Ajuntament, un representant de primària i un altre de secundària.\nAquesta és la primera vegada que es duu a terme aquesta iniciativa a Olesa, que tot just estrena el conveni entre el departament d'Ensenyament i l'Ajuntament d'un Pla Educatiu Entorn. Durant el curs passat es va elaborar l'avaluació diagnòstica i es van establir els diferents contactes entre els agents de la xarxa educativa. Arran d'aquests contactes i de recollir les demandes de les escoles i instituts del municipi, s'ha presentat aquesta proposta.\nEl CN Minorisa aleví és quart a la Copa Fanáticos, a Saragossa


Barcelona vista des de la webcam de l'espai - VilaWeb\nDilluns 22.06.2015 20:00\nLa companyia canadenca Urthecast ha publicat alguns vídeos des de la càmera d'alta resolució que té instal·lada a l'Estació Espacial Internacional\nLa companyia canadenca UrtheCast es va presentar el 2013 amb la promesa d'oferir vídeos d'alta resolució de la Terra fets des de l'Estació Espacial Internacional (ISS). Dos anys després sembla que és a punt de complir-la. Però abans d'activar el servei de streaming en directe, el mes que ve, ha publicat els primers vídeos captats des de la seva càmera d'alta definició Iris, instal·lada a l'EEI.\nN'hi ha un que captura el moviment al centre de Londres. Un altre mostra un barri de Boston. I el tercer és de Barcelona, i s'hi pot veure l'activitat al port, la ronda litoral, i el vessant de llevant de la muntanya de Montjuïc:\nUrtheCast, amb seu a Vancouver, té actualment dues càmeres instal·lades a l'ISS amb la intenció d'oferir, a través d'una plataforma interactiva a internet, fotografies d'alta resolució i vídeos en format Ultra HD capturats durant les setze voltes a la Terra que fa cada dia l'estació. Hi haurà dos serveis: un de franc, enfocat a particulars, i un de pagament, per a institucions i empreses.


"Shopping" - Diari de Girona\njuan josé millás 29.11.2008 | 01:00\nAl mig de la crisi, obro el diari i trobo al seu interior un suplement d'articles de luxe. Desconcert, és clar. Després, curiositat. A la portada hi ha una dama rossa amb un abric de pell i un gosset car en braços. El gos té cara de "gilipolles". I d'insatisfacció. Atreu que l'animal és una d'aquestes persones a les quals no acontentes amb res. Mira cap a on se suposa que està el fotògraf amb expressió de cabreig, com preguntant-se què caram fa aquest pobre aquí. I és que, en efecte, l'únic que respira pobresa en el conjunt és el fotògraf, que no es veu. La resta, com dèiem, és luxe: hi ha diverses maletes de pell, sobre l'herba, als peus de la rossa; hi ha un Mercedes descapotable i esportiu; hi ha, al fons, una mansió cap a la que mira la dama, de la qual no veiem la seva cara, només la seva melena. Però el fotògraf, es per on, és pobre. Es nota a la cara dels gossos (n'hi ha dos, però tots dos són "gilipolles"). La model, la que fa de rossa, també és pobre. Se li nota a la perruca, una mica polsegosa. Li han pagat dos duros per aquest posat.\nLa pobresa, per més que s'oculti, actua. I com més s'oculta, més gran és la seva influència sobre la realitat. La pobresa reprimida és més perillosa que un desig reprimit. De manera que obre un el suplement de luxe amb cert desànim, encara que es digui "Shopping", que sona millor que "De compres". Ja al seu interior, veu un l'anunci de Tiffany, que ha representat des de sempre el luxe per antonomàsia, i té la impressió d'assistir a una vulgar imitació. Pura bijuteria, el mateix que Bvlgari o que Loewe, l'anunci del qual, per cert, sembla una falla. Però si vas a la zona de rellotges, et trobes una doble pàgina dedicada a la marca Franck Muller. I saben a qui utilitzen, entre d'altres glòries, per promocionar el producte? Jaime Cantizano.\nAra resulta que la televisió escombraria és luxe. Per favor, per favor. A mesura que un avança pel suplement, es va adonant que és un suplement de luxe de mentida perquè també al luxe li ha arribat l'hora de la falsificació. Ho demostren aquests viatges tancats a Punta Cana, on el mateix podries estar a Benidorm. Ara mateix, no hi ha una altra veritat que la pobresa.


