Saldes | enciclopèdia.cat\nEl santuari de Gresolet\nLes esglésies i les masies\nVista del poble de Saldes\nMunicipi del Berguedà, estès als vessants meridionals del Cadí.\nLimita, al N, amb l’enclavament dels Cortils de Bagà i amb el terme de Gisclareny; a l’E, amb Gisclareny i Vallcebre; al S, amb Fígols Vell i Gósol; i a l’W, amb Gósol i amb Josa i Tuixén (Alt Urgell). El territori de Saldes inclou l’antic terme de l’Espà, a la banda sud-oest, prop del límit amb Gósol. La població es troba disseminada principalment per la part central del terme i al llogaret de Maçaners; en alguns indrets, com els veïnats de Cardina i l’Espà i els llogarets de Molers i Feners, la proximitat de les cases indica que anteriorment la població havia estat més agrupada.\nEl terme municipal correspon als vessants meridionals de la serra de Cadí i de la serra Pedregosa; per la banda occidental té els vessants orientals i meridionals de Pedraforca. Bona part d’aquests espais són protegits legalment. Per la banda meridional és format pel vessant septentrional de la serra d’Ensija (2 327 m) i dels cingles de Costafreda (1 884 m). La part central és pròpiament la vall constituïda per aquests vessants; s’hi forma el riu de Saldes (o riu d’Eina), a la confluència de l’Aigua Salada, que drena els rasos d’Ensija, i del torrent de Gresolet, que recull les aigües del Cadí i de Pedraforca. Aquest riu, en sortir del terme, fa de límit entre els de Vallcebre i Gisclareny i desguassa finalment al Llobregat per la dreta, més avall de Guardiola de Berguedà.\nRefugi de la Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC) o Refugi Julián Delgado Úbeda\nLa impressionant muntanya de Pedraforca és un apèndix sud-oriental de la serra de Cadí, que se'n separa a la Roca Roja (2 034 m altitud) i separa Gósol de Saldes. Culmina en una muntanya coronada per dos pollegons, separats entre ells per una enforcadura que és la que ha donat el nom a la muntanya. El Pollegó Superior, al N, és format per tres pics, el més alt dels quals és el Pollegó pròpiament dit (2 497 m); l’enforcadura (2350 m) és conseqüència de la major erosió soferta per la part central de la muntanya, i comunica el Pollegó Superior amb l’Inferior (2 400 m), situat a la part meridional de la muntanya. La cara nord de la muntanya presenta una cinglera d’uns 600 m d’altitud, que fa d’aquesta part de la muntanya una de les més difícils per a l’escalada. Iniciada l’ascensió d’aquesta paret nord per Lluís Estasén l’any 1922, hom ha commemorat aquest fet batejant amb el seu nom el refugi construït el 1949 a la jaça dels Prats, al NE de l’esmentada paret. A sota mateix del refugi, i al peu de la carretera que va de Saldes a Gisclareny i Bagà, hi ha un mirador des del qual hom pot fruir d’una magnífica vista damunt de la vall de Gresolet. A la serra d’Ensija hi ha el refugi President Delgado Úbeda.\nTravessa el terme d’E a W la carretera local B-400 que surt de l’Eix del Llobregat a l’alçada de Sant Julià de Cerdanyola i arriba a Gósol.\nLa població (saldencs) de Saldes, esmentada en el fogatjament del 1370 juntament amb la de la parròquia de Sant Miquel de Turbians (pertanyent actualment a Gisclareny), era composta en aquella època per un total de 58 focs; un fogatjament atribuïble a l’any 1381 dóna, per a la població del castell de Saldes i les cases adjacents, la xifra de 36 focs. Al final del segle XV la població havia augmentat una mica: en el fogatjament del 1553 figuren 29 focs a Saldes i 14 a l’Espà i Feners. A la fi d’aquest segle, les guerres dels remences afectaren sovint la població de Saldes. D’aquesta època data l’inici de l’abandonament gradual del castell.\nLa població es reféu una mica als segles següents i arribà als 435 h el 1718, però, contràriament a l’evolució positiva de molts pobles de Catalunya, davallà al segle XVIII (304 h el 1787). A partir del segle XIX, la mineria marcà en part els alts i baixos de la població, que dels 1 247 h el 1957 passà als 369 h el 1900. La població tornà a augmentar gradualment fins arribar a un punt màxim durant la dècada dels seixanta i tornà a baixar de manera espectacular, amb una lleugera remuntada els darrers anys: 382 h el 1920, 558 h el 1936, 864 h el 1950, 1 064 h el 1960, 405 h el 1970, 310 h el 1981, 328 h el 1991, 315 h el 2001 i 346 h el 2005.\nLa major part del territori de Saldes és molt muntanyós i cobert de pasturatges i de boscos de pins, amb algunes clapes bastant extenses de faigs i avets. Els conreus tenen poca importància i es redueixen a petites explotacions de farratge i patates. La ramaderia és composta per caps d’oví i de boví. L’activitat econòmica més important era l’extracció de carbó, explotada per Carbons del Pedraforca, fundada l’any 1934 i que tancà al final del 2005. Se n'extreia lignit, amb una producció d’unes 200 000 t anuals que consumien íntegrament la central tèrmica de Cercs. També hi havia hagut explotació carbonífera a l’Espà, tancada poc després de la guerra civil de 1936-39.\nEl poble (112 h el 2006) de Saldes, amb el centre a tocar del veïnat de Cardina, és de poblament disseminat; té moltes cases antigues amb balconades de fusta i amples volades de teulada. L’edifici més destacat és l’església parroquial de Sant Martí de Saldes. Esmentada ja en l’acta de consagració de la catedral d’Urgell (839), apareix també en un document datat el 8 de desembre del 857 com a nova església consagrada pel bisbe d’Urgell Guisad (I). Això sembla indicar una reconstrucció del temple anterior (que seria l’esmentat el 839). Aquest temple fou substituït segles més tard per un altre de romànic, el qual, al seu torn, restà arruïnat i fou substituït pel temple actual, construït al segle XVII. Unes excavacions realitzades el 1958 i el 1971 van treure a la llum algunes restes de l’absis i del basament del campanar que pertanyen a l’edifici romànic, la qual cosa permeté de situar-ne la construcció als segles XI i XII. Al costat de l’església s’han trobat sepultures de cista, amb lloses, cosa que sembla indicar l’existència d’un cementiri romànic. L’interior de l’església fou restaurat novament el 1947. Una reforma posterior, després de treure el guix de l’interior de l’església, deixà al descobert la pedra i una volta de punt d’ametlla d’estil romànic. L’església inclou una imatge romànica, datable al segle XIII, i quatre retaules laterals, tots del segle XIX, a les capelles laterals.\nSobre els espadats que dominen el poble hi ha l’antic castell de Saldes i l’antiga església del castell, dedicada a Santa Maria, petit edifici romànic construït probablement al començament del segle XII. Té una sola nau de dimensions reduïdes (8,5 per 2,5 m) coberta amb una volta apuntada i acabada en un absis semicircular. Fins el 1936 s’hi venerà la imatge de la Mare de Déu del Castell, que desaparegué durant la guerra civil de 1936-39.\nL’ensenyament queda cobert fins a la primària. Saldes celebra la festa major el 28 d’agost, festivitat de Santa Severina. Altres actes festius són un aplec a l’ermita de la Mare de Déu del Castell, el 25 de març, la festa en honor a Santa Bàrbara, patrona dels miners, el 4 de desembre, i la festivitat de Sant Martí, el cap de setmana més proper a l’11 de novembre.\nEl petit llogaret de Maçaners és situat a 1 240 m, al peu de la carretera de Guardiola a Gósol, poc abans d arribar a Saldes. Des d’aquest indret hi ha una bonica perspectiva de la muntanya de Pedraforca, i als seus voltants es troben fonts com la de Ca la Pona, la Clavellina, Sussenc, Freda, la Guia, el Prat de la Quera, Vella, el Sull, etc.\nEl segon diumenge de juliol, des del 1985, és tradició organitzar una trobada d’acordionistes. La festa major de Maçaners se celebra el diumenge més pròxim al 18 de juliol.\nDins el terme municipal de Saldes hi ha el petit llogaret de l’Espà, format al voltant de l’església de Sant Andreu. Aquesta església, construïda potser cap al segle XII, conserva pocs elements d’estil romànic, amagats per les estructures afegides posteriorment. La porta d’entrada, a migjorn, és l’element romànic més interessant. El campanar data de la darreria del segle XIX; és de planta quadrada. L’Espà era punt de partida d’un cable telefèric que transportava a Guardiola de Berguedà el lignit extret de les mines. Cada any, el dia 13 de juny, festivitat de Sant Antoni de Pàdua, s’hi celebra un aplec. Entre els actes de la festa es reciten els Miracles de sant Antoni, una mena de goigs en els quals es recorden fets miraculosos del sant. Finalment, el tercer diumenge de juliol se celebra la festa major.\nAl vessant nord-oriental de Pedraforca es troba el santuari de Gresolet, a 1 300 m d’altitud, al fons de la vall de Gresolet, afluent per l’esquerra del riu de Saldes, el vessant meridional de la qual és cobert per l’important bosc (d’avets, faigs, pins, boixos, etc.) de la baga de Gresolet. El santuari, centre de devoció local, existia ja el 1258, any en què consta que hi havia una comunitat de donats, però ja el 1320 en tenia cura un capellà custodi, que ho era també del castell. El 1337 Pere Galceran de Pinós en reconstruí la casa i l’església, que fou assolada pels terratrèmols del segle XV (consta com a arruïnat el 1499). Fou reedificat una altra vegada i s’anà modificant i ampliant, de manera que el 1709 constava de nau central i dues capelles laterals. El 1660 hi fou creada una confraria i germandat de sacerdots. El santuari restà a cura d’uns ermitans fins el 1959, i la imatge de la Mare de Déu fou traslladada a Saldes. Hom fa encara una celebració litúrgica, amb retorn de la imatge, i també un aplec el 8 de setembre, diada del santuari.\nTambé destaca l’església de Sant Ponç de Molers, a la dreta del riu de Saldes, entre el poble i Maçaners, un edifici d’aspecte força primitiu, i l’església de Sant Sebastià del Sull, a l’esquerra del riu de Saldes, entre el torrent de Lluria i la vall Pregona, antic monestir ja esmentat l’any 939 i cedit el 983 al monestir de Sant Llorenç prop Bagà. Cap al segle XV s’esfondrà i fou reconstruït, cosa que en modificà l’esquema primitiu, que era de planta circular. Al principi del segle XVII consta que ja no s’hi celebrava culte. Al segle XIX hi fou construïda una casa, enmig de les ruïnes, però fou abandonada al començament del segle XX. L’església fou objecte, durant la dècada dels setanta, de recerques i excavacions que han confirmat el caràcter preromànic d’aquest temple, del qual es veuen ara nombroses restes.\nAl terme municipal de Saldes hi ha moltes masies com Cal Xic, Cal Llebre, Cal Serrat, Cal Susagna, Ca l’Arner, Cal Janet, Cal Guitard, Cal Roure, Cal Francisquet, Ca l’Esquerrà, Cal Negre, Cal Minoves, el Molí de la Palanca, Cal Pere dels Esclops, i a Maçaners hi ha Ca la Pona. D’altra banda, hi ha també Cal Susenc.\nEl lloc de Saldes ja és esmentat l’any 839 en l’acta de consagració de la catedral d’Urgell. Més tard, a la segona meitat del segle XI, és esmentat el castell de Saldes, prop de la població actual, al peu de Pedraforca. Al segle següent ja es trobava en possessió dels barons de Pinós, senyors del lloc de Saldes, que sovint hi residiren, sobretot d’ençà del segle XIII. En aquesta època es destacava, dins del terme de Saldes, el llogaret de Feners, al qual els comtes de Cerdanya havien atorgat una carta de poblament que establia llibertats superiors a les habituals en aquesta època. Durant la guerra contra Joan II el batlle del castell, Simó Tomàs, jurà de mantenir el castell en nom del rei de França (27 de novembre de 1469). Durant el segle XVI Saldes, com altres llocs de l’antiga baronia de Pinós, passà a ésser possessió dels ducs d’Alba.\nMapa de patrimoni cultural de Saldes (Diputació de Barcelona)Elements patrimonials inventariats, fotografies i la seva ubicació mitjançant cartografia digital


