Karicies: Tu també passes?\nTu també passes?\n"Passo del preservatiu"\nEls adolescents usen menys l'anticonceptiu que ara fa una dècada; els especialistes reclamen més educació sexual\nSi em demanes que em posi el condó és que no confies en mi, no m'estimes"; "jo controlo, farem la marxa enrere"; "és que així sentirem més plaer"; "però si ja no hi ha malalties venèries!"... La llista de mites, creences i equivocacions al voltant del sexe és llarga i perdura. Mentrestant, el nombre de joves d'entre 17 i 19 anys que no fan servir el preservatiu augmenta. Ho constata una investigació liderada per Glòria Pérez, responsable de l'àrea de Salut Sexual i Reproductiva de l'Agència de Salut Pública de Barcelona, que s'ha publicat recentment al Journal of Urban Health .\nL'estudi analitza els mètodes anticonceptius de 1.570 estudiants de batxillerat i FP de Barcelona entre el 2004 i el 2012. En aquest període s'ha produït un descens en l'ús del preservatiu entre els adolescents, sobretot entre els entorns desfavorits. La investigació, que també firma Laia Álvarez-Bruned, diferencia el nivell socioeconòmic segons el barri en què estudien els nois, i distingeix entre la titularitat de les escoles -pública, concertada o privada-. I els resultats han preocupat les investigadores: l'any 2004 el 80,5% dels joves utilitzaven preservatiu en les seves relacions sexuals, però el 2012 ho feien el 68,3%, un 12% menys.\nLes dades són encara més alarmants si es miren segons el nivell socioeconòmic dels adolescents. Els nois (però no les noies) d'ingressos familiars més baixos són els que més han reduït l'ús del condó. El 2004 l'utilitzaven un 91% i vuit anys més tard el percentatge s'ha reduït al 69%. En el cas dels adolescents d'ingressos mitjans, la utilització de l'anticonceptiu entre els nois ha passat del 84,3% al 75,9%. En canvi, entre els de nivell socioeconòmic alt l'ús del preservatiu es manté estable: ha passat del 86,3% a un 82,2%.\nLes diferències de gènere també són notables. Les noies tenen relacions sense preservatiu amb més freqüència: un 35,3% en la seva última relació, davant el 23,8% de nois.\nPer què passa això? /.../\nHuí vaig a comentar l'entrada «Passo del Preservatiu», quina es va publicar al periòdic «La Vanguardia». Aquest article parla sobre els percentatges de joves que utilitzen els preservatius, ja siguen xics o xiques. Per a començar, m'agradaria dir que, la majoria dels xics volen fer-ho sense preservatiu perquè diuen que gaudeixen mes, però quan hi ha algun contra-rellotge o algun error, com per exemple, que la xica es quede embarassada, la majoria del nens son els primers que no volen fer-se càrrec de aquesta criatura, o directament volen que la xica avorte. Posant-me en un altre lloc, diria que ells fan el que volen, però son lliures de no voler tindre conseqüències, encara que afecte a una altra vida.\nSeguidament diria que, els percentatges potser varie perquè com tot, les generacions canvien, els pensaments no son els mateixos, i al 2004 havien avanços medicinals front a algun problema en els adolescents, com per exemple, que una xica quede embarassada i poder avortar però avui en dia, esta tot mes avançat i hi han mes solucions i mètodes, en aixo vull dir que, en 2004 utilitzaven mes preservatius perquè les solucions als problemes estaven menys prioritzades i no podien accedir a avortar (per exemple) els jóvens sense l'autorització dels seus pares, i la majoria de parelles, quan sofria un problema aixi, els seus pares no estaven informats i volien fer-ho sense dir-s'ho, i ara poden avortar mes fàcilment, ja que no fa falta anar al ginecòleg, sinó que en la farmàcia venen les pastilles que et fan avortar, i aixi els pares no s'anteren i el problema el poden resoldre sense cap inconvenient.\nPer a finalitzar m'agradaria dir que, la major part dels jóvens, per a utilitzar preservatiu depenen de una independència econòmica, cossa que es afectada per la classe social (depenent la classe social a la que pertanyen tenen mes o menys diners), i si un xic te pocs diners, no s'ho gasta en preservatius, perquè pensen en la marxa arrere però, penseu-ho be, avanç de ploure, plovisqueja.\nHui vaig a comentar una cosa la qual a la societat adolescent dels nostres dies es molt preocupant. Es la falta del ús del preservatiu en les relacions sexuals dels nostres jóvens, cosa que preocupa molt a la societat adulta de hui en dia.\nEl primer que vull dir son aquelles paraules que es reflectixen, de si no em pose el condó es que ja no m'estimes o que sentirem més plaer. A vore la gent que diu açò, es una inculta, no sap que si es fa l'acte sense preservatiu pot tindre conseqüències molt nefastes; lo primer es que la xica es pot quedar embarassada, això seria una mala noticia ( segons si es volia tindre o no ) però a part d'això podeu tindre problemes molt més importants, com pot ser una infermetat sexual, les quals si que poden ser molt perilloses.\nEl segon d'aquest article que també es molt alarmant i són les estadístiques que ens dona l'escrit. Per començar a analitzar-lo dir que els tants per cent del jóvens utilitzant el condó ha baixat més d'un 12%; al 2004 un 80,5% utilitzava el preservatiu mentres que al any 2012 va baixar al 68,3%, açò també es podria dir es a causa de la crisis, o que el preu a pujat, però en realitat les causes les comentades abans, perquè si vols per 2 euros pots trobar preservatius ( destacar també que per eixe preu la qualitat no serà molt bona, però te pots ficar alguna cosa).\nAltre punt a destacar es la estadística dels adolescents que es posen el condó segons les classes socials o segons al institut o col·legi que estudien ( públic, privat o concertat), els tants per cent també son molt pronunciats; al 2004 el condó l'utilitzaven un 91% del xics provinents de famílies amb ingressos baixos, aquesta xifra al 2012 es del 69%, cosa molt preocupant. Als xics de ingressos mitjans la utilització ha baixat però s'ha mantingut en un tant per cent equilibrat; 84,3% enfront del 75,9%. Als jóvens d'ingressos altos es manté estable, però té una xicoteta baixada; d'un 86,3% contra un 82,2%.\nPer acabar dir que l'ús del preservatiu diferenciant el genere també es molt considerable; les xiques en la seua última relació un 35,3% no es ficava anticonceptius enfront d'un 23,8% del xics que no ho feien.\nPer acabar comentar que aquestes xifres son molt preocupants, perquè amb aquesta baixada de l´ ús del anticonceptius els nostres jóvens poden ser més precaris a tindre més infermetats, encara que diguen que ja no existixen. Si que existixen i tenim que començar a canviar-lo.\nJo reclame més educació sexual, i menys diners als polítics. Un comiat.\nHui vaig a comentar aquesta entrada perquè m’indigna molt i perquè vull defendre la meua postura sobre aquest tema tant, malauradament, actual. Per fer-ho, parlaré d’alguns dels mites que hi ha presents en la sexualitat, de la importància dels mitjans de comunicació com internets en relació amb els mites, de la manca de responsabilitat per part dels governs i de la transcendència de l'educació sexual i les repercussions d’aquesta a l’escola. A més a més, donaré suport i justificaré el perquè estic d’acord amb alguns companys.\nParlem-ne, primerament, dels mites. Els mites no han desaparegut malgrat tractar-se de quelcom tan antic, tan primitiu. Els podem trobar a la sexualitat, com ens mostra aquesta entrada, i són molt greus. Els adolescents, bé per por o bé perquè a internet s’hi troben totes les solucions als nostres mals, tenim confiança plena en allò que ens diu la Viquipèdia, Yahoo Respostes o jo què em sé.\nEntre aquestes quimeres, les més freqüents són: la dona no pot quedar-se embarassada en la seua primera relació sexual, és impossible si ho fem “de peu”, llavar-se els genitals després de la relació sexual impedeix l’embaràs, el sexe al mar impedeix l’embaràs, treure’s el penis abans de l’ejaculació impedeix la fecundació, amb el preservatiu no se sent igual, els anticonceptius hormonals perjudiquen la salut... Vaja, i jo que em pensava que allò de l’esperit sant ho havíem deixat ja molt enrere.\nPer què? Per què ara que disposem dels mitjans per viure la sexualitat amb més plenitud i ser més lliures ens fiquem barreres? La resposta a aquestes qüestions és el patriarcat. Si ells no senten igual amb el preservatiu, ambdós podríem patir malalties de transmissió sexual i... Qui patiria l’embaràs no desitjat i, probablement, acabaria sola? Nosaltres, les dones.\nApel·lar als sentiments per obtenir la pròpia satisfacció sexual no, és estima. Aquells que pensen “a mi no m'ha de passar”, estan molt equivocats. Els preservatius, si no són per a prevenir malalties i evitar embarassos, per a què serveixen? Els mitjans de comunicació ens han de servir per a informar-nos; informar-nos i fer-ho bé. Hem de deixar-nos de tantes conviccions.\nJa n’estic molt cansada de tot açò. Gran part de la culpa o responsabilitat la té el govern, com molt bé ha dit la meua companya Andrea Zetkin: no ens proporcionen l’ajuda necessària per prevenir moltes coses. Moltes coses? Sí, no tan sols faig referència a allò que he comentat adés, sinó també al masclisme, els problemes d’orientació sexual, els prejudicis, els estigmes i els estereotips.\nSi volem una societat igualitària, hem de treballar els estereotips de gènere, la diversitat sexual, els models estètics que ens ven el mercat, que tots els xics i xiques puguem accedir a mètodes d'anticoncepció i no sols els que tenen diners per a adquirir-los. És l'escola el lloc on es dóna la justícia pedagògica. Contràriament al que jo pense i altres plataformes també defensen, hi ha d’altres com Aciprensa que pensen el contrari, considerant que:\n1) Tot xiquet o jove és una persona única i irrepetible i ha de rebre una educació personalitzada, sobretot en aquests temes que es troben tan relacionats amb la moral. L'escola en general no posseeix les condicions necessàries per a aquesta individualització. Són els pares els que coneixen, comprenen i estimen a cada un dels seus fills en la seua ir repetibilitat.\n2) Donar-li aquest dret a l'escola és córrer el risc que es viole el dret fonamental dels pares a donar-los les orientacions morals corresponents a la seua religió o els principis morals objectius.\n3) L'escola ha demostrat ser un instrument més o menys vàlid per a la transmissió de coneixements, però l'educació sexual dins d'un context de respecte a la castedat han de ser donades en un context ampli que englobe educació en temes sexuals com a part de l'educació per a l'amor. Aquest àmbit es transmet més que per continguts sistematitzats per l'exemple en la vida dels pares.\n4) L'escola és auxiliar dels pares en l'educació dels xiquets i deu "assistir i completar l'obra dels pares" i en cap moment han de suplantar o reemplaçar els pares. Donar-li la possibilitat a l'escola d'assumir sistemàticament l'educació sexual implica massa riscos.\nRiscs? Quins riscs? Descobrir el nostre cos i fomentar el respecte i la igualtat?\nL’escola i l’institut són les nostres segones cases i és en aquestes institucions d’on provenen la gran majoria de les coses que aprenem, per què no tenim el dret d’aprendre sobre la sexualitat i sobre com ser millors ací? Hem de restringir-nos exclusivament a aprendre a què dos més dos són quatre?\nMolts pares esperen a donar “la xarrada” molt de temps o inclús donen per fet que nosaltres mateixos aprendrem i, si sense l’ajuda què ens proporcionen els centres o blocs com aquest per a no estar desemparats, les conseqüències que se’n deriven són molt greus. Maltractes, homofòbia... No volem un món més just? Fem quelcom perquè siga així! No canviem bolquers abans d´hora! No ens convertim en víctimes del maltractament! Fem d’aquest món, d’aquesta societat, un lloc just en què tothom estiga a gust i vulga estar.\nEn aquest article “Passo del preservatiu” publicat per “La Vanguardia” conta sobre el percentatge de els xics que no usen els preservatius per que diuen que sents mes placer sense el, però quan deixen prenyada a alguna, no volen saber na sobre el assumpte o li obliguen que avorte o inclús en els casos mes extrems utilitzen la violència. Jo crec que es molt important usar el preservatiu ja que tu no saps que te allí la xica (a lo millor te alguna infecció que li han passat, o se la passes tu sense dar-te compte), també la pots deixar prenyada si no controles.\nEn conclusió es molt important usar el preservatiu, ja quan coneixes millor a la xica i saps que ella no te res ni tu tampoc i QUE CONTROLES ja pots fer-ho sense el, però el uso del preservatiu segueix siendo molt important!!!!!!!\nÉs important el preservatiu?\nDoncs bé, és més important del que molta gent jove pensa com es pot veure a l'entrada. La comentarem perquè realment és un tema preocupant i del que s'ha de parlar i que deixe de ser tabú en moltes famílies i es done la importància que té.\nPrimerament voldríem dir que és 'normal' que pensem que es un engoix tindre que tallar el 'rollo' per a posar-se un preservatiu i que de vegades per al xic pot ser un poc incomodo o inclús molest o per a la xica inclús ja que hi ha de tot, però havem de saber que és imprescindible ja siga condó, anell vaginal o pastilles inclús utilitzar-les, perquè és perfecte gaudir del sexe i de les relacions sexuals amb la parella i més a les nostres edats on necessitem experimentar coses noves, i conèixer tan el nostre cos com el de l'altra persona però tot açó està molt bé si s'actua amb cap i amb coneixement, perquè el que està passant és molt fort i ha de canviar. Una xiqueta de setze anys no té edat per a criar un xiquet i açò és el que tenen que pensar els dos i posar-hi solució abans de que passe, perquè al fi i al cap, no és cap impediment posar-se un preservatiu i evitar una cosa grossa com un embaràs no desitjat per exemple.\nA més a més, el preservatiu és un dels mètodes anticonceptius més eficaços i econòmics que hi ha al igual que accessibles perquè ara mateix en tots els llocs el pots trobar i és el més comú.\nTambé hi ha que comptar en que, aquest mètode és un dels pocs que prevé d'infermetats contagioses que es transmeten per via sexual com poden ser els fongs o inclús algo més perillós com és la SIDA, aleshores posem-li remell aquestes coses que no és ninguna tonteria perquè aquesta infermetat és irreversible i al igual que un embaràs o contagiar-te d'açò és una cosa seria que hi ha que frenar, hi ha que frenar a les xiques i xics contagiats per aquesta infermetat i saber tots que no és tan difícil portar un preservatiu deu minuts que jugar-te per deu minuts la teua vida.\nAixí que en conclusió dir que sabent tot el que ens pot passar si no utilitzem el preservatiu, nosaltres no passem! i esperem que vosaltres tampoc.\nCom a xiques que som, aquesta entrada ens resultat molt indignant. Pensem que els xics són molt egoistes i manipuladors respect a aquest tema. A continuació anem a plantejar algunes preguntes per als xics: què es això de que ja no hi han malalties venèries? creus que les xiques no sabem res de tot aquest? què et creus?...\nEn primer lloc, pensem que és veritat que n'hi han algunes xiques un tant ingènues que es deixen manipular pels novios simplement per a que, per exemple, no les deixen i per complaure'ls peró no pensen en elles mateixes i al final acaben mal: amb enfermetas, embarassades i lo pitjor, abandonades ja que quan ocurreixen situacions com aquestes la majoria dels xics el que fan és demanar a la novia que avorte o directament l'abandonen... però abans bé que insisteixen en fer-ho com ells vulguen (sense preservatiu), aixó és l'únic que els interesa i ens pareix molt egoista per la seua part, ja que el sexe es cosa de dos, recordem, acaso no és molt més millor compartir amb l'altra persona ? com pensem que deu ser, ja que si nó, no té sentit perqué per aixo que el fajen sols.\nÉs un poc complicat el tema però, si ens posem a reflexionar, som nosaltres les que consentim quasi tot, perqué si ells diuen que el preservatiu els incomoda i que no gaudeixen de la mateixa forma, nosaltres també podem dir que no gaudim de la mateixa manera amb la penetració sinó que ens agrada molt més altres coses o que simplement ens conformem, per exemple, amb les caricies i besos...\nEn conclusió, pensem que l'ideal és que haja un equilibri en la parella i que no haja egoisme per part del xic e ingenuidad per part de la xica , que es possen d'acord i tracten de trovar la manera de gaudir els dos, sense insatisfaccions . Reconeguem que no és fácil el que estem dient, peró, si se es una bona parella hi ha que poder crear la estabilitat i la satisfacció del dos , el més probable és que siga complicat al principi peró si hi ha paciéncia i no hi ha egoisme per part del xic e ingenuitat per part de la xica es pot arrivar a un acord. Si el xic insisteix més i més és que sólo l'interessen les seues necesitats i aixó no es amor sinó interés, desig...I aquí es quan ens plantejem el tipus de relació que hi ha , ja qué es suposa que si la parella es vol mutuament i el xic mostra un comportament tan egoísta no és amor sinó necesitat, no? i tot aquest és un clar exemple de qué hui en dia és molt difícil enamorarse de veritat i que tots volen el plaer, "pasarselo pipa..." , peró a vegades per a aconsseguir el verdader amor hi ha que patir un poc, ja que el plaer és realment molt fácil de trobar....\nper últim, ens agradaria dir que estaria molt bé que els preservatius els possaran més barats i que, els que ja son "barats" milloren la seua calitat, ja que com podem saber hi ha com "categóries ", des de elsmés "malos" o millor dir, no tan bons, i els que tenen olor, sabor, permeten un contate "més cercá" amb la pel, i tots aquestes detalls pujan els preus, es a dir, mentres més "bons" més cars, i aquest el que produeix més bé es que els joves, en general, no els compren per els seus altes preus, recordem que no tots treballen i tenen els seus diners propis, aleshores aquest el poden possar com excusa al dir que no volen utilitzar preservatiu...\nDes dels seus inicis, el preservatiu ha estat envoltat de mites, prejudicis i implicacions socials i religioses que s'han anat desmentint amb el pas dels anys i l'accés més gran a la informació, per açò avui és molt més fàcil conéixer el seu correcte funcionament, no obstant això cada vegada més homes, sobretot en les primeres etapes de la iniciació sexual, passen per alt el preservatiu, per açò volem donar-te a conéixer quin és la importància d'usar el condó\nDisminueix el plaer, no és totalment segur i es pot trencar a mitjan relació sexual. Aquests són, a grans trets, els «arguments» dels adolescents alacantins i, per extensió dels espanyols, a l'hora de justificar el seu rebuig a l'ús del preservatiu.\nEls objectius de l'estudi eren analitzar les barreres cap a l'ús del preservatiu; examinar si existeixen diferències de gènere a l'hora de posar aqueixes barreres; i valorar la relació entre les barreres i el percentatge d'ús del preservatiu.\nAnem per parts, em pareix absurda la postura de moltes persones al dir "ei, si em demanes que em pose el condó és que no confies en mi", o siga, perdó per preocupar-me de la meua salut i futur. Tot el món té el dret a elegir si es posa preservatiu o no, perque és una ferramenta molt important a les relacions sexuals.\nTristament em pareix normal els resultats de la entrada, cada dia veig a més persones que no utilitzen condó. Pareix que ara a les persones les sembla més fàcil prendre la píndola o avortar directament que posar-se un preservatiu.\nVeient aquests resultats em fa replantejar l'educació sexual al nostre país, però per altra banda pense que la culpa també la tenen els pares. Per a la gent de la meua edat, és molt difícil anar a una farmàcia a comprar anticonceptius o preservatius, preferixen anar a la marxa; no es dóna ninguna facilitat a l'hora d'aconseguir aquests, són molt cars, i a més, et miren mal quan els vas a comprar.\nAlejandra Addams i Carla Becker 1 bax humanistic ha dit...\nHui en dia és molt comú que els jovens no usem preservatius. Sembla que no ens adonem que, a part de poder quedar-se embarassada, i tant homes com dones podem agafar malalties de transmissió sexual. Ens sabem la teoria de memòria: les relacions sexuals han de ser segures. Hi ha moltes formes de protegir-se, però la més comuna i efectiva, tant per als embarassos no desitjats com per a les malalties de transmissió sexual és el preservatiu. No obstant això, per molt que ens trepen amb això, en la pràctica fallem. Doncs aquest tema ens dóna per a reflexionar si estem fent el correcte amb l'educació sexual dels joves.\nNormalment, i segons ens compten, és l'home qui sol intentar convéncer o fins i tot exigir-li a la dona de fer-ho sense preservatiu elles per complaure accepten. Ens sembla que si veritablement vols a la teua parella no li demanaries aquest tipus de coses sabent les conseqüencies que això pot comportar. Nosaltres creiem que per a poder deixar d'usar preservatiu és necessari que la dona prenga la pildora durant diversos anys perquè el cos s'acostume, que l'home s'haja fet estudis que indiquen que no tinga cap malaltia de transmissió sexual (igual que la dona) i sobretot, tindre confiança l'u en l'altre.\nSi quan anem a la platja ens tirem cremeta, quan tenim un refredat ens prenem una pastilleta i quan ens trenquem una cama anem a urgències... per què hi ha gent que continua creient que un preservatiu "no li va bé" o "no li fa falta? Cada vegada la xifra d'embarassos no desitjats augmenta mes per usar excuses per a no protegir-se, pot ser per falta de educacioó sexual o simplement creure el “al meu mai em passarà”. Segons ens han comptat diverses amigues, moltes vegades han practicat relacions sexuals sense preservatiu simplement perquè els feia vergonya anar a comprar-los o perquè no sabien ni de la seua existencia, una cosa que ens resulta escandalós en ple segle 21.\nEn conclusió, els preservatius (tant per a homes com per a dones) ens ajuden l'hora de tindre relacions sexuals, no ens perjudiquen com donem a veure els jovens no utilitzant-los. És un dels millors invents del món, no el malgastem per res.


