Masquefa suspèn les tradicionals activitats de Setmana Santa - Notícies de l'Ajuntament de la Vila de Masquefa\nMasquefa suspèn les tradicionals activitats de Setmana Santa\nLa mesura segueix les recomanacions publicades per les autoritats sanitàries i té com a objectiu garantir la seguretat i el benestar dels veïns.\nL’Ajuntament de Masquefa ha acordat suspendre totes les activitats de Setmana Santa previstes per enguany al municipi, en compliment de les recomanacions, mesures de seguretat i restriccions establertes pel Procicat i pel govern de la Generalitat de Catalunya per tal de prevenir el contagi i la propagació de la Covid-19.\nEn aquest sentit, queden anul·lades activitats com la processó i l’aplec al Cementiri Vell.\nMentrestant, els feligresos sí que podran prendre part -respectant en tot moment l’aforament màxim establert i complint les mesures de seguretat vigents- dels oficis religiosos de Setmana Santa que es duran a terme a l’interior de la parròquia de Sant Pere en els següent horaris:\nDiumenge, 28 de març (Diumenge de Rams): a les 10.45 h, benedicció de rams i missa.\nDivendres, 2 d’abril (Divendres Sant): a les 10 h, Viacrucis; i ales 17 h, ofici de Divendres Sant.\nDiumenge, 4 d’abril (Diumenge de Pasqua): a les 10.45 h, missa de Pasqua.\nCategoria: Butlletí, Cultura, GeneralPer Ajuntament de Masquefa 16/03/2021\nAnteriorPrevious post:Ràdio Masquefa i La Beguda estrena el reportatge “Marcats per la pandèmia: memòria de la Covid-19 a Masquefa i La Beguda”SegüentNext post:18 de març: Ple municipal ordinari de l’Ajuntament


Projectes per aprendre literatura: interpretació i creativitat a l'aula :: Libelista\nAquest llibre presenta un conjunt dexperiències deducació literària portades a terme en aules de secundària i organitzades com a projectes de treball. Shi defensa que el moll de los de leducació literària és promoure els processos dinterpretació a través de la parla i lescriptura de gèneres diversos. Els diversos capítols mostren de cada experiència el disseny de la intervenció (relacionant en alguns casos literatura i cinema) i el seu desenvolupament a laula, incloent-hi consideracions diverses sobre dificultats, reptes i troballes que experimenten tant els alumnes com el docent. Encapçala lobra una introducció on lautor defensa un model de projecte que convisqui amb pràctiques tradicionals i senzilles també necessàries a lescola, advertint de la deriva que pot tenir el treball per projectes cap a una pràctica en realitat rutinària i de simple aplicació dun guió preestablert. Destaca així mateix la necessitat de veure el projecte com a punt de partida per a noves maneres de treballar i com a punt darribada del procés reflexiu i de desenvolupament professional del docent. El pròleg és de Gemma Lluch, experta en educació literària i catedràtica de la Universitat de València.\nArian B1.2 Lan-koaderno...\nPunt volat 3. Quadern d... Elena Urbaneja, Cristina Pol, Maria Clarós\nLe syntagme verbal en f... Beatriz Sánchez Cárdenas