Aquestes són les sensacions prèvies al Ponferradina-Llagostera del pròxim diumenge (16:00).\nLa Unió Esportiva Llagostera viatja demà dissabte a Ponferrada per, diumenge a les 16:00, afrontar un partit que pot marcar un objectiu somiat per l'equip. La plantilla està mentalitzada de la importància d'aquest duel directe, i és conscient que haurà de treballar molt per treure'l endavant. El porter René parla del seu bon moment de forma i assegura que "estic molt content de la feina de tot l'equip i espero seguir amb aquesta dinàmica demà, per poder ajudar l'equip a què, amb un sol gol, n'hi hagi prou per aconseguir els tres punts".\nI és que la Ponferradina és un equip que, a casa, es fa molt fort. De fet, tres de cada quatre punts que aconsegueix l'equip, és gràcies a El Toralín. A tot això, el darrer golejador de la UE Llagostera, Tito Ortiz, és conscient que "hem de fer un gran partit per superar la Ponfe al seu estadi. Hi han perdut molt pocs partits i hem d'aconseguir que contra nosaltres en perdi un més". Per això, Tito anima l'equip i es mostra optimista: "Sé que podem. Hem pogut combatre els rivals més complicats de la categoria i fer un gran paper, de manera que, per què no, estem preparats per anar a Ponferrada i tornar amb tres punts".\nOriol Alsina és conscient de la dificultat del rival: "No només són molt forts a casa sinó que tenen molta pólvora a la davantera i un mig del camp també molt perillós, i haurem d'estar molt atents en tot moment, evitar errors i complicacions individuals i mantenir les línies molt juntes per dificultar el seu joc". A més, les dimensions del terreny de joc d'El Toralín són gairebé les mateixes que les del Municipal Palamós - Costa Brava, fet que Alsina valora positivament: "tenen una afició que anima molt i provoca força pressió, però ja estem adaptats a aquestes dimensions, de manera que els jugadors tindran un handicap menys".\nD'altra banda, el tècnic Óscar Álvarez considera que "tenim una oportunitat única per reenganxar-nos a la zona de Playoff. Caldrà que els resultats ens siguin favorables, però tenim un duel molt complicat en què no podem perdre, i si guanyem farem una gran passa endavant". Per últim, en roda de premsa prepartit, Lluís Carrillo ha advertit dels perills de la Ponferradina: "al mig del camp tenen jugadors molt ofensius que s'incorporen a un atac molt perillós, de manera que en defensa caldrà estar concentrats i, en atac, molt encertats. Només així podrem aconseguir la victòria".


