La gramàtica sigui dura. Tots els bloggers poden relacionar-se. I per a mi, no ser un parlant anglès, és encara més brutal. Em dedico massa temps a retocar diverses parts de les meves publicacions només per assegurar-me que són… quina és la paraula… llegible. Per sort, tenim algunes eines fantàstiques per utilitzar aquests dies que poden fer que la gramàtica sigui menys dolorosa. Anem a veure quin és el millor entre Grammarly vs Jetpack i Ginger contra Hemingway.\nD’una banda, la gramàtica no és l’únic i perfecte dels blocs. Encara podeu crear un bloc o una revista en línia (o negoci de blocs) amb èxit tot i tenir alguns petits problemes amb la vostra redacció aquí i allà.\nPerò, d’altra banda, hi ha una mena de massa crítica d’errors permesos. Un cop colpejat, el contingut serà impossible de digerir, i els lectors començaran a aparèixer … directament als vostres competidors més educats.\nTinc algunes bones notícies, però. Hi ha una solució.\nEn realitat es pot enganyar els lectors a pensar que saben escriure contingut que sigui correcte gramaticalment.\n1 Què hi ha per a tu??\n1.1 1. gramaticalment\n1.1.1 Resum de les funcions:\n1.3.1 Resum de les funcions:\n1.5 5. Corregidor ortogràfic estàndard\n2 El veredicte: Grammarly vs Jetpack vs Ginger vs Hemingway vs ortografia normalitzada\nQuè hi ha per a tu??\nEn aquesta publicació, aprendràs com podeu millorar la vostra redacció treballant amb un editor artificial: un programari que us indicarà els vostres errors de gramàtica i altres problemes que podrien quedar a la fosca.\nEl joc final aquí és fer que el vostre contingut sigui més amigable per al lector, més atractiu i no una feina de lectura global. Això es pot fer una vegada que aneu amb un dels jugadors que comparem avui: Grammarly vs Jetpack vs Ginger vs Hemingway.\nDit d’una altra manera, les següents són les eines que heu de mirar si voleu ser un millor blogger (obteniu comentaris instantanis i explicacions sobre per què es considera que alguna cosa és un gramatical no-no).\nGramaticalment probablement és l’eina més popular que hi ha i, segurament, una interessant solució que ofereix moltes funcions i una bona integració del navegador per a Chrome.\nEstà dissenyat per proporcionar-vos "una millor manera d’escriure" (les seves paraules) Troba i corregeix els teus errors de gramàtica, et proporciona suggeriments de vocabulari i, fins i tot, comprova que hi ha plagi.\nHi ha dues maneres de treballar amb Grammarly. Podeu obtenir el connector de Chrome anteriorment esmentat o utilitzar la mateixa aplicació web. De qualsevol forma, obté accés a bàsicament la mateixa gamma de funcions.\nJa fa uns mesos que treballo amb Grammarly. Sincerament, puc dir que probablement és la millor eina d’ajuda de l’escriptor en temps real per a WordPress.\nTot i que no hi ha cap complement gramatical oficial per a WordPress, l’extensió Chrome s’integra molt bé amb l’editor de contingut predeterminat de WordPress. Això significa que no heu de sortir enlloc per fer la vostra revisió gramatical. Un cop comenceu a treballar en una publicació nova, apareix la icona Grammarly i s’ubica a la part inferior dreta de l’editor.\nLa icona mostra un número que representa els problemes trobats a la vostra redacció. Fent clic sobre aquesta apareix la finestra estàndard de l’editor de Grammarly.\nUn cop allà, podeu navegar per línia de la publicació per línia, veure els comentaris i aprovar els canvis suggerits o no, la vostra trucada.\nAmb cada suggeriment, obteniu una explicació sobre què passa i per què. Feu clic a sobre "més" us proporciona exemples i comentaris addicionals.\nIgual que amb tots els ortogràfics, podeu ampliar el directori i afegir-hi paraules noves. A més, sembla que l’actual biblioteca de paraules s’amplia constantment per incloure expressions modernes. Sens dubte, no acabareu rascant-vos el cap i frustrat quan veieu una paraula com "en línia" subratllant (MS Word, per què fas això ?!).