De Symi a Cadaqués: els almogàvers del corall - LA MIRA - Magazín\nKostas Kontos assistit pel guia amb la corda en una immersió a les illes Medes el 1948. (Fotografia: arxiu de la família Kontos)\n“Els Kontos, aquesta nit a TV3!” Sona com un títol de sèrie de ficció d’una nissaga de ves a saber on. També la podríem titular Cadakés, per tal que la k tingués ganxo. Però abandonem els ganxos i la ficció i visionem la realitat, això sí, pretèrita. Els Kontos existeixen però sobretot han existit si els entenem com una estirp de bussos instal·lats fa un segle en aquest racó de l’Empordà.\nPujo a Cadaqués. He quedat amb en Konstantí Kontos i amb en Pere Vehí Contos, amb c i no amb k. Fenòmens estrambòtics dels registres civils. Els dos cosins em reben al mític Bar Boia, que regenta la família d’en Pere, per conèixer de primera mà aquest exercici familiar de memòria històrica. Al Bar Boia ja hi tornarem. El bar és tancat i em quedo amb les ganes, moltes ganes, de demanar un “Gin Kontos”. Però al “Gin Kontos” també hi tornarem.\nMolt abans d’arribar a Cadaqués, l’assentament dels Kontos a l’Alt Empordà ve precedit d’una llarga travessia amb escales a Marsella i Barcelona. Un kaiki, una barca molt pròpia del mar Egeu, salpa del port de Ialos a finals del segle XIX, a l’illa de Symi, al Dodecanès, a tocar de l’actual Turquia. Symi és un territori que ha vist banderes de molts colors. No pels visitants, sinó per la sobirania que hi requeia. Ara italiana, ara turca, ara grega... Un cacau mediterrani.\nEls grecs tenen fama de ser uns grans pescadors d’esponges de mar. Mà d’obra qualificada que es cotitza molt al tombant del segle XIX al XX, i encara més amb l’arribada l’escafandre semiautònom, tota una revolució tecnològica\nSi la fil·loxera mata les vinyes per sobre el nivell de flotació, a Symi sembla que n’hi ha hagut una altra, però per sota. Una bestiola fa estralls entre les esponges. A Symi es posen les mans al cap i els peus al bot per emigrar. Ja no hi ha futur o, més ben dit, el futur és lluny d’aquell paradís. La diàspora s’escampa per Austràlia, Sud-amèrica, Florida... I alguns, pocs, amarren a Marsella. I a Marsella en Iorgos Kontos hi crea una empresa de bussos. Els grecs tenen fama de ser uns grans pescadors d’esponges de mar a la valenta. Mà d’obra qualificada que es cotitza al tombant del segle XIX al XX, i encara més amb l’arribada l’escafandre semiautònom, tota una revolució tecnològica per a l’època, un gran salt de dofí quan els Kontos s’instal·len Marsella. Les immersions de dos o tres minuts a pulmó lliure passen a millor vida.\nEls grecs, allà on van, són una comunitat molt unida, en la línia de la dita cadaquesenca “nos amb nos”. Ja deu ser això. Els grecs parlen entre ells i resulta que un compatriota d’en Iorgos, quan els Kontos encara viuen a Marsella, li comenta que potser a Mallorca hi ha bones esponges. Som-hi. Però res. D’haver-n’hi, com de meigues a Galícia, n’hi ha, però de poca qualitat. La classe coneguda com a “orella d’elefant” no és gaire apreciada, però a Eivissa, en canvi, de la coneguda com a “veneciana”, ben valorada, n’hi ha massa poques. Què hi farem! A Barcelona hi falta gent, doncs.\nJorge Kontos i el seu pare, Kostas Kontos, preparant una immersió per a l’allargament del moll de Roses l’estiu de 1956.\nLa barca dels Kontos toca el Port Vell del cap i casal el 1889. En Iorgos Kontos posa un peu al moll, després un altre; allarga la mà per estirar la resta de la família a terra ferma. Els quatre fills, Irini, Kostas, Anna, Xanthi, i la seva muller, Maria Barbás. A Barcelona, el 1907, hi naixerà l’Alejandro Kontos, el cinquè i més petit de la nissaga. Els Kontos no han vingut a fer turisme. Han vingut a guanyar-se els rals. En Iorgos — afectat per una invalidesa per un accident de descompressió— funda la Compañía de Extracción de Coral y Esponjas, al primer segona del passeig Colom, 6. Ell es fa càrrec de l’administració i els fills Kostas i Alejandro surten a mar.\nPel que fa als nois primer, en Kostas, el 1921, i anys més tard l’Alejandro es casen amb cadaquesenques i ja faran vida a Cadaqués per sempre més, tot i les campanyes de pesca d’esponges al litoral balear i al valencià\nL’estada barcelonina dels Kontos s’allarga fins a 1922. La família es va dispersant. Dues membres de la branca femenina dels Kontos —més ben dit, Kontoü, ja que amb el femení el grec declina— es casen i s’instal·len Portvendres (Rosselló), juntament amb els pares, i una tercera, a Rio de Janeiro. Pel que fa als nois, primer en Kostas, el 1921, i anys més tard l’Alejandro es casen amb cadaquesenques i ja faran vida a Cadaqués per sempre més, tot i les campanyes de pesca d’esponges al litoral balear i al valencià. Anar-se’n una setmana a feinejar al cap de Creus o a les Medes —en Kostas a sota l’aigua i l’Alejandro de motorista i responsable de l’equipament— és el més habitual. Treballar, dormir i menjar a bord fins a avorrir la llagosta, que, quan s’acaben les provisions, és el recurs habitual. Pescar una llagosta i cap a la cassola, o pescar un pop i deixar-lo assecar després de treure’n tota la bromera que serveix per atraure els congres.\nPesca de corall, d’esponges, desballestament de vaixells, reconeixement de bucs per a peritatges, extracció de mines... Aquests catalanogrecs o grecocatalans, almogàvers de les profunditats, estan preparats per a tot\nLa segona generació de Kontos ja no aprèn la llengua dels pares, però es veu obligada, això sí, a conèixer un bon reguitzell de mots grecs per poder treballar a bord, ja que la tripulació fixa o de temporada és bàsicament grega i l’argot mariner hel·lè s’ha de saber amb tots els ets i uts. Actualment, en Konstantí ha après grec de manera autodidàctica i m’explica que en el dia a dia de casa saludar amb un “iasas” (“bon dia”), “kaliméra” (“bona tarda”) o “kalispéra” (“bona nit”) és el més habitual del món. En Pere em mira i em diu referint-se a en Konstantí, que aprofita per fer un xarrup al cafè: “Ell viu en grec, té mig cap aquí i mig cap allà”. De fet, en Konstantí fins i tot es defensa tocant el buzuqui, un instrument de corda grec de la família dels llaüts.\nL’arribada a Cadaqués\nPerò per què en Kostas va arribar a Cadaqués fa un segle? Cinc anys enrere, el 1917, en plena Primera Guerra Mundial, s’ha produït un fet que marcarà la vida i la carrera de l’estirp de Symi. El Llanishen, un vapor matriculat a Glasgow amb més de 8.000 tones de càrrega que havia salpat de Marsella en direcció a Gibraltar, ha estat ferit de mort pel torpede del submarí alemany U33. El projectil ha travessat el buc, de banda a banda, i ha esbotzat la sala de màquines. Abandonat a la deriva, el Llanishen, encalla a Es Caials, just abans d’arribar a la badia de Cadaqués. Aguanta unes setmanes travat fins que s’enfonsa. El nou propietari d’aquella ferralla convertida en escull artificial contracta en Kostas el 1920 per reflotar-lo. En Kostas diu que només es podrà desballestar. “Reflotar-lo? Impossible!” I, en efecte, no se’n surten. Les feines s’allarguen fins a 1925. I no serà l’únic cas. El 1933 el patró grec del Phedon, un vaixell de vapor de gairebé 1.900 tones carregat de mongetes en mal estat que no ha aconseguit vendre al port de Barcelona, opta per embarrancar la nau per mirar de cobrar l’assegurança. Que sembli un accident, però no ho és pas. El Phedon s’enfonsa a la cala Montjoi de Roses. L’asseguradora Lloyds de Londres arrufa el nas. Encarrega un informe pericial a Kostas Kontos que impedeix al patró del Phedon afaitar la companyia d’assegurances.\nKostas Kontos i el guia de bord en una immersió a les illes Medes el 1948.\nPesca de corall, d’esponges, desballestament de vaixells, reconeixement de bucs per a peritatges, extracció de mines... Aquests catalanogrecs o grecocatalans, almogàvers de les profunditats, estan preparats per a tot. Semblen no tenir un no. Fins i tot, si cal, per manipular i fer explotar dinamita sota la mar sense prendre mal, per desballestar els vaixells enfonsats i treure’n calerons. Que la palla va cara però el ferro també.\nPrecisament d’una vila marinera tan pintada es pot dir que Cadaqués sembla que ni pintat per a la immersió. La cosa ve de lluny. Algú ja s’hi havia fixat més de tres segles enrere. Durant la Guerra dels Segadors, amb el setge francès de Cadaqués de 1655, segons relata el Journal des Savants (1678), es posa a prova l’anomenada “campana de Cadaqués”, com la descriu un metge de Lió, que comprova que gràcies a la prodigiosa andròmina es recuperen una gran quantitat de monedes, pedres precioses i lingots d’or d’un parell de galions enfonsats a les aigües des Portaló, al cap de Creus. A bord, els mariners manxen l’aire per la mànega que connecta amb l’escafandre.\nPerò no serà fins a 1830 quan es començarà a utilitzar el que avui entenem com a mític escafandre clàssic, amb un llast que podia arribar als seixanta quilograms per eliminar la flotabilitat, mentre uns mariners a coberta manxen l’aire fent rodar una maneta per la mànega que connecta amb l’escafandre. Com més braces de profunditat —1,5 metres la braça—, més resistència de la maneta. Una feina molt dura. Més de 22 braces ja és temeritat absoluta. Relleus de fins a un minut en moltes ocasions i el bus lligat amb una corda a un mariner que feia de guia. Una estrebada per demanar més aire; estrebada i repicó per pujar, dues estrebades per si s’alenteix la pressió. Aquest és el llenguatge dels bussos.\nEstrebades i espera esperançada. A coberta, frisen per veure la vermellor del corall que puja. Or vermell. No és una comparació gratuïta. El corall vermell del cap de Creus va arribar a cotitzar el 1880 al mateix preu que l’or. I si no, només cal recordar aquesta dita popular: “Quants n’hi ha que no fan cas de donar, per un corall, el que guanyen en mig any!”.\nEl nostre corall ja es pesca com a mínim des del segle XI a Catalunya i esdevé una de les principals fonts d’ingressos durant el domini català de la Mediterrània fins al segle XV. La Corona d’Aragó només permet pescar coralls als ciutadans de Catalunya, i tot el que es pesca a les costes de Sardenya, Còrsega o Tunis s’ha de dur necessàriament cap al Principat per manipular-ho. Se’n troba a dojo mar endins, davant el litoral del cap de Creus, les Medes, i des de Calella de Palafrugell fins a la punta de Montgó, a l’Escala, o davant del cap de Formentor de Mallorca. Localitzacions secretes, el roc a la faixa que es transmet de pares a fills i que ara ja és història.\nTemps mítics, temps de tradició amarada de salnitre però d’una duresa colossal, fent servir adjectius de prosa planiana. De fet, el mateix Kostas Kontos confessa un dia a Josep Pla, parlant de les profunditats —i l’escriptor de Palafrugell ho deixa escrit en el relat “El coral i els coralers”—: “És un lloc de molta tranquil·litat. No recordo haver-hi estat mai atacat... Aquests mateixos dofins ratoners que es mengen el peix agafat a les armellades són totalment inofensius. En aquest sentit fa de molt més bon estar a vint braces que per a molts, carrers i places”.\nJorge Kontos preparat per pescar corall a la punta de les Tres Coves de l’Estartit el 1950.\nEl papous, com els grecs anomenen l’avi —en aquest cas, aquell avi Iorgos que arribaria el 1889 al port de Barcelona amb la Maria Barbás i quatre marrecs—, també decideix instal·lar-se a Cadaqués el 1929. El 1935 compra la casa del número 11 del carrer Unió. Entre 1921 i 1936, els Kontos viuen una quinzena d’anys gloriosos. La mar proveeix i les butxaques vessen.\nLa companyia Kontos arria veles el 1955, quan l’escafandre autònom del comandant Jacques Cousteau i l’enginyer Émile Gagnan es comença a comercialitzar\nPerò arriba ella: la Guerra Civil, sempre present, que enfonsa el negoci. Hi ha por. Els grecs que venen a fer temporada a la companyia dels Kontos no estan per orgues. S’estaran vuit anys sense treballar i si hi afegim que el mític comandant Jacques Cousteau, amb l’ajut de l’enginyer Émile Gagnan, inventa, el 1942, l’escafandre autònom, pinten bastos. La companyia Kontos arria veles el 1955, quan l’escafandre autònom de Cousteau i companyia ja s’ha començat a comercialitzar. El corall segueix essent or, sí, però ja és l’única feina que poden fer. Si hi afegim la invasió d’escafandristes italians per exportar la producció al seu país, cal diversificar. De tota la nissaga, només en Jorge Kontos —oncle d’en Pere i en Konstantí— seguirà treballant a Roses fent tota mena de feines submarines fins a 1970.\nIorgos Kontos i Maria Barbás, la primera generació de la nissaga Kontos, l’any 1924.\nL’avi d’en Pere, l’Alejandro Kontos, un dels dos fills d’en Kostas juntament amb en Jorge, va baixar definitivament del vaixell i el 1946 va muntar un taller mecànic i el Bar Boia, que encara avui és una institució indefugible d’aquest racó de l’Empordà, que per uns instants, si hi pares atenció, qui sap si —jo no ho sé pas— podria semblar el Dodecanès. En Pere m’assegura que hi tornarà a hissar la bandera grega per no perdre els orígens i la identitat. El pont de mar blava existeix, segons en Pere. “Els symiotes i els cadequesencs s’assemblen més del que es pugui arribar a pensar. Jo, quan hi he anat, m’he sentit sempre com a casa. Són molt com nosaltres”, m’apunta en Konstantí.\n“La gran sort que hem tingut és que la família guardava tota la documentació per si tenien algun problema”, m’explica en Pere. En Konstantí hi afegeix que, quan ell anava a escola a Roses, vivia entre setmana amb el seu oncle Jorge Kontos —que es reivindicava com el primer bus català de la història—, i que, de tantes hores parant l’orella escoltant tantes històries, va agafar el costum d’anar-s’ho apuntant. Tot plegat els ha permès publicar el llibre Els Kontos. Una nissaga de bussos i corallers. De Grècia a Cadaqués, un miracle de memòria històrica familiar.\nDes de la coberta de la barca, l’expectativa per veure aflorar la vermellor del corall, l’or vermell, era màxima.\nNo sé si, com deia en Kostas a Josep Pla, “fa de molt més bon estar a vint braces que per a molts, carrers i places”, però en tot cas avui la mar és plana; calma total a primera línia de mar, on hi ha el Bar Boia d’en Pere. Hi ha pau, molta pau. En Konstantí s’ofereix a ensenyar-me el seu restaurant. És just a sota de la casa familiar de l’avi Iorgos, un local que amb els anys esdevingué taller de corall i, des de fa deu anys, un establiment anomenat, com no podria ser d’una altra manera, “Es Grec”, com un petit museu just al costat d’un taller que té per fer maquetes de vaixells formidables. Li prometo que tornaré per tastar el seu pop al forn seguint la recepta grega.\nParlant de tastar, lamento no haver pogut assaborir el “Gin Kontos”, una interpretació del gintònic que homenatja el pont de mar blava amb un còctel a base de Gin Mare, infusionat amb plàncton marí, fonoll i 1724 Tonic Water, i decorat amb una ostra amb pela de llimona. Una obra mestra que prepara tota una superestrella mundial de la cocteleria, en Manel, el fill d’en Pere i rebesnet d’en Iorgos Kontos. Tornaré l’estiu vinent a fer realitat aquest tast demorat després d’un bon bany de profunditat tot gaudint tant del glu-glu com del xin-xin amb la mateixa il·lusió amb què un Kontos veuria la vermellor del corall pujant a la superfície.


Durant aquests dies de Nadal el pont de Pedra sembla com una mena de Ponte Vecchio d’estar per casa, de posar i treure, és com una espècie de monument a la provisionalitat. De fet els ponts ja són per ells mateixos una terra de ningú, un no-espai, una zona franca entre les dos ribes. Un pont és com la metàfora d’una metàfora: una meta-metàfora. Sense ponts no existirien els poetes ni els pintors d’aquarel·les i, a Girona, els artesans tampoc.\nAquests artesans moderns són gent de tota mena, no practiquen cap de les velles professions de la ciutat. No són exactament fusters, ni sabaters, ni sastres, però fan una mica de tot. Són gent amb ingeni i amb allò que abans en dèiem “manetes” i que si algun talent han treballat a fons durant la seva vida és l’art arcà de la paciència, una mercaderia que, desgraciadament, no poden vendre. Si ho poguessin fer segur que jo mateix en compraria, com a mínim, una paperina cada dia.