Com dirigir partides per infants - Girem\nCom dirigir partides per a infants\nAvui us parlarem de com dirigir partides per infants. Moltes vegades els infants, ens veuen jugar als adults o algun germà o cosí gran a jocs recomanats per edats majors a les seves. Evidentment, insisteixen per poder jugar-hi una partida, malgrat la complexitat o la temàtica no sigui l’adequada per la seva edat\n. Cal que recordem, que les edats que indiquen els jocs són recomanades i per tant, si ajudem als infants, aquest poden ga\nudir de grans partides amb aquells jocs als que us veuen jugar.\nDoncs, com els podem ajudar sense interferir gaire en el seu joc? Una opció, és prendre la figura del director de joc. Per fer aquest paper, caldrà que ens sapiguem les normes del joc força bé. El director de joc, no té unes funcions assignades, en funció de cada jocs podrà assumir un paper o un altre, però haurà de saber adaptar-se a cada moment i a cada grup de jugadors. L’altra opció és ser un jugador més, ens permet fer el mateix paper, però correm el risc d’influir massa en el resultat final de la partida.\nAlguns cops haurà de fer només aclariments de normes i intervenir en possibles discussions, d’altres pot prendre un paper més actiu i donar consells al jugadors, sobretot si són d’edats diferents ho haurà de fer especialment amb els més petits. Un altre funció pot ser la de la tradicional “banca” sobretot en jocs on hi ha una moneda, s’ha de negociar o s’utilitza alguna mena de carta o fitxa bescanviable durant la partida. Un altra funció que fareu molt, serà recordar la seqüencia del torn, què es pot fer en cada moment i què no i mantenir l’ordre dels torns per no saltar-nos cap participant.\nFeu-vos el joc a mida:\nCom a director de joc, ens podem permetre la llibertat de modificar o adaptar algunes regles per tal d’adequar el jocs als infants i garantir així que puguin gaudir del joc plenament i escurçant el temps de joc.\nAdaptar el temps de la partida, pot ser clau perquè els infants no perdin l’interès en el joc, es frustrin i vulguin deixar la partida. Els nens i nenes, necessiten moviment i no aguantaran gaire estona asseguts a una taula. Els jocs per adults molts cops superen l’hora de joc, hem d’intentar que quan juguem amb infants, aquestes no superin els ¾ d’hora. Per aconseguir-ho, podem reduir la puntuació que cal aconseguir per guanyar, o facilitar les condicions que ens fan guanyar punts, segons el joc serà més efectiva una mesura o un altre.\nUn altre aspecte important és, simplificar o directament eliminar, aquelles normes massa complexes que farien impossible que els infants gaudeixin del joc. És important que fem partícips als infants d’aquestes modificacions, i que ho parleu amb ells a l’hora de jugar, potser quan els hi expliqueu les normes ells mateixos us donaran la solució per aquell punt en concret que us feia patir.\nL’últim consell que us vull donar és, que tingueu paciència, penseu que haureu de repetir normes i conceptes moltes vegades i que els nens acostumen a preguntar el per què de tot. I no vulgueu forçar-los a arribar al final de la partida, si se’n cansen deixeu-los canviar de joc, així potser un altre dia hi voldran jugar, però si els forceu l’avorriran i no hi voldran jugar més.\nRecordeu, l’objectiu és que s’ho passin bé!\n← Pandèmic, Salva la humanitat!\nWizard, joc de cartes →


Publicat el 06 de maig de 2015\nLlegeix més sobre Sant Isidre 2015\nPublicat el 11 de febr. de 2015\nLlegeix més sobre Carnestoltes 2015\nCicle de tallers: In-forma't\nPublicat el 28 de gen. de 2015\nPer segon, l'Ajuntament i el Cei Pallars Jussà de Talarn han organitzat un cicle de xerrades de diferent temàtica però especialment encarat a la millora de la productivitat tant a nivell personal com empresarial.Inscripcions: administracio@talarn.cat\nLlegeix més sobre Cicle de tallers: In-forma't\nPublicat el 05 de gen. de 2015\nEl dilluns 5 de desembre, a les 19:30h, SSMM el Reis d'Orient arribaran a Talarn carregats de regals. Els nens i nenes els esperaran a la Plaça Portal de Caps i els acompanyaran fins a la sala de l'Ajuntament on repartiran els regals.\nLlegeix més sobre Reis 2015


Aquest estiu… aprofita el Pack Jove de l’Espai! - Espai Wellness\nTens entre 14 i 25 anys? Aprofita el Pack Jove que t’oferim a l’Espai i gaudeix del centre esportiu de referència a la comarca!\nPodràs viure en primera persona l’experiència de les màquines de darrera generació que disposem, tant de força com cardiovasculars, a banda de poder completar una àmplia varietat d’activitats dirigides a la setmana, algunes d’elles a la nova zona d’activitats recentment estrenada de la terrassa.\nTambé si ho prefereixes, podras descansar i relaxar-te a la Zona d’Aigües i dinar o al Restaurant a la cafeteria de la terrassa.\nPer a més informació envia un correu a info@espaiwellness.com o truca al 93 861 87 04


S'inicia la 2a fase de la campanya per l'aprovació d'una Llei de protecció del Montseny (ILP Montseny) | ILP Montseny\nS'inicia la 2a fase de la campanya per l'aprovació d'una Llei de protecció del Montseny (ILP Montseny)\non dg., 05/01/2020 - 19:03\nUna iniciativa legislativa popular (ILP) per salvar el Montseny\nEl Parc natural del Montseny és en perill\nL’any 2019 ens deixa el desastre imperdonable de la COP25, celebrada el desembre a Madrid. Aquesta conferència internacional havia de fer front a l’actual crisi ambiental, qualificada pel món científic com una emergència climàtica del nostre planeta. Les mesures concretes per combatre els efectes d’aquesta emergència, però, han estat ridícules i, de fet, els debats importants han quedat ajornats. No s’ha aconseguit signar cap compromís realment ambiciós. Els mandataris polítics i els poders econòmics mundials, que actuen com si visquessin en un altre planeta, han estat els responsables d’aquest nou pas enrere.\nA nivell local, la situació és tributària d’aquest mateix menyspreu per la realitat. En el cas del Montseny, el Parc natural per excel·lència i el més antic de Catalunya, la conjuntura actual n’és fruit d’aquesta mateixa actitud institucional. A dia d’avui els valors ambientals del massís montsenyenc i la seva contribució al manteniment d’unes condicions de vida sostenibles, tant pels humans com per a les diferents espècies que aixopluga, estan en perill.\nAra fa tres anys, l’exigua normativa conservacionista que contenia el Pla Especial de protecció aprovat l’any 2008, va ser polvoritzada per una sentència del Tribunal Suprem, que l’anul·là totalment, retornant la situació legal a una reglamentació urbanística elaborada a l’època del tardofranquisme, que fou aprovada l’any 1977. Fet que, entre altres efectes, deixa desprotegides més de 1.700 hectàrees del massís i en situació dubtosa tota la resta del seu espai.\nLa inoperància de les institucions que haurien de vetllar per la conservació d’aquest espai natural (Diputacions de Barcelona i de Girona i Generalitat de Catalunya), ha permès que la situació es vagi degradant des de desembre de 2016, de forma i manera que s’han anat acumulant projectes especulatius diversos: urbanístics, extractius, infraestructurals i turístics. Aquests projectes estan posant en perill els corredors biològics existents, la conservació de les espècies protegides i els mateixos recursos ambientals d’aquest espai natural. Espècies emblemàtiques úniques, com el tritó del Montseny (Calotriton arnoldi), estan en perill greu d’extinció.\nLa Iniciativa Legislativa Popular (ILP) és un instrument de democràcia directa, fonamentada en el dret de la ciutadania a participar del sistema democràtic a través de la intervenció en l'àmbit legislatiu. Permet a les ciutadanes i ciutadans plantejar al Parlament de Catalunya el debat i la votació de propostes de llei sobre temes que siguin d’interès per a un sector de la població.\nAquesta és la via que la Coordinadora per a la Salvaguarda del Montseny, Depana, Ecologistes en Acció i SEO/BirdLife hem decidit iniciar, davant la inoperància de les autoritats ambientals, dels perills que amenacen la supervivència del Montseny com espai natural i de la situació d’indefensió jurídica que pateix. El Parc del Montseny juga un paper vital en el futur del nostre país, per la seva significació ambiental i per les conseqüències que la seva supervivència tindran sobre la resta d’espai naturals suposadament protegits. El conjunt de la ciutadania té dret a saber-ho i ha de poder decidir sobre aquest futur.\nCom s’ha dit més amunt, la nostra proposta, que du per títol Llei de declaració del Parc Natural del Montseny, de Paratges Naturals d’Interès Nacional i de Reserves Naturals Integrals (#ILP Montseny), integra les figures de màxima protecció que reconeix la legislació de Catalunya als espais naturals. Recull aspectes jurídics, organitzatius, geogràfics, ambientals i científics, que justifiquen la seva necessitat i estableixen les bases i la delimitació dels espais a protegir.\nPer aquesta primera fita us demanem la vostra col·laboració a partir d’ara mateix. Podeu inscriure-us per a ser fedatàries o fedataris omplint el formulari que trobareu a la pàgina web de la campanya #ILP Montseny, o adreçant-vos a qualsevol de les persones responsables de les diferents comarques o zones a través de les quals es canalitzaran els quaderns de recollida de signatures físiques. Trobareu els contactes de cada zona a la mateixa pàgina web #ILP Montseny.\nA partir del moment en que s’hagin confirmat oficialment els llistats de persones fedatàries, i es disposi dels plecs de signatures, segellats i numerats pel Parlament de Catalunya, es podrà iniciar la campanya de recollida de signatures, de la qual en farem la campanya informativa corresponent.\n Podeu consultar el text complert de la proposta de Llei a\n Podeu veure quines són les tasques de les persones fedatàries a l’enllaç següent\nJaume Fitó (no verificat)\ndc., 05/02/2020 - 21:45\nDistintiu ambiental al…\nDistintiu ambiental al Montseny i altres zones rurals.


IB3N | Andy Cairns, vocalista de la banda rock Therapy?, actuarà al ContrastMallorca\nPortada > mallorca > Andy Cairns, vocalista de la banda rock Therapy?, actuarà al ContrastMallorca\nEl festival de música Contrast Mallorca torna al Xesc Forteza per aquest Nadal i enguany comptarà amb Andy Cairns, cantant de Therpay? el pròxim 23 de desembre. El cantant nord-irlandès tocarà en solitari clàssics de la seva banda de rock i estarà acompanyat d’un quartet de corda i contrabaix que interpretaran arranjaments que ha realitzat el compositor mallorquí Miquel Àngel Aguiló. El festival compta amb la col·laboració d’IB3.\nLa banda Therapy? és un dels grups clau per a entendre la música rock dels 90 a Europa. És la primera vegada que Cairns visita Espanya amb aquest projecte en acústic. Therapy? ha venut 2 milions de còpies en els més de 30 anys de carrera i el seu disc Troublegum (1994) és considerat com un dels millors de la història del rock britànic.\nEl festival continua amb el seu esperit de programar propostes úniques i unir sinergies amb artistes mallorquins, Cairns estarà acompanyat d’un quartet de corda i contrabaix, Emsemble Lumière, dirigit pel compositor i arranjador Miquel Àngel Aguiló. De fet, Aguiló és el responsable dels arranjaments musicals que s’han realitzat de manera especial per a aquest concert, la qual cosa convertirà la vetllada en una nit única. El compositor mallorquí ha dirigit l’Orquestra Simfònica dels Illes Balears, la banda del Conservatori Superior de Música dels Illes Balears i ha rebut, entre altres, el premi al millor àlbum pop del Ministeri de Cultura pel disc ‘Cosir i cantar’ d’Antònia Font. Seva és també la banda sonora de ‘Woody and Woody’, el curtmetratge de Jaume Carrió i Laura Gost guanyador d’un Goya.\nLes entrades ja es poden reservar enviant un correu electrònica a hola@contrastmallorca.com i estaran en breu a la venda. En breus, es donarà a conèixer el segon dels artistes que actuarà en el festival.


La productora d''Els jocs de la fam' farà una trilogia sobre Juli Cèsar\n'Emperor' s'inspirarà en les novel·les homònimes del escriptor britànic Conn Iggulden\n2 min. Barcelona 28/08/2015 10:29\n651x366 Bust de marbre de Gaius Julius Caesar/ Viquipèdia Bust de marbre de Gaius Julius Caesar/ Viquipèdia\nL'estudi que va produir 'Els jocs de la fam', Lionsgate, farà una trilogia sobre la vida de Juli Cèsar. Segons 'The Deadline' les pel·lícules es basaran en les novel·les de l'escriptor Conn Iggulden i rebran el mateix títol: 'Emperor'. L'autor britànic va escriure cinc novel·les sobre Cèsar, però Lionsgate ha afirmat que la trilogia pel cinema se centrarà només en les primeres quatre, publicades entre el 2003 i 2006.\n'Emperor' explicarà la relació de Cèsar amb el seu amic d'infància, Marcus Brutus, i com aquest l'acaba traint. "Es centrarà sobretot en la relació dels joves Cèsar i Brutus enmig de les intrigues i passions de l'Antiga Roma", ha explica un dels responsables de Lionsgate Motion Picture, Patrick Wachsberger. Segons els productors d'Atmosphere Entertainment i Hollywood Gang Productions, Mark Canton i Gianni Nunnari, la nova trilogia explica "l'ascens de Juli Cèsar al costat de Brutus, una part de la història de l'emperador romà poc coneguda entre el gran públic". Els productors han afegit que 'Emperor' serà una barreja entre "la pel·lícula 'Tres-cents' i la sèrie 'Joc de Trons'".\nLes pel·lícules encara no tenen ni director ni guionista, encara que ja hi ha una multitud de guionistes interessats. William Broyels Jr, guionista de 'Nàufrag' i 'Apol·lo 13', encapçala la llista, en la qual també es troben noms com Stephen Harrigan, conegut per les miniseries televisives sobre Cleopatra.


Una empresa en continu desenvolupament\nUna impremta en contínua evolució\nLa nostra política en matèria de R+D+I consisteix en la constant inversió en nous projectes, tant en el camp tecnològic com en el de processos i materials. Aquests projectes estan encaminats a oferir noves possibilitats en el mercat actual. Ja sigui mitjançant l’evolució dels productes existents, per a una millor adequació a les necessitats dels clients, ja sigui desenvolupant-ne de nous, amb les possibilitats il·limitades que això comporta.\nEtiquetes de paper wet strenght amb un laminat de diacetat de cel·lulosa per a envasos d’un sol ús i/o retornables.\nEquip Domino Ink jet de codificació alfanumèrica de 12 capçals integrat en màquina d’impressió. Amb capacitat per imprimir, codificar i aplicar el peel-off en línia. Ideal per a treballs traçabilitzats, personalitzats o promocionals.\nAplicació de vernís en el revers de l’etiqueta, fet que assegura que aquesta es pugui desenganxar correctament, sense estrips de fibra ni danys en la impressió. En tota la variabilitat de condicions.\nDisposem de la certificació FSC (SGSCH-COC-007456), amb la possibilitat de certificar qualsevol material fabricat, amb la garantia d’una gestió forestal ambientalment apropiada, socialment beneficiosa i econòmicament viable.\nGarantim la fabricació de materials amb el test de migració organolèptica, per a envasos i materials en contacte amb aliments. Ens assegurem que en entrar en contacte amb l’aliment, aquest no transmetrà elements nocius i tampoc modificarà les seves característiques sensorials.\nTintes metal·litzades plus, especials per a etiquetes de cervesa.\nTintes termocròmiques per visualitzar-se a certa temperatura.\nTintes olfactives amb microcàpsules que desprenen una determinada olor.\nTintes nacarades, amb efecte tornasolat.\nScratch off, amb aplicació serigrafia per a productes promocionals.\nTintes termocròmiques, olfactives, nacrades, scratch-off.\nAcrílics alta brillantor, amb un índex del 85% (Tappi 480 75º).\nDisposem de la tecnologia més moderna\nAmb l’objectiu de disposar de la tecnologia més moderna i de les possibilitats que d’això se’n deriva, a Gràfiques Manlleu hem optat per una política de constant inversió en maquinària i equips.\nEquip Domino de codificació alfanumèrica o pin code.\nRoland 706 doble torre d’acrílic\nLa formació contínua és la nostra millor inversió\nLa incorporació de maquinària amb un alt grau de robotització, la constant actualització de la nostra metodologia de treball i, sobretot, un equip d’operaris i tècnics en contínua formació ens permeten imprimir i manipular al voltant de 8.500 milions d’etiquetes a l’any.


Wikidones – Cloenda del projecte Wikidones 2018\nWikdiones a La Bonne l’1 de desembre de 2018\nEl passat 1 de desembre les Wikidones vam reunir-nos a la Bonne per parlar del biaix de gènere de la Viquipèdia i compartir algunes de les noves entrades sobre dones. Vam comptar amb la presència de Wikilesbis Ciutat Vella, amb membres de Wikidones Les Corts i amb un grup d’adolescents que van aprofitar el dissabte d’excursió per sentir les aportacions de Wikidones. La coordinadora Andrea Corachán va exposar el projecte de Wikidones al llarg dels últims anys, i la seva intervenció va anar seguida de la d’Esther Bonet, viquipedista experta i membre de Wikidones Ciutat Vella. “La majoria de dones que apareixen a la Wikipedia són actrius porno. Posàvem una entrada d’una astrònoma catalana i algun membre ens deia que no era una entrada rellevant, que feia la seva feina; les models i actrius tb només fan la seva feina”, va explicar Bonet. Com admet la mateixa Wikimedia Foundation, la majoria d’editors de l’enciclopèdia lliure i oberta més gran del món encara són homes occidentals. Al mateix temps, la falta de reconeixement de les dones professionals explica que la física guanyadora del Nobel 2018 Donna Strickland no aparegués l’enciclopèdia fins després de l’entrega del premi, perquè fins aleshores no hi havia prou fonts que certifiquessin la contribució de Strickland al seu camp d’estudi. Esther Bonet ens va advertir que el canvi és urgent, perquè Internet i la tecnologia avancen més ràpid del que ho fa la xifra de dones implicades de forma activa en l’ampliació de referents femenins en línia.\nWikidones 2018 a La Bonne\n“La majoria de dones que apareixen a la Wikipedia són actrius porno. Posàvem una entrada d’una astrònoma catalana i algun membre ens deia que no era una entrada rellevant, que feia la seva feina; les models i actrius tb només fan la seva feina”, va explicar Esther Bonet.\nEsther Bonet, viquipedista i Wikidona\nLes paraules de Bonet van anar seguides d’una tervenció de l’Ajo de Wikilesbis de Ciutat Vella. Ajo va recordar la figura de l’autora lesbiana Jennifer Quiles, que amb el seu llibre Més que amigues va ampliar el camí de la representació femenina LGTBI. Acte seguit, una membre historiadora de Wikidones ens va presentar figures femenines com la de la republicana Maria Bigordà Montmany, pagesa i republicana empresonada durant la Guerra Civil que va viure com a activista veïnal fins al final. La jornada va acabar amb l’ampliació, per part de les Wikidones de Les Corts, de les entrades a la Viquipèdia del Patronat d’Obreres de l’Agulla, del Primer Congrés Nacional de la dona i de la professora de filosofia i escriptora Conxa Llinàs Carmona. Tot i que no van poder assistir a l’acte, al llarg del mes de desembre de 2018 les Wikidones del barri de Sant Genís de Barcelona van contribuir a les entrades sobre les activistes veïnals Sacramento Burgos i Custodia Moreno, totes dues peces claus de la millora de les condicions de vida als barris de Can Baró i de Sant Genís de Barcelona.\nCoordinació: Andrea Corachán\nMentoria de continguts: Júlia Bacardit i Gemma Glendon\nMentoria tècnica: Esther Bonet\nComunicació: Maria Romero i Júlia Bacardit\nCentre Cultura de Dones La Bonne amb la col·laboració de: Districte de Les Corts, Districte d’Hora i Guinardó, Editatona Art i Feminisme i Progess. Amb el suport de l’Ajuntament de Barcelona.\nPer wikidones|desembre 1st, 2018|General|0 Comentaris


5 min. Barcelona 09/12/2019 21:19\n651x366 El president d'honor de Freixenet, José Luis Bonet / CRISTINA CALDERER El president d'honor de Freixenet, José Luis Bonet / CRISTINA CALDERER\nEl Consell Regulador del Cava ha topat amb els grans productors del sector. El consell està acabant d'elaborar un pla per prestigiar el cava perquè, entre d'altres coses, a l'estranger difícilment aconsegueix vendre's a preus raonables. Però aquest pla té el rebuig de dos dels principals grups de cava. En concret, del primer, Henkell-Freixenet, i del tercer, J. García Carrión (que es comercialitza amb la marca Jaume Serra).\npremium (reserva, gran reserva i paratge qualificat) i una altra que distingirà els bàsics (els més joves), que el consumidor distingirà per l'etiqueta. En el cas dels premium, que representen el 14% de tota la producció, a més, s'endurirà la seva normativa. Entre altres modificacions, per exemple, els reserva passaran de 15 a 18 mesos de criança.


ESHAB Escola d'Història de l'Art de Barcelona | PRESENTACIÓ\nL’ESHAB, Escola d’Història de l’Art de Barcelona, és un centre d’estudis creat per la divulgació de l’art i de la cultura. Els nostres cursos estan adreçats a totes aquelles persones interessades a adquirir els coneixements imprescindibles per gaudir-ne. Creiem, doncs, que existeixen molts motius per decidir-se a estudiar a l’Escola.\nLa societat actual, excessivament tecnificada, ha deixat de banda una difusió de qualitat dels temes relacionats amb les humanitats i l’art. Pensem que cada vegada més existeix una major demanda de coneixements sobre aquests temes, i fora dels recintes universitaris és difícil d’accedir-hi.\nPer comprendre la cultura contemporània és necessari tenir coneixement de la seva evolució al llarg dels últims segles. D’altra banda, aquests coneixements són imprescindibles per comprendre els continguts de les manifestacions (art, literatura, música, cinema, filosofia…) d’avui dia. Els museus, les exposicions, els concerts, cada vegada, tenen un major protagonisme en les ciutats actuals.\nEl temps lliure, la cultura de l’oci i l’augment de l’esperança de vida ens preparen cap a una societat en la que la formació i l’enriquiment personal tindran cada vegada una major importància.\nAvantatges de ser alumne de l’escola durant el curs 2018-19\nAula virtual: accés al contingut de l’aula i a material complementari\nAccés a 1 activitat gratuita de l’escola\nL’alumne pot gaudir a l’escola del servei de cafeteria\nFUNDACIÓ DE L'ESHAB\nALUMNES FORMATS A L'ESHAB


Vente d' habitatges a Santa Cristina d Aro - Api.cat, portail immobilier - pagina 6\n162.00 m² - 2.315 €/m²\nBonica casa situada molt a prop del centre de Santa Cristina d’Aro, i de les botigues i serveis que ofereix. Es troba en una tranquil·la comunitat amb piscina, i la casa gaudeix d’ ...\n130.00 m² - 3.770 €/m²\nCasa amb molt d’encant a la urbanització Rosamar Casa de 130 m2 amb molt d’encant situada a Rosamar, una urbanització que destaca per la seva tranquil•litat i les seves preciose ...\n143.00 m² - 2.091 €/m²\nCasa amb jardí a la Roca de Malvet Casa de 143 m2 situada a la Roca de Malvet, a Santa Cristina d’Aro. Té una gran parcel•la de 860 m2 amb jardí. A l’exterior hi trobem una terr ...\n254.00 m² - 2.245 €/m²\nFantàstica casa d’estil provençal de 254 m2 amb una gran parcel•la de 1300 m2. És una propietat amb molta privacitat, situada en un entorn tranquil i natural ideal per relaxar-se i ...\nCasa amb jardí al Mas Trempat Casa situada al Mas Trempat, amb una superfície de 290 m2 i una parcel•la de 550 m2. Té un encantador jardí amb barbacoa i una agradable font. A la ...\nJe suis intéressé par votre à vente de 291 m2 Santa Cristina d Aro, Girona\nà vente de 291 m2 Santa Cristina d Aro, Girona


19 d'Octubre del 2014\n9N + "llista unit�ria"\nAbans de començar, crec que em pertoca fer un advertiment previ: si algú no sap llegir (no em refereixo a concatenar fonemes sinó a copsar el significat de les coses), si algú pateix paranoies, si algú té una imaginació desbordant i malpensada, si algú té costum de culpar els altres dels seus propis errors, no cal que continuï llegint - ens farà un favor a tots.\nSituem-nos: som a tres setmanes del 9 de novembre. El 9 de novembre ens esperen unes urnes i unes paperetes, amb l'objectiu que expliquem quin és el nostre desig de futur polític del nostre país (o no-país, segons qui). Diguem-li referèndum, diguem-li consulta, diguem-li jornada de participació.\nPerquè la nostra opinió sigui...


Surten a la llum 46 expedients de puresa de sang de l'arxiu de Cort\nSón la justificació de 46 dones illenques per casar-se amb militars nazis\nUna imatge de l'antic arxiu municipal, on els documents van romandre.\nL'Arxiu de l'Ajuntament de Palma continua donant sorpreses. Una petita publicació de Memòries de l'Acadèmia Mallorquina d'Estudis Genealògics recull un estudi de Magdalena Quiroga sobre 46 expedients de puresa de sang que varen ser trobats a l'Ajuntament. Cada un d'aquests texts demostra que 46 dones mallorquines no eren xuetes ni descendien de jueus. Les proves eren necessàries perquè aquestes al·lotes poguessin casar-se amb militars italians i alemanys durant la Guerra Civil.\nL'arxiver Pere Montaner explicà ahir a Diari de Balears que «aquest fons es va trobar fa quatre o cinc anys en unes obres que es varen fer a l'Ajuntament. Al darrere d'un moble i dins un armari de paret aparegué una resta residual d'arxius de secretaria que contenien aquestes documentacions. El material estava en un estat deplorable i des de l'arxiu es va procedir a la tasca de recuperació i catalogació. Una vegada restaurats varen restar a l'arxiu a disposició dels investigadors».\nMontaner també va dir que «aquests expedients són molt interessants perquè són la demostració palpable d'un fet que es produïa amb caràcter especialment singular a Mallorca i que fins ara gairebé no ha estat estudiat. Un altre fet molt interessant relacionat amb aquests documents és que es tracta d'expedients molt recents, que fan referència a la Guerra Civil, un tema que darrerament atreu molt l'atenció dels investigadors».


Studio Apartments Kuljiš Vis Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nStudio Apartments KuljišPetra Svacica 41, Vis City Center, Vis, Croàcia, 21480 - Veure al mapaExcepcional9,4Basada en139comentarisStudio Apartments KuljišVeure més fotos"Good location in historic Kut side of Vis. A short walk to..."CharlaUnited StatesVeure més fotosVeure totes les 34 fotosExcel·lent ubicació 9,4Veure al mapa9,4UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionatbalcó/terrassa\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Studio Apartments Kuljiš està situat idealment a Vis; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Studio Apartments Kuljiš, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcacotxes, aparcament de cotxes són només algunes de les comoditats que fan que Studio Apartments Kuljiš sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió, cuina americana, nevera per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Vis, el Studio Apartments Kuljiš és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatbalcó/terrassaneveraaparell de televisiócuina americanaplat de dutxaarticles de tocadorempolles d'aigua de cortesiasala d'estarassecador de cabellestris de cuina Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


L’escàner d’iris Galaxy S8 es pot superar amb un truc ridículament senzill - Gadgets | Maig 2021\nPot creure que han passat més d’un mes des que es va publicar el Samsung Galaxy S8? Les dues versions eren les històries d’èxit desbocables que Samsung necessitava desesperadament aquest any.\nHi ha moltes raons per emocionar-se amb els nous S8; belles pantalles de punta a punta amb botons de casa virtuals, nous processadors de 10nm, suport d’escriptori DeX, Bluetooth 5.0 amb streaming d’àudio dual, presa d’auriculars i auriculars AKG de gran qualitat.\nTambé inclouen un trio de funcions de seguretat biomètriques que inclouen la digitalització d’empremtes dactilars, el reconeixement facial i un escàner d’iris. El reconeixement facial sembla ser molt més ràpid que el desbloqueig d’empremtes digitals o d’iris, però resulta que es pot enganyar fàcilment i deixar-se passar amb una mera foto del propietari del telèfon.\nPer motius de seguretat, es recomanava que els usuaris del S8 utilitzessin l’escàner d’iris per a la seguretat del telèfon. Samsung va dir que l’escàner d’iris es manté com sempre, més segur que el rastreig d’empremtes dactilars. Això és perquè els patrons dels teus iris són exclusius per a vosaltres i són pràcticament impossibles de replicar, és a dir, que l’autenticació d’iris és una de les formes més segures de mantenir el telèfon bloquejat.\nPerò és cert? L’escàner d’iris del Galaxy S8 és tan aïllat com anunciat? Bé, segons resulta, no exactament.\nS8 Hack Iris Scanner\nInvestigadors de seguretat d'un grup alemany de pirateria anomenat Chaos Computer Club (CCC) afirmen que han trobat una forma intel·ligent d'atacar l'escàner d'iris del Galaxy S8 amb l'equip més senzill.\nTot el que necessitava era una impressió de la foto d’ull del propietari feta amb el mode nocturn d’una càmera digital i una lent de contacte col·locada al damunt per simular la forma física i la profunditat d’un globus ocular.\nEls investigadors van advertir que aquest truc podria fins i tot funcionar amb fotografies de primer pla utilitzades com a imatges de perfil en llocs de xarxes socials.\n'El risc de seguretat per a l'usuari pel reconeixement de l'iris és encara més gran que amb les empremtes dactilars, ja que exposem molt els nostres iris', va escriure el portaveu del CCC, Dirk Engling, al seu bloc. 'En algunes circumstàncies, una imatge d'alta resolució d'Internet és suficient per capturar un iris'.\nDepenent de la imatge, pot ser que es necessiti ajustar la seva brillantor i el seu contrast per revelar els detalls de l'iris del subjecte. Quan es distingeixen els detalls excel·lents de l'iris, la imatge s'imprimeix en una impressora làser. Irònicament, els investigadors van dir que les impressores làser de Samsung van obtenir els millors resultats.\nMireu el vídeo següent per veure el hack de l'iris en acció.\nFeu clic aquí per veure el vídeo a YouTube.\nIgual que amb el hack de reconeixement facial S8, això demostra que aquests sistemes de seguretat biomètrics emergents encara necessiten molta feina per ser prou fiables i segurs. En aquest moment, Engling suggereix l’ús de codis PIN o contrasenyes.\nQuè penses? Aquests sistemes biomètrics tenen algun motiu de preocupació? Feu-nos un comentari!\nAneu amb compte! Els pirates informàtics orientats a cinegistes amb programari maliciós ocult\nWi-Fi ara es pot utilitzar per fotografiar dins de casa\nL’últim servei d’Apple és GRATU !T. A continuació us mostrem com registrar-vos\ntrucar al timbre d’espionatge\nproducte més nou de Microsoft\nfeed en directe de google maps\nestafes de cotxes craigslist a ebay


Notícies - Precintat el club cannàbic del barri de Roquetes-Can Magí\nImatge del local precintat / Foto: Cedida\nel 15/jul/15 Sergio Morales Societat PDF\nL'Ajuntament ha precintat aquest dimecres al vespre el Club Cànem Mil·lenari de Roquetes-Can Magí després que hagi obert les portes malgrat no tenir els permisos pertinents. El consistori va aprovar la setmana passada un decret específic per denegar la llicència d'obertura a aquest club cannàbic, ubicat al carrer d'Adrià Gual, i que a més suspèn durant un any, per estudiar com s'han de regular, la tramitació i concessió de llicències a activitats d'aquest tipus.\nAbans que es produís el precintament, des del club, el secretari de la Federació d'Associacions Cannàbiques Autorregulades de Catalunya (FEDCAC), Àngel Benito, assegurava que la moratòria de l'Ajuntament no els afectava perquè tenien una llicència que es va concedir prèviament.\nEl 6 de juliol l'Ajuntament va suspendre la tramitació i concessió de llicències urbanístiques, ambientals i recreatives a clubs socials privats lligats a les associacions de consumidors de cànnabis. Durant el període de suspensió, el consistori estudiarà si la regulació d'aquest àmbit s'insereix en el planejament urbanístic o si s'ha de vehicular a través d'una ordenança específica.


Per primera vegada dues dones participen en el concurs per a triar el sergent del capità moro d'Alcoi - À Punt\nPer primera vegada dues dones participen en el concurs per a triar el sergent del capità moro d'Alcoi\nEl guanyador ha sigut David Antolí, de la filà Lleugers, que ha aconseguit 85 vots.\n10 de novembre 2018 - 22:22\nAquesta vesprada s'ha celebrat a Alcoi el concurs per a triar el sergent del capità moro. Per primera vegada en la història de la festa alcoiana entre els 14 candidasts hi han participat dues dones, Carla Pascual, de la filà Aragonesos, i, Teresa Amaya, dels Bascos.\nLes dues joves s'han pogut presentar perquè els dos únics requisits recollits en l'estatut per a poder participar en el procés de selecció són ser fester i estar al corrent en les quotes. I en cap moment es parla si el sergent ha de ser home o dona. El guanyador ha sigut David Antolí, de la filà Lleugers, que ha aconseguit 85 vots.\nEl sergent és el cap d'esquadra del capità moro que obri la desfilada el dia de la Glòria. I el dia de la Diana va davant de la filà del capità moro, a qui acompanya en els actes festers. Aquest càrrec fester no havia tingut fins ara una durada concreta, però enguany l'Associació de Sant Jordi ha decidit que siga per un any prorrogable.


espeleobloc: Burgos, desembre 2010 (2)\nBurgos, desembre 2010 (2)\n- Museu de Burgos\nEl “Museo de Burgos” conegut abans com a museu arqueològic provincial, va iniciar el 1979 un important procés de transformació per ampliar-ho i renovar les seves instal·lacions. La Casa Miranda (un de les millors cases senyorials burgaleses) va ser restaurada íntegrament i dedicada a les seccions de Prehistòria i Arqueologia. D'altra banda, la contigua Casa d'Iñigo Angulo, adquirida per l'Estat el 1986, es va dedicar a la secció de Belles Arts.\nLa secció de Prehistòria i Arqueologia consta de vuit sales distribuïdes en les dues plantes superiors i a les galeries del pati de la Casa de Miranda. Exposa objectes corresponents a la Prehistòria (Paleolític, Neolític, Edat del Bronze i Edat del Ferro), l'Edat Antiga (èpoques celtibèrica, romana, tardorromana i paleocristiana) i els inicis de l'Edat Mitjana (època visigòtica). Les peces són de molt variada procedència, recollides en jaciments dispersos per tota la província. Maquetes, fotografies i plànols faciliten la comprensió dels jaciments.\nEl seu contingut discorre des del Paleolític fins l'època visigoda. Entre les peces que es localitzen en la mateixa destaquem els conjunts prehistòrics de la Serra d'Atapuerca, les troballes d'Ojo Guareña, i altres materials entre els que ocupen un lloc rellevant les aportacions del Grup Espeleològic Edelweiss.\n(disculpeu la qualitat de les imatges ja que no es permesa la utilització de flash ni trípode)\nLes aquarel·les de Fernando Fueyo\nFernando Fueyo (Vilaller, Lleida, 1945), és un dels més destacats il•lustradors científics, es pot afirmar, sense dubtar que la seva és una vida dedicada a il•lustrar la natura i a defensar el patrimoni natural a través de revistes com Quercus, Natura, Ambiental, GNCI , etc.\nDotat d'una inigualable tècnica per a l'aquarel•la i el dibuix, construeix les seves imatges a partir d'una pacient observació, de l'estudi detallat dels detalls de cada espècie, i de cada paisatge. Ha estat distingit amb diversos premis internacionals, entre ells el de la Societat Científica de la Ciència i la Il•lustració i el de la Societat Geogràfica Espanyola.\nEl seu primer acostament al karst de Burgos es va produir el 2004, fruit de la seva vinculació amb Juan Luis Arsuaga per il•lustrar l'obra "El món d'Atapuerca".\nAquelles aquarel•les sobre la Serra d'Atapuerca també van estar exposades a la Cultural Cordón de Caja de Burgos i finalment van ser adquirides per la Fundació Atapuerca, iniciant un recorregut itinerant.\nD'aquí va néixer l'encàrrec d'una sèrie de tres publicacions amb el títol general d'Una mirada natural. La primera d'elles, sobre la Fauna burgalesa va veure la llum el 2008 amb textos de Benigne Varillas. El 2009 li va tocar el torn al segon volum: Arbres de Burgos, també amb Benigne Varillas i el de d'aquest 2010 tracta sobre Roques, terres i paisatges de Burgos, aquesta vegada de la mà de l'escriptor Juan Carlos De la Madrid.\nEn la nostra visita ens prohibiren explícitament fer-hi cap fotografia, de manera que us presenten una\nreproducció parcial del darrer llibre per tal que aprecieu la qualitat de les seves aquarel•les.