Com sonava - La Taverna del Llop - RTVE.es\nCom sonava - La Taverna del Llop\nEls anys 80 i 90 van ser molt prolífics en música i grups a casa nostra. Els que ara són referències de rock i el pop, en aquell temps començaven a formar petites bandes i duien a la radio uns quants cassets amb les seves primeres gravacions. Per que la seva música sonés no hi havia massa alternativa a la radio en català, o anaves a les Ràdios Lliures o havies de trucar a la porta de La Taverna del Llop. La periodista i locutora Consol Sáenz va crear el programa un any abans dels Jocs Olímpics de Barcelona, amb la intenció que es convertís en aparador de l’ impuls que començava a tenir la música alternativa. Després s’hi va afegir Josep Maria Carrasco. El temps que va durar el programa, des del 1991 fins el 2011,20 anys, demostra el seu èxit. En aquest capítol recuperem dues etapes de La Taverna del Llop. La primera, una emissió del 7 de Desembre del 1992 amb la Consol parlant de elapés i tocates, la segona del 14 d’agost del 1998 amb Josep Maria Carrasco entrevistant al grup de rock alemany Tankard.\nveure més sobre "Com sonava - La Taverna del Llop" veure menys sobre "Com sonava - La Taverna del Llop"\n> Com sonava - La Taverna del Llop


La música en viu aplaudeix els ajuts, però diu que són insuficients | betevé\nEl sector de la música aplaudeix els ajuts de Cultura, tot i trobar-los insuficients\nDiuen que no aconseguiran salvar les pèrdues el darrer any i reclamen, un cop més, que el pressupost de Cultura sigui del 2 %\nVíctor Giralt | divendres, 6 de novembre del 2020, a les 00.07\nEl sector de la música en viu, un dels més tocats del món de la cultura pel tancament a causa de la pandèmia, fa una valoració positiva dels ajuts anunciats des del Departament de Cultura. La consellera, Àngels Ponsa, ha presentat un conjunt de mesures econòmiques per un valor de 17,2 milions d’euros. Inclou prestacions directes a professionals de la cultura (3,7 milions), per cancel·lació d’espectacles i activitats culturals (3,7 milions) o per despeses estructurals i de funcionament en empreses i entitats culturals.\nEl món de la música ha estat molt perjudicat durant la pandèmia. A principis d’octubre, l’Acadèmia Catalana de la Música va estimar que un 95 % de l’activitat a les sales de concert havia estat cancel·lada, amb un total de 40 milions i mig d’euros d’ingressos perduts.\nJamboree i Luz de Gas, en mans dels bancs per evitar tancar\nUn esforç positiu, però insuficient\nJordi Gratacós, president d’ARC (Associació Professional de Representants, Promotors i Mànagers de Catalunya), valora les mesures anunciades com uns “ajuts insuficients, però són un esforç positiu. Caldran més mesures per salvar un any perdut”. Carme Zapata, gerent d’ASSAC (Associació de Sales de Concerts de Catalunya), afegeix que “sabem que tenim el suport de Cultura, però no es pot esperar que sigui aquest departament el que salvi el sector. Ja fa temps que reclamem que el seu pressupost sigui del 2 %, però segueix no arribant a l’1 %”.\nAmbdós representants del sector esperen, a més, que quan es reobrin els teatres i cinemes ho puguin fer també les sales de música en directe. “No ens costa res posar cadires a les sales, fins i tot amb més distància que la que hi ha a teatres i cinemes”, afirma Jordi Gratacós.\n— concerts — covid — Departament de Cultura — Generalitat de Catalunya — música en viu\nEls malalts de covid-19 amb mal de cap es recuperen abans\nSimón creu que la vacunació massiva arribarà a la primavera\nL’art d’avantguarda d’Helios Gómez i els videocollages de Boris Groys, a La Virreina\nCavalcada de Reis 2021 a Barcelona: no n’hi haurà, però així serà l’arribada dels Reis d’Orient