La Comissió d’Urbanisme ha acordat este divendres sol·licitar la incorporació de l’antiga presó de dones com a Bé de Rellevància Local “pel seu valor històric, patrimonial i paisatgístic”, segons ha explicat la vicealcaldessa i regidora de Desenvolupament i Renovació Urbana, Sandra Gómez. La comissió també ha aprovat l’exposició pública del nou planejament per a Cases de Bàrcena, amb espais per a vianants, dotacions públiques i vivendes, i la reparcel·lació de Malilla Sud, que permetrà la construcció d’al voltant de 290 vivendes públiques.\n“Avancem en el compromís de protecció del patrimoni històric” amb l’inici dels tràmits perquè l’antiga presó de dones, que hui és el col·legi públic 9 d’Octubre i té un nivell de protecció 2, siga declarada Bé de Rellevància Local. Gómez ha destacat el “valor històric” de l’espai, ja que “València va ser pionera a generar recintes carceraris exclusivament per a dones” i “després de la Guerra Civil moltes dones van ser empresonades allí i després afullades per motius polítics”. Des del punt de vista paisajístic, l’antigua presó de dones, juntament amb l’antiga presó Model i edificis del passeig de la Petxina com l’antic escorxador, conformen “la façana fluvial de València”. Pel que fa a l’arquitectura, “mereix protecció per les solucions innovadores que presenta i un disseny propi que no es reproduïx en altre edifici de la ciutat”. A més, “la intervenció per fer el co·legi es va fer amb molta cura i va ser molt respectuosa amb l’estructura original”.\nLa comissió ha aprovat així mateix l’exposició pública d’un nou Pla Especial per a Cases de Bàrcena, amb l’objectiu de “deixar arrere la divisió de les cases del poble, passant d’una carretera que separa a un carrer de barri que unix, pacificant trànsit i fomentant les relacions entre veïns i veïnes amb nous espais per a vianants, verds i espais lliures”. Sandra Gómez ha recordat que este poble de València “està marcat pel pas de la V-500, que el dividix en dos” i el convertix en “una filera de cases partida per la carretera de Montcada”. El nou planejament contempla la creació d’una plaça “en un solar que figura com a dotacional terciari, del qual ha desistit la Conselleria d’Educació”, i que s’aprofitarà per a diversos equipaments públics com ara la seu de l’Ajuntament i vivendes públiques. A més, s’eliminarà l’aparcament de vehicles a les voreres de la carretera de Montcada i es crearan tres parcel·les per a l’estacionament públic. També es projecta un bulevard per a vianants, on es destacaran amb diferents colors els espais i béns protegits.\nAltre dels assumptes abordats per l’òrgan col·legiat és el desenvolupament del sector Malilla Sud, al costat de l’Hospital La Fe. La superfície total són 35.700 metres quadrats, dels quals 4.100 són solars i la resta jardins i xarxa viària. Es fruit “d’algunes expropiacions de Foment, Adif i l’Ajuntament per a l’obertura del vell camí de Malilla en els anys 60”, ha explicat la regidora, qui ha destacat que hi ha quatre solars edificables: dos d’Aumsa, un de l’Ajuntament i un altre d’Adif, tots ells destinats a la construcció d’unes 290 vivendes de protecció pública. També hi ha un espai de més de 30.000 metres quadrats per a ús terciari “per a generar ocupació”.\nFinalment, la vicealcaldessa ha assenyalat que s’ha materialitzat l’acord per a l’ampliació de capital d’Aumsa per al Plan Cabanyal-Canyamelar.


Un jove independentista ha denunciat una agressió d'un ultra durant la Diada a Barcelona - Puntvalles\nUn jove independentista ha denunciat una agressió d'un ultra durant la Diada a Barcelona\n12 Setembre 2021 Redacció: puntvalles\nUn jove independentista ha denunciat als Mossos d'Esquadra que dissabte a la tarda va ser agredit als voltants del Palau de la Generalitat de Barcelona.\nSegons ha detallat la víctima a través de les xarxes, cinc feixistes el van atacar causant-li diverses lesions, entre elles al rostre, per dur una samarreta on es podia llegir "Lluitem i guanyem la independència". El noi, que és militant de la Joventut Nacionalista de Catalunya (JNC), ha presentat una denúncia aquest diumenge a la comissaria de Sant Celoni perquè "mai més cap persona torni a patir una agressió pels seus ideals". Ho ha fet acompanyat del diputat de Junts al Congrés Josep Pagés, amb qui ha gravat un vídeo per condemnar l'agressió i agrair el suport que ha rebut.\nPagés ha denunciat a través de Twitter que l'atac va ser "per motius ideològics" i que va ser "anunciada i planificada". Davant d'això, el diputat ha dit que "cal identificar els agressors i esvair el dubte de qui hi està implicat".L'agressió ha estat àmpliament denunciada a través de les xarxes socials per moltes persones. Entre elles la presidenta del Parlament, Laura Borràs, que ha assegurat que està "horroritzada de veure que l'odi no té aturador" i ha donat tot el seu suport al jove.\n"No podia imaginar que quan ens hem trobat al començament de la manifestació acabaria així per a tu", ha publicat.En el moment de l'agressió el noi anava acompanyat del militant de Junts i activista Rai López, que va denunciar l'atac amb una fotografia on es pot veure com a la víctima li surt sang del nas.Fins a plaça Sant Jaume s'hi va desplaçar una ambulància que va atendre 'in situ' el noi.


Granada-Sierra Nevada – David Uroz\nPublicat el 1 de Desembre de 2019 3 de Desembre de 2019 by David Uroz\nEstà situada al centre de la comarca de la Vega de Granada, a una altitud de 738 msnm, en una àmplia depressió intrabètica formada pel riu Genil, i al peu del massís més alt de la península Ibèrica , serra Nevada, que condiciona la seva climatologia\nVa ser capital del Regne zirida de Granada, durant el segle xi, i del Regne nassarita de Granada entre els segle xiii i Vxv. Després de la presa de la ciutat pels reis Catòlics, es va mantenir com a capital del Regne castellà de Granada, ja simple jurisdicció territorial, fins al 1833. A l’escut municipal ostenta els títols de «molt noble, molt lleial, nomenada, gran, celebèrrima i heroica ciutat de Granada»\nHi he fet varies visites a Sierra Nevada sempre gaudint de l’encant cultural i social que té Granada i els seus pobles , amb el ritme més pausat d’on visc . Combinant activitats a l’aire lliure molt accesibles i recomanables de conèixer\nVaris escoles d’escalada interessants pels voltants de Granada amb itineraris esportius i via clàssica . Hi trobarem un parell de llibres de ressenyes editats\nMés informació: https://www.eldiario.es/campobase/reportajes/Cahorros-enigma-grado_0_414708709.html\nEscola molt a prop de Granada i molt recomanable paratge , molt freqüentat els caps de setmana per caminants i escaladores. Compta amb vies llargues de 3-4 llargs i esportiva amb graus molt variats .\nSortim del poble de Monachil pel sender que porta a l’engorjat per on passa el riu que baixa de Sierra Nevada amb ponts penjants sobre el riu\n1- Via Gollum + Sherpa 6b+ al sector del Palo\nVia equipada i recomanable que hem fet en 3 llargs amb bona roca i ambient . Amb Felip Puigarnau\nEscola molt a prop de Motril i amb bons itineraris de varis llargs i escalada esportiva . És molt a prop de la carretera amb bones aproximacions i vistes al mar mediterràni\nVia variada amb algunes vires als primers llargs , però combina bons diedres a la part superior amb un parell de llargs finals molt recomanables . Via rapel.lable i feta amb Felip Puigarnau i Ferran Vilella\nRessenya i primer llarg\n3er llarg diedre i felip en acció\nPenúltim llarg de xurreres i bones vistes per dalt\ncicloturisme (Rutes cicloturisme a Espanya → Andalusia → Granada )\nRuta amb alforjes sense dependre de llocs per dormir.\nVam sortir de l’estació de trens de Granada,després de visitar la ciutat i no poder fer l’entrada a la Alhambra per no tenir entrada vam fer la primera nit en uns descampats al costat d’un Parking.\nLa següent etapa vam fer nit entre Monachil i Pradollano.\nVam fer la pujada en època estival fins al Pico Veleta i tornarem a fer nit al refugio de la caldera.El tercer dia començarem a baixar però abans vam deixar les bicis a la pista i vam pujar el Pico Mulhacen.\nLa baixada fins a Bubión,capileira és molt llarga i guapa ja per les alpujarres granadines.L’ultima etapa de Capileira fins a Granada passant per Lanjarón.\nRuta realitzada a l’estiu de l’any 2000\nRuta Wikiloc: https://ca.wikiloc.com/rutes-cicloturisme/granada-sierra-nevada-alpujarras-3692758\nEntrada prèvia Parque Regional Sierra Espuña – Leiva\nEntrada següent Jaen


La senyera del Born Centre Cultural ja oneja des d'aquest migdia | Notícies | Pàgina Principal | El web de la ciutat de Barcelona\n»Envia a un amic/iga La senyera del Born Centre Cultural ja oneja des d'aquest migdia\npublicat el 06/09/2013 a les 18:20 h.\nXavier Trias ha expressat la seva satisfacció i el seu honor en rebre la senyera de mans de l'alcalde de Cardona, Ferran Estruch. La ciutat bagenca, com Barcelona, va tenir un paper protagonista en els principals fets polítics i militars del 1714 i els anys precedents.\nI és que s'ha destacat sempre el caràcter èpic de la resistència a ultrança de Cardona al setge de 1711 i el fet que els seus governants van acceptar, el 1714, una capitulació que va salvar vides i béns. L'Ajuntament barceloní i el de Cardona van signar l'any passat un conveni de col·laboració en l'àmbit de cooperació cultural. Fruit d'aquest conveni, l'Institut de Cultura de Barcelona ha col·laborat en la recuperació d'un antic element figuratiu del bestiari popular català: l'Àliga de Cardona. Un dels principals actes de la Festa Major, que se celebrarà aquests dies és la presentació de l'Àliga de Cardona, aquest dissabte. Hi participaran tots els gegants de Cardona i l'àliga de Barcelona, que apadrinarà l'Àliga cardonina. Dissabte mateix s'inaugurarà, al Castell de Cardona, l'exposició "Catalunya i la Guerra de Successió". Aquest dijous el tinent d'alcalde Jaume Ciurana ha pronunciat el pregó que va donar el tret de sortida a la Festa Major de Cardona. En el seu pregó, Ciurana va recordar els llaços que uneixen les dues ciutats, especialment des de 1714, i va fer un sentit agraïment a l'actitud de la població del municipi bagenc, que va resistir fins el 18 de setembre de 1714, una setmana més tard que Barcelona; va esdevenir el darrer baluard de les llibertats catalanes. La seva rendició va permetre que molts barcelonins salvessin les seves vides, com va recordar Ciurana. Trobada amb el batlle de Sant Adrià\nD'altra banda, Trias ha rebut aquest divendres al matí l'alcalde de Sant Adrià de Besòs, Joan Callau. Ha estat la primera trobada institucional, des que Joan Callau va accedir a l'alcaldia de Sant Adrià, el juny passat. A la reunió els dos batlles han tractat de temes d'interès mutu per ambdues ciutats.


Inici > Acords de Govern> 17 d'abril de 2007 > Fomentar el cinema en català\nEl Govern inverteix 2,4 milions d'euros per fomentar el cinema en català\nPer aquest 2007 hi ha confirmades, de moment, 18 estrenes en català i es preveu, com a mínim, igualar els 22 títols de l'any passat\nEl Govern ha acordat fomentar el cinema en català amb una inversió de 2,4 milions d'euros en ajuts per a iniciatives destinades a augmentar les estrenes comercials de pel·lícules doblades o subtitulades al català, durant els anys 2007 i 2008.\nEl Consell de Govern ha aprovat avui convocar el concurs públic per adjudicar aquestes subvencions, que es podran sol·licitar a partir de l'endemà de la data de publicació de la resolució al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC) i fins el 30 de setembre de 2007. Es podran acollir a la convocatòria els llargmetratges doblats o subtitulats en català que s'estrenin entre l'1 de gener i el 31 de desembre de 2007. L'any passat s'hi van presentar un total de 13 empreses.\nEl cinema, clau en la normalització del català\nAtès que el cinema és un sector clau en la normalització de l'ús del català, un dels objectius de la Llei de Política Lingüística i del pla d'acció de la Secretaria de Política Lingüística és afavorir, estimular i fomentar el doblatge i la subtitulació de pel·lícules d'expressió original no catalana, així com la distribució i exhibició d'aquests productes. També es vol garantir que els doblatges fets per al cinema s'incorporin de manera automàtica als formats domèstics, com ara DVD.\nLa Secretaria subvenciona les empreses distribuïdores cinematogràfiques, les despeses de doblatge i de subtitulació al català i les còpies corresponents de les pel·lícules que selecciona, d'acord amb les mateixes empreses, en funció de criteris de comercialitat i qualitat. Els llargmetratges adreçats al públic infantil predominen en el conjunt de títols doblats al català, ja que tenen una major rendibilitat i hi ha una major disponibilitat d'aquest públic a veure-les en català. També es prioritza el doblatge de grans produccions, adreçades especialment als joves.\nAquest 2007, 18 estrenes en català\nL'any passat es van doblar un total de 22 pel·lícules al català, una de les quals va ser subtitulada. Per al 2007 ja hi ha confirmades 18 estrenes, tot i que es preveu igualar almenys la quantitat assolida l'any passat. El cost mitjà del doblatge d'una pel·lícula estàndard oscil·la entre els 70.000 i els 110.000 euros.


La presència de les dones en els consells de les empreses s’estanca – Dones en Xarxa\nLa presència de les dones…\n“Desaprofitar el potencial talent empresarial del 51% de la població – les dones – no pot ser econòmicament racional en el conjunt de les grans empreses del nostre país”. Pot semblar una evidència, però així apareix recollit en el codi que dirigeix el bon govern de les empreses espanyoles. Un document, això sí, que les companyies no estan obligades a complir. De fet, la presència de dones en els consells d’administració de les grans empreses espanyoles està pràcticament estancada.\nLes companyies incloses a l’Ibex 35, les més importants d’entre les cotitzades, només van incorporar tres administradores als seus principals òrgans de govern durant tot l’any 2010, segons les dades que han comunicat a la Comissió Nacional del Mercat de Valors (CNMV). Les 53 conselleres amb què compten en total aquestes empreses amb prou feines suposen el 10,5% dels 502 administradors que hi ha en total.\nL’aprovació del codi de bon govern empresarial el 2006 i, sobretot, de la llei d’igualtat el 2007 va generar certs avanços en la incorporació de la paritat en les cúpules de les empreses. Així, el pes femení en els consells va passar del 5,1% el 2006 al 10,2% el 2009. El problema és que aquesta millora s’ha frenat en sec i l’any passat a penes va avançar tres dècimes.\nDe fet, hi ha sis empreses que el desembre passat no comptaven encara amb ni una sola dona asseguda al seu consell: Endesa, Gas Natural, Iberdrola Renovables, Iberia, Sacyr i Técnicas Reunidas. La filial verda d’Iberdrola, de fet, va entrar en regressió, perquè va passar de tenir dues conselleres a no tenir-ne cap. En canvi, Bankinter i Gamesa van incorporar les seves primeres administradores durant l’exercici passat.\nEl codi de bon govern insta les companyies no només a no posar traves perquè les dones arribin a les més altes responsabilitats dins de la seva organització, sinó a buscar-les «deliberadament» i incloure-les entre els candidats quan es produeixin vacants dones preparades. Però les empreses ignoren olímpicament aquesta recomanació.\nIrònicament, les set empreses que no tenen ni una sola dona al seu consell afirmen totes que no posen traves a les dones a l’hora de fer els processos de recerca de consellers. No obstant, totes excepte Endesa van fer un o diversos canvis en la composició de l’òrgan d’administració durant l’any, de manera que implícitament indiquen que no hi ha cap dona que hagin considerat adequada per al lloc. Curiosament, Iberia presumeix que una dona és la secretària del seu consell des del 2001 i que, per ocupar aquest càrrec, és l’encarregada de «vetllar pel compliment de les normes i recomanacions de bon govern».\nDe fet, la CNMV apunta en el seu informe anual sobre el govern corporatiu de les empreses del selectiu borsari que el 42,4% de les societats on la presència de conselleres és escassa o nul·la no va adoptar l’any 2010 les mesures que recomana el codi. Més que l’exercici anterior, que va ser un 40,6%. «Declaren comptar amb processos de selecció objectius i que no limiten la presència femenina, però no han adoptat procediments de recerca deliberada de conselleres», denuncia.\nDe les 27 companyies de l’Ibex 35 on hi va haver canvis en el consell el 2010, només set van aprofitar l’ocasió per ampliar la presència femenina en l’òrgan de govern: Acciona, Amadeus, Bankinter, Ebre, Enagás, Gamesa, i Iberdrola. La resta no només no ho va fer sinó que en alguns casos fins i tot va reduir el nombre de dones conselleres, com va ser el cas de Banesto i FCC, a més del ja comentat de Renovables.\nUna prova que l’entrada de dones en els consells d’administració és més un reflex de la voluntat de projectar bona imatge de les companyies que d’una aposta sincera per la igualtat és que la immensa majoria (67,9%) tenen la categoria d’independents. Només el 26,4% estan en representació d’algun accionista de pes, i amb prou feines un 3,8% tenen caràcter executiu, és a dir, són directives a més a més d’administradores.\nEn tot l’Ibex 35, quan es va tancar el 2010 només hi havia una consellera delegada, que és el primer lloc executiu d’una entitat (María Dolores Dancausa, de Bankinter) i quatre vicepresidentes, però no hi havia cap presidenta. A més, només 12 conselleres formaven part de les comissions executives (les que porten el dia a dia de l’activitat de les empreses) i cap les presidia. Hi havia 12 dones integrades en la comissió d’auditoria i set d’elles les dirigien. I 16 estaven en la comissió de nomenaments i retribucions, que presidien en dos casos.\nLes companyies que comptaven amb més conselleres eren Criteria i FFC: quatre cada una. Amb tres se situaven Abengoa, Acciona, Iberdrola, Indra i Red Eléctrica, mentre que el Sabadell, Banesto, el Santander, BME, Ebro Puleva, Inditex i Repsol en tenien dues. La resta en tenia una o cap.\nLa Comissió Europea va amenaçar a la primavera d’imposar una llei de quotes si la igualtat de gènere no avança en les empreses, però després va fer marxa enrere. A aquest pas, és pràcticament impossible que el 2015 les dones copin el 40% dels llocs dels consells, tal com recull la llei d’igualtat. De fet, al ritme actual aquesta cota no s’assoliria fins poc abans de l’any 2060, segons algunes estimacions.\nLa filla d’Emilio Botín, president del Santander, és possiblement la dona amb més poder del sector empresarial espanyol. Executiva del banc càntabre, va deixar l’any passat la presidència de Banesto per ser la consellera delegada del Santander al Regne Unit.\nLa dona del viceprimer ministre britànic va ser fitxada per Acciona com a consellera independent l’any passat. Compta amb una gran experiència internacional després d’haver treballat per a la Comissió Europea i el Govern britànic.\nL’exconsellera delegada de Línea Directa va passar a ocupar l’octubre passat el mateix càrrec en la matriu de l’asseguradora: Bankinter. És l’única dona que ocupa el primer lloc executiu dins de les 35 principals empreses cotitzades del país.\nLa principal accionista i vicepresidenta primera del grup de construcció i serveis FCC, que té al voltant del 53% del capital, és l’única dona que controla una gran companyia espanyola. Té el dret de nomenar el president i conseller delegat del grup.\nCategoria: Mercat laboralPer Patricia Fernandez 6 Setembre, 2011\nAnteriorPrevious post:Entrada prèviaSegüentNext post:321 participants en el 2on Triatló de la Dona


Manual d'usuari de la consulta de les línies de la teva unitat — Serveis TIC — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nSou a: Inici / gCOT / Documentació / Manual d'usuari de la consulta de les línies de la teva unitat\nSi ets Administradora o Director de una unitat, tens accés a la consulta de consums de telefonia fixa i mòbil de les línies associades a aquesta unitat.\nA l'accedir a l'aplicatiu gCOT veuràs dues opcions de consulta a la capçalera superior esquerra:\nPodràs accedir a tot el detall de consum de les línies al teu càrrec, sense els descomptes de l'operador aplicats.\nPots modificar el període de consulta sempre i quan no sobrepassi els 12 mesos entre les dues dates de consulta.\nLa informació disponible és des de gener de 2.008.\nPodràs accedir al total del consum realitzat amb els descomptes de l'operador aplicats.\nVes al Manual d'usuari per trobar el detall d'ús d'aquests apartats.\nPermet la consulta de les dades de facturació telefònica dels diferents operadors de forma agregada per a les agrupacions a les que tinguem accés.\nAquesta consulta es realitza a diferents nivells de profunditat, partint de la consulta dels totals facturats en conceptes de consum i quotes-varis-deduccions, passant pel consum facturat per cada línia dins aquest període, resumint els consums de línies concretes per tipus de trucada, i acabant amb el detall de trucades de línies concretes. Per al cas de quotes, varis i deduccions passem del consum facturat per cada línia dins aquell període al detall de conceptes de quotes, varis i deduccions facturats.\nAquestes consultes són navegables entre elles, el que permet tenir un control total de la consulta.\nSón consultes exportables, paginades, ordenables i totalitzades per diferents conceptes. L'icona d'impressió (que apareix quan hi ha més d'una pàgina) ens permetrà obtenir la consulta sense paginar per tal de poder imprimir-la.\nA continuació es detalla el contingut de cadascuna de les consultes:\nConsulta de resum de costos per agrupació\nPer a un període determinat permet consultar per a cada agrupació a la que tinguem accés el total facturat en concepte de consum i de quotes+conceptes variables+deduccions. Aquests dos imports són linkables i ens portaran per a una agrupació concreta a les consultes de Resum de costos per línia de consum facturat i quotes+ conceptes variables+deduccions respectivament.\nAquesta consulta està totalitzada a nivell d'agrupació i totalitza també per totes les agrupacions a les que tinguem accés.\nConsulta de resum de costos per línia (Consum Facturat)\nPer a una certa agrupació i un cert període de facturació permet la consulta de consum de cada línia en cada mes del període.\nLa consulta totalitza a nivel de línia per tot el període i a nivell mensual per a totes les línies.\nEls imports són linkables, i ens portaran a la consulta de resum de costos per línia i tipus de trucada que origina l'import total que hem triat.\nLes línies també són linkables i ens permeten accedir a la informació d'una línia concreta.\nÉs ordenable per línia, per import mensual o per import de tot el període.\nConsulta de resum de costos per línia i tipus de trucada (Consum Facturat)\nPer a una certa línia o per totes les línies de l'agrupació i un cert període, la consulta mostra els totals de consums de la línia per tipus de trucada, indicant en cada cas el tipus de trucada, el número total de trucades dins el període indicat, la duració i l'import.\nL'import serà linkable i ens portarà al detall de trucades de l'agrupació i línia que hem triat en un període concret i per a un tipus de trucada concret.\nÉs ordenable per línia, per tipus de la trucada i per import.\nSobre els tipus de trucada definits a l'aplicació trobem:\nCorporatiu: Agrupa les trucades amb origen fixe i destinació mòbil corporatiu o origen mòbil i destinació mòbil corporatiu. Les trucades internes entre línies fixes no tenen cost.\nDades: Agrupa les trucades amb origen mòbil a serveis de dades\nInternacional: Agrupa les trucades amb origen fixe o mòbil amb destí internacional\nItinerància: Agrupa les trucades realitzades des de fora del país.\nMetropolitana: Agrupa les trucades amb origen fixe i destí fixe metropolità\nMissatges: Agrupa els costos dels missatges textuals amb origen fixe o mòbil i destinació fixe o mòbil.\nMòbil: Agrupa les trucades amb origen fixe o mòbil i destinació mòbil.\nNacional: Agrupa les trucades amb origen fixe o mòbil i destí fixe nacional\nOperadora: Agrupa les trucades amb origen fixe a través d'operadora.\nProvincial: Agrupa les trucades amb origen fixe i destí fixe provincial\nResta: Agrupa la resta de trucades\nConsulta de detall de trucades (Consum Facturat)\nPer a una certa agrupació, línia, tipus de trucada i període presenta les dades de detall de trucades realitzades per aquesta línia.\nPresenta el telèfon de destí, la data i hora de la trucada.\nÉs ordenable per línia, per data de la trucada i per import.\nConsulta de resum de costos per línia (Quotes fixes, deduccions i conceptes variables):\nPer a una certa agrupació i un cert període de facturació permet la consulta de conceptes de quota o variables de cada línia en cada mes del període.\nEls imports són linkables, i ens portaran a la consulta de detall de quotes fixes i conceptes variables de la línia que origina l'import total que hem triat.\nConsulta de detall de conceptes (Quotes fixes, deduccions i conceptes variables)\nPer a una certa agrupació, línia i període presenta les dades de detall de quotes fixes i conceptes variables facturats a aquesta línia.\nPresenta el tipus de concepte (Quota o variable), el detall del concepte, les unitats facturades i l'import del concepte.\nÉs ordenable per línia, per tipus de concepte i per import.


Teoria de l'escopos - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nTeoria de l'escopos\nLa Teoria de l'escopos (alemany: Skopostheorie) és un concepte del camp dels estudis de traducció. Skopos és una paraula grega que significa ‘propòsit’ i es va introduir a la teoria de la traducció el 1970, per part de Hans J. Vermeer, com a terme tècnic fent referència al propòsit d'una traducció i de l'acció traductora, que determinen els mètodes i les estratègies de traducció que s'utilitzen per produir un resultat funcionalment adequat.\nL'any 1984 Vermeer y Reiß van presentar una sèrie de normes de la teoria:\nCada translatum (o text d'arribada) té un skopos.\nUn text d'arribada és una oferta d'informació des d'una cultura origen.\nUn procés de traducció no és normalment reversible; un text pot tenir moltes traduccions.\nUn text d'arribada ha de presentar una coherència interna.\nUn text d'arribada ha de ser coherent d'alguna forma amb el text de partida.\nLes cinc normes anteriors tenen un ordre jeràrquic i la que predomina és la del skopos.\nLa norma de la coherència (4) implica que el text d'arribada s'ha de redactar de manera que resulti coherent amb la situació del receptor del text d'arribada. La norma de fidelitat (5) simplement sosté que ha d'haver-hi algun nivell de coherència entre el text d'arribada i el text de partida. Tot i això, l'ordre jeràrquic de les normes significa que la coherència inter-textual és de menor importància que la intra-textual, que al mateix temps està subordinada a la del skopos. Un dels avantatges de la teoria del skopos és que reconeix la possibilitat que el mateix text es pugui traduir de diferents maneres d'acord amb el propòsit del text d'arribada.\nUna acció aspira a aconseguir un objectiu i, amb ell, aconseguir transformar una situació ja donada; la seva motivació consisteix que es valora més la finalitat que la situació existent. La teoria del skopos sorgeix del corrent funcionalista de la traducció. Segons aquesta teoria, tota traducció esta subjecta a una finalitat (skopos), que ha de complir el text en la llengua d'arribada. Per això, s'analitzen una sèrie de factors que s'han de tenir en compte a l'hora de traduir. Entre aquests factors, preval el factor de la funció del text i l'encàrrec de traducció.\nVermeer considera que tota activitat humana persegueix un fi, una meta, un skopos, i la traducció, com a activitat humana que és, ha de centrar-se a aconseguir aquest propòsit. Reiss i Vermeer opinen que la finalitat és el principi dominant de tota traducció. A més, s'utilitzen els conceptes de ‘finalitat, objectiu, funció i skopos’ com sinònims.\nParafrasejant Nord, podem afirmar que "La teoria de l'escopos considera que la traducció és una activitat amb un objectiu o propòsit de cara al receptor previst de la traducció. Traduir implica produir un text meta en el context meta per a un propòsit meta i uns receptors meta, en unes condicions meta. Segons aquesta teoria, l'estatus del text original és menor que en la concepció de les teories orientades a l'equivalència."\nSegons Kussmaul, "l'enfocament funcional té molt en comú amb la teoria de l'escopos. La funció d'una traducció depèn del coneixement, les expectatives, els valors i les normes del públic meta, que també obren sota la influència de la seva situació i context cultural. Aquests factors determinen si la funció del text original es pot mantenir, i fins a quin punt, o si s'han de modificar."\n↑ Reiß, Katharina. Grundlegung einer allgemeinen Translationstheorie (Vol. 147). (en alemany). Walter de Gruyter, 1984.\nSkopostheory, article en anglès de Christina Schäffner\nSkopos theory: a retrospective assessment, apunts en anglès d'Andrew Chesterman\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Teoria_de_l%27escopos&oldid=25476831»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 nov 2020 a les 11:03.


NUTRICIÓ EN LA DONA FUTBOLISTA I ESPORTISTA EN GENERAL |\nNUTRICIÓ EN LA DONA FUTBOLISTA I ESPORTISTA EN GENERAL\nPer MCF · 28 setembre, 2020\nLa nutrició juga un paper molt important en els esportistes, tant homes com a dones. Però, fisiològicament parlant, les dones posseeixen diferències amb els homes, per la qual cosa és important conèixer les necessitats nutricionals mentals de les dones esportistes.\nEl component fonamental per l’optimització del rendiment a través de la nutrició, és assegurar que els atletes consumin les quantitats adequades d’energia, carbohidrats, proteïnes i greixos a la seva dieta. Això contribueix a l’adquisició i manteniment de les condicions físiques adequades per assolir: un pes i composició corporal òptims i millorar la recuperació després de l’entrenament. El treball amb les dones esportistes per la millora en el rendiment és, en molts aspectes, similar al treball amb els masculins. Però, malgrat el considerable coneixement sobre la nutrició esportiva i la creixent participació de les dones en esdeveniments esportius, encara no existeix un cens pel que fa al règim nutricional adequat per les esportistes femenines contribueix a l’adquisició i manteniment de les condicions físiques adequades per assolir: un pes i composició corporal òptims i millorar la recuperació després de l’entrenament. El treball amb les dones esportistes per la millora en el rendiment és, en molts aspectes, similar al treball amb el gènere masculí. Però, malgrat el considerable coneixement sobre la nutrició esportiva i la creixent participació de les dones en els esdeveniments esportius, encara no hi ha un consens amb relació al règim nutricional adequat per a elles.\nMalgrat que no s’han trobat justificacions per la falta d’estudis en relació amb les dones esportistes, es planteja la possibilitat que la majoria de les recomanacions nutricionals, s’han basat en dades obtingudes en homes i s’han extrapolat al gènere femení.\nDiferències fisiològiques entre homes i dones esportistes\nUna de les principals diferències fisiològiques entre homes i dones, és la quantitat de massa muscular i la força, això crea necessitats energètiques i nutrimentals diferents. Les dones tenen una menor massa muscular i una estructura, en general, més petita.\nUn altre factor important a la composició corporal és l’edat; a l’adolescència, les dones solen tenir un percentatge de greix major al qual tenen a l’edat adulta, això és degut a la necessitat de regular la producció hormonal.\nLa concentració d’hemoglobina en sang, és la principal variable que influeix en la capacitat del cos per oxigenar la sang; l’hemoglobina és la molècula encarregada de transportar l’oxigen present als glòbuls vermells. L’home adult té al voltant del 6% més de glòbuls vermells i 10% més d’hemoglobina en 100 ml de sang.\nAixò assenyala que les dones posseeixen quasi sempre una menor capacitat d’oxigenació, per la qual cosa, una dona hauria de proveir una quantitat major de sang als teixits per igualar la quantitat d’oxigen que un home pot subministrar, sense realitzar el mateix esforç.\nEl terme disponibilitat energètica, es refereix a la quantitat de kilocalories necessàries per mantenir les funcions corporals en forma adequada i sense alteracions, en el cas de les dones esportistes adequada i sense alteracions, en el cas de les esportistes, es refereix a l’energia empleada per mantenir l’activitat física vigorosa i constant.\nS’ha demostrat que 30 kcal/kg/dia implica una disponibilitat energètica suficient per conservar la funció reproductiva i la salut òssia. S’ha determinat que basta només un període de cinc dies de disponibilitat energètica per sota de 30 kcal/kg/dia perquè la pols de l’hormona luteïnitzant es vegi alterat de forma crítica; si això continua, s’observa durant el primer mes una elevada prevalença de supressió lútia i anovulació que s’incrementa en els mesos subseqüents.\nConsum de macronutrients i energia a la dona esportista.\nLes dones esportistes, consumeixen energia i macronutrients en una quantitat inferior als homes, independentment de compleixin o no les recomanacions. La proteïna és el macronutrient que més es troba en les recomanacions nutricionals en les dones. Això garanteix la síntesi de proteïnes musculars, el manteniment de la massa muscular i la recuperació després de l’exercici. En una revisió, s’ha trobat que els valors de mitjana del consum de proteïnes en dones oscil·len entre 1.2 a 1,8 g/kg/dia, depenent del temps i intensitat a l’exercici físic practicat. El dèficit més gran que presenten les dones atletes és en l’àmbit energètic i d’hidrats de carboni.\nEn el 80% dels estudis, la ingesta d’hidrats de carboni, es troben per sota de les recomanacions. Una ingesta deficient d’aquest macronutrient, afecta negativament a l’exercici d’alta intensitat i al rendiment, de la mateixa forma pot comprometre la funció immune i disminuir el rendiment. El consum d’energia, ha de ser suficient per compensar la despesa energètica de l’entrenament o la competició i garantir la recuperació i adaptació a l’exercici, però, el 70% dels estudis, presenten un dèficit energètic. La ingesta d’energia deficient es defineix com un dels símptomes de la Triada de la dona esportista, i les dones poden presentar un dels 3 símptomes d’aquesta, conduint a una interrupció al cicle menstrual i, posteriorment a la mala salut òssia.\nAl 50% dels casos, el consum de greixos va ser superior a les recomanacions nutricionals. Aquesta sobre ingesta, compromet la reposició del glucogen muscular i la reparació dels teixits musculars en interferir en el consum de quantitats adequades d’hidrats de carboni i proteïnes.\nMalgrat que la nutrició té un paper molt important en el rendiment en homes i dones, existeixen poques investigacions enfocades en la nutrició de la dona esportista, però, és important mencionar, que les investigacions actuals, assenyalen que el consum de calories i carbohidrats en les dones, està per sota del recomanat. Aquesta situació pot desencadenar problemes, no només en el rendiment, sinó fins i tot afectar la salut de les dones esportistes.


El CN Terrassa fa història a la Champions\nEl CN Terrassa fa història\nEl CN Terrassa fa història | CN Terrassa\nEl sènior masculí de waterpolo del Club Natació Terrassa ha empatat aquest matí (7-7) contra l’Astralpool CN Sabadell en el tercer i darrer partit de la segona fase de la Champions League i ha obtingut una històrica classificació per a la tercera fase de la màxima competició continental. El conjunt de Dídac Cobacho ha sumat el punt que necessitava a la piscina del rival comarcal en un derbi molt equilibrat i ple d’emoció. Impulsat per una afició incansable, els egarencs han resistit la remuntada final de l’equip del Chava Gómez i han assolit una fita sense precedents en els 86 anys d’existència de l’entitat. Amb aquest resultat, els egarencs acaben en el segon lloc del grup D i es classifiquen per a la tercera ronda amb un total de cinc punts i un balanç d’una victòria i dos empats.\nEl CN Terrassa ha dominat les dues primeres meitats del partit. En només dos minuts i mig de joc, s’ha situat 0 a 2 gràcies a l’encert de Bernat Sanahuja i Fran Sánchez en sengles accions en superioritat numèrica.\nEl Sabadell ha reaccionat bé a aquesta primera estrebada i ha pogut empatar per mitjà de dos llançaments exteriors de Sergi Cabanas i Carrasco. A poc més d’un minut del final del primer període, els de Dídac Cobacho han recuperat la iniciativa amb una diana de Sanahuja en home de més (2-3). En el segon quart, l’encert sota els pals d’Iñaki Aguilar ha permès els terrassencs obrir forat. Alberto Barroso, en superioritat numèrica, ha marcat el 2 a 4 només començar. En l’últim minut del període, Ricard Alarcón ha culminat des dels dos metres una jugada en home de més per ampliar el marge. Els de Chava Gómez, però, han replicat amb un gol de Muller al límit del descans (2- 5). A la represa, el derbi s’ha anat igualant. La despesa física d’ahir contra el BPM Sport Management italià ha passat factura un CN Terrassa que ha vist com el Sabadell retallava la diferència progressivament. Després que Sanahuja col·loqués el 3 a 6 amb un tir excel·lent, els locals han encadenat un parcial de 2 a 0, obra de Fenoy, que ho deixava tot obert de cara als vuit minuts finals (5- 6). El panorama s’ha complicat una mica més en el darrer període.\nUn penal comès per Sanahuja, que ha transformat Fenoy, ha suposat l’empat a sis amb encara sis minuts per jugar. Els egarencs, mancats de frescor, no han trobat el camí del gol, circumstància que ha aprofitat el Sabadell per anotar el 7 a 6 a menys de dos minuts del final per mitjà de Sergi Cabanas. En l’acció següent, no obstant, els àrbitres han assenyalat penal a favor del conjunt de Dídac Cobacho després que Carrasco continués dins de l’aigua un cop exclòs. Barroso ha transformat el penal i ha certificat la classificació del CN Terrassa per a la tercera fase de la Champions League. Victòria contra el OSC Potsdam i gran empat contra el BPM Sport Management L’equip de Dídac Cobacho va començar a encarrilar la classificació divendres amb una victòria àmplia contra el rival més dèbil del grup, l’OSC Potsdam, al qual va batre per un clar 6 a 16 (0-5, 2-4, 1-3 i 3-4). El CN Terrassa va sentenciar per la via ràpida amb un parcial inicial de 5 a 0 que va deixar els alemanys sense resposta. Alberto Barroso, amb cinc dianes, i Óscar Aguilar, amb tres, van sobresortir en el capítol ofensiu.\nEl CN Terrassa va fer un pas de gegant dissabte en el segon partit contra el contrincant més fort, el BPM Sport Management, contra el qual va empatar a 13 (1-4, 4-2, 4-3 i 4-4) en un matx extraordinari que va merèixer guanyar. Els egarencs van sorprendre els italians amb una gran arrencada que els va col·locar amb un interessant 1 a 4 al final del primer quart. Alarcón, De la Fuente, Sánchez i Barroso van marcar els gols locals. En el segon període, els de Dídac Cobacho van arribar a dominar de quatre gols després que Alarcón, en home de més, enfilés l’electrònic fins al 2 a 6. A partir d’aquí, però, el BPM Sport Management va tirar d’experiència i va portar el matx al seu terreny per reduir distàncies. Va encadenar un parcial de 3 a 0, amb Luongo, Fondelli i Damonte com a protagonistes, que va situar el 5 a 6 al descans. A la represa, el matx es va ajustar i va esdevenir un estira-i-arronsa vibrant. Els egarencs van tornar a marxar de dos (7-9 mitjan tercer quart), però els italians van empatar a nou en el tram final del tercer període. En els últims vuit minuts, va passar absolutament de tot. El CN Terrassa va encadenar un parcial de 0 a 3 de la mà de Barroso, Mora i Pericas, que semblava conduir-lo al triomf (9-12). El BPM Sport Management va reaccionar i es va situar 11 a 12 a un minut i mig del final. A només quatre segons de la botzina, i amb possessió italiana, els àrbitres van expulsar sense canvi Marc Salvador i Lorenzo Bruni, decisió que implica un llançament de penal per banda. Barroso va convertir el llançament per part egarenca i Luongo va marcar pel BPM, que va recuperar la possessió. Luongo, a vuit dècimes, va repetir per anotar l’increïble empat a 13 definitiu.


Carles-Jordi Guardiola i Noguera - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n20 gener 1942 (78 anys)\nCarles-Jordi Guardiola i Noguera (Manresa, Bages, 20 de gener de 1942) és un assagista, poeta i editor català.\nEstudià filologia hispànica a la Universitat de Barcelona i començà conreant la poesia. Aconseguí un accèssit al Premi Amadeu Oller (1968). Publicà composicions en nombroses antologies i reculls, sobretot cap a la fi dels anys seixanta. Dedicat a tasques editorials, ha estat director d'edicions La Magrana. Fou secretari i president de l'Associació d'Editors en Llengua Catalana i el 1970 va guanyar la Flor Natural als Jocs Florals de la Llengua Catalana de Tübingen. Ha editat articles a Randa i Revista de Catalunya.\nEl 1980 publicà un llibre on aplega la documentació més important referent al català durant el franquisme. Estudiós de la figura de Carles Riba, també n'ha editat la seva voluminosa correspondència. L'edició del primer volum fou guardonat amb el premi Crítica Serra d'Or d'edició. És membre de l'Associació Internacional de Llengua i Literatura Catalanes (AILLC) i del PEN català. Actualment és vocal de la Junta de Ràdio Associació de Catalunya.\nPer la llengua. Llengua i cultura als Països Catalans (1939-1977) (1980)\nCarles Riba: cartes d'Alemanya i Grècia (1987).\nCartes de Carles Riba I :1910-1938 (1990)\nCartes de Carles Riba II: 1939-1952 (1991)\nCartes de Carles Riba III: 1953-1959 (1993)\nCarles i Clementina. Àlbum de fotografies de Carles Riba i Clementina Arderiu (1993)\nSúnion. Antologia comentada de Carles Riba (1995) amb J. Malé\nOfici d'editor (1996)\nCarles Riba. Retrat de grup (2017): Edicions 3i4\n↑ «Carles-Jordi Guardiola i Noguera». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\n↑ «Guardiola Noguera, Carles-Jordi». Institució de les Lletres Catalanes (ILC) [Consulta: 24 agost 2016].\nCarles-Jordi Guardiola al Qui es Qui\nISNI: 0000 0000 8411 4881\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Carles-Jordi_Guardiola_i_Noguera&oldid=23857148»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 22 juny 2020 a les 23:25.