Sobre el concepte “casa” - R22 Arquitectes\nEns hem interessat per la fotògrafa palestina Ahlam Shibili pel que ens ha fet pensar amb les seues visions sobre el terme “casa”, concepte fonamental en l’arquitectura. Del 24 de febrer al 28 d’abril s’sexposa al Museu d’Art Contemporani de Barcelona una mostra de nou sèries fotogràfiques produïdes entre Palestina i Europa i titulada La casa fantasmal. Ahlam Shibidi descriu les implicacions contradictòries de la noció de llar. La casa és el lloc on ens sentim bé i segurs, on podem ser nosaltres mateixos i no és solament les quatre parets i el sostre d’una construcció arquitectònica. La casa, com allò que envolta la pròpia identitat, pot anar des del propi cos fins el concepte de comunitat i país.\nPerò en La casa fantasmal els individus no es senten bé. els temes que tracta ens ajuden a pensar en eixes comunitats de grups i individus que estan en un estat permanent de lluita i esforç per tal d’aconseguir una casa, una llar. Des de persones gays, lesbianes i transsexuals que es veuen obligades a emigrar per poder conviure amb la seua pròpia condició de gènere fins els orfenats de xiquets que busquen el calor familiar d’una casa que se’ls ha negat, passant pels beduins, obligats a trair la seua identitat per allistar-se a l’exèrcit israelià i així poder tindre dret a una casa. També aborda el fenomen dels màrtirs en Palestina, sense oblidar el procés de despossessió de terres a causa de la colonització\n. L’exposició també planteja interrogants molt importants sobre el paper de la fotografia en el món contemporani i és la primera gran retrospectiva de la fotògrafa palestina de més recorregut internacional.


El Hubris del màrqueting geocèntric Martech Zone\nCopèrnic va ser possiblement el pare de l'astronomia moderna quan va argumentar un heliocentrisme per un geocentrisme. En altres paraules, el sol era el centre del nostre sistema de planetes, no la Terra. Va ser blasfem i es va enfrontar a tota una cultura d’erudits que en aquella època estaven entrellaçats amb la religió. Però tenia raó.\nAplicat al màrqueting, tenim el problema avui. Per alguna raó, quan les empreses es fan grans, comencen a pensar que d’alguna manera són el centre del nostre sistema comercial. Avui he rebut un correu electrònic de Borders on Borders Rewards Perks: un nou programa per presentar Borders a altres empreses amb les quals potser desitgin comprar:\nSóc un Fronteres ventilador. Fins que es va obrir Barnes and Noble al carrer, vaig freqüentar Fronteres gairebé tots els caps de setmana. M’agraden les seves botigues, la seva música en directe i el seu cafè. Sovint hi passava hores relaxant-me i llegint.\nSembla que les fronteres han ajustat la seva estratègia en aquest sentit, potser intentant anar-hi de cara Amazon. La diferència és el posicionament, però. Amazon sempre s’ha posicionat com un gegant minorista i de distribució dedicat a canviar la manera com el món feia negocis. Fronteres van obrir llibreries.\narrogancia: orgull excessiu o confiança en si mateix; arrogància.\nCrec de debò que això és un error. El centre del món del comerç no és al voltant de la vostra botiga, sinó al vostre client. Si un client et veu com una llibreria, continua aplicant recursos on més et recompensin. Aquest tipus de pensament és perillós i pot perdre el focus de la vostra empresa i la seva autoritat en la indústria. Si voleu ser una altra cosa, aneu a fer una altra cosa!\nNo vaig a comprar una habitació ni un vestit d’hotel a través de Borders. Les recompenses són intranscendents per a mi quan intentes martellar-me, un quadrat, a través d’un forat rodó.\netiquetes: fronteresrecompenses de fronteresEmail Màrqueting\nVisualització d'un rastre en un mapa de Google amb KML\nMaig 6, 2008 5 a: 04 PM


El successor de Lamborghini Gallardo va espiar, es rumorejava el nom de “Huracan” - Notícies, Agost 2021\nEl successor de Lamborghini Gallardo va espiar, es rumorejava el nom de “Huracan”\nLamborghini Cabrera ha estat espiat al costat del seu predecessor de deu anys, en virtut de suggeriments que el nou supercarril es presentarà al saló del motor de Ginebra del març que porta el nom de 'Huracan'.\nAlliberada de revestiments pesats per part dels fotògrafs espia de CarAdvice & apos; s el mes passat, Auto Express informa que el pròxim reemplaçament de Lamborghini Gallardo prendrà el seu nom de la paraula espanyola per a huracà, nom que el fabricant basat en Sant & apos; Agata va aparèixer a l'abril del 2012.\nel jeep es desemboca en el terra\nUna posició àmplia i baixa garanteix que l’Huracan s’assembli a la part, juntament amb els seus fars LED com a fletxa, les entrades d’aire frontals i laterals abatibles i un extrem posterior agressiu dominat per quatre canonades d’escapament de gran diàmetre, un difusor posterior i nous llums de cua LED. .\nEncara sense confirmar, es preveu que el rendiment provindrà d’una versió revisada de l’actual V10 de 5,2 litres Gallardo & Apos, ajustada per produir al voltant de 450kW. Produeix 419kW i 540Nm en la versió actual LP570-4 Squadra Corse.\nDesenvolupat al costat de la nova generació Audi R8, el Lamborghini Huracan serà una bèstia autònoma, amb el manual estàndard Gallardo & Apos; s que es va deixar caure a favor d'una unitat de doble velocitat amb doble velocitat amb volant muntat en el volant.\nEl Gallardo va consolidar el seu lloc a la història italiana de la marca i el seu model més venut, canviant 14.022 unitats entre el llançament del 2003 i la seva producció el 25 de novembre del 2013.\nBMW i3: es van publicar els detalls de la producció\nmillor suv inferior a 30000 dòlars\nhoon legislació nsw


Lluís Busquets uneix 'Llibre d'amic e amat' amb textos lul·lians de Verdaguer i Xirinacs\nActualitzat 15/12/2016 18:44 CET\nL'escriptor Lluís Busquets i Grabulosa ha presentat aquest dimecres el llibre 'Amic i amat. Tres homes de Déu en diàleg', que reprodueix el 'Llibre d'amic e amat', de Ramon Llull, al costat dels textos que aquesta obra va inspirar a Jacint Verdaguer i a Lluís Maria Xirinacs, de manera que s'uneixen tres peces literàries sobre la relació de l'home (l'amic lul·lià) amb Déu (l'Amat).\nL'ha presentat al costat de l'editor Ramon Balasch i el pintor Sergi Barnils, que ha il·lustrat el llibre, del qual existeix una edició general de 202 exemplars i una altra especial, numerada i signada pels autors i amb una litografia de l'artista, també de 202.\nEl llibre s'obre amb el 'Llibre d'amic e amat' (1283) a dues columnes, confrontant el català original medieval amb la transcripció actualitzada, i distingint els versicles del llibre que realment va escriure Llull dels que s'han afegit en edicions del segle XVI --aquest treball ha comptat amb la col·laboració de la filòloga, professora i escriptora Helena Soler i Puig--.\nDesprés es pot llegir el text de Verdaguer 'Perles del Llibre d'amic i amat', escrit el 1894-96, en plena persecució per diverses parts i reclòs amb la justificació que era un malalt mental.\nÉs la primera vegada que la publicació d'aquestes 'perles' o glosses distingeix quins versicles de Llull es corresponen exactament: Fins ara hi havia glosses verdaguerianes que corresponien a versicles que Llull realment no va escriure, a causa de l'edició del 'Llibre d'amic e amat' que va conèixer Verdaguer.\nI la tercera part és 'Darreres espurnes de Lluís M. Xirinacs, acompanyat a ben morir pel Mestre Ramon Llull', títol dels 50 textos que va escriure un mes abans de morir (2017), quan recorre a l'erudit medieval per plantejar-se si es pot distingir entre "la màxima virtut --donar la vida per amor-- i el màxim pecat --suïcidar-se--".\nEls textos s'acompanyen dels complexos diagrames que Xirinacs va crear per a la tesi doctoral quan va crear el 'Globàlium', el seu model global d'anàlisi de la realitat, i que Busquets considera "un sistema de sistemes filosòfic" pel seu abast.\nBusquets i Balasch han explicat que el text de Verdaguer i el de Xirinacs sorgeixen en moments de gran crisi personal, i que a més els dos personatges tenen semblances fonamentals amb Llull: Eren tres 'bojos' reformadors de la seva societat, profetes radicals i místics, i enfrontats a les autoritats del moment, desafiant e l''establishment' malgrat estar ben situats socialment; i Busquets també considera semblant el concepte que tenien els tres sobre la relació de l'home amb Déu.\nEl pintor Sergi Barnils --que ja va il·lustrar el 'Salvador Espriu. Ocnos i el parat esglai' de Balasch-- ha dit que la seva trentena de creacions per a aquest nou llibre és una creació especial per a ell, perquè la seva "conversió" com a creient fa 19 anys es va basar en gran part en el llibre de Llull.\nL'obra de Busquets i Grabulosa es publica just quan culmina l'Any Llull després del setè centenari de la seva mort, i es presentarà el 10 de gener a l'Ateneu Barcelonès.


Desembre | 2013 | Jordi Franch Parella Weblog\nDesembre 31, 2013 Jordi Franch Parella\tDeixa un comentari\nDesembre 27, 2013 Jordi Franch Parella\tDeixa un comentari\nEl Govern ha decidit avui, després d’haver invalidat l’última subhasta elèctrica, el proper augment del 2,3% en el rebut de la llum. En un període de nou anys, el preu de l’energia elèctrica, un cost important per a totes les economies domèstiques i empreses productives, haurà augmentat un 100%, això és, més d’un 10% de mitjana anual. Hem passat de pagar una electricitat relativament barata, abans de la crisi, a una de les més cares. Si comparem el PIB per capita d’Espanya amb el preu real per kilowatt/hora, trobem que som els qui paguem més de tota Europa, compartint el dubtós honor amb Malta i Xipre. Concretament, i agafant l’índex de 100 com la mitjana de la UE-28, Espanya té un PIB per capita de 96 i paga un preu per Kw/h de 128. A l’altre extrem hi trobem països amb una riquesa per habitant molt superior a la mitjana, com Luxemburg (263), Dinamarca (126), Holanda (128) o Finlàndia (115), que paguen un preu de l’energia elèctrica inferior (105, 95, 96 i 80 respectivament).\nCal recordar que un 60% del preu de la factura que paguem està determinat directament pel govern. És l’anomenat tram regulat, que inclou tots els costos de peatge, com els de distribució i subvencions a les energies renovables, més els impostos. El 40% restant del preu és el cost de l’energia, fins ara determinat mitjançant subhastes trimestrals controlades per les empreses elèctriques i els bancs. Malgrat pagar l’electricitat més cara d’Europa, les empreses del sector es queixen de no poder cobrir tots els seus costos. La diferència entre el preu de la factura i els costos estimats s’anomena dèficit de tarifa (3.600 milions el 2013). Fins ara, aquest dèficit es traslladava al total del dèficit públic anual, incrementant, per tant, el deute total i els impostos futurs a pagar. L’última reforma elèctrica del govern, però, ho impedeix, i aquest va ser el motiu de l’alça descontrolada a l’última subhasta elèctrica, anul·lada per l’executiu davant l’alarma social que va provocar.\nI qui en té la culpa? És que potser les empreses elèctriques no són privades? No és una demostració del mal funcionament del lliure mercat i de la necessitat de regulació governamental? No i no. Les empreses elèctriques, abans públiques, són ara privades des que Aznar va decidir vendre-les per aconseguir un botí suculent i, d’aquesta manera, complir nominalment els criteris per entrar a l’euro. Ara bé, privatitzar no significa liberalitzar. El govern continua controlant el preu de l’energia, la gestió de l’empresa i l’estructura del mercat. Recordem com Felipe González, a Gas Natural, i José María Aznar, a Endesa, ocupen butaca als respectius Consells d’Administració, amb la sucosa remuneració que això comporta. O recordem també com Zapatero va vetar l’intent d’absorció de Gas Natural, primer, i d’EON, després, sobre Fecsa-Endesa. Al final, el destí de l’elèctrica espanyola es va resoldre en un hotel de luxe a Mallorca entre Rodríguez Zapatero i Romano Prodi, aleshores primer ministre italià. Enel, l’elèctrica italiana, entrava en el capital de Fecsa-Endesa, a canvi que Abertis ho fes també amb Autostrade. Un intercanvi de cromos, vaja. I d’hiperregulació a hiperregulació n’obtenim preus cars i preus més cars…\nEl govern i els preus: impedeix que baixi el preu de la vivenda i força l’augment de la factura elèctrica.\nDesembre 19, 2013 Jordi Franch Parella\tDeixa un comentari\nEl ministre d’Hisenda Cristóbal Montoro, el principal artífex de l’augment de l’11,5% en la factura elèctrica del proper mes de gener, destacava la fi dels desequilibris en el mercat immobiliari espanyol, donat que el preu de la vivenda ha caigut més del 35% des del 2008. D’acord a l’INE, el preu de la vivenda ha augmentat un 0,7% en el tercer trimestre de l’any. Hem de pensar que ja s’ha tocat fons en els preus dels pisos i que comença la recuperació? Així ho veu el govern, però cal analitzar-lo.\nEn el mercat de la vivenda de segona mà, l’oferta anual és de 750.000 immobles i la demanda de només 150.000. Per tant, el preu ha de disminuir per ajustar el mercat. Pel que fa referència al mercat de la vivenda nova, romanen encara 800.000 vivendes que no s’aconsegueixen vendre, a les que s’hi ha de sumar la producció anual. Pel cantó de la demanda, l’atur, l’excessiu endeutament familiar, la manca de crèdit hipotecari i la incertesa sobre el futur dissuadeixen molts possibles compradors, de manera que la demanda de pisos nous no supera els 150.000 anuals. Per tant, tardarem aproximadament set anys en buidar tot l’estoc immobiliari que no es ven.\nA més, cal considerar que les perspectives demogràfiques per Espanya són regressives, donat que molt aviat el número de defuncions superarà el de naixements. Quan els difunts abandonin el seu pis i els no-nascuts tampoc puguin ocupar-los, l’excés de l’oferta sobre la demanda forçarà encarà més la caiguda dels preus.\nEn definitiva, estem encara molt lluny de l’equilibri en el mercat immobiliari i, dissortadament, l’acció del govern mitjançant el banc dolent (Sareb) tendirà, com de costum, a agreujar els desequilibris existents. En la búsqueda d’impossibles rendibilitats promeses, la Sareb frenarà la venda i, per tant, la necessària caiguda dels preus immobiliaris, frustrant i allargant el necessari ajust. Malgrat l’esperit nadalenc d’esperança, el futur que ens espera és encara molt difícil.\nDe la generació Ni-Ni a la generació Sí-Sí\nDesembre 13, 2013 Jordi Franch Parella\tDeixa un comentari\nExactament vint-i-cinc anys després de la caiguda del mur de Berlín, que va significar la certificació definitiva del fracàs de l’economia de planificació centralitzada i el sorgiment de nous països independents que, com els bàltics, han pogut afrontar la crisi econòmica amb eficàcia i intel·ligència, els catalans estem convocats el proper novembre a la consulta per decidir l’articulació política del nostre futur col·lectiu. Tal com està plantejada la doble pregunta, són tres els tipus de possibles respostes: la reafirmació de l’Estat unitari amb deriva recentralitzadora, la via federal i la independentista. No deixa de ser curiós que es reculli expressament la tercera via federalista, quan el partit polític que la defensa, el PSC, va decidir no participar en la pregunta de l’eventual consulta sobiranista de Catalunya. També està per veure com aquesta via intermèdia, necessitada d’una cultura política i d’un substrat històric en general absents a les nostres latituds, pot acabar afectant les dues restants. En qualsevol cas, calen decisions valentes en moments d’excepcionalitat i d’especial gravetat com les actuals. És molt difícil fer comprendre a la societat com una elit política immobilista i corrupta, aliada amb diversos lobbies i amb el suport de poderoses oligarquies, pot regenerar unes institucions corcades per l’ús i abús del poder. Per molt que es deformi el llenguatge, apel·lant a ruptures traumàtiques, històries compartides o a sentiments plurinacionals seculars, es fa impossible negar el cisma existent entre la societat civil i la classe dirigent. La globalització econòmica és perfectament compatible amb un procés de creixent desintegració política. El lliure comerç i el mercat únic, junts amb la disminució dels costos de transport i la difusió dels progressos tecnològics, debiliten els estats tradicionals i permeten la prosperitat de petits països altament productius i competitius com Dinamarca, Holanda, Suècia… I potser Catalunya?\nPensem que, en poc més de cinquanta anys, el nombre d’estats independents s’ha més que duplicat, passant de 74, al final de la segona guerra mundial, a quasi 200 en l’actualitat. La globalització i el comerç internacional permeten prosperar a petits països que troben un lloc en la divisió internacional del treball. Mentre Catalunya té una població de 7,5 milions d’habitants, un total de 85 països del món en tenen menys de 5 milions. Dels 10 països més grans, amb poblacions superiors als 100 milions d’habitants, només EUA i Japó són, malgrat la crisi, pròspers i benestants. Luxemburg i Mònaco a Europa, o Singapur i Hong Kong a Àsia són exemples de països lil·liputencs que, sense recursos naturals, han prosperat enormement. Són economies obertes, productives i dinàmiques que gaudeixen de governs democràtics transparents i eficients. La globalització permet l’autogovern sostingut de nacionsterritorialment petites. A l’actualitat, la dimensió mundial dels mercats traspassa les fronteres i converteix en innecessari un espai estatal mínim per garantir l’autoabastiment de la població. L’argument de la defensa nacional també erosiona el poder dels estats tradicionals, ja que pocs països, possiblement amb la menció destacada dels EUA, són capaços de garantir en solitari la pròpia seguretat.\nProblemes com un atac amb míssils nuclears o una guerra química, el terrorisme o el tràfic de drogues, tenen una dimensió global que obliga a intensificar la cooperació internacional i a buscar solucions supraestatals. El principi de subsidiarietat de la Unió Europea, per altra banda, pel qual la gestió pública territorial s’ha de fer des del nivell administratiu menor i més proper al ciutadà, xoca amb la recentralització de l’estat espanyol. La crisi de l’administració central és triple. Als problemes pressupostaris d’un dèficit i deute excessius s’hi suma la corrupció institucional i la creixent tendència desintegradora de cessió de sobirania per dalt a organismes supranacionals i per baix a l’administració autonòmica o local. Per tant, els estats tradicionals estan en procés de revisió, tant en les seves funcions com en la dimensió.\nEl govern espanyol no té el control de les habituals polítiques macroeconòmiques monetària i fiscal. La primera està cedida a les institucions europees com el BCE i la segona queda totalment condicionada a la reducció del dèficit públic. Resten per gestionar les polítiques microeconòmiques i institucionals. I ja s’ha vist la impossibilitat del govern central per flexibilitzar l’economia i augmentar la competitivitat mitjançant un millor funcionament dels mercats i les empreses.\nUn estat de grans dimensions tendeix a enfortir el poder dels polítics i el seu àmbit de decisió discrecional, al mateix temps que afebleix la societat civil, dificulta el control democràtic i disminueix l’espai dels acords contractuals lliures. Si a això hi afegim la poca eficiència, o marcada incompetència, de la gestió pública, la connivència entre els poders polítics i financers en la crisi econòmica i el procés de creixent globalització en la majoria de països del planeta, obtenim un resultat que ens porta a redefinir les funcions tradicionals de l’estat i a disminuir el seu àmbit d’influència territorial.\nVeurem si Catalunya decideix, el proper 9 de novembre de 2014, continuar pel camí ja conegut o obrir-se a un nou futur col·lectiu, tan incert com esperançat.\nCapacitat per construir el futur\nDesembre 6, 2013 Jordi Franch Parella\tDeixa un comentari\nEs compleixen avui 35 anys d’una Constitució que ha servit especialment per consolidar en el poder a una oligarquia política creixentment desvinculada de les necessitats i demandes de la societat civil. El precepte bàsic de la separació de poders no ha funcionat, i l’executiu domina tant el Parlament com el nomenament dels alts càrrecs del poder judicial, garantint al govern impunitat en els continus casos de corrupció, prevaricació, malbaratament de recursos públics i flagrant nepotisme.\nLes esperances de regeneració institucional i articulació de la llibertat col·lectiva han estat segrestades per uns pocs oligarques, al marge de la ciutadania i de les seves aspiracions de progrés i llibertat individual. A l’últim informe de Transparència Internacional, basat en la corrupció en el sector públic, Espanya és, conjuntament amb Síria, el país on més augmenta la corrupció durant el 2013. Ocupant la darrera posició entre els països de la Unió Europea, la distància amb els països menys corruptes, com Dinamarca i Nova Zelanda, augmenta.\nMentre el vigor del teixit productiu de les pimes i el capital social generat per les famílies es redueix i debilita, el poder del càrtel financer i dels lobbies vinculats al sistema polític augmenta i s’enforteix. Els bancs que suposadament competeixen entre ells, col·lusionen en secret i es posen d’acord per manipular en benefici propi la taxa interbancària de l’euríbor, o es llancen a una política de concessió de crèdits bipolar, excessiva en l’etapa expansiva i massa restrictiva en l’etapa recessiva, sabent que tenen l’aval de l’Estat i que aquest els rescatarà si cal. Al mateix temps, l’Agència Tributària estén la sospita, com en el cas Cemex, d’atorgar un tractament diferencial a determinats contribuents.\nEls elevats costos de l’ajust recauen així molt desigualment sobre la classe mitjana, alhora que es qüestiona la imprescindible igualtat formal davant la llei. La descomposició de l’Estat de Dret a Espanya corre paral·lela amb la creixent inseguretat jurídica i la proliferació de grups mafiosos que vampiritzen una societat civil cada vegada més exhausta, debilitada i exànime.\nNo és la política d’austeritat la que està matant o dificultant la recuperació, sinó la feblesa institucional i el desgovern públic. Necessitem més que mai, com va aconseguir el desaparescut líder sud-africà Nelson Mandela, que la capacitat decisòria sobre el nostre futur retorni d’una l’elit governant, corrupta i incompetent, a cadascun de nosaltres.


Ergue-Gaberic Hotels - PREUS AMB ELS DESCOMPTES MÉS GRANS a tots els hotels a Ergue-Gaberic\nexperiència [Ergue-Gaberic, Quimper]\nEl Brit Hotel Le Kerodet es troba a només 6 minuts del centre de la ciutat de Quimper i a 20 minuts El Brit Hotel Le Kerodet es troba a només 6 minuts del centre de la ciutat de Quimper i a 20 minuts de les platges i els ports de Finistère. Ofereix instal·lacions modernes i internet Wi-Fi gratuïta.\nLes habitacions estan decorades amb un estil marítim agradable i completament equipades amb bany privat, televisió per satèl·lit i una ampolla d'aigua mineral gratuïta.\nEls clients es poden relaxar amb una copa al bar, així com jugar una partida de billar americà i navegar per internet.\nEl Brit Hotel Le Kerodet serveix cada dia un bufet d'esmorzar i convida els seus clients a dinar i sopar al restaurant de l'hotel.\nAl visitar Ergue-Gaberic, vosté es sentirà com a casa a Manoir de Kerdévot, què li ofereix un allotj\nAl visitar Ergue-Gaberic, vosté es sentirà com a casa a Manoir de Kerdévot, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Manoir de Kerdévot també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Ergue-Gaberic. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar, servei de bugaderia. L'ambient de Manoir de Kerdévot es reflexa en cada habitació. calefacció, articles de tocador, plat de dutxa, assecador de cabell, sala d'estar són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Manoir de Kerdévot és una selecció idònia per a la vostra estada a Ergue-Gaberic.\nLlocs històrics de Ergue-Gaberic\nDescobreixi els barris de Ergue-Gaberic\nHotels Ergue-Gaberic populars


Descobreixi l'entorn de l'Hotel Castellarnau, Escaló, Lleida. Web Oficial.\nEntorn Hotel Castellarnau\nEl nostre hotel està ubicat dins del Pirineu català, a la comarca del Pallars Sobirà, una de les més conservades del nostre país. La natura ens ofereix uns rius nets i salvatges on es poden fer tot tipus d'esports d'aventura. També estan els cims més alts de tot Catalunya, per poder practicar l'alpinisme, trekkin o el running. Podem gaudir dels seus fruits: bolets, pesca, etc.\nPirineu de Lleida, comarca del Pallars Sobirà. Poble medieval, que encara conserva gran part dels elements que defineixen una vila medieval: portal, habitatges, muralles, carrer principal, etc. En un extrem hi ha un portal fortificat i una bestorre, a la part oposada del carrer s'obre l'altre portal, que donava accés al molí i al safareig. La longitud del carrer, de portal a portal, és de 100 metres. Des de l'interior de la vila, i abans de sortir per la segona porta, s'agafa cap a la dreta un camí estret que puja a la Torre d'Escaló, situada sobre el poble. Des de la torre es domina tot el poble d'Escaló i s'observa, a l'altre costat del riu, el Monestir de Sant Pere del Burgal.\nAquest magnífic monestir benedictí està només a 15 minuts caminant des del nostre hotel. Edifici romànic, amb unes pintures murals extraordinàries les originals de les quals estan al MNAC. El primer document trobat que fa referència del monestir és de l'any 859, entra en decadència al segle XVI i s'abandona definitivament al 1835.\nGaratge, neteja, rutes i guies per als amants de BTT i carretera\nRàfting, hidrospeed, barrancs, canoes, kayak, hípica, quads, trekking preus especials\nTramitació de permisos i costos per a totes les zones de pesca\nPàgina Oficial Parcs Nacionals de Catalunya\nPàgina Oficial Parc Natural Alt Pirineu\nGARANTIA ONLINE HOTEL CASTELLARNAU\n© Hotel Restaurante Castellarnau. Tots els drets reservats • Av. Burgal, 1 Escaló Lérida 25596 • Cataluña\n¡Troba'ns a les nostres xarxes socials!\nEn continuar navegant al lloc web està acceptant la Política de cookies Tancar


Sembat (III) Bagratuní - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSembat (III) Bagratuní\n(S'ha redirigit des de: Sembat VI Bagratuní)\nSembat (III) VI Bagratuní fou nakharar i príncep d'Armènia del 691 a 727. Era fill de Varaz-Tirots III, nét de Sembat, besnét d'Aixot II (príncep d'Armènia) i rebesnét de Sembat II d'Armènia V Bagratuní. El personatge d'aquest article i el darrer Sembat II apareixen com un de sol en les fonts (R. Grousset per exemple) el que s'explicaria perquè Sembat (III) VI i Sembat II-V eren fills d'un Varaz-Tirots (III i II respectivament). Degut a això s'identifica al següent Sembat com Sembat III (quan hauria de ser IV) i VI Bagratuní (quan hauria de ser VII). Així la línia de Bagràtides queda així:\nSembat I d'Armenia i IV Bagratuní († 616), marzban d'Arménie i d'Hircània vers 604-611\nVaraz-Tirots II Bagratuní († 645), fill, marzban d'Armènia 628-634, príncep d'Armènia en 645.\nSembat II d'Armènia i V Bagratuní (+ ?), fill, príncep d'Armènia de 645 a 653.\nAixot II Bagratuní († 690), fill, príncep d'Armènia de 685 a 689.\nSembat († 705), fill\nVaraz-Tirots III Bagratuní († 670), fill de Sembat V-II\nSembat III d'Armenia i VI Bagratuní († 726), fill, governador-príncep d'Armènia de 691 a 705.\nAixot III Bagratuní el Cec († 761), fill de Vasak Bagratuní i possible nebot de Sembat III-VI, príncep d'Armènia de 732 a 748.\nSembat IV d'Armènia i VII Bagratuní († 775), fill, sparapet de 753 a 775, generalissim 771 a 772.\nAixot IV Msaker († 826), fill, príncep dels prínceps d'Armènia de 806 a 826.\n726 (Gregorià) (55/56 anys)\nPríncep d'Armènia (693 (Gregorià)–726 (Gregorià))\nSembat (III) va estar al servei de l'Imperi Romà d'Orient i el 691 fou nomenat governador d'Armènia en substitució de Nersès Kamsarakan, amb Symbatios, un grec, com a patrici al seu costat.\nPer venjar-se del romans d'Orient que el 635 l'havien torturat, quant va tenir el poder es va passar al camp musulmà i va cridar als àrabs que van enviar un exèrcit dirigit per Muhammad Ibn-Merwan que va restablir el domini del Califa. Els àrabs van designar prefectes per controlar el país. Muhammad fou derrotat pels khàzars vinguts del Caucas, però el seu nebot Maslama els va poder rebutjar. Symbatios va entregar el país sense lluita.\nEl 695 Muhammad va tornar a Síria i va deixar com ostikan (prefecte) al seu lloctinent Abdallah Ibn-Hatim al-Bahili.\nTiberi III va enviar un altre exèrcit vers el 696, i es va produir una batalla de resultat incert prop d'un lloc anomenat Paik probablement no massa lluny d'Erzurum entre els romans d'Orient i Sembat. Ambdós exèrcits es van retirar.\nA una data indeterminada vers el 697 Abdallah feu empresonar a molts nakharark i ishkhans, es va apoderar dels seus tresors i de les seves terres. Sembat II i el patriarca Sahak III foren enviats a Damasc.\nAlliberat Sembat II i retornat a Armènia vers 698, va passar al camp romà d'Orient i va organitzar una revolta nacional. Els nakharark que el van secundar es varen concentrar a Akori. Al seu costat estava sa germà Ashot II Bagratuní, Sembat III Bagratuní de Vaspurakan, fill d'Aixot I Bagratuní, i Vard Reixtuní, fill de Teodor Reixtuní. Un exèrcit àrab va atacar els revoltats quan partien en direcció a la frontera romana d'Orient, a la vila de Vardanakert, prop d'Akori. El fred no deixava combatre als àrabs i dos mil armenis van aplanar l'exèrcit musulmà molt més nombrós. Els soldats es van escapar cap a l'Araxes que van creuar perquè estava gelat, però es va trencar el gel i la majoria van morir; només 300 van retornar a la seva base a Siunia on la princesa Shushan els va acollir i quan va arribar Sembat, que els volia, va aconseguir que els deixés lliures. Sembat llavors va enviar la notícia a la cort de Constantinoble de la que es va declarar vassall, amb regals, i fou reconegut curopalata (vers el 700).\nVers el mateix any una expedició àrab que havia entrat a Vaspurakan fou derrotada a Kugank per Vard Reixtuní, i una expedició dirigida per Othman Ibn-Walid Ibn-Oqba al Vanand fou desfeta pels Kamsarakan.\nPerò per por de les represàlies àrabs Sembat II es va retirar al Taiq, on es va establir a la fortalesa de Tukharq, prop de la frontera romana d'Orient.\nEl Califa Abd al-Malik va enviar als seus lloctinents Muhammad Ibn-Merwan i Uqba a Armènia. Els nakharark es van rendir sense lluita. (vers 702).\nEl patriarca Sahak III que va anar a veure al califa per intercedir va morir al viatge (703). Però les seves súpliques van servir perquè no hi hagués represàlies. Fou elegit nou patriarca Elia d'Ardjesh, bisbe de Bznuniq (703-717). Llavors el patriarca d'Aghuània (el nom apareix com Bakur i com Nersès) es va separar de l'església armènia i es va decantar cap a les doctrines de la cristologia calcedoniana, amb el suport de la princesa d'Aghuània Sprahm. Elia, amb el suport del califa i del senyor local d'Aghuània Sheroe, va anar a Bardaa, va deposar a Bakur o Nersès al que va arrestar junt amb Sprahm i els va enviar a Damasc. Un nou patriarca d'Aghuània fou nomenat en un sínode.\nEl 705 el nou califa Abd al-Walid va decidir eliminar als nakharark. Sembat II, assabentat del projecte, va demanar ajut a Bizanci. Forces gregues i de Sembat es van ajuntar i van avançar cap a Vanand però foren desfetes per Muhammad Ibn-Merwan prop de Drakhpet. El califa va encarregar llavors de l'eliminació dels nakharark al governador de Nakhichevan, Qasim. 1200 nakharark van ser cridats i per sorpresa tancats a una església de Nakhichevan i una de Khram (al sud de Nakhichevan, a la riba de l'Araxes) a les que es va calar foc. Entre els morts cal esmentar a Sembat III Bagratuní de Vaspurakan, Grigor i Kurion Artsruní i Varaz-Shapuh Amatuni. Els seus fills foren portats a Damasc per ser educats sota la fe musulmana (706). Sembat II va marxar a territori romà d'Orient i es va instal·lar a Poti a la Còlquida, on va morir.\nVers el 706 el govern, que havia exercit Muhammad Ibn-Merwan fou confiat a Abd Allah Ibn-Hatim al-Bahili.\nSembat va deixar diversos fills que no van tenir cap paper a la historia. Va tenir també probablement tres germans: Aixot (que ho era segur), Vasak i Bagrat. La direcció de la família va passar als fills d'aquests dos darrers: Aixot Bagratuní III i Sahak Bagratuní III.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sembat_(III)_Bagratuní&oldid=26523220»\nDarrera modificació: 2 març 2021 a les 21:10\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 març 2021 a les 21:10.


Mobilitat de personal no docent de la universitat a una empresa, amb l’objectiu d’aprendre de la transferència de coneixements i d’adquirir aptituds pràctiques.\nMobilitat de personal docent i no docent de la universitat a una altra universitat, amb l’objectiu d’aprendre de les experiències de la universitat de destí i de millorar les aptituds requerides al propi lloc de treball.\nÉs imprescindible que tant la universitat d’origen com la de destí tinguin la Carta Universitària Erasmus. La participació del personal no docent en aquest programa sempre es fa a través de la universitat de la qual forma part, que és on ha d’adreçar la seva sol·licitud.\nEl període de l’estada és d’entre una i sis setmanes, tot i que l’Agència Nacional només finança una setmana com a màxim. Per tal d’obtenir l’ajuda, és imprescindible que tant la institució d’origen com la de destí acceptin el pla de treball que presenta la persona sol·licitant. El pla de treball ha d’incloure els objectius de l’estada formativa, els resultats esperats, les activitats i el programa previst.


Més de 150 municipis tenen la denominació exclusiva en valencià - Diari La Veu\nEscriba el número 121166\nLa major part de les poblacions que han sol·licitat canvis en el seu nom oficial han optat per la forma valenciana, com és el cas de Potries, realitzat recentment, o de les poblacions de Guadasséquies en 2011; Benigànim, El Puig de Santa Maria i Rafelbunyol, en 2012, i La Serratella i Callosa d'en Sarrià (que ja comptava amb la denominació en valencià) en 2013.\nDel total de municipis que componen el mapa del territori, 396 són de predomini lingüístic valencià i 146 pertanyen a zones de predomini lingüístic castellà.\nEn concret, dels 396 municipis valencianoparlants, són ja 155 els que han optat per la denominació oficial exclusiva en la llengua pròpia, mentre que 33 municipis tenen aprovada la forma oficial bilingüe. En aquest apartat, destaca l'aprovació de Vilallonga/Villalonga I de Montroi/Montroy en 2013. Els restants 208 no han sol·licitat canvi de denominació.\nEl procediment per al canvi de denominació de municipis està regulat en la Llei de Règim Local del País Valencià, una norma que estableix que la modificació ha de ser aprovada per decret del Consell a instàncies de la corporació municipal, mitjançant l'acord plenari adoptat per majoria absoluta i previ informe favorable de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua.\nL'últim pas és la comunicació de la nova denominació del municipi a l'Administració per a inscriure-la en el Registre d'Entitats Locals, dependent del Govern central, per a la seua posterior publicació en el Butlletí Oficial de l'Estat. A més, també s'inscriu en el Registre d'Entitats Locals i es publica en el Diari Oficial del País Valencià.\nD'altra banda, la Llei 4/1983 de 23 de novembre d'Ús i *Ensenyament del Valencià és la que atorga al Consell la competència per a determinar els noms oficials dels municipis, territoris, nuclis de població, accidents geogràfics, vies de comunicació interurbanes i topònims. En aquesta norma figuren els municipis de predomini lingüístic valencià i castellà.\nEscriba el número 525653


Detenen l'espectadora que va causar l'accident múltiple de l'etapa inaugural del Tour\nDetenen l’espectadora que va causar l’accident múltiple de l’etapa inaugural del Tour\nL'accident va afectar desenes de ciclistes, dels quals alguns, com ara Marc Soler, es van veure obligats a abandonar la cursa\nL’espectadora que va causar un accident en la primera etapa del Tour de France amb un cartell –dedicat als seus avis– ha estat detinguda i posada a disposició judicial. Els fets, que van passar a pocs quilòmetres de Landerne (Bretanya), van involucrar desenes de ciclistes, entre els quals Jasha Sütterlin i Marc Soler, que es van retirar de la cursa, lesionats.\n[VÍDEO] Caos al Tour de França: una afeccionada amb una pancarta causa una caiguda multitudinària\nEl mateix dia de l’accident, dissabte passat, el subdirector del Tour, Pierre-Yves Thouault, va explicar que l’organització tenia previst de presentar una denúncia en contra de l’espectadora, que poc després dels fets va desaparèixer. L’endemà, la policia del municipi més pròxim, Penn ar Bed, va obrir una investigació per un delicte de lesions involuntàries i per violació deliberada de l’obligació de mantenir la seguretat.\nLa pena prevista per aquesta mena de fets és de fins a 15.000 euros i un any de presó. Ara bé, la pena pot ser més alta si els ciclistes implicats, com ara Sütterlin o Soler, presenten una denúncia contra l’espectadora. De fet, el ciclista català, després de l’etapa, va dir que valorava la possibilitat de denunciar-la: “No sé què faré, estic meditant de denunciar l’espectadora, perquè és tot un Tour que he tirat a les escombraries. Sento molta ràbia.”