\nA més, quan es tracta de correccions ortogràfiques, la majoria es pot fer sense tancar l’editor de Grammarly. Sempre que una paraula no sembli correcta, el complement de Chrome la subratllarà automàticament. Quan passeu el ratolí per sobre de la paraula, rebreu suggeriments immediats sobre la forma correcta. No cal fer clic amb el botó dret ni res. Ultra ràpid.\nLa integració gramatical de WordPress és només una cara de la moneda. Com que és un complement Chrome, funciona amb tots els tipus d’entrada de text. Això vol dir que podeu utilitzar Grammarly a Gmail, xarxes socials (Facebook, Twitter), fòrums i fins i tot quan escriviu comentaris en altres blocs. Bàsicament, a qualsevol lloc on arribeu a escriure alguna cosa i feu clic a Enviar després.\nAra, sobre els contres.\nNomés n’hi ha un. Tota l’ajuda en temps real pot distreure quan escriu. Potser sóc jo, però veure massa paraules subratllades mentre escric i un nombre creixent d’errors crítics és una distracció important que m’alenteix. Personalment, acostumo a desactivar l’extensió per escriure, i després la torno a encendre quan sigui el moment de fer una mica d’edició. Funciona així perfectament.\n✅ Trobeu i corregiu a l’instant més de 250 tipus d’errors gramaticals.\n✅ Marcador ortogràfic contextual.\n✅ Millora l’elecció de paraules amb suggeriments de vocabulari optimitzats en context.\n. Correcció avançada de correccions. Busca repetició de paraules i altres coses.\n✅ disponibles els complements de MS Word i MS Outlook.\n✅ Disponible el complement de Google Chrome.\n✅ Detecta el plagi comprovant el text en més de vuit mil milions de pàgines web.\nPodeu provar Grammarly gratuïtament a la pàgina principal (la petita finestra de l’editor). Després d’això, hi ha tres plans principals disponibles:\nMensual – $ 29,95 / mes.\nTrimestral – 59,95 dòlars el trimestre (19,98 dòlars el mes).\nAnual (millor valor) – 139,95 $ / any (11,66 $ / mes).\nO bé, salteu al veredicte final sobre Grammarly vs Jetpack vs Ginger vs Hemingway fent clic aquí.\nJetpack és un dels complements més populars de WordPress. Heck, probablement ja l’utilitzeu al vostre lloc per a diversos propòsits. Però, ho sabíeu? "Ortografia i gramàtica" mòdul?\nEstà bé, el mòdul va començar com un complement separat anomenat After the Deadline i després es va incloure a l’estructura Jetpack principal.\nUn cop activat aquest mòdul (wp-admin > Jetpack > Configuració), afegeix una funcionalitat ortogràfica avançada al vostre editor de WordPress.\nAra, el que és excel·lent amb aquest mòdul de Jetpack és que podeu configurar quines regles i problemes han de revisar. I el realment fantàstic és que cada usuari del vostre bloc pot establir aquestes regles per si mateix. Es pot fer a través de la pàgina de perfil estàndard – YOURSITE.com/wp-admin/profile.php\nTot això permet ajudar-vos a resoldre problemes gramaticals i a identificar altres problemes relacionats amb estils d’escriptura pobres que poden ser una mica més difícils de detectar.\nDes de la meva pròpia experiència, t’aconsello que passis una estona a escollir la combinació adequada de filtres que vulguis mantenir. Tenir-los tots llargs durant el llarg recorregut només et farà enutjar. Per exemple, les primeres coses que vaig desactivar van ser la comprovació passiva de la veu i la comprovació de frases complexes.\nUn cop hàgiu acabat de treballar en una publicació, només podeu fer clic a la icona del corrector i, després d’un parell de segons, veureu algunes recomanacions.\nEs subratllarà cada paraula o frase que no s’ajusta. Feu clic a la paraula o a la frase us permet aparèixer una finestra emergent on podeu veure el que no funciona, obtenir suggeriments sobre com solucionar-ho i també obtenir una explicació de per què hi ha un problema..\nEn general, la funcionalitat no és tan avançada com la de Grammarly, però no deixa de ser una gran eina que us pot ajudar a millorar la vostra escriptura immensament..\nI sobre una nota personal …\nÉs una vergonya que Jetpack sigui l’únic, l’únic i més excel·lent complement de WordPress que ofereix qualsevol funcionalitat de correcció gramatical real. La resta té més de dos anys (generalment no aconsellem instal·lar plugins així) o proporcionar només algunes funcions bàsiques.