Agredeixen un equip d'À Punt en una protesta de l'hoteleria on hi havia membres de l'extrema dreta - À Punt\nAgredeixen un equip d'À Punt en una protesta de l'hoteleria on hi havia membres de l'extrema dreta\nEls agressors s’havien infiltrat en la manifestació convocada pel sector de l’oci i la restauració.\n28 de gener 2021 - 19:04\nUn equip d’À Punt Notícies ha sigut agredit aquest dijous per persones vinculades a un grup d'ultradreta, que han aprofitat la manifestació convocada per diferents organitzacions de l'hoteleria per infiltrar-se.\nLa periodista Amparo Martín i el càmera José Carreño estaven fent una connexió per a l'informatiu a les Torres de Serrans de València, en la qual informaven sobre les protestes del sector, quan han sigut agredits. Martín els ha demanat que els deixaren treballar, però els implicats han continuat cridant, insultant i fent gestos obscens a la càmera mentre ella intentava continuar en l'exercici de les seues funcions.\nL’agressió l'han duta a terme integrants de grups d’extrema dreta que han aprofitat la protesta per a carregar contra el govern central.\nAixí s’han concentrat al marge de la convocatòria oficial i, amb pancartes de suport a l’hoteleria, han dirigit totes les seues crítiques contra el Govern de coalició, ja que consideren que ha “criminalitzat” el sector.\nDesde la Federació Empresarial d'Hoteleria de València i la Confederació Empresarial de Hoteleria i Turisme de la Comunitat Valenciana, han condemnat ja l'agressió que, qualifiquen de "destestable cap a la llibertat de premsa" i han traslladat el seu suport a la periodista. A més, han agraït la tasca de tots els professionals dels mitjans de comunicació.\nEl Consell d’Informatius d’À Punt Mèdia ha rebujat enérgicament esta agressió professional i han mostrat el seu suport i solidaritat amb el company i la companya que han sabut mantindre’s ferms i continuar informant en unes condicions tan deplorables.


La Universitat de València acull a partir d'aquest dimecres un congrés sobre víctimes de violència masclista - Diari La Veu\nEscriba el número 817306\nLa Universitat de València acull a partir d'aquest dimecres un congrés sobre víctimes de violència masclista\nLa rectora de la institució acadèmica, la ministra de Justícia i el president de la Generalitat inauguren les jornades que se celebren durant dos dies a La Nau\nLa rectora de la Universitat de València, Mavi Mestre; la ministra de Justícia, Dolores Delgado, i el president de la Generalitat, Ximo Puig, inauguren aquest dimecres 7 de novembre el congrés 'Les dones víctimes de violència de gènere com a subjectes de drets'. Aquesta sessió inaugural serà a les 16.30h al Paranimf de l'edifici històric de la Universitat de València.\nEl congrés se celebrarà durant dos dies al Centre Cultural La Nau i s'organitza en el marc del conveni de col·laboració entre la Universitat de València i la Generalitat Valenciana, a través de la Conselleria de Justícia, Administració Pública, Reformes Democràtiques i Llibertats Públiques, relatiu a l'anàlisi de la violència exercida sobre les dones des d'una perspectiva jurídica i de gènere.\nSegons expliquen des de la Universitat, "les sessions comptaran amb la participació de dones amb gran trajectòria professional de diferents àmbits sectorials qui, des de la seua experiència pràctica, abordaran una anàlisi crítica de la violència de gènere com una de les problemàtiques socials més greus que estem patint, i que requereix un abordatge multidisciplinari i integral per a aconseguir la seua eradicació".\nDurant aquestos dos dies hi haurà quatre taules redones. Dimecres a partir de les 17.00h començarà 'L'efectiva protecció de les víctimes de la violència de gènere', amb les advocades Carmen Miguel, M. Ángeles Jaime i Carla Vall, moderades per M. José Jordán. Després, a partir de les 19.00h, serà el torn de 'Les conseqüències de la violència de gènere des de la perspectiva de la víctima', amb Chelo Álvarez i Marta Guerrero (Asociación Alanna), María Argentina Pereira (Asociación CAVAS) i Esperanza Adrià i Susana Terre (CERMI), que seran moderades per Ignacio Sevilla.\nDijous, la primera taula començarà a les 9.00h. Sota el títol 'Els estereotips que perpetuen la violència de gènere i la transformació de la societat a través dels mitjans de comunicació', hi participaran Roxana Arroyo (activista i consultora permanent del progama Dona, Justícia i Gènere de l'Institut Llatinoamericà de les Nacions Unides), Íngrid Lafita (subdirectora de Diari La Veu) i Raquel Andrés (periodista de La Vanguardia), moderades també per Ignacio Sevilla.\nFinalment, en 'Una mirada de la justícia des de la perspectiva de l'estatut de la víctima i el Conveni d'Istambul', participaran Gemma Gallego (magistrada i representant d'Espanya en GREVIO) i Pilar Llop (delegada del govern espanyol per a la violència de gènere), amb la vicerectora d'Igualtat, Elena Martínez, com a moderadora.\nEl congrés serà clausurat a les 13.00h de dijous per la consellera de Justícia, Administració Pública, Reformes Democràtiques i Llibertats Públiques, Gabriela Bravo, i per Teresa Peramato, fiscal adscrita a la Fiscalia de Sala contra la Violència sobre la Dona de la Fiscalia General de l'Estat.\nEscriba el número 199076


8.000€ per a reformar el Castell de Sentmenat - Puntvalles\n30 Novembre 2016 Redacció:\nLa subvenció és atorgada per l'Oficina de Suport a la Iniciativa Cultural de la Generalitat de Catalunya, en el marc dels Ajuts per a l'Execució d'Obres de Restauració i Conservació d'Immobles de Notable Valor Cultural durant els anys 2016 i 2017\nLa Junta de Govern Local, en sessió ordinària del passat 23 de novembre va aprovar, per unanimitat, acceptar l'import de 8.000€, atorgats per l'Oficina de Suport a la Iniciativa Cultural de la Generalitat de Catalunya, per a l'actuació "Consolidació estructural del Castell de Sentmenat".\nL'import respon a la concessió a l'Ajuntament de Sentmenat, en el marc dels Ajuts per a l'Execució d'Obres de Restauració i Conservació d'Immobles de Notable Valor Cultural durant els anys 2016 i 2017. L'import concedit es farà efectiu en dues vegades, en 5.120€ per aquest any, i la resta, 2.880€, l'any vinent, per a subvencionar part del pressupost total de 17.853,07€, que costen les obres. A nivell d'espais interiors, l'àmbit d'actuació comprèn intervencions puntuals en la totalitat de la planta baixa excepte el tram final de la galeria de la volta i, en planta primera, en el cos nord-est, el cos de les sales barroques, el cos del s. XIV ("Tinellet") i el cos de la cuina. A nivell d'espais exteriors, l'àmbit d'actuació comprèn el recinte de l'esplanada a sud-oest que es delimita i els cossos d'edificacions annexes a sud de l'edificació principal.\nEl detall de les intervencions necessàries per tal de garantir la delimitació i les condicions mínimes d'accessibilitat i seguretat delsespais interiors són: Proteccions provisionals d'espais interiors; col'locació de baranes interiors per a protecció de les finestres dins l'àmbit d'actuació en planta primera; col'locació de porta provisional interior, amb cadenat, per impedir l'accés a la sala de la volta en planta primera; nou sistema de tancament per l'accés lateral a la galeria de la volta en planta; tancament amb cadenat de la porta d'accés en planta baixa des del pati interior al tram no visitable de la galeria de la volta, i arranjament de les peces de paviment després en planta baixa de la galeria de la volta.\nPel que fa a les actuacions en els espais exteriors, de millora i protecció dels accessos, passen per la reparació i regularització del paviment de pedra del pas del pont d'accés exterior; pavimentació amb sauló de la plaça exterior a la façana principal del castell; reparació i recrescuda d'ampits de mamposteria; reparació del tancament de la reixa d'entrada; delimitació del límit est de l'espai exterior utilitzable mitjançant tancament provisional amb fàbrica de maó i porta metàl•lica amb cadenat; enderroc i recollida d'elements d'estructures metàl•liques i de fusta amb risc de caiguda dels cossos annexes exteriors. A més, contempla tasques de manteniment en la revisió de tots el apuntalaments existents, la reparació puntual de teules de cobertes i canals, i la reparació de la coberta provisional existent de planxa metàl•lica ondulada, mitjançant la fixació de planxes desplaçades i reemplaçament de parts mancants.\nLa durada estimada per a dur a terme les intervencions necessàries és de 6 mesos, desglossats d'aquesta manera: Un període de 2 mesos per a la redacció de la documentació tècnica necessària; tramitació d'autoritzacions, permisos i llicències, 2 mesos més i un període últim de 2 mesos per a l'execució de les obres.\nAntecedents de les obres actuals de consolidació estructural\nPrevi a la redacció, el setembre passat, de l'actual Avantprojecte de "Consolidació estructural del Castell de Sentmenat", objecte de la subvenció atorgada, les primeres actuacions d'adequació es van executar el juny del 2010.\nAquestes es van realitzar en dues fases consecutives: en la primera, es van dur a terme el conjunt d’actuacions en l’estrat de terreny sobre el qual s’assenta l’edificació, i l'inici dels treballs d’actuació sobre les façanes i protecció d’elements singulars; en la segona fase es van realitzar, per una banda, el conjunt d’actuacions de prospecció i estudi arqueològic en l’àmbit de planta baixa i, per altra, la resta d’actuacions sobre les façanes i els treballs de consolidació estructural sobre la resta d’estructures muràries, forjats i estructures de coberta del conjunt del castell.\nL’objectiu de les actuacions descrites era la recuperació de les volumetries del castell, la seva estabilització estructural i la protecció dels espais i les estructures amb la pluja i l’entrada d’aus. El Castell va quedar tancat provisionalment a l’espera de futures fases d’intervenció que definissin un ús i les pertinents intervencions d’adequació per a parts o per a la totalitat de l’edificació.\nPosteriorment, l'agost del 2012 es va presentar el Projecte Bàsic i d’Execució per a l’adequació d’espais en planta baixa i primera en el Castell de Sentmenat. El projecte tenia per objectiu millorar les prestacions de seguretat i accessibilitat dels espais dins l’àmbit d’actuació, adequant-los per a visites puntuals. A la resta de dependències i espais exteriors no s’hi va intervenir i hi existien zones de risc greu per a la integritat de les persones.\nLa primera fase de les obres d’adequació d’espais va acabar al febrer del 2013, tenint un abast\nparcial i mantenint el conjunt del Castell de Sentmenat en fase d’obra. No es van realitzar la resta de fases de les obres d’adequació d’espais i el castell havia de seguir tancat a l’espera de la definició d’usos i la seva adequació a aquests.\nAl febrer del 2016 els tècnics responsables de les anteriors fases d'obra, a petició de l'equip de govern de l'Ajuntament, realitzen una visita al castell i informen d'importants anomalies observades referents a l'ús, seguretat, salubritat i manteniment, provocades per les activitats realitzades i per la manca de manteniment. Davant les conclusions de l'informe i els riscos existents, l'equip de govern decideix tancar i prohibir l'accés al recinte del castell.\nRecordar que el Castell de Sentmenat va ser declarat Bé Cultural d’Interès Nacional (BCIN), segons Decret del 22/04/1949, publicat al BOE amb data 05/05/1949.


Com créixer / reparar els cabells？\nEls cabells secs i frisos, quan el temps està sec, sempre es pot sentir el so de "papapa" estàtic, lleig, incòmode i desagradable.\nEls cabells llisos us faran feliços, alhora que hi haurà més humor per gaudir del moment.\nTot i això, heu utilitzat molts condicionants i màscares de cabell, però l'efecte no és tan esperat. Has pensat a provar nous mètodes de cura del cabell?\nCura del cabell BLACK TECH\nDOZRAN - Oli Essencial Nutricional Ric\nArtefacte per a la cura del cabell amb molts olis preciosos\nLa cura nutricional del cabell que es pot fer a casa no és menys eficaç que el "paquet nutricional" de les barberies professionals, més còmode i saludable.\nSabeu que, a més dels facials, la cura corporal de la pell i l’aromateràpia, també es poden utilitzar olis essencials per a la cura del cabell, que nodreix en total els fol·licles capil·lars i capil·lars, de manera que el cabell és suau i bonic, nodreix el cuir cabellut i reforça. arrels de cabell.\nEls terapeutes d’aroma sempre els agrada i són bons a l’hora de resoldre problemes amb olis essencials, perquè prefereixen coses naturals, sanes i boniques. Pel que fa al cabell, van dir: Per descomptat, es pot solucionar amb olis essencials!\nEls problemes nutricionals són el principal problema dels cabells secs\nEls cabells secs són fàcils de plegar, cosa que significa que la vida del cabell ha estat amenaçada i la majoria de les raons són degudes a una nutrició insuficient, cosa que comporta la pèrdua d’aigua, proteïnes i diversos oligoelements, cosa que fa que el cabell es desemmotli i la qualitat del pèl es faci mal.\nAtenció inadequada és també una de les causes dels cabells secs. Rentat massa freqüent i tenyits freqüents de perm també pot causar danys als cabells, fent que els cabells estiguin secs i secs.\nPressió de treball excessiva, especialment per a aquells que fa temps que utilitzen ordinadors, tenen una alta concentració d’atenció. Amb el pas del temps, el cervell sempre s’emocionarà.\nCom a resultat, el sistema endocrí associat al creixement del pèl es veu afectat, provocant una secreció excessiva de glàndules sebàcies, bloquejant els fol·licles pilosos i fent que els cabells s’assequin i s’assequin.\nDOZRAN - Oli Essencial Nutricional Ric, barrejat amb diversos olis essencials preciosos, pot alimentar eficaçment els fol·licles capil·lars i ajudar a restaurar la brillantor, la supletor, la plenitud i la duresa.\nIngredients d’oli essencial per complementar els nutrients necessaris per al cabell\nAlgunes substàncies en condicionadors tradicionals són fàcils de romandre al cuir cabellut, provocant que els fol·licles pilosos quedin obstruïts, fent que caiguin partícules de greix i pèl.\nMolts condicionants són dèbilment àcids, i és inevitable que es posin en contacte amb el cuir cabellut durant l’ús, cosa que causarà danys durant molt de temps.\nDOZRAN - Oli Essencial Nutricional Rich, no conté oli de silicona, essència i altres ingredients. Es basa en olis naturals preciosos i aplicats directament al cabell. Pot formar una capa protectora d’olis essencials, alhora que reprèn la nutrició del pèl, també restaura el pèl danyat.\nLes molècules aromàtiques d’oli essencial també poden promoure la circulació del cos humà, calmar l’estat d’ànim inquiet i mantenir la salut física i mental.\nQuin és el secret de DOZRAN - Rich Nourishment Essential Oil?\n// a la recepta //\nEn comparació amb els productes químics continguts en els condicionadors tradicionals, els terapeutes d’aromateràpia prefereixen, naturalment, utilitzar olis essencials sans i naturals per aconseguir l’objectiu del condicionament del cabell. La selecció de fórmules d’oli essencial és, naturalment, la prioritat màxima.\nPer aconseguir l'efecte desitjat a la ment, l'equip de terapeutes aromàtics va provar i modificar la fórmula repetidament, i finalment va decidir utilitzar l'oli de llavors de raïm i l'oli de coco com a oli nutritiu bàsic. Amb oli d’arrel de gingebre, oli de fulla de romaní, oli de ylang-ylang com a oli d’efecte. Per tractar la sequedat del cabell, frisó, fàcil caiguda i altres problemes, cal fer un tractament dirigit.\nOli de llavors de raïm i oli de coco pot proporcionar els nutrients necessaris per al cabell i oli de fulla de romaní pot hidratar i fer que el cabell sigui suau i suau.\nOli d’arrel de gingebre pot reparar els cabells secs i dividits, i Oli de Ylang Ylang pot fer el cabell fosc i bell.\nEls olis essencials també poden curar el cos i la ment protegint els cabells. Molècules aromàtiques úniques poden entrar al cos a través del sentit de l’olfacte i la pell, que alleuja la fatiga i calma l’estat d’ànim. Alimentar, de fora cap a dins.\nSi persisteix en utilitzar-lo durant un període de temps, sequedat del cabell, puntes dividides i frizz causats per permessió i tenyiment es pot reparar fins a cert punt.\nL’ús a llarg termini pot fer que el cabell sigui fort, suau i brillant, i produeixi una aroma natural amb encant.\nNova experiència de cura del cabell, a punt per provar-la?\nHora de publicació: 28-Jun-2020


Xornal de Galicia para el Mundo - El pare Gregori M. Estrada serà recordat demà, a l’IEC, amb un acte presidit per l’abat de Montserrat i el president de l’Institut\nEl pare Gregori M. Estrada serà recordat demà, a l’IEC, amb un acte presidit per l’abat de Montserrat i el president de l’Institut\n; Lenguas Minoritarias y Coficiales por José Antonio Sierra 14 Marzo 2017 Sección; Especiales\nDemà, dimecres 15 de març, a les set del vespre, l’IEC i les Trobades d’Animadors de Cant per a la Litúrgia de Montserrat celebraran, a la Sala Prat de la Riba de l’Institut d’Estudis Catalans (carrer del Carme, 47, de Barcelona), una sessió en memòria del pare Gregori M. Estrada i Gamissans, membre de la Secció Històrico-Arqueològica de l’IEC, mort el 18 de març de 2015. En l’acte, que serà presidit per l’abat de Montserrat, Josep M. Soler, i el president de l’IEC, Joandomènec Ros, intervindran el germà Andreu Martínez, monjo de Montserrat; Romà Escalas, musicòleg i secretari general de l’IEC, i Joan Todó, que presentarà el llibre Respirar el segle. Un perfil de Gregori Estrada, editat per Publicacions de l’Abadia de Montserrat i del qual és autor. Durant l’acte s’interpretaran diverses peces musicals.\nEl pare Gregori M. (Francesc) Estrada i Gamissans (Manresa, 1918 – Monestir de Montserrat, 2015) havia estat ordenat monjo el 1935 i sacerdot el 1942, era organista, director de cor, musicòleg, compositor i docent, i des del 1992 era membre de la Secció Històrico-Arqueològica de l’Institut d’Estudis Catalans. Josep Massot i Muntaner, president de la Secció i també monjo de Montserrat, el va definir arran de la seva mort com «una persona molt treballadora i un dels millors organistes de Montserrat», i va destacar el paper que va tenir com a promotor de l’ús de la llengua catalana en la composició de textos per a la litúrgia a partir del Concili II del Vaticà, que es va celebrar als anys seixanta del segle passat. Estrada també era soci de la Societat Catalana de Musicologia, filial de l’IEC, de la qual va ser president entre els anys 1979 i 1991.\nFormat a l’Escolania de Montserrat amb els pares Anselm Ferrer, Àngel Rodamilans i Aleix Ildefons Civil, va continuar els estudis d’orgue amb Josep Muset i Ferrer al Conservatori Superior de Música del Liceu. Va cursar els estudis eclesiàstics a Montserrat, els quals va compaginar amb l’ofici d’organista de la comunitat. Durant la Guerra Civil, va prosseguir els estudis eclesiàstics i musicals als monestirs alemanys de Beuron i Maria Laach, i després va fer un curs de teologia al col·legi benedictí de Sant Anselm de Roma.\nEn la dècada dels anys quaranta va estudiar harmonia i contrapunt amb Josep Barberà i Cristòfor Taltabull. El 1950 va perfeccionar l’orgue amb André Marchal i la fuga amb Charles Koechlin, a París. Va tenir una dedicació destacada com a organista al Monestir de Montserrat i en els treballs de musicologia sobre el Llibre Vermell de Montserrat i els mestres de l’Escolania de Montserrat. També es va dedicar a la composició, sobretot de música religiosa i litúrgica, primer en llatí i, després del Concili II del Vaticà, en català. Va promoure els tallers d’orgueneria de Collbató i de campanes de Montserrat. Va dirigir el cor monàstic de Montserrat i fou el creador i director de les Trobades d’Animadors de Cant per a la Litúrgia de Montserrat, que van iniciar a Montserrat el 1970 i que es continuen organitzant ininterrompudament per facilitar la participació de l’assemblea en melodies de textos litúrgics.


La Seguretat Social guanya a Catalunya 4.626 afiliats mitjans al desembre\nActualitzat 04/01/2022 10:44 CET\nLa Seguretat Social ha guanyat a Catalunya una mitjana de 4.626 cotitzadors al desembre respecte al mes de novembre (0,13%), la qual cosa situa el nombre total d'ocupats en 3.519.131, segons dades del Ministeri d'Inclusió, Seguretat Social i Migracions publicades aquest dimarts.\nSi s'atén la dada de l'últim dia de mes --no en valors mitjans--, el sistema ha restat 14.422 afiliats a Catalunya entre l'1 i el 30 de desembre.\nEn l'àmbit estatal, s'ha guanyat al desembre una mitjana de 72.553 cotitzadors respecte al mes de novembre (0,37%), fins al total de 19.824.911 i, amb la dada de l'últim dia de mes, s'han restat 23.006 cotitzadors.\nRespecte als treballadors que encara estan inclosos en expedients de regulació temporal d'ocupació (ERTO) per covid, la xifra se situa en els 22.618, mentre que els ERTO de l'últim mes de l'any 2021 per altres motius han estat 4.702.\nAl desembre, quedaven en el conjunt d'Espanya un total de 103.801 treballadors en expedients temporals per covid i 20.842 per altres qüestions.