Nova tendència en màrqueting: el Vídeo Màrqueting -\nAvui us expliquem una tendència de màrqueting digital per aquest 2018: el VÍDEO MÀRQUETING. El vídeo màrqueting genera més interacció per part dels usuaris, millora la permanència de la pàgina web i ofereix noves oportunitats per promocionar els productes i estableix noves vies de comunicació amb els clients.\nAlgunes dades d’interès abans d’explicar els beneficis d’aquesta tendència:\nEl consum del vídeo suposa un 1/3 de l’activitat online. (HubSpot, 2017).\nEl 2018, el consum del vídeo online suposarà un 80% de tot el tràfic web i el 2020 serà més del 85% del tràfic total dels usuaris. (Google Insights, 2017).\n4 de cada 5 usuaris deixarà de veure un vídeo si es bloqueja mentre es carrega (HubSpot, 2017).\nEl 46% dels usuaris realitzen alguna acció després de veure un anunci en vídeo. (highQ, 2017).\nEl 60% de professionals de màrqueting utilitzen vídeos en les seves estratègies de màrqueting a les xarxes socials. (Social Media Examiner, 2017).\nAmb la utilització del vídeo màrqueting obtindràs els següents beneficis:\nFormat més atractiu: Els usuaris cada vegada volen contingut diferent, és per això, que el vídeo màrqueting és tendència a causa del seu contingut atractiu i visual.\nDespertar l’interès: Com més rellevant sigui el contingut del vídeo, més visualitzacions obtindrà. El 80% dels usuaris prefereixen visualitzar un vídeo abans de clicar un altre tipus d’enllaç.\nIndexació a Google: El posicionament SEO és fonamental per atreure tràfic a la web, però també cal destacar que Google indexa contingut de vídeo i ajudar al seu posicionament.\nCompartibles: El vídeo és més fàcil de compartir entre una comunitat d’usuaris que no pas un altre contingut. El 90% dels vídeos compartits són d’històries emotives pels usuaris.\nEngagement: El vídeo permet exposar un missatge d’una forma més creativa i emocional, és per això que el 80% dels usuaris recorda una marca després d’haver consumit un vídeo d’ella.\nGeneren confiança: Els vídeos generen confiança als usuaris perquè ofereixen més credibilitat. Per aquesta raó, és una bona eina per generar branding.\nPer aplicar aquests vídeos a l’estratègia de màrqueting, primer s’ha de conèixer els diferents tipus de vídeos que existeixen:\nSocial Video Marketing: vídeos creats per ensenyar-los a les xarxes socials.\nVídeos tutorials: per ajudar a entendre que ofereixes, com aconseguir-ho i com funciona.\nVídeo testimonial: creats per presentar un producte o servei a través d’un testimoni d’un usuari que ja ho ha provat.\nWebinar: és una conferència online, és a dir, un vídeo en directe.\nVídeo interactiu: vídeos on els usuaris realitzen accions i ofereixen una experiència més interessant a l’usuari.\nFinalment, us animem a utilitzar vídeos en les vostres estratègies de màrqueting per aconseguir més interacció entre els vostres usuaris.


UOB Ensenyament: El Consell Escolar de les Illes Balears continua sense reflectir la correlació de forces sindicals\nEl Consell Escolar de les Illes Balears continua sense reflectir la correlació de forces sindicals\nRepresentants de l'actual Consell Escolar de les Illes Balears ahir al Consolat\nAhir Pere Carrió i Maria Antònia Mas van prendre possessió dels seus càrrecs de president i vicepresidenta del Consell Escolar de les Illes Balears. Com ja hem explicat en aquest blog, es dóna el cas que els representants dels docents i sindicats en aquest organisme encara no es corresponen amb la correlació de forces sorgida de les eleccions sindicals del 4 desembre de 2014, que és la següent:\nUOB: 783 vots, 11'68% del total. 5 representants a la Junta de Personal\nANPE: 779 vots, 11'63% del total. 5 representants a la Junta de Personal\nAixí ho vam assenyalar ahir al nou president, que ens va contestar que en parlaria amb els serveis jurídics.\nCal recordar també que des del 2 de setembre tenim sol·licitada la convocatòria de la Junta de Personal Docent no Universitari per tractar aquest tema. Consideram que per pur sentit democràtic els actuals representants docents i sindicals al Consell Escolar haurien de renunciar als seus llocs, tal com preveu la Llei de Consells Escolars de les Illes Balears (article 10.2 a), i donar pas a una nova representació acordada dins la Junta de Personal.\nTot i que el plenari de la Junta de Personal ja hauria d'haver tingut lloc fa gairebé dos mesos (el darrer va tenir lloc el 22 d'abril i s'ha de convocar trimestralment), encara no tenim resposta del president de la Junta, Cosme Orell (STEI).


Lliurament dels Diplomes de Cambridge | Bell-lloc\nAquesta entrega fou coordinada pel Cap del Departament de Llengües, el Sr. Eduard Cuadrado Pere. A més a més, a l’acte va intervenir en Mr. Tom Wogan, el representant a nivell de l’estat espanyol de Cambridge Assessment English, i la Mrs. Adele Titford, la representant i coordinadora del centre d'exàmens Cambridge a Girona. Després del lliurament del títol van adreçar-se als alumnes de Bell-lloc encoratjat-los a seguir endavant amb l’aprenentatge de la llengua anglesa. Van recalcar, a més, que degut al context globalitzat de la societat que els envolta, el coneixement d’aquesta llengua és condició gariabé indispensable. Agraïm molt la seva presència i esperem retrobar-nos en propers certàmens.


lifestyle a l’aire lliure: les ulleres de sol que ens encanten a la tardor del 2018 - Estil De Vida\nDe vegades només voleu un equipament útil que tingui un bon aspecte a l’aire lliure. Aquesta setmana Lifestyle Outdoors analitza algunes de les noves ulleres de sol més caloroses de la tardor del 2018.\nHi ha un milió d’ulleres de sol al mercat. Els dissenyats per marques a l'aire lliure combinen la tecnologia de rendiment en els marcs de vida, de manera que treballen a la pista, a la ciutat o a qualsevol lloc on l'aventura et porta.\nUlleres de sol per a la ciutat, el sender i l'ús diari\nPinces de Oakley Frogskins\nOakley ret homenatge al primer producte de les marques, manilles de moto, amb la col·lecció Frogskins Grips. La col·lecció presenta un patró distint de franja triple als costats i un disseny vintage.\nShwood Kennedy City amb acetat\nEl llenç és conegut pels marcs de fusta atrevits. Les ulleres de sol de la Kennedy City, llançades el 10 d’agost, han polaritzat lents que prioritzen la claredat. I els marcs es fabriquen a Itàlia a partir d’una barreja de pasta de fusta i fibres de cotó.\nCol·lecció reciclada Sunski\nSunski utilitzava material reciclat per fabricar les Portolas, les Manreses i els Xalets. Les tonalitats, que formen part de la col·lecció de plàstics reciclats adequadament, estan fabricades amb plàstic 100% reciclat i tenen un cost de 68 dòlars.\nUlleres de les escombraries: Revisió d’ulleres de sol reciclades de Costa Baffin\nNetegeu els nostres oceans, promoveu el reciclatge i protegeu els ulls, tot amb la darrera col·lecció de ulleres de sol de Costa i Bureo. Posem a prova les ulleres de sol de la Costa Baffin en el reflex de l’oceà i el sol clar de la muntanya. Llegeix més…\nCol·lecció Kaenon Black & Gold\nMarcs negres, lents de mirall daurat: l'última versió de Kaenons presenta el combinat de colors provat i veritable. Les lents polaritzades de color marró, de mirall daurat, ofereixen una nitidesa i els marcs usen un acabat Kaneone Matte Black Grip per mantenir-se perfecta. Doneu un cop d'ull a Leadbetter, una ombra d'estil clàssic per 179 dòlars.\nLa Mà de Torí\npal de peu vermell\nEl Torino és una altra parella de llançaments amb un rendiment esportiu modern. Roka va nomenar el Torí de la ciutat d'Itàlia per la seva rellevància en el futbol i la història olímpica. La marca va fabricar unes ulleres de sol per a esportistes, amb lents de niló anti-rascades, anti-boira i anti-reflectants. Hem estat provant alguns parells de Rokas durant mesos i ens ha impressionat realment la nova marca.\nA 'The Big Lebowski', Jeff Bridges (The Dude) portava ulleres de sol model Vuarnet 03: un estil retro amb influència dels anys 60. Ara Vuarnet actualitza les ulleres de sol amb una lent de vidre mineral més lleugera i més fina de l’original. També fa esport amb un pont desprenible del nas central. El Vuarnet 03 ja està disponible per un import de 240 $.\nSmith va redissenyar les ulleres de sol més venudes de les marques per a la tardor amb el Lowdown 2 (169 dòlars). Les tonalitats actualitzades tenen coixins antilliscants i un marc més prim a la part davantera. Les lents Smiths ChromaPop milloren els detalls i les contrastes. Estan disponibles en diversos colors de lents i emmarcaments.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Bison Valley Entrada:\nBamboo Dale...Habitacions per nit per només Ottamaram Farmhouse...Habitacions per nit per només Bamboo Dale Resort...Habitacions per nit per només 9 ComentarisEagle Mountain Resort Munnar...Habitacions per nit per només Bracknell Forest...Habitacions per nit per només Excellency Forest Trail...Habitacions per nit per només Més zones a Munnar\nBison Valley és una base excelent per a explorar en profunditat les vistes de Munnar. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Una destinació d'innegable popularitat , Bison Valley ofereix una escapada memorable amb els seus famosos llocs i bon menjar. Trobar una bona oferta és fàcil amb Agoda.com, oferint hotels barats a Bison Valley o qualsevol altra àrea a Munnar. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Inserti les seves dates de viatge a la nostra pestanya de recerca i busqui els millors preus en allotjaments a Munnar.\nHotels destacats a Bison Valley, Munnar\nÀrea Bison Valley\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Munnar, Bamboo Dale és l'el·lecció...\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Ottamaram Farmhouse es troba a la zona de Bison...\nSituat en el cor de Bison Valley, Bamboo Dale Resort és un lloc ideal des d'on descobrir Munnar. El...\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Munnar, Eagle Mountain Resort Munnar...\nHotels a Bison Valley: Bamboo DaleBamboo Dale Resort


Riba-roja extrau 43.200 tones de terra per unir el Barranc dels Moros amb el parc fluvial del Túria – tucomarca.com\nHomeCamp de TúriaRiba-roja extrau 43.200 tones de terra per unir el Barranc dels Moros amb el parc fluvial del Túria\n16 Maig, 2019 redacción tucomarca.com Camp de Túria, Finestra, Infraestructures, Riba-roja, Secció 0\nUn total 1.800 viajes de camión han sido necesarios para trasladar la tierra.\nUn total 1.800 viatges de camió han estat necessaris per traslladar la terra.\nUn total 1.800 viatges de camió han estat necessaris per traslladar la terra\nL’Ajuntament de Riba-roja de Túria ha acabat la primera fase de les obres d’eliminació del talús existent al centre de salut de la localitat i que permetrà eradicar un aïllament de més de 130 anys en el casc urbà. D’aquesta manera, el Barranc dels Moros estarà comunicat amb el parc fluvial del Túria mitjançant un modern i eficaç corredor verd.\nMés de 43.200 tones de terra extretes del talús en aquest primer mes d’obres han fet possible tornar a comunicar les dues parts del conegut terraplè que històricament ha dividit el nucli urbà durant més d’un segle pel pas de la via del tren de rodalies a la part superior del mateix. Un total de 1.800 viatges de camió s’han encarregat de traslladar la terra extreta del terraplè per fer realitat una de les reivindicacions històriques dels ciutadans.\nEl consistori de Riba-roja ha obert ja al trànsit i als vianants el pas habilitat després de l’eliminació del talús en el tram comprès entre els carrers Colom i Jorge Martínez Aspar. D’aquesta manera i després de més d’un segle d’història, ambdues parts de l’antic terraplè han estat novament comunicades al temps, es millora l’accessibilitat i s’amplia de manera notable l’aparcament annex amb més de 100 places de capacitat per als usuaris de l’edifici sanitari .\nEn els propers dies està previst que comencin els treballs d’instal·lació de la passarel·la d’accés a l’estació del metro de Riba-vermella que permetrà als usuaris del mateix realitzar els seus trasllats amb absoluta seguretat i eficàcia. Es tracta d’una de les demandes que històricament havien reclamat amb insistència diversos col·lectius socials de la localitat a fi a una millora de les infraestructures.\nEl nucli d’aquest ambiciós projecte va arrencar a principis de l’any passat quan l’Ajuntament de Riba-roja va adquirir per un import global de 780.000 euros els terrenys que fins ara romanien en mans privades i que impedien escometre les obres d’unió del Barranc dels Moros, el casc urbà i, finalment, el seu accés directe al parc fluvial del Túria.\nHistòricament, l’existència del terraplè coartava qualsevol intent per vertebrar el casc urbà en la seva globalitat i convertia en un autèntic embut la zona, especialment l’àrea del propi ambulatori, enclavat en la part inferior i amb greus problemes d’accés i falta de places per aparcar els vehicles dels usuaris d’aquest centre mèdic. En total, la superfície sobre la qual s’ha actuat ocupa una extensió de més de 13.600 metres quadrats mitjançant un conveni d’expropiació entri al consistori i els propietaris dels terrenys.\nAmb la posada en marxa del pla s’acaba amb l’aïllament històric en donar continuïtat al llit del barranc, la regeneració de tota la zona i es condiciona com a futura àrea verda perquè la puguin gaudir els veïns. Sota el projecte denominat “Porta del Barranc”, l’Ajuntament de Riba-roja va obrir un procés de participació ciutadana en què els veïns van poder triar entre les dues iniciatives presentades, “Riu Túria Riu” i “Porta del Túria” que finalment va resultar la vencedora en el procés.\nEl projecte guanyador, dotat amb un premi en metàl·lic de 2.500 euros, contempla importants millores de l’entorn, amb mesures mediambientals, amb la plantació d’espècies autòctones, una correcta evacuació i drenatge de les aigües pluvials, el disseny de recorreguts de vianants i ciclistes al interior del barranc, de caràcter transversal i longitudinal per aprofitar millor els espais així com àrees verdes i un parc d’importants dimensions al seu interior. A més, està prevista la ubicació d’una àrea de cafeteria, aparcaments per a més de 100 vehicles i un centre d’estudis del riu Túria.\nL’alcalde de Riba-roja de Túria, Robert Raga, ha subratllat la importància d’aquest projecte “els resultats són visibles ja per a tots els nostres veïns amb unes millores substancials en matèria de sostenibilitat i integració de l’entorn natural amb el nucli urbà i una millora notable per als usuaris de l’actual centre de salut que es veuen beneficiats amb una ampliació de l’aparcament “.\n28 Octubre, 2018 redacción tucomarca.com Camp de Túria, Finestra, Medi Ambient, Riba-roja, Secció 0\nPost també disponible en: CastellanoMés de 200.000 usuaris anuals utilitzen els mitjans de transport públic L’Ajuntament de Riba-roja de Túria ha desenvolupat una xarxa de transport pública en el terme municipal que evita l’emissió de […]


Silberhorn - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEntitat territorial administrativa Cantó de Berna (Suïssa) i Valais (Suïssa)\n46° 32′ 32″ N, 7° 56′ 56″ E / 46.5422°N,7.9489°E / 46.5422; 7.9489\n1863 primer ascens\nEl Silberhorn (3,695 m) és una muntanya en forma de piràmide situada als Alps Bernesos, al nord-oest de la Jungfrau, de la qual n'és el cim satèl·lit.\nEl primer intent d'aconseguir el cim del Silberhorn es va realitzar el juny de 1863, essent l'autor M. v. Fellenberg, partint de Stufensteinalp, a l'est de la vall de Lauterbrunnen. Després de 9 hores d'una escalada molt perillosa, l'equip es va topar amb un precipici de roca impracticable, veient-se obligats a tornar enrere. El mes següent MM. Badeker i v. Fellenberg, juntament amb dos guies de Grindelwald i altres persones, van assolir el cim, sortint des de Wengernalp. L'expedició va ascendir per la glacera de Guggi i va passar la nit entre les roques al peu del Schneehorn, un contrafort de la Jungfrau que divideix les glaceres de Guggi i Giessen. L'endemà van aconseguir el cim resseguint un circuit molt complicat que passava per sota dels cims de la Jungfrau. L'encara més llarga ascensió de la Jungfrau es va efectuar des d'aquest mateix costat per primera vegada només dos anys més tard.\nLa cara nord-occidental es va ascendir per primera vegada el 1865, essent-ne els autors el reverend James John Hornby, el reverend Thomas Henry Philpot i els guies Christian i Ulrich Almer, Johann Bischof i Christian Lauener.\nEn una carta de 1968, J. R. R. Tolkien va identificar el Silberhorn, tal com el va veure en una acampada prop de Mürren, el 1911, com el "Silvertine (Celebdil) dels seus somnis".\n↑ John Ball, The Alpine Guide: Central Alps, 1869, p. 74\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Silberhorn&oldid=24899224»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 set 2020 a les 03:38.


El Ministeri Fiscal unifica criteris sobre l'absentisme escolar per la crisi del Covid-19 - Assessoria Pla de l'Estany\n1 d'octubre de 2020 assessorialegalNo hi ha comentaris\nEl Ministeri Fiscal ha unificat criteris sobre comportaments que puguin ser qualificats d’absentisme escolar. Només aquells casos que no tinguin justificació clara i terminant per a l’exempció, tot i temporal, del deure d’assistència presencial de l’alumnat a centre, motivaran que el Ministeri Fiscal prossegueixi les seves diligències a l’efecte d’exercitar l’acció penal contra aquells pares o tutors que presumptament hagin infringit els deures inherents a la pàtria potestat en aquest àmbit.\nEn un document fet públic per la Fiscalia de menors s’aborda la situació de la volta al col·legi dels menors en l’actual situació de rebrots i increment de positius del coronavirus al nostre país. En concret, s’unifiquen criteris sobre possibles comportaments qualificats d’absentisme escolar. En concret, els casos de menors que, pel temor dels seus progenitors a que s’encomanin, no acudeixin a les activitats lectives en el seu centre educatiu.\nMatisant, el dret a la salut i el dret/obligació d’educació, davant el començament del curs escolar 2020/2021, en relació amb la incertesa generada a nivell nacional a les famílies dels escolars afectats per la necessitat d’assistència presencial als centres educatius relativa als/les alumnes/as compresos entre els 6 i els 16 anys, des de la Unitat Especialitzada de Menors de la FGE s’estima convenient assenyalar els següents aspectes:\nL’actuació del ministeri fiscal només es justifica amb caràcter posterior a la realització d’aquelles conductes que es realitzen en oberta oposició a l’acompliment del deure legal d’escolarització dels menors, però mai amb un caràcter preventiu aliè a les comeses pròpies de la institució.\nEn els trams d’edat compresos entre 6 i 16 anys persisteix l’obligació legal d’escolarització imperativa en els termes i condicions establerts per les legislacions estatal i autonòmica aplicables en cada cas.\nLes respectives comunitats autònomes han establert els criteris a seguir en cadascuna d’elles i que s’han traduït en les corresponents instruccions als centres educatius. Conseqüentment, els centres escolars han d’aplicar i observar els oportuns protocols de seguretat establerts per les autoritats educatives i sanitàries competents.\nL’assistència presencial de l’alumnat, en els paràmetres i condicions esmentats constitueix una obligació ineludible pels pares o tutors dels/es menors afectats. La seva desatenció voluntària, injustificada i persistent ocasionarà les conseqüències legals derivades de l’incompliment dels deures inherents a la pàtria potestat, com ha passat de manera habitual fins al moment en els supòsits d’absentisme.\nEls centres educatius, quan detectin casos d’inassistència voluntària i injustificada a les aules, seran els encarregats de comunicar a les respectives Comissions Locals o Provincials d’Absentisme tals incompliments i de dur a terme els tràmits administratius pertinents. Només en els casos de repetida i no justificada assistència a classe, s’haurà de remetre còpia de l’expedient incoat a aquest efecte al ministeri fiscal, d’acord amb els respectius protocols d’actuació vigents en cada territori.\nRebuts a la Fiscalia aquests expedients administratius, es procedirà a la incoació de les oportunes diligències pre-processals a fi de ponderar individualment les circumstàncies concurrents en cada cas, modulant l’adequació de la resposta institucional a la situació concreta dels alumnes/as afectats i les seves respectives famílies, tenint en compte l’actual situació de pandèmia derivada del COVID-19, i el singular escenari derivat dels riscos sanitaris presents no només en l’àmbit escolar, sinó també en el familiar.\nEn relació a l’actuació del Ministeri fiscal, el comunicat és clar: “Només aquells casos que no tinguin justificació clara i terminant per a l’exempció, tot i temporal, del deure d’assistència presencial de l’alumnat al centre motivaran que el Ministeri Fiscal prossegueixi les seves diligències als efectes d’exercitar l’acció penal contra aquells pares o tutors que presumptament hagin infringit els deures inherents a la pàtria potestat en aquest àmbit“.


L’Orfeó Atlàntida commemora el 90è aniversari de la benedicció de la seva senyera amb un concert a Montserrat | EL3 - Portal de notícies de Sants-Montjuïc\nL’Orfeó Atlàntida commemora el 90è aniversari de la benedicció de la seva senyera amb un concert a Montserrat\nEl 10 de juliol de 1927, l'Orfeó Atlàntida del barri d'Hostafrancs va anar a Montserrat per beneir la seva senyera, just acabada de cosir. Ara, 90 anys més tard, per commemorar aquesta efemèride, una vuitantena de membres l'orfeó van anar fins la Basílica per oferir un concert. [[Vegeu fotos]]\nEl 10 de juliol de 1927, l’Orfeó Atlàntida del barri d’Hostafrancs va anar a Montserrat per beneir la seva senyera, just acabada de cosir. Llavors hi havia 200 cantaires i, per això, Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya va posar a disposició de l’orfeó un tren especial i un cremallera d’anada fins a Montserrat, i també de tornada fins a Barcelona.\nAra, 90 anys més tard, per commemorar aquesta efemèride, una vuitantena de membres l’orfeó hostafranquí van anar el passat diumenge fins la Basílica de la Mare de Déu de Montserrat per oferir un concert d’uns quaranta minuts, amb temes com “Stella Splendens” del Llibre Vermell de Montserrat, l’Ave Maria de Javier Busto, i cançons populars catalanes. “Va ser un acte molt emotiu, ja que la basílica imposa, és un espai que molts estimem i crec que és emblemàtic per tots nosaltres”, expressa Anna Cuatrecasas, presidenta de l’Orfeó Atlàntida.\nEl penó de l’entitat cultural consta de dues parts fetes de tela, “la primera és rectangular i estreta, on posa el nom d’Orfeó i Maig del 1927”, i a l’altra part “hi ha un fons bordat amb flors i al centre la signatura de l’Orfeó, que és una rodona amb l’illa de l’Atlàntida i un sol”, detalla Cuatrecasas. Durant el concert, la senyera va lluir sobre un pedestal, i després ho va fer a l’Hotel Abat Cisneros on es va organitzar un berenar. Ara, l’estendard que es va poder veure durant l’exposició celebrada per la Festa Major d’Hostafrancs, es conserva en horitzontal i guardada en una capsa adequada.\nAmb aquesta activitat, l’Orfeó Atlàntida tanca el programa d’actes especials amb motiu del 90è aniversari de l’entitat, “ha estat un any i mig d’una activitat superior a l’habitual, amb concerts, teatre, una sortida a l’estranger, una exposició, etc.”\nFotos: Aleix Fernandez – Orfeó Atlàntida


La Unió Esportiva Olot s’acomiada de la Copa del Rei després de resistir fins a la pròrroga (Nàstic 3-1 UE Olot) – elgarrotxi.cat\nLa Unió Esportiva Olot s’acomiada de la Copa del Rei després de resistir fins a la pròrroga (Nàstic 3-1 UE Olot)\nLa Unió Esportiva Olot s’acomiada de la Copa del Rei després de resistir fins a la pròrroga davant del Nàstic de Tarragona.\nJavi Márquez, amb un golàs ben matiner, ha avançat el conjunt de Seligrat, però la testa de Carles Mas ha igualat les forces abans del descans. A la represa, xoc trencat i arribades a les dues bandes. I a la prórroga, aparició decisiva del camerunès Amang amb un doblet, aprofitant el desgast físic dels olotins. Cap ben alt de l’equip i de l’afició olotina, que també s’ha fet notar al Nou Estadi.\nUn adéu sense retrets. Ningú pot dir que la UEO no ha buidat tot el dipòsit de la seva gasolina per intentar accedir a la següent ronda. Una competició que ens feia moltíssima il·lusió i que ens hem près amb la seriositat que requeria, conscients que al davant hi havia un rival de gran magnitud que podria despertar en qualsevol moment. Un Nàstic farcit d’individualitats com per exemple Javi Márquez, que ha inaugurat el marcador amb un míssil impressionant just passat el primer quart d’hora (16′).\nEra la primera arribada dels grana davant d’un Olot que proposava i que tenia minuts de bon futbol amb Pedro i Eloi remenant les cireres. Però curiosament la diana de l’empat no ha vingut en jugada associativa sinó a pilota parada. Carles Mas, anticipant-se al seu marcador, ha rematat amb el cap al fons de la xarxa el servei de córner d’Eloi Amagat (30′). Mitja hora de joc i tot tornava a començar. Abans del descans han arribat els millors moments dels garrotxins, que han tingut més presència a l’àrea i oportunitats per a Xumetra i Kilian Grant.\nEn el temps extra, la UEO ha continuat defensant-se amb valentia i contundència però cada vegada li costava més enllaçar accions d’atac. Garrido ha anat regenerat l’entramat defensiu però de cop i volta ha aparegut Thomas Amang per sacsejar l’enfrontament. El camerunès, acabat d’ingressar al camp, ha signat el 2-1 amb un gran xut escorat que ha desviat lleugerament Aspar (110′). Hi havia temps per reaccionar però la segona meitat de la pròrroga ha estat farcida d’interrupcions i de moments d’ofici del conjunt local, intentant esgarrapar el màxim de segons possibles.\nAmb l’Olot bolcadíssim a l’àrea de Bernabé, Valentín ha muntat un contraatac i ha cedit a plaer per Amang, que ha endreçat el tercer (121′). Un resultat exagerat i enganyós pel que ha s’ha vist sobre el camp. Al final, Jose Martínez hauria pogut retallar distàncies però la seva rematada ha marxat per sobre el travesser. Decebuts i dolguts, diem adéu a la Copa del Rei oferint una imatge digníssima tant dins com fora del camp, amb la seixantena d’aficionats que ens han mostrat suport, escalf i afecte durant tot el partit.\nEntrega dels premis del Concurs de Postals d’Hivern de l’Escola Municipal de Belles Arts


Aquest Espanyol vol i pot aspirar a molt més que a lluitar per la permanència\nJavi Márquez ha parlat clar: "No ens conformem amb els 42 punts"\nEl migcampista ha assegurat que cada dia "es troba millor", que l'equip "està amb molta confiança" però que, alhora, "cal ser prudent i seguir en la mateixa línia"\n1 min. Sant Adrià 29/11/2010 14:41\n651x366 Javi Márquez intenta aturar Simao al Calderón / DANI POZO / AFP Javi Márquez intenta aturar Simao al Calderón / DANI POZO / AFP\nEl migcampista ha atès els mitjans de comunicació i ha repassat el bon moment que viu l'equip després de la victòria al Calderón. "Potser era una de les assignatures pendents (guanyar fora a un camp difícil) i ho vam aconseguir. No obstant això, ara no podem baixar la guàrdia perquè no hi ha cap partit fàcil; hem de continuar responent al màxim", ha indicat.\nMárquez ha afegit que els jugadors van creure en la victòria, van sortir convençuts: "Vam saber aguantar l'Atlético i vam estar molt bé. Ens vam posar tres vegades per davant al marcador davant d'un rival com l'Atlético de Madrid. Ells no van poder amb nosaltres".\nI, per acabar, ha enviat un missatge ambiciós a l'afició: "Per a aquest Espanyol, lluitar per la permanència és molt poc, molt poc. Tots els integrants d'aquesta plantilla volem lluitar pel màxim. Es veu a un Espanyol amb una altra actitud i no ens conformem només amb els 42 punts. Quan abans ho aconseguim, millor perquè així lluitarem per altres coses".\nPochettino: "Hem merescut la victòria"\nDani Osvaldo: "Mantenir-te quart en una Lliga com aquesta no es cap casualitat"


Registrar dominis .ferrari - Entorno Digital\nRegistre de dominis .ferrari\nDominis | Dominis | Extensions de dominis | .ferrari\nRequeriments de dominis .ferrari\n- Amb la compra del teu domini .ferrari pots seleccionar els nostres serveis de DNS per l'activació del teu domini ".ferrari".\n- Entorno posa a la teva disposició amb el registre del domini .ferrari una àmplia gamma de serveis de hosting, servidors virtuals i certificats SSL.\n- Si estàs interessat en la recuperació o vigilància d'un domini .ferrari pots veure la nostra secció de serveis corporatius.\n- Al comprar el domini web amb l'extensió .ferrari podem ajudar-te en el teu projecte de presència a internet amb aplicacions opensource tipus Wordpress, Drupal, etc. o projectes a mida allotjats en el teu domini web .ferrari\nPer registrar dominis genèrics .ferrari has de completar el formulari de registre on-line.\nEls dominis .ferrari es poden contractat entre 1 i 10 anys.\nPer renovar dominis .ferrari aquests han d’estar en període de renovació i es poden renovar entre 1 i 9 anys.\nEls dominis .ferrari també admeten renovació anticipada.\nPer a transferir dominis .ferrari és necessari:\nAl transferir dominis .ferrari aquests es renoven per un any més a partir de la data d'expiració. El procés té una durada máxima de 5 dies.\nNomés podem fer un canvi de titular d'un domini .ferrari si Entorno Digital és el Registrador acreditat. Si no és així, el primer que hem de fer és transferir-lo a Entorno Digital.\nEl canvi de titular de .ferrari té un cost de 50 euros (preus sense IVA) .\nPots modificar els contactes i servidors de DNS dels teus dominis .ferrari a través del teu panell de control, al que pots accedir des de l‘apartat “USUARI REGISTRAT” del nostre web.\nTarifa de dominis .ferrari\nSi gestiones varis dominis .ferrari o altres dominis territorials posa't en contacte amb nosaltres per conèixer els nostres descomptes per volum.\nSi necessites qualsevol aclariment per registrar dominis .ferrari o contractar un servei de hosting posa't en contacte amb nosaltres.


El Barça disputa la Lliga Catalana a Badalona\nEls de Pesic s’enfronten al Joventut de Badalona en la segona semifinal (dilluns 9, 21:15h)\nAquest dilluns, al Palau Olímpic de Badalona, comença la 40a edició de la Lliga Catalana ACB per al Barça de Svetislav Pesic, que té la oportunitat d’aconseguir el primer títol de la temporada. Els blaugranes disputaran la segona semifinal contra l’amfitrió, la Penya, en el que serà el primer derbi de la temporada 2019/20. El partit es podrà seguir en directe per Esport 3 a les 21:15 hores i abans, a les 19h, el MoraBanc Andorra i el Baxi Manresa disputaran la primera semifinal. En cas de vèncer el Joventut, els blaugrana disputarien la final de la Lliga Catalana l'11 de setembre, a les 12h, contra el guanyador de l'Andorra-Manresa.\nTot i perdre peces importants, el Joventut de Badalona s’ha reforçat amb jugadors de gran nivell i també amb experiència a Europa. L’arribada a l’equip de l’anotador Klemen Prepelic i de Nikos Zizis en la direcció de joc dona solidesa a l’equip que entrena Carles Duran, que també ha incorporat els pivots Kerem Kanter i Alen Omic. A ells s’hi uneixen jugadors com Dimitrijevic, López-Arostegui, Ventura, Zagars, Harangody o Birgander.\nDisputarà el segon partit d’aquesta pretemporada i vol sumar el primer triomf després d’haver caigut a Sant Julià de Vilatorta, contra l’Andorra, en l’estrena (69-71). L’equip és conscient de la dificultat del partit en el que serà el primer derbi del curs i a Badalona. Svetislav Pesic podrà comptar amb tots els jugadors disponibles del primer equip (Higgins, Abrines, Hanga, Kuric, Smits, Mirotic, Davies, Pustovyi i Tomic), a més de diferents jugadors del filial.


L'ésser i el bloc: No a la concessió\nnació f. Conjunt de persones que tenen una comunitat d'història, de costums, d'institucions, d'estructura econòmica, de cultura i sovint de llengua, un sentit d'homogeneïtat i de diferència respecte a la resta de comunitats humanes, i una voluntat d'organització i de participació en un projecte polític que pretén arribar a l'autogovern i a la independència política.\nSom o no una nació? Animo els partits catalans a mantenir-se inflexibles en aquesta qüestió i no a admetre solucions de compromís, deixant el terme només en el preàmbul. Cal que se sàpiga d'una vegada per totes que Espanya és un Estat plurinacional, per no dir una entelèquia fictícia que alguns s'entesten a salvar com si fossin tinents generals franquistes qualssevol. Ens en sentim, ergo ho som. No es poden negar els sentiments de les persones. La forta implicació dels catalans i les catalanes en un projecte comú ens ha d'esperonar per no cedir davant el jacobinisme, sigui de dretes o d'esquerres. Si ens retirem, no passa res: només afectarà l'ego dels polítics, massa preocupats per les eleccions, tacticistes sense remei, avorrits fins a la nàusea. Cedir en la qüestió de la nació ens portarà un Estatut regionalista, desdibuixat i erm. Els símbols compten perquè generen actituds i enforteixen identitats.\nPublicat per Diògenes a 15:58\nEstimat amic i bloguer Diògenes: tant de bò ens equivoquèssim, oi?, però em sembla que "va a ser que no". No veig a la classe política que ens (mal)representa massa ficada per la labor de lluitar a braç partit, per tal de que dins el texte de l'Estatut i a l'articulat (no al preàmbul!), hi consti ben clar i ben gròs que SOM UNA NACIÓ. Perqué és que ho som, coi!. I aquest punt, al que molts li'n donen poca importància, és (al meu parer) vital pel futur del país, vistes les ganes de posar-nos el peu al coll que tenen molts militars que s'avorreixen a les casernes. Com deien l'altre dia en un acudit a la contraportada de "El Periòdico" (i referit a Palestina) "si tinguéssim la bomba atòmica no es ficarien amb nosaltres". Es una pena i una llàstima, però és així.


Xancroid (xancre tou) : Curs Online: Infeccions de Trasmissió Sexual : http://www.ginecologia.cat/cursos/its\nExport date: Mon Nov 18 23:18:27 2019 / +0000 GMT\nEl xancroid és una infecció poc comuna als països desenvolupats, però segueix sent una causa important d'úlcera genital en moltes parts del món en desenvolupament, com ara l'Àfrica subsahariana. Cursa amb úlceres vulvars doloroses i exsudatives, sovint acompanyades d'adenopaties engonals també doloroses.\nEl diagnòstic definitiu del xancroid requereix de la detecció del microorganisme causal, l'Hemophilus ducreyi. Tanmateix, no sempre estan disponibles els medis necessaris per al diagnòstic precís, per la qual cosa moltes vegades s'instaura tractament en funció de la sospita clínica i l'exlusió d'altres causes d'úlcera vulvar, com la lues o el VHS.\nL'azitromicina en monodosi és el tractament d'elecció.\nEl xancroid és una infecció poc comuna als països desenvolupats, però segueix sent una causa important de la malaltia d'úlcera genital en moltes parts del món en desenvolupament, com ara l'Àfrica subsahariana.\nHaemophilus ducreyi és un bacteri altament infecciós. Les dades d'un model humà d'infecció experimental demostra que la inoculació d'una sola unitat formadora de colònies (ufc) resulta en la formació de pàpula en 50 % dels casos; la inoculació de 100 ufc condueix a la formació de pàpula en 90 % dels casos. El patogen probablement accedeix als teixits mitjançant abrasions a la pell adquirida durant l'activitat sexual. La probabilitat que la inoculació dongui lloc a pàpula sembla estar influenciada principalment per la dosi d'inòcul i els factors de l'hoste.\nHemophilus ducreyi és un germen petit gram-negatiu que requereix d'un mitjà de creixement enriquit que conté hemina i generalment sèrum per a un cultiu reeixit. Les petites colònies heterogènies apareixen enmig de cultiu després de 48 a 72 hores. Quan s'examina per la tinció de Gram, els organismes de del cultiu sovint s'agrupen en fils paral·lels llargues, produint l'anomenada aparença “banc de peix". Aquesta morfologia de tant en tant es pot veure en el gram de frotis tenyits de mostres clíniques, però és no és una troballa consistent.\nLes característiques histològiques i immunofenotípiques de les lesions es descriuen com un exsudat purulent superficial present en l'epidermis, i un infiltrat de cèl·lules mononuclears perivascular intersticial a la dermis. Els neutròfils van ser prominents en la majoria dels pacients que no estaven Infectats pel VIH, però van ser menys comuns en els VIH-positius. L'infiltrat de cèl·lules mononuclears conté molts CD4 + limfòcits, el que pot explicar l'augment del risc de transmissió del VIH entre les persones amb el xancroid.\nLa veritable incidència de xancre tou en la majoria de les àrees encara no està clara a causa de la dificultat d'aïllar H. ducreyi al laboratori. A més, la majoria de les instal·lacions no es realitzen anàlisis d'aquest microorganisme.\nL'ús de la reacció en cadena de la polimerasa (PCR) suggereix que el xancre tou pot ser més comú del que es creia anteriorment.\nDonada la limitada capacitat de la majoria de les clíniques de MTS per al diagnòstic de xancroid, el CDC ha desenvolupat una definició de cas per xancroid definida i probable que s'utilitzarà per a propòsits d'informació:\nSobre la base dels casos reportats amb aquests criteris, el xancroid als Estats Units s'observa principalment en les poblacions minoritàries (afroamericans o hispans), en els heterosexuals, i entre les prostitutes i els seus clients. Els casos són més comunment comunicats en els homes, almenys en part pel fet que el xancre es diagnostica amb més facilitat en els homes.\nEls països en desenvolupament no tenim dades epidemiològiques definitives, però el xancroid és una causa principal d'úlcera genital a l'Àfrica subsahariana i en moltes parts del sud-est d'Àsia i Amèrica Llatina. No obstant això, la prevalença del xancroid s'ha reduït dràsticament en alguns països, potser per l'ús freqüent d'antibiòtics per al tractament empíric de l'úlcera genital.\nEl període d'incubació del xancroid és típicament de 4 a 10 dies (rang 1-35 dies).\nLa infecció per H. ducreyi condueix a una pàpula eritematosa que evoluciona ràpidament en una pústula, que erosiona en una úlcera. Les persones infectades solen tenir més d'una úlcera, i les lesions estan gairebé sempre confinades en l'àrea genital i als ganglis limfàtics de drenatge.\nUna úlcera típica de xancroid és d'aproximadament 1 a 2 cm de diàmetre, però la mida és variable, especialment en pacients infectats pel VIH. L'úlcera és dolorosa i té una base eritematosa; els marges són poc nítids. La base de l'úlcera normalment està coberta amb un exsudat purulent gris o de color groc i sagna quan raspada. Les localitzacions més comunes d'aparició de les lesions són el prepuci, corona, o gland del penis en els homes, i els llavis, introit vaginal, i àrees perianals en les dones.\nLa limfadenitis inguinal està present en aproximadament la meitat dels homes infectats, però és una mica menys comú en les dones. Els limfàtics afectats poden patir liqüefacció i presentar bubons fluctuants. La majoria dels bubons sorgeixen una o dues setmanes després de l'aparició de l'úlcera primària i són sovint molt dolorosos. Els bubons no tractats poden trencar-se espontàniament i secretar pus.\nEl diagnòstic diferencial de la malaltia d'úlcera genital en persones sexualment actives és ampli i depèn molt de la ubicació geogràfica en què es va adquirir la infecció. A nivell mundial, les principals causes infeccioses d'úlceres genitals són HSV (herpes genital), Treponema pallidum (sífilis), Hemophilus ducreyi (xancroid), Chlamydia trachomatis (limfogranuloma veneri), i Klebsiella granulomatis, anteriorment conegut com Calymmatobacterium granulomatis (donovanosis o granuloma inguinal). Als Estats Units, la majoria dels casos es deuen a HSV, seguit per la sífilis i el xancre tou, encara que aquest últim és cada vegada més rar. Les causes no infeccioses inclouen erupcions medicamentoses i la malaltia de Behçet. (Vegeu "Aproximació al pacient amb úlceres genitals 5 1".)\nUn diagnòstic basat en la història i l'exploració física és sovint inexacte. Troballes com ara dolor, limfadenitis engonal i múltiples úlceres no són específiques per a cap diagnòstic. No obstant això, alguns símptomes i signes són més comuns en certes infeccions.\nLa presentació clàssica genital de xancroid és en forma d'úlcera profunda, purulenta i dolorosa, que pot estar associada amb limfadenitis engonal dolorosa.\nLa presentació clàssica d'herpes genital és amb múltiples úlceres superficials, doloroses, que poden ser vesiculars; Addicionalment, només el VHS s'associa amb la malaltia recurrent. (Vegeu "infecció pel virus de l'herpes simple 2".)\nLa presentació clàssica genital de la sífilis primària és una úlcera indolora, indurada i neta, anomenada xancre. (Veure "sífilis 3".)\nEl granuloma inguinal 4 (donovanosis) sol presentar-se com una lesió ulcerosa indolora, progressiva i sense limfadenopatia regional. Les lesions són altament vasculars, de color vermell intens en aparença. És poc freqüent als Estats Units, però endèmica a l'Índia, Papua, Nova Guinea, el centre d'Austràlia, i al sud d'Àfrica.\nMés d'un patogen pot estar present ales lesions del xancre tou, el que complica encara més el diagnòstic. La prova de PCR ha demostrat que aquest fenomen pot ser més comú del que evidenciaven els mètodes de cultiu en el passat (Vegeu "Aproximació al pacient amb úlceres genitals 5 1".)\nEls criteris del CDC per al diagnòstic de presumpció de l'xancroid s'utilitzen per a la presentació d'informes i, sovint com una guia per l'inici del tractament. El diagnòstic del xancroid és "definitiu" si H. ducreyi s'ha aïllat de la lesió. El diagnòstic de "probable" es realitza si es compleixen tots els criteris següents:\nEl pacient no té evidència d'infecció per T. pallidum per examen en camp fosc de l'exsudat de l'úlcera o mitjançant proves serològiques (realitzades almenys set dies després de l'aparició de les úlceres)\nUna prova negativa per HSV en l'exsudat de l'úlcera.\nLa tinció de Gram de l'exsudat de l'úlcera pot mostrar petites varetes típics gramnegatius en una cadena, l'anomenat "Banc de peixos". No obstant això, la sensibilitat de la tinció de Gram és pobre.\nEl diagnòstic definitiu del xancroid requereix la identificació d'H ducreyi en mitjà de cultiu especial que no està àmpliament disponible. La relativa falta d'experiència de la majoria dels laboratoris en el cultiu i la identificació d'H ducreyi ha limitat la consistència del diagnòstic microbiològic. La sensibilitat dels cultius per H. ducreyi és d'aproximadament el 75 %.\nReacció en cadena de la Polimerasa - Millora el diagnòstic del xancroid. La PCR ofereix avantatges similars per al diagnòstic de la sífilis i HSV. Cap prova de PCR aprovada per la FDA per H. ducreyi està disponible als Estats Units, però aquestes proves es pot realitzar per laboratoris comercials que han desenvolupat la seva pròpia prova de PCR, Desafortunadament, la PCR no és una eina de diagnòstic pràctic per a la majoria de les clíniques de MTS a causa del cost i la complexitat de la prova. A més, la tecnologia de PCR encara no està adaptada per a una ràpida disponibilitat de resultats. La manca de disponibilitat d'una prova de diagnòstic ràpid i fiable per al xancroid impedeix als metges de basar les decisions terapèutiqies en base a les proves microbiològiques en la majoria dels casos. Atès que el tractament del xancroid és relativament fàcil, en general consisteix a azitromicina en dosi única o ceftriaxona, la indicació de tractament es realitza en base al diagnòstic de sospita clínic.\nLa teràpia empírica per al xancroid pot ser considerada si les manifestacions clíniques i l'epidemiologia són fortament suggestives d'aquest diagnòstic. Els pacients amb sospita de xancre també han de ser tractats empíricament per a una possible coinfecció per T. pallidum, agent causal de la sífilis, a causa de la freqüent coinfecció. (Veure 'Epidemiologia' amunt.)\nEls metges també han de ser conscients que les proves de diagnòstic de la sífilis poden ser falsament negatives en la malaltia en estadi primerenc. (Veure "Les proves de diagnòstic de la sífilis".)\nEls agents terapèutics que s'han utilitzat en el tractament del xancroid inclouen eritromicina, trimetoprim-sulfametoxazol, ciprofloxacina, ceftriaxona, i azitromicina. Per al tractament del xancroid i altres malalties de transmissió sexual, la teràpia de dosi única sota observació directa és altament desitjable.\nEs recomna que els pacients amb xancroid demostrat o sospitós siguin tractats amb una dosi d'azitromicina (1 g PO) o ceftriaxona (250 mg IM).\nL'eritromicina encara sembla ser eficaç. No obstant això, gairebé mai fem servir aquest medicament per tres raons: requereix múltiples dosis durant diversos dies; hi ha una incidència apreciable d'efectes secundaris gastrointestinals; i hi ha una risc de mort cardíaca sobtada a causa de prolongació de l'interval QT que és encara més gran quan altres fàrmacs metabolitzats pel CYP3A4 es prenen al mateix temps. Altres fàrmacs són igual d'eficaços, més còmodes d'usar, i menys tòxics. Les taxes de curació van amb Azitromicina 1000 mg en dosi única o eritromicina són d'aproximadament el 90 % amb els dos fàrmacs; el fracàs del tractament es sóna sobretot en pacients VIH.\nCeftriaxona en una sola injecció intramuscular de 250 mg s'ha associat amb taxes de curació de fins a 98 %. No obstant això, les dades són més limitades imitades. El fracàs és més comú entre les persones coinfectades amb el VIH.\nUna sola dosi de ciprofloxacina (500 mg) s'ha associat amb taxes de curació per sobre de 90 %.\nIgual que amb molts bacteris, H. ducreyi ha desenvolupat l'augment de la resistència a alguns dels agents antimicrobians que abans eren efectius.\nEls pacients amb xancroid comprovat o sospitat han de ser tractats amb una dosi d'azitromicina (1 g PO) o ceftriaxona (250 mg IM). Un règim de dosis múltiples de ciprofloxacina (500 mg per via oral dues vegades al dia durant tres dies) és una alternativa, però el requisit de dosis múltiples fa que sigui menys desitjable.\nJa no es fa servir l'eritromicina a causa de la toxicitat i la necessitat de dosis múltiples. Però, pot encara ser una opció apropiada quan el cost és un problema. La dosi habitual és de 500 mg quatre vegades al dia durant set dies.\nEs recomana un enfocament similar en els pacients infectats pel VIH. No obstant això, aquests pacients poden ser de major risc de fracàs del tractament i han de ser seguits acuradament després de l'inici de la teràpia. Alguns experts recomanen dosis múltiples règims amb azitromicina o ciprofloxacina, però aquest enfocament no s'han estudiat de manera prospectiva\nEs recomana la ceftriaxona com a règim preferit per al tractament de dones embarassades amb xancroid. El ciprofloxacina està contraindicat durant l'embaràs i la lactància; la seguretat i eficàcia de la azitromicina en aquest població de pacients no ha estat establerta. Si ceftriaxona no es pot utilitzar, eritromicina és la millor alternativa.\nDades de l'època anteriors a la teràpia antimicrobiana efectiva suggereixen que els bubons fluctuans s'associen amb el desenvolupament de fístules que drenen o úlceres secundàries en el lloc del trencament espontània. Per tant, la limfadenitis fluctuant ha de ser drenada per aspiració amb agulla a través de la pell normal.\nEn comparació amb l'aspiració amb agulla, la incisió i drenatge de bubons associats al xancroid no es recomanava en el passat a causa d'un possible retard en la cicatrització i la formació de fístules. No obstant això, les dades més recents suggereixen que aquestes preocupacions poden ser infundades. Per tant, qualsevol de les modalitats pot ser utilitzades per a tractar limfadenitis fluctuant associada amb el xancroid.\nLa millora clínica generalment ocorre immediatament després d'iniciar el tractament. L'alleujament del dolor s'observa per la majoria dels pacients dins de les primers 48 hores i una millora objectiva en les úlceres sol ser evident en les 72 hores.\nLa resposta de la limfadenitis associada pot ser més lenta. SI la limfadenitis engonal desenvolupa fluctuació requereix l'aspiració amb agulla malgrat el tractament exitós de les úlceres genitals . En els casos avançats, pot produir cicatrius tot i l'eradicació de la infecció.\nEl xancroid és una infecció poc comuna als Estats Units, però és una de les principals causes de la malaltia d'úlcera genital en parts del món en desenvolupament.\nL'agent causal, Hemophilus ducreyi, és un petit bacil gram-negatiu que requereix cultiu en mitjà enriquit per a un creixement reeixit.\nLa veritable incidència de xancre tou en la majoria de zones encara no està clara, a causa de la dificultat d'aïllar H. ducreyi al laboratori.\nPresent. i video 6s\nPost date: 2014-07-23 10:42:42\nPost date GMT: 2014-07-23 10:42:42\nPost modified date: 2018-12-09 20:50:27\nPost modified date GMT: 2018-12-09 18:50:27


Cuinant entre llibres: Patates panadera al microones\nAquesta és una recepta més que senzilla i que té un resultat espectacular, unes patates panadera que es fan gairebé soles, i que les podem servir com a acompanyament de peix, carn o el que més ens agradi. Proveu-les i repetireu segur!\nPelem les patates, les netegem i les tallem a rodanxes fines.\nFem el mateix amb els alls, els pelem i tallem a rodanxes fines i fiquem ambdós ingredients en un recipient apte per a microones, hi tirem sal i un bon raig d'oli d'oliva i ho remenem perquè quedi tot ben impregnat.\nCobrim el recipient amb paper film, fins que quedi ben tapat, i el posem al microones 8 minuts a potència 800.\nPassat aquest temps deixem un minut més perquè s'acabi de coure amb el calor residual i ja podeu servir.\nLes vores es couen una mica més i agafen un toc daurat, si us agrada tot així una mica més fet podeu remenar i tornar a coure un parell de minuts més, jo no vaig fer-ho perquè ja les vaig trobar delicioses.\nJa veieu que més fàcils impossible, molt ràpides de fer i gairebé sense embrutar. Ho tenen tot per a triomfar, així que us animo a fer-les i jutgeu per vosaltres mateixos!\nRecepta extreta de: Les receptes que m'agraden\nPublicat per Eva Macià a 18:30\nEtiquetes de comentaris: acompanyaments, carmanyola, celíacs, cuina vegana, cuina vegetariana\nAnna Pigarda 4 de febrer de 2015 a les 18:50\nT'han quedat boníssimes! Realmente el blog de la Pilar és al.lucinant! Ja n'he fet unes quantes i no saps quin elegir! Per cert, molt bona elecció la teva! M'encanten les patates! Una abraçada!\nLA COCINERA DE BETULO 4 de febrer de 2015 a les 21:01\nNo les he fet mai al microones, idea apuntada! Es veuen molt bones.\nEva / Cómocomo 5 de febrer de 2015 a les 0:37\nEva, quina idea més bona! La pense aprofitar este finde...La meua parella és fan fan fan de les creïlles va a flipar en esta versió feta al micro...tindrem que fer-ne 3 cabassos...jajajajajajajaj\nPer cert, el redisseny que li has fet al bloc me mola molt, t'ha quedat súper xuli!!!\nEva Macià 5 de febrer de 2015 a les 12:33\nGràcies!! m'alegro que t'agradi, perquè no tinc massa idea ni de disseny ni de programació... així que faig el que puc!! un petó!!\nGemma 5 de febrer de 2015 a les 9:11\nUn gran recurs per solucionar una guarnició en un plis plas. El microones és un estri molt pràctic, que va molt més enllà que simplement per escalfar la llet.\ncuinarperalsmeus 5 de febrer de 2015 a les 20:13\nEva, la recepta molt bona. En prenc nota!\nLa renovació de l'aparença del blog molt xula! és alegre, com el que transmets en les teves receptes!\nMaribel Ramis 5 de febrer de 2015 a les 21:39\nMes fácil i mes bo impossible. Na Pilar te receptes de lo mes bones. Petonets\nChus Castro 5 de febrer de 2015 a les 22:57\nI tant que les provaré, sempre les faig al forn i tardo més temps. Així queden fetes en un moment i segur que són boníssimes. Petons.\nLa Cuina de l'Olga 5 de febrer de 2015 a les 23:15\nMolt bones!!!! Jo també estic mirant de participar en aquest repte!! Ja quasi que tinc triada la recepta......\nPetonets, Eva!!! Felicitats per la nova imatge!!!\nPumuky a la cuina 6 de febrer de 2015 a les 8:54\nUna molt bona recepta per participar al concurs de la Pilar! I un rentat de cara al bloc molt i molt xulo Eva, m'agrada molt com t'ha quedat.\nPetons, i sort al concurs!\nMireia Costillas 6 de febrer de 2015 a les 9:05\nJo també he vist lo de la Pilar i aquesta recepta estaba a la meva llista!! Son una passada oi?! Tenen molt bona pinta, a més t'estalvies oli, temps i diners!! Per cert, el nou disseny del blog mola molt!!\nlolines 7 de febrer de 2015 a les 23:20\nUnes patates bonissimes.\nPilar C. Les receptes que m'agraden 8 de febrer de 2015 a les 10:15\nEi, molt bona elecció! M'extranyavaque ningú hagués triat aquesta recepta que és una de les que més éxit té al meu blog, sempre està entre les més vistes i no m'extranya peruqe és la bomba, com diu la Mireia t'estalvies oli, temps i diners! A mi també m'agraden molt com les has deixat tu, així tovetes, tenen una pinta boníssima! Moltes gracies per participar al concurs, que tinguis molta sort!\nPer cert el nou disseny del blog xulíssim, m'agrada molt com queda, clar i alegre, i els colors també m'agraden molt, el gris el trobo molt elegant... Molt xulo tot. Un petó molt gros Eva!\nClara 10 de febrer de 2015 a les 19:48\nSeguro que las hago, son perfectas para acompañar los asados y las verduras.\nTàrtar d'alvocat, tomàquet i tonyina\nEmpanada de xampinyons i ous\nMagdalenes d'espelta integral\nPetons cruixents de xocolata\nLas meriendas de Margot a ... Victoria's Cakes


Discussió:Terres de l'Ebre - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDiscussió:Terres de l'Ebre\nNo estic d'acord que un anònim elimine al seu gust tant de tros de l'article, el qual, a més, considero ben pertinent. → ebrenc (¿?) 14:08, 27 març 2007 (CEST)\nAnava a posar la plantilla de coordenades, però... Llull · (vostè dirà) 21:19, 13 ag 2007 (CEST)\nJa està desprotegit. Des del 27 de març no hi ha hagut cap discussió per consensuar la guerra d'edicions. --V.Riullop (parlem-ne) 21:23, 13 ag 2007 (CEST)\nL'article masculí "lo" i les formes genuïnes tortosines, normatives segons l'AVL i/o l'IEC[modifica]\nL'article "lo" és la forma que revestix l'article "el" quan no forma part de cap contracció o no està apostrofat. Si bé el DIEC ho qualifica d'"informal", l'AVL, no. A més de ser l'article clàssic, el seu ús és legítim i correcte. El llibre d'estil de la Viquipèdia no discrimina cap forma dialectal però recomana, en cas d'escriure sobre un territori en concret, l'ús de les formes dialectals pròpies del territori del qual s'està escrivint. Com que la forma "lo" és la forma pròpia de les Terres de l'Ebre, ningú hauria de canviar-lo per l'article "el", propi d'altres varietats. Ara bé, la forma "lo" no és correcta com a pronom feble davant de verb (lo* llegiré) ni com a article neutre (lo* gran que és i lo* jove que és), però sí que és correcte quan substituïx un article masculí. Personalment preferixo i recomano l'ús de la forma "el", ja que no es pot confondre amb l'article neutre que és incorrecte segons el DIEC i col·loquial segons l'AVL. Però la forma "lo" és perfectament correcta. En quant a la forma "se" només és correcta davant de paraules començades per esse. Les formes que presenten doble accentuació (sisé/sisè, francés/francès, comprén/comprèn...) són ambdós acceptades almenys per l'AVL, sent la versió amb accent greu la pròpia dels parlars occidentals (des d'Andorra fins Alacant, Tortosa inclosa). Si algú pretén fer una edició que haja de vore amb alguna forma dialectal, demano que tinga tot açò present.\nDesfaré els canvis referents al "lo", accentuació, seua/seva, etc., d'acord amb les raons exposades en aquesta discussió. --Jaumeortola (disc.) 14:37, 19 ago 2018 (CEST)\nEncara no s'ha constituït cap Consell de Vegueria[modifica]\nPer tant, em sembla que s'hauria d'anar amb compte amb el que s'escriu; això és una enciclopèdia, no un joc de realitat virtual. Sense ànim d'ofensar ningú.—el comentari anterior sense signar és fet per 81.37.198.191 (disc. • contr.)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Discussió:Terres_de_l%27Ebre&oldid=22727103»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 feb 2020 a les 10:49.


Ús de cookies per part de Bubbub\nEls llocs web i els serveis en línia de Bubbub poden fer servir cookies. Les cookies et permeten comprar a través del carret i personalitzar els llocs, i a nosaltres ens permeten saber quines pàgines visiten els clients. Ens ajuden a mesurar l’eficàcia dels anuncis i les cerques i ens donen informació sobre el comportament dels usuaris, que utilitzem per millorar els nostres productes i missatges.\nSi vols desactivar les cookies, cal que ho facis des de les preferències del teu navegador.\nCom que els nostres llocs utilitzen cookies, és possible que no puguis accedir a determinades seccions si les desactives.\nCategories de les cookies\nAquestes cookies són imprescindibles perquè puguis navegar per les pàgines i fer servir les seves prestacions. Sense aquestes cookies, no podem oferir serveis com el carret de la compra o el pagament per Internet.\nAquestes cookies recullen informació sobre com utilitzes els nostre llocs, per exemple, les pàgines que més visites. Aquestes dades ens permeten optimitzar els llocs i facilitar la navegació. Les cookies també permeten que els nostres afiliats sàpiguen si has arribat a la nostra web a través d’ells, si la teva visita va acabar amb la compra o l’ús d’algun dels nostres productes i serveis i els detalls d’aquest producte o servei. Aquestes cookies no contenen informació que permeti identificar-te. Totes les dades recollides en aquestes cookies es recopilen de manera anònima.\nAquestes cookies permeten que els nostres llocs recordin les opcions que selecciones quan navegues. Per exemple, podem emmagatzemar la teva ubicació geogràfica en una cookie per assegurar-nos que les pàgines mostrades són les que estan dirigides a la teva zona. També poden conservar preferències, com la mida del text, les fonts i altres elements personalitzables. Un altre possible ús és registrar els productes destacats o vídeos que ja han aparegut i evitar les repeticions. Les dades recollides en aquestes cookies no t’identifiquen personalment i no permeten seguir la teva activitat quan navegues fora dels llocs web de Bubbub.