\nHi ha plans de pagament per a Jetpack, però si el que busques és la capacitat de correcció gramatical, pots seguir el pla gratuït.\nGingebre és una eina desenvolupada per una empresa anomenada Ginger Software. S’han creat un nom per ells mateixos treballant en la tecnologia de millora del llenguatge que utilitza algoritmes estadístics i processament de llenguatges naturals. Cosa que, suposo, significa que l’eina és molt eficaç per al que fa.\nEl bo de Ginger és que obteniu un bon nombre de versions per a diferents sistemes: aplicació Windows, iOS, Android, extensió Chrome, extensió Safari.\nTanmateix, queda palès que l’aplicació iOS és probablement el seu focus principal ara. El que vull dir és que, bàsicament, qualsevol altra versió de l’eina s’assembla molt a l’aplicació iOS (hi ha una petita finestra per a l’aplicació mateixa, un menú inclinat a la part esquerra i un disseny en general pla).\nI no m’equivoquisqueu, que l’aplicació iOS és molt maca, però quan es tracta de les versions d’escriptori, l’eina queda una mica. Per exemple, tot i que hi ha una extensió Chrome disponible, en realitat no s’integra amb els camps d’introducció de text als llocs web (ho fa amb alguns, però no sembla que funcioni amb el camp principal d’edició de publicacions a WordPress)..\nEl principal que fa l’extensió és que obre un editor emergent addicional on podeu copiar i enganxar la publicació.\nL’aplicació d’escriptori funciona molt similar: heu d’activar-la i copiar i enganxar el text. Això pot ser força problemàtic si només voleu comprovar ràpidament una publicació de WordPress. Per exemple, si teniu algun enllaç al vostre text, s’esvairàran una vegada que el copieu de nou de Ginger.\nDit això, les funcions de comprovació gramatical de Ginger són molt efectives, i l’eina aconsegueix trobar problemes que totes les altres eines d’aquesta llista han perdut. Per exemple, només Ginger va identificar correctament la frase "i fins i tot comprova que el text té plagi" com a problemàtic (hauria de ser "la seva" no "vostè").\nSuposo que sempre hi ha una compensació quan voleu obtenir una eina de qualitat. Res no és perfecte. I quan Ginger queda enrere en termes d’usabilitat, ho compensa en la qualitat dels controls.\n✅ Aplicacions / plugins per a: Windows, iOS, Android, Chrome, Safari.\n✅ Controlador de gramàtica avançat.\n✅ Refrasador de sentències. Permet explorar maneres diferents de frasejar el text.\nTools Eines de traducció (40 idiomes).\n✅ Diccionari. Us ajuda a comprendre el significat de les paraules que utilitzeu.\n✅ Lector de text. Torna a llegir el que vas escriure.\nPodeu provar Ginger gratuïtament. Després, hi ha tres nivells de preus per al pla Premium:\nMensual: $ 29,96 / mes, facturat mensualment.\nAnual: 12,48 dòlars al mes, facturat com a pagament anual de 149,76 dòlars.\nDos anys: 9,99 dòlars al mes, facturat com a pagament anual de 239,76 dòlars.\nTambé ofereixen Gingebre per a negocis, a un preu de 9,99 dòlars / membre al mes.\nProveu el gingebre\nHemingway és una eina molt maca, però també és una mica diferent de la resta de la llista. Principalment, en lloc de centrar-se en el micro, per dir-ho així, us animarà a tenir una visió més alta a la vostra redacció.\nAixò és el que vull dir. Tot i que Hemingway us informarà sobre una paraula estranya aquí i allà, la seva tasca principal és millorar la llegibilitat general de la publicació. Per fer-ho, destaca frases completes que són difícils de llegir o molt difícils de llegir. Aleshores, us correspon fer alguna cosa.\nHemingway està disponible com a eina en línia o amb una nova aplicació de l’editor Hemingway per a Mac i Windows.\nNo hi ha extensions del navegador ni altres tipus d’integracions. El que això significa per a algú que treballa amb WordPress és que heu de copiar i enganxar el contingut a Hemingway, feu el vostre treball allà i, després, copieu-lo de nou a WordPress..