Conjunt d'espais i dependències on es du a terme l'activitat parlamentària. Seu del Parlament.\nAcció de demanar l'anullació o la modificació d'un acte administratiu o d'una resolució judicial. El recurs d'inconstitucionalitat es pot interposar contra lleis de l'Estat i contra lleis de les comunitats autònomes davant el Tribunal Constitucional.\nConsulta per la qual se sotmet al vot popular una qüestió política o un projecte de llei. El referèndum ve regulat per la Llei Orgànica 2/1980, de 18 de gener, sobre regulació de les distintes modalitats de referèndum.\nModificació, transformació o canvi.\nREFORMA DE L'ESTATUT D'AUTONOMIA\nLa iniciativa en correspon al Parlament, a proposta d'una cinquena part dels diputats i les diputades, al Govern de la comunitat autònoma i a les Corts Generals. La proposta de reforma requereix per prosperar l'aprovació del Parlament per majoria de dos terços i l'aprovació de les Corts Generals mitjançant una llei orgànica (article 139 de l'Estatut d'Autonomia de les Illes Balears).\nREFORMA DEL REGLAMENT DEL PARLAMENT\nEs tramita pel procediment de les proposicions de llei i requereix una votació final sobre la totalitat, amb el vot favorable de la majoria absoluta dels diputats (article 191 del Reglament del Parlament).\nProcediment pel qual es regula el sistema i el desenvolupament de les eleccions. El règim electoral general ve regulat per la Llei Orgànica 5/1985, de 19 de juny, del règim electoral general, i les seves normes de desenvolupament.\nRÈGIM ELECTORAL PER A ELECCIONS AL PARLAMENT\nEl Parlament és format pels diputats i les diputades del territori autònom, elegits per sufragi universal, igual, lliure, directe i secret, mitjançant un sistema de representació proporcional que asseguri una adequada representació de totes les zones del territori. La durada del mandat dels diputats i les diputades és de quatre anys (article 41de l'Estatut d'Autonomia de les Illes Balears). Vegeu també Llei electoral de les Illes Balears.\nOficina o departament que ofereix constància de l'entrada i la sortida de documents a un organisme o institució. La presentació de documents en el Registre General del Parlament pot fer-se en els dies i en les hores que fixi la Mesa de la cambra. Actualment, de dilluns a divendres de 9 a 14 hores (article 99 del Reglament del Parlament).\nConjunt de normes o regles que regulen el funcionament d'un organisme, una corporació o una institució. El Reglament del Parlament de les Illes Balears fou aprovat en el Ple del Parlament de dia 4 de juny de 1986 i reformat parcialment en el Ple de dia 20 de març de 1991. La darrera reforma tingué lloc en el Ple de dia 15 de març de 2011. Té valor i força de llei. L'article 45.6 de l'Estatut d'Autonomia assenyala que el Parlament establirà el seu propi reglament, en el qual se'n regularan els períodes de sessions, el règim i el lloc de sessions, la formació de grups parlamentaris i la intervenció d'aquests dins el procés legislatiu, les funcions de la Junta de Portaveus i altres qüestions necessàries o pertinents per al bon funcionament d'aquest.\nTorn de paraula que es concedeix al diputat o a la diputada que considera que ha estat contradit en un debat.\nDeterminació presa per un òrgan per a la solució o la resposta d'una qüestió. Forma de manifestar-se els òrgans del Parlament per donar solució o resposta a una qüestió.\nNre. de visites : 35530982


Un home ferit en una batussa a Aielo de Malferit\nUn home de 37 anys va resultar ferit en una batussa per arma blanca en el municipi d'Aielo de Malferit.\nUn home de 37 anys va resultar ferit en una batussa per arma blanca en el municipi d’Aielo de Malferit.\nA les 21.29 hores d’ahir va entrar un avís al CICU que alertava d’una persona ferida per arma blanca al carrer del reverend Rafael Juan Vidal a Aielo de Malferit.\nFins al lloc del succés es va desplaçar una unitat del SAMU (Servei d’Atenció Mèdica Urgent) que va atendre un home de 37 anys.\nEl ferit va ser traslladat a l’Hospital Lluís Alcanyís de Xàtiva.


Al Gironella li sobren 20 minuts al camp del líder (3-0) | Entre rivals – Esports\n07 maig 2018 16:03\nL’Atlètic Gironella s’allunya de Segona Catalana. L’equip ha encadenat aquest cap de setmana la desena jornada sense guanyar i cau fins la penúltima posició de la lliga. Sí que és cert que el compromís d’aquest cap de setmana no era fàcil: els de Ponti visitaven el camp del líder, el Sabadell Nord. Malgrat tot, els gironellencs van fer un bon paper. Si més no, durant els primers 70 minuts de partit, on van gaudir de trams de domini i d’ocasions per avançar-se en el marcador. Al final, però, en els darrers 20 minuts l’equip va acusar el desgast i va veure com el rival feia 3 gols en un obrir i tancar d’ulls.\nLa primera part va ser molt disputada, però amb un Gironella més còmode que el rival sobre el terreny de joc. El conjunt de Ponti va portar el partit allà on volia: va gaudir de trams de domini i va protagonitzar una bona sortida de pilota. A banda, en camp contrari, va arribar amb cert perill a l’àrea rival, amb bones accions de Manel Uribe, Pau Ragués i Èric Santmartí. De fet, les ocasions més clares del primer temps van ser pel Gironella davant un rival, el Sabadell Nord, que amb prou feines va inquietar el porter visitant, Gerard Camps.\nA la represa, el líder es va començar a destapar. Poc a poc va anar guanyant terreny a un Gironella que començava a acusar el desgast de la primera meitat. De fet, al descans ja hi havia diversos jugadors de l’equip amb molèsties. El cas és que l’equip gironellenc va aguantar poc més de 20 minuts amb el 0 a 0 inicial, però el desgast va seguir acumulant-se a les cames i l’1 a 0 no va ajudar gens a contrarestar-lo.\nAl minut 70, el Sabadell Nord va servir un córner ràpid que Albert Luque va rematar, imperial, al primer pal per fer l’1 a 0. El gol va ser un xoc molt gran per al Gironella, que va veure com en menys de dos minuts el líder feia el segon en un ràpid contracop. Des de llavors, els de Ponti no van aixecar cap i abans del 80 el Sabadell Nord va sentenciar amb el 3 a 0 que no reflecteix, ni de bon tros, la igualtat de bona part del partit.\nTot i el resultat vam fer un bon partit. Vam fer 70 minuts bastant molt bons. Ens van sobrar els últims 20 minuts. Ens vam enfonsar una mica després del gol. Primera part bastant disputada, domini altern dels dos equips. El Manel en va tenir alguna només començar, el Pau Ragués una mica. Bastant domini i sortint bé amb la pilota des de darrera. Les ocasions més clares nostres. Primera part molt completa. Molt similar a la de l’altra dia amb el Tona.\nEl post-partit: Sabadell Nord 3 Gironella 0\n“Crec que vam fer un bon partit, malgrat el resultat. Bàsicament en la línia dels últims: juguem bé contra bons rivals, però ens falta un plus per aconseguir treure’n resultats positius. Salvar-nos és pràcticament impossible: hauríem de guanyar els tres partits que queden i esperar que la Sabadellenca no en guanyi cap. La setmana que ve nosaltres rebem a Avià i la Sabadellenca i l’OAR també s’enfronten. Tot el que sigui guanyar i que la Sabadellenca perdi ens donarà ales, però seguirà sent molt complicat.”\nFutbol Jordi Pont Ponti Sabadell Nord Segona Catalana\nEmpat antològic (1-1) 26/03/2018\nCap punt, cap retret (1-2) 28/04/2018


Pàgina principal >> Societat >> El Servei Local de Català de Martorell obre el període de matrícula\nEl Servei Local de Català (SLC) de Martorell, del Consorci per a la Normalització Lingüística, ofereix nou cursos de català, quatre de presencials, un de semipresencial i quatre en línia. Tots els cursos tenen una durada de 45 hores. Les classes del primer trimestre començaran el 28 o 29 de setembre i s’acabaran el 14 o 15 de desembre.\nEls cursos presencials seran els corresponents als nivells més baixos. D’una banda, un Inicial: dimarts i dijous de 16 a 18 h. Quant als tres Bàsics 1, s’oferiran en dos horaris de matí (dilluns i dimecres de 9.15 a 11.15 h o dimarts i dijous de 9.15 a 11.15 h) i un horari de tarda (dilluns i dimecres de 17.45 a 19.45 h). També hi haurà la possibilitat de cursar un Elemental 1 semipresencial, amb una sessió presencial un cop a la setmana (dilluns de 9.15 a 11.15 h) i la resta de la feina de l’alumnat es farà a distància.\nLa resta de cursos seran 100% en línia: un Bàsic 2, dos Elemental 1 i un Suficiència 1 que es faran en un entorn virtual amb l’ajuda d’un tutor.\nA banda d’apuntar-se a aquests cursos, la persona interessada a fer català es pot inscriure a Martorell als cursos d’altres poblacions, així com al nivell C2 (antic D).\n“Tothom major de 16 anys qui estigui interessat en aprendre català trobarà el seu curs a Martorell, amb cursos des del nivell inciial i fins el C2”, segons explica el responsable del Servei Local de Català de Martorell, Andreu González.\nTots els cursos, tindran una aula virtual perquè, en cas que hi hagi un nou confinament, es puguin seguir a distància totes les classes.\nCal anar al SLC de Martorell (Complex Educatiu, carrer de Josep Tarradellas, 11) amb cita prèvia. Es donaran hores de dilluns a divendres de 10.00 a 13.00h i les tardes dels dimarts i dimecres de 16.00 a 19.00h.\nEls antics alumnes podran venir del 7 al 10 de setembre. Pel que fa a la inscripció general, serà del 14 al 25 de setembre.\nPer demanar hora, els canals són el telèfon 93 775 25 38, l’adreça martorell@cpnl.cat i les bústies de les xarxes socials Facebook, Instagram i Twitter, on el SLC de Martorell té sempre el mateix nom: slcmartorell.\nInicials i Bàsics gratuïts\nDes de l’1 de setembre, els Bàsics passen a ser gratuïts. Pel que fa als Elementals, valdran 25,50 €, amb una reducció d’un terç en el preu respecte del curs anterior.


El bloc d'ELI\nXV NARRATIVA PER A DONES\nAutoritats de la Conselleria de Benestar Social i la Direcció General de la Família i la Dona han lliurat el Premi Literatura de Narrativa per a Dones de la seua quinzena edició. Finalistes i guanyadors han fet lectura dels seus textos en una sala plena de gom a gom.\nGuardonades en la Fira del Llibre\n“El futur és dels qui gosen donar un pas endavant i la majoria de passes són de dones”, ha afirmat elpresident del Gremi de Llibrers, David Cases, que defèn que “són les dones qui fan possible que premis com aquests existisquen”. Així ho han corroborat les dones que han guanyat els diversos premis lliurats.\nRosa Miró i Pons ha guanyat el Primer Premi de la XV Edició de Literatura per a Dones pel seu relat “Des de WLM”. Un relat de ciència-ficció sobre les missives que s’envien dos dones científiques i triomfadores, en un futur llunyà. Segons la guanyadora, es tracta d’una història “molt llunyana en el temps però molt pròxima en tot allò que conta”.\n“Per a mi, la literatura és un record constant de la nena que duc dintre meu”, ha dit Amparo Romero abans de llegir una poesia pròpia que “expressa el que sent quan no sé expressar-me”. Amparo Romero ha guanyat l’Accèssit d’Associacions per l’obra “Que valga, que sea cariñosa”, una obra sobre una immigrant peruana que treballa temporalment cuidant ancians fins que troba un treball fixe en un sex-shop. Allí, un fetaccidental tornarà a posar-li difícils les coses.\n“Res no m’agrada tant”, d’Eli Llorens Perales ha rebut el premi d’Accèssit Lliure per una història d’una néta i una àvia que, mitjançant els poemes d’Estellés, descobreixen juntes coses, l’una de l’altra, que no sabien. Per a l’autora, el relat és “un reflex de tantes i tantes dones que han donat tota la seua vida per la seua família i pels seus ideals”. Ella, que seguirà escrivint fins que puga, assegura que “qui no sap d’on ve no sap on va i eixa és i serà la constant de la meua literatura”.\nPublicat per Eli Llorens a 2:03\nLes meues recomanacions\nRafa Estrada Puertos\nEl so del Balneari\nJoanjo Puertos. Tema Viatges. Imatges del tema creades per sndr. Amb la tecnologia de Blogger.