Victòria a l’afegit contra un rival directe - FC Andorra\nVictòria a l’afegit contra un rival directe\nEl FC Andorra ha aconseguit una d’aquelles victòries que donen més que tres punts. La perseverança dels homes de Gabri García, fidels al seu joc, ha estat clau per aconseguir un gol a les acaballes del partit i sumar els 3 punts contra el Lleida Esportiu (1-0).\nL’enfrontament ha tingut una tònica clara des de l’inici, el domini i la paciència. El tècnic tricolor ha tornat a comptar amb Rai Marchan d’inici després d’un període de lesió, fet que ha equilibrat el mig del camp alliberant Riverola i Bover com interiors. En una primera part un pel entrebancada per les faltes que no permetien fer fluir el joc, les arribades de Mussa Jr i les rematades de Casadesús generaven perill però no acabaven de trobar porteria. A la represa, l’encert ha estat més present, primer amb un gol anul·lat per fora de joc a Casadesús que rematava de cap una centrada mil·limètrica de Riverola, i minuts més tard, el gol. Quan s’havien complert els 90 minuts reglamentaris i ja al darrer de l’afegit, Martí Riverola ha picat un córner posant la pilota tancada a l’àrea petita, on l’ha trobat Ernest Forgas per rematar al fons de la xarxa, per deliri de la tota l’afició congregada a Prada de Moles.\nAl final del partit els jugadors s’abraçaven sota la pluja d’aplaudiments a la graderia, sabedors que aquesta victòria manté l’equip invicte a Prada de Moles i el situen 3r a la classificació amb 27 punts.\nEl míster del FC Andorra, Gabri García ha destacat la dificultat de competir contra un rival com el Lleida: “Sabíem que seria un partit igualat i que l’equip que aconseguís posar-se per davant en el marcador tenia moltes opcions d’emportar-se la victòria i així ha estat”. Respecte l’entrada de Rai a l’onze, ha destacat que “nosaltres tenim una idea molt clara de joc i som fidels a ella. Tot i que el Lleida ens ha pressionat a dalt crec que no hem tingut pèrdues de pilota al darrera i això ha fet que tinguem més opcions fins al final”. Qui també ha parlat al final del partit va ser l’autor del gol, Ernest Forgas. El davanter tricolor ha destacat que conèixer el seu company ha estat clau per aconseguir al gol: “Conec molt bé el colpeig del Martí, sabia que la tiraria forta i baixa a l’àrea petita i he anat directe al punt de penal. He tingut la sort de poder xutar tot i que hi havia molts jugadors i ha acabat en gol”.\nEl FC Andorra visitarà diumenge (17h) el CD Castellón a la 16ª Jornada de Lliga de la 2ª divisió B. El conjunt blanc-i-negre ve de perdre a l’Estadi Johan Cruyff per 2-1 i està situat segon, un punt per sobre dels tricolors amb 28.


FESTERS 2019 | Patronat de La Festa\nFESTERS DEL BARRI DEL CARRER de la CAPELLA 2019\nPrimerament introduirem el concepte de fester, que es tracta de tota aquella persona, veí o veïna d’Algemesí, que de manera voluntària i dedicada participa de l’organització de la Festa de la Mare de Déu de la Salut. I des de l’any 1843 va quedar establert que tots els veïns de la vila podien ser festers quan li pertoque al seu barri organitzar la Festa.\nEls festers s’organitzen en barris, els quals corresponen actualment, i desde l’any 1835, a quatre, que són els que coincideixen amb el recorregut de la Processó de la Volta General; s’anomenen Capella, Muntanya, Santa Bàrbara i València. La seua tasca principal consisteix en coordinar la Festa i recaptar els fons econòmics necessàris per a què es puga dur a terme. A més a més, al llarg dels dies en els quals transcorre s’encarreguen de vetllar permanentment perque tot ocòrrega sense cap contratemps. Aquesta funció la desenvolupa un sol barri cada any, així tenim que de manera rotativa van alternant-se la responsabilitat.\nEls barris pròpiament dits s’estructuren de manera semblant a una associació, presentant les figures de president, secretari, tresorer i vocals. I al llarg de l’any que dediquen a la preparació de la Festa realitzen diferents activitats per a aconseguir el finançament, com poden ser: venda d’objectes relacionats amb la Mare de Déu de la Salut (mida de la Verge, estampes, ventalls, calendaris, polseres, etc), plega de diners a les empreses, el dia de la Plega on recorren el poble acompanyats de dolçainers i tabaleters, etc. També l’Ajuntament i altres entitats col.laboren en el sufragi de les despeses.\nCom a repunt històric, la processó de la Mare de Déu de la Salut abans del que coneguem, sobre el 1748, era organitzada per huit barris amb un dipositari designat per part de l’Ajuntament com a màxim representant. Tot açò canvia quan al llarg del s.XIX el mateix consistori promou la participació del poble, atorgant la responsabilitat plena de la cel.lebració als propis festers.\nFinalment, i coincidint amb el 750é aniversari de la Troballa de la Verge, concretament l’any 1997, es va constituir el Patronat de la Festa. Aquesta entitat congrega: representants dels quatre barris, amb els seus dipositaris, representants de la màxima autoritat tant eclesiàstica com civil i un Consell Assessor que conté representació de totes les agrupacions que hi participen (mestres dels balls, de l’Escola de Tabalet i Dolçaina, personatges bíblics, entre molts altres relacionats). El Patronat funciona com a òrgan rector de la Festa per damunt de la resta per a assegurar que se preserva la seua essència any rere any.\nFESTERS ORGANITZADORS DE LA FESTA D' ENGUANY\nPresident: Ramón Diego Machí Trull\nSecretari: Miguel Ramírez Mulet\nTresorer: Juan Miguel Pellicer Carratalà\nJoaquín Llopis Casanova\nVicente Botella Barberá\nVicente Beltrán Vendrell\nVicente Bueno Puchades\nAmparo Pellicer Carratalá\nCarmen Machí Camarasa\nAna Cristina Machí Camarasa\nAntonio Gómez Pozo\nEnrique Esteve Barberá\nSalud Esteve Rubio\nEmilia Raga Castañer\nSalud Raga Castañer\nJosé Manuel Baldoví Nácher\nPaco Colomer Sanjuán\nVicent Ferragud Alandete\nEnrique Pous Niclós\nJoaquín Ribes Rubio\nJosé Ramón Martí Corts\nGermán Romero Navarro\nVíctor Machí Felici\nPepita Machí Trull\nVicente Sáez Girbés\nMa Carmen Felici Borrás\nCarmen Montrull Bartual\nVictoria Hervás Llopis\nJimena Hervás Llopis\nSalud Sáez Machí\nNatalia Lain Ayllon\nAdrián Lain Ayllon\nValeria Más Sáez\nEster Braco Alborch\nAnna Bueno Girbés\nMaria Ferragud Llácer\nNoelia Ferragud Pérez\nJuan Miguel Pellicer Carratalà\nHéctor Rubio Velázquez\nMiguel Ramírez Mulet\nAlex Santos Girbes


Forum 2004 - Documents: Apoderament local\nContinguts > Fòrum Urbà Mundial > Apoderament local\nEls governs locals són els més propers a les persones i, per tant, han de tenir la capacitat i els recursos per vetllar pel seu benestar. Ara bé, perquè els municipis tinguin més competències, cal descentralitzar i vèncer la resistència a compartir parcel·les de poder. Per això és necessària una interrelació activa i eficaç entre els diversos nivells de govern, que permeti l’apoderament local i que les ciutats tinguin veu internacional suficient en els processos de decisió que els afecten.\nEn ser el govern municipal el més proper als ciutadans, és el que millor pot garantir una governança oberta o participativa. Involucrar els ciutadans en la gestió dels municipis crea un sentiment de pertinença i un capital social decidit a treballar per la ciutat. Per tant, l’apoderament local proporciona cohesió social i revitalitza les ciutats.\nLa ciutat és el marc en què els ciutadans desenvolupen la seva vida diàriament i al qual recorren per sol·licitar els serveis més bàsics. Apoderar les ciutats o, el que és el mateix, dotar-les de més poder polític i econòmic és la millor via per assegurar que els ciutadans rebin els recursos que els pertoquen i per afavorir una governança més democràtica.\nÉs imprescindible transferir capacitat d’iniciativa a l’àmbit local. “Apoderar les comunitats locals és un requisit per millorar les polítiques d’urbanisme mitjançant la participació” (Pierre Sané). Cal seguir un model de proximitat. “El més pròxim al ciutadà ha de tenir les competències i els recursos per atendre’l” (Vicenta Bosch). “Necessitem un ordre social inclusiu en què els qui arriben a una ciutat siguin iguals que els que ja hi vivien” (Arlette López Trujillo). “Les comunitats autònomes han de transferir més competències als municipis” (Paz Fernández). L’apoderament local és essencial per a reforçar el govern participatiu i enfortir la societat civil que, d’aquesta manera, actuarà amb confiança i es mostrarà cooperadora” (Andrew Borraine).\nAkin Mabogunje, assessor d’habitatge del govern de Nigèria. Pierre Sané, director de la Secció de Ciències Socials de la UNESCO. Arlette López Trujillo, Secretària d’Ecologia de Mèxic. Paz Fernández, alcaldessa de Gijón. Vicenta Bosch, alcaldessa de Bonrepòs i Mirambell. Andrew Borraine, representant de la Xarxa de Ciutats Sudafricanes.\nL’augment de poder dels municipis afavorirà una millor governança i servei als ciutadans.\nRS Ciutats i democràcia


L'inici de lliga, exigent per a l'FC Andorra\nEspanyol B i Barça B visiten Prada de Moles i l’equip viatja a Llagostera i Cornellà per començar\nL'FC Andorra tindrà un començament molt exigent de temporada amb el nou format.\nActualitzada 16/09/2020 a les 06:45\nL’FC Andorra tindrà un complicat i exigent tram inicial de temporada. Enquadrat al grup 3 i al subgrup A, amb Llagostera, Espanyol B, Cornellà, FC Barcelona B i Nàstic com a primers cinc rivals, es dibuixa un tret de sortida alpí per al conjunt tricolor en un curs que esdevindrà clau per al futur del projecte atès el canvi de format i la creació de la Primera RFEF.\nUna dificultat per començar que reconeixia, també, el director esportiu del club, Jaume Nogués: “L’inici de campionat em sembla molt i molt exigent, pels rivals i pels camps.” De fet, l’equip tricolor ha de visitar el Municipal de Llagostera, el del Cornellà i el Nou Estadi de Tarragona, per enfrontar-se al Nàstic, i rebrà a Prada de Moles els filials de Barça i Espanyol. Tot això ja a les primeres cinc dates de lliga. “Un inici molt complicat però, ja se sap, que hem de jugar contra tots. Hem de ser valents i tirar endavant”, va afegir. El sistema de competició ja ha quedat definit i els tres primers classificats de cadascun dels subgrups disputaran una segona fase i mantindran els punts aconseguits fins aleshores. “El fet d’arrossegar els punts no beneficia, almenys en el cas de grups durs”, va assenyalar Nogués. Tradicionalment, el grup tercer de Segona Divisió B és altament exigent i competitiu i hi acostuma a haver dèficit de punts, ja que els equips es treuen molts punts entre ells. “El grup tercer sempre és el que acaba amb menys punts i crec que arrossegar-los a la segona fase no ajuda, perquè t’enfrontes a equips que no han jugat contra els rivals que nosaltres hem jugat”, va lamentar Nogués. “Per molt que estiguis a dalt, arribes a la segona fase amb un dèficit de punts que farà més difícil poder-te classificar perquè no hi haurà prou jornades per retallar gaires punts”, va explicar el director esportiu.\nEl subgrup 3A, on està enquadrat l’Andorra, és l’únic de la categoria amb 11 equips, fet que obliga a tenir dues jornades de descans, la 9 i la 20. “Aquest és un altre hàndicap perquè 11 equips en un grup no és ideal i descansar, tampoc”, va comentar Nogués. “Mai saps si és bo el moment que et toca descansar perquè potser coincideix amb el millor estat de l’equip o trobes a faltar poder sumar punts. Quan s’inicia una competició, el millor és no aturar-se i, si es fa, que sigui en el mateix moment per a tots”, va cloure. L’equip de Nacho Castro lluitarà per acabar la primera fase del campionat entre els tres primers classificats del subgrup per lluitar amb els altres 29 equips per aconseguir l’ascens a Segona Divisió A. Els classificats del quart al sisè en la primera fase accediran a la nova Primera RFEF i els classificats entre el setè i el desè lloc hauran de lluitar per la permanència.