\nHemingway és una eina visual. Utilitza diferents colors segons la gravetat d’un problema determinat que es troba a la publicació. Per exemple, les frases molt difícils de llegir són vermelles, difícils de llegir són grogues, etc..\nQuan es tracta d’utilitzar l’eina, només cal passar per una frase determinada i Hemingway us donarà suggeriments.\nSegons la meva opinió, Hemingway és una gran solució per fer aquest examen final abans de publicar una publicació, després que ja l’hagis utilitzat mitjançant alguna altra eina (com Grammarly).\nL’eina web és completament gratuïta. L’editor d’escriptori és de 19,99 dòlars (pagament únic).\n5. Corregidor ortogràfic estàndard\nEn tenim el bo, no el realment el mal, així que ara parlem el lleig.\nFrancament, els corrector ortogràfics estàndard no són gaire útils com a eina per a blocaires, escriptors o qualsevol persona que faci funcionar un lloc web. A part d’ajudar-vos a notar alguns tipus de dades bàsics, no serveixen per a res més.\nEl programa Ginger va fer una bona taula de comparació de la revisió ortogràfica estàndard en relació amb la seva eina:\nEls meus consells són realment senzills aquí… només cal allunyar-se dels lletrejadors ortogràfics estàndard per a qualsevol treball d’edició seriós o revisió de gramàtica. Et milloraràs amb qualsevol de les quatre eines descrites anteriorment.\nEstà bé, però quin triar específicament?\nEl veredicte: Grammarly vs Jetpack vs Ginger vs Hemingway vs ortografia normalitzada\nAquí teniu les meves recomanacions: tres rutes alternatives que podeu fer:\n(b) El següent pas: Utilitzeu-lo Gramaticalment. Només gramaticalment per si mateix us proporcionarà un gran valor i bàsicament tot el que necessiteu pel que fa a comprovació gramatical i millorar la vostra redacció.\n(c) El Valor Màxim: Ús Gramaticalment i Gingebre. En aquesta configuració, faria servir Grammarly primer (ja que és l’eina més fàcil d’utilitzar ja que està integrat al navegador) i, després, Ginger per veure si hi ha problemes que se sentin més a sota de la superfície..\nQuè penses? Ja heu intentat fer servir correccions gramaticals com aquestes? Semblen alguna cosa de la qual es podria beneficiar?\nGramatika turi būti kieta. Kiekvienas tinklaraštininkas gali susieti. O man – nebūti gimtąja anglų


Agraïment a tots aquells rubinencs que han fet costat al petit comerç\n"La gent que treballa darrere d'un taulell també mereix una mica de reconeixement", opina aquesta dependenta de Rubí\nper Anònima Rubí. 18 de maig de 2020 11:20\nSóc una dependenta d'una coneguda fleca de Rubí i m'agradaria que féssiu públic el meu agraïment a tots aquells rubinencs, que d'una manera exemplar, han fet costat al petit comerç d'aquesta ciutat.\nTot i que han estat uns dies molt durs i estressants per tots aquells treballadors que hem estat cara al públic (cues inacabables, no poder oferir tot el que es volia, intentar atendre a tothom el millor possible...) la resposta que hem rebut ha estat impressionant. La gent ens ha demostrat que quan cal tots podem ser amables i ajudar als que tenim al costat.\nPerò també m'agradaria fer un esment a aquella minoria (per sort molta minoria) que no han tingut cap consideració amb els treballadors que hem estat al davant d'aquests comerços. A tots aquells que ens han menyspreat, que s'han passejat pels carrers i botigues de la nostra ciutat sense cap mesura de protecció i saltants totes les normes de confinament. Són aquests als qui no els hi tremola el dit a l'hora d'exigir i ser molt crítics amb la feina del demès.\nM'agradaria que tots aquests dies servissin perquè tots féssim una mica d'autoreflexió i ens adonéssim de tot el que que ens necessitem els uns als altres.\nQue la gent que treballa darrere d'un taulell també mereix una mica de reconeixement i, com a tothom, també ens agrada sentir un "bon dia" i "adéu" més que "no despachas?", "venga niña que tengo prisa".\nPerò no deixarem que aquesta minoria en tregui l'il.lusió de treballar per la gent. Gràcies a totes per per haver confiat amb nosaltres.