ᐅ Posicionament web Els Hostalets de Pierola - Posicionament Google SEO Els Hostalets de Pierola\nLi oferim un servei de posicionament web Els Hostalets de Pierola potent i eficaç, que garanteix els millors resultats de posicionament a Google.\nExperts en posicionament web Els Hostalets de Pierola\nEl nostre posicionament web Els Hostalets de Pierola va de bones pràctiques, metodologia contrastada i experts en estratègies SEO nacional i internacional. El nostre equip professional a Els Hostalets de Pierola analitza i confecciona en cada cas una proposta a mida sobre l’estratègia SEO On-page i Off-page més adient i que millor encaixa amb les necessitats del client i els seus objectius en aquest sentit.\nPosicionament web Els Hostalets de Pierola amb màximes garanties\nEls nostres resultats en posicionament web Els Hostalets de Pierola els podem demostrar amb els nostres casos d’èxit reals i vigents, gràcies a la nostra gran experiència en aquest sector i gran quantitat de clients que confien en el nostre posicionament web Els Hostalets de Pierola.\nEstratègies SEO Google de Gestinet. El millor posicionament web Els Hostalets de Pierola\nEl nostre objectiu a l’hora de crear una estratègia SEO Els Hostalets de Pierola és aconseguir els millors resultats en la generació de trànsit potencial i sa des dels cercadors, sobretot el posicionament Google, cap a la pàgina web del client. La conversió d’aquest trànsit nou potencial en client nou aconseguit, és l’estratègia On-page que també cal abordar per assegurar-nos l’èxit i tancar el procés consolidant l’estratègia dissenyada.\nA l’igual que el Manteniment informàtic és vital per a qualsevol empresa avui dia, la seva estratègia SEO de posicionament web Els Hostalets de Pierola també forma part de quelcom vital i necessari per a la seva supervivència o en cas contrari, òbviament pot tenir els dies comptats.\nMetodologia pròpia en posicionament web Els Hostalets de Pierola\nEl nostre secret és tractar el posicionament web Els Hostalets de Pierola com a metodologia i filosofia dins el nostre ADN i plasmar-ho a l’hora de crear i optimitzar les pàgines web que realitzem. Utilitzem en tot moment metodologia pròpia, tècniques i estratègies SEO contrastades i vigents, amb les màximes garanties d’èxit i sense riscos. Mai hem tingut una pàgina web penalitzada i en tots els casos realitzem una estratègia SEO a mida amb les màximes garanties per a consolidar els objectius marcats.\nAixí doncs, el posicionament web Els Hostalets de Pierola és una forma de fer les coses, una metodologia constant i una filosofia que cal desenvolupar en cada disseny web, optimització web i projecte en aquest sentit. Aquesta metodologia i filosofia de treball és el resultat de tants anys d’experiència en el servei de posicionament web Els Hostalets de Pierola, i només es pot assolir entenent i transpirant durant tant de temps els paràmetres, motius i estratègies de posicionament web Els Hostalets de Pierola òptimes i exitoses que Google contempla en el seu posicionament natural, en evolució constant.\nMetodologia de posicionament web Els Hostalets de Pierola pròpia, tècniques i estratègies SEO contrastades.\nEls millors resultats en la generació de trànsit potencial mitjançant el posicionament web Els Hostalets de Pierola.\nPropostes de posicionament web Els Hostalets de Pierola a mida sobre l’estratègia SEO On-page i Off-page.\nBones pràctiques, metodologia contrastada i experts en estratègies posicionament web SEO Els Hostalets de Pierola.\nEls Hostalets de Pierola i el seu posicionament web\nCada ubicació i zona geogràfica te un tractament específic a nivell SEO Google i això afecta directament en una gran majoria d’estratègies de posicionament web Els Hostalets de Pierola que desenvolupem, tant sigui pel volum i tipus de competència, com tipus de sector, activitat, etc... Cal tractar cada projecte i estratègia de posicionament web Els Hostalets de Pierola de forma personalitzada i a mida, només així es pot garantir l’èxit de la mateixa i aconseguir els resultats en posicionament web Els Hostalets de Pierola esperats.\nGestinet ❤ Posicionament web Els Hostalets de Pierola\nSi, ho reconeixem, som addictes i ens apassiona el cercador Google des dels seus inicis, i les estratègies de superació constant que dissenyem per tal que cada client sobresurti dins el Posicionament dins Google, evolucionant-les amb el temps per tal de millorar i optimitzar resultats constantment. Val a dir que a Els Hostalets de Pierola comptem amb clients que són models de negoci online i gairebé la única captació de client potencial és via posicionament Google, amb l’exigència i pressió que això comporta.


Negacionistes i afirmacionistes - Diari de Girona\nmatías vallés 13.09.2020 | 06:00\nNegacionistes i afirmacionistes Diari de Girona\nEls negacionistes fan riure i els afirmacionistes fan por. Igual que passa amb els liberals escanyats en política, els racionalistes es veuen aixafats entre els que pensen que les mascaretes les carrega el diable Bill Gates i els que exigeixen sortir al carrer amb escafandre. La por s'ha convertit en el sentiment més acceptable enfront de la pandèmia, però cal orientar-lo en la direcció adequada. Atès que la discussió és científica en aparença, convé recordar que la ciència no es basa en la fe religiosa, sinó en el dubte cartesià. És criminal negar els assassinats a les cambres de gas d'el camp nazi de Buchenwald, llevat que en Buchenwald no hi havia càmeres de gas.\nEls negacionistes entorpeixen amb les seves supersticions el plantejament de les preguntes oportunes, els afirmacionistes no admeten el mínim interrogant. La confusió entre els doctrinaris de les dues confessions es produeix en la reobertura de les escoles. Per principi, els avaladors de les restriccions inqüestionables haurien d'oposar-se radicalment a l'accés massiu a les aules. Fins el sorrut New York Times titula ara mateix que «Nova York se la juga per la porta gran en reobrir els col·legis». No obstant això, les autoritats s'horroritzen davant la promiscuïtat d'una platja serena però beneeixen l'inevitable guirigall escolar, traint el dogma afirmacionista.\nLa vacuna per materialitzar és el Sant Vial dels afirmacionistes, i un verí immund per als negacionistes. Els racionalistes haurien de recordar a tots dos que el medicament immunitzador no existeix, ni quaranta anys després es disposa de vacunació contra la sida. Per desgràcia, els practicants de la raó han migrat desesperats cap a la indiferència. Si els qui prediquen la invulnerabilitat de l'escola són els mateixos que garantien un turisme segur abans que Boris Johnson i Angela Merkel expulsessin Espanya del paradís, cal posar-se a tremolar. Potser negacionistes i afirmacionistes puguin compartir almenys aquesta agitació tremolosa.


Esquerra Republicana denuncia el desmantellament de facto de les oficines de districte a Badalona - ERC Badalona\nEsquerra Republicana denuncia el desmantellament de facto de les oficines de districte a Badalona\nDimarts, 3.11.2020 15:45h\nNomés dues de les set oficines de districte a Badalona ofereixen el seu servei a la ciutadania tots els dies de la setmana i en condicions de normalitat. Es tracta de les oficines de la Salut (Oficina de Districte -OMD 4), tanmateix històricament col·lapsada, i de Can Cabanyes (OMD2). La resta corren una sort diversa: les del Gorg (OMD5) i de Sant Roc (OMD6) només obren en dies alterns i la de La Plana (OMD1) està tancada fins el 13 de novembre. Les oficines de La Morera (OMD3) i La Colina (OMD2) estan tancades des de fa mesos, sense cap data i informació de reobertura.\nEl govern en minoria del Partit Popular sosté que el nou horari de servei és per adaptar-se als requeriments sanitaris de prevenció de la Covid19 però, en realitat, sosté ERC Avancem-MES, busquen dissimular la falta d'efectius i la mala gestió d'un servei de proximitat que precisament en el context actual de pandèmia caldria reforçar i no debilitar. De fet, la precarietat d’aquest servei és evident des de fa molts mesos.\n“Les oficines municipals de districte juguen poden jugar un paper molt important acompanyant la ciutadania en un moment en què es van posant en marxa diferents convocatòries d’ajut i hi ha molts tràmits a fer i a acompanyar”, apunta Oriol Lladó, regidor d’ERC Avancem-MES. “Demanem al govern del Partit Popular que repensi la seva política amb els centres cívics i que els doti com toca, especialment en aquest moment”.\nLa situació actual amb la desconcentració administrativa és un indicador més del col·lapse municipal, argumenten els republicans: “Badalona mereix i necessita una administració propera i eficient”. Els republicans recorden que aquesta és una de les línies de treball de la Comissió de Modernització en què participen conjuntament amb la resta de partits de l’oposició, “i que el PP s’ha de prendre seriosament.\n: Oficines de districte OMD