Camí del rei Pere III l’any 1344 – TOT MONTSERRAT\nLa primera referència explícita a un camí montserratí la dona un document del 945 on s’esmenta l’existència d’una “via que escendit in Monte Serrato”. Es tracta d’un camí situat al comtat de Barcelona, dins de la jurisdicció del castell de la Guàrdia de Montserrat i, més concretament, a la banda occidental del terme de Collbató. Però la seva localització és imprecisa i no dona cap element que permeti decidir quin dels possibles camins de l’entorn collbatoní era (Antoni Pladevall (dir) Catalunya Romànica, vol. XIX, Barcelona, Enciclopèdia Catalana, 1992, p. 306). Pocs anys després, un document de 967 parla d’un camí que ve de la Foradada, probablement en direcció a Marganell (F.X. Altés “(1990), “Introducció”, dins Benet Ribas i Calaf, “Història de Montserrat (888-1258), Publicacions de l’Abadia de Montserrat, p. 76).\nUns quants anys després es hi ha una nova referència escrita a un camí entre el monestir de santa Maria de Montserrat i Monistrol de Montserrat. El rei rei Pere III, el Cerimoniós o del Punyalet, (era Pere III de Catalunya-Aragó o Pere IV d’Aragó) escriu una crònica on explica la seva pujada al monestir. Aquest rei escriu que el 28 d’abril de 1344 sopa i fa nit a Collbató i el comenta el següent, el 29 d’abril, “Dijous matí a XXIX de abril partim daqui cavalcant, anem entro al peu de la costa de Montserrat, e aquí descavalcam , e manam que les besties anassen per lo cami pla a Monistrol , e que aqui esperassen ; e Nos ab nostres companyies muntam la dita costa a peu”. El rei i el seu seguici pugen a peu al monestir de Santa Maria: “muntam la dita costa a peu , e aquella pujada , fossem a una esglesia appellada sanct Michael” on el surt a rebre’l l’abat del monestir. Aquí cal fer un incís. En la transcripció de la crònica editada per Josep Coroleu parla de l’abat, però això és impossible. L’any 1344, el monestir de Santa Maria de Montserrat només era un priorat, essent Ramon de Vilaragut el seu prior; això vol dir que a sant Miquel qui rep el rei Pere III no és l’abat sinó el prior. L’historiador montserratí, cardenal Anselm M. Albareda, quan transcriu aquest fet en el seu llibre Història de Montserrat (A.M. Albareda, edició de 2005, Publicacions de l’Abadia de Montserrat, p.295) ha canviat en el text la referència a l’abat per prior. Ramon de Vilaragut acostumava a residir al palau prioral de Monistrol de Montserrat acabat de construir l’any 1340, lloc on anirà a sopar i dormir el rei. Fou aquest prior qui escriví al rei Pere III demanat arranjar els camins que havien estat malmesos per la pluja, i obrir de nou alguns trams (F. Udina Martorell “Els guiatges per als pelegrins a Montserrat als segles XIII-XV”, Analecta Sacra Tarraconensia, vol. XXVIII, p. 468-469).\nPere III explica com el prior l’acompanya en la seva visita al monestir on dina i a la tarda, després de presentar una donació a la Mare de Déu es troba amb els ermitans. Tot seguit “partim de aqui e avallam les schales de Montserrat e anem sopar e jaure a Monistrol , hon lo dit abbat aximateix nos havia convidats” (Crónica del Rey d’Arago en Pere IV lo Cerimoniós o del Punyalet, escrita pel mateix monarca, editada per Josep Coroleu, Impremta La Renaixensa, Barcelona, 1885 pp. 130-131). En una actualització al castellà d’aquesta crònica feta per Antonio Bofarull l’any 1850 tradueix el text original del rei amb els següents termes: “Luego partimos de allí, y bajando la escalera que forma Montserrat, fuimos á cenar y dormir en Monistrol, donde el referido abad nos había también convidado” (Crónica del rey Pedro IV el Ceremonioso o del Punyalet, 1850, editada per Antonio Bofarull, Barcelona p. 182). En una edició recent d’aquesta crònica “partim de aqui e avallam les schales de Montserrat e anem sopar e jaure a Monistrol , on lo dit prior axí mateix nos havia convidats” (Les quatre grans Cròniques. IV. Crònica de Pere III el Cerimoniós, Jordi Bruguera i M. Teresa Ferrer i Mallol, Barcelona, p. 196)\nAquesta petita crònica aporta algunes informacions útils per comprendre alguns camins montserratins i planteja també algunes preguntes. Però abans de descriure el possible itinerari montserratí del reu Pere III cal referir-nos al context de la xarxa de comunicacions montserratina abans del segle XIV.\nMolt probablement, abans de la fundació del monestir de Santa Maria ja devia existir una xarxa de comunicacions articulada per la presència del monestir de santa Cecília i diversos indrets relacionats amb les propietats feudals a la muntanya. A partir de la fundació del monestir de santa Maria i l’extensió de la seva nomenada és de suposar que aquest fet contribuí a consolidar un sistema de camins per facilitar el pas dels peregrins des de la base de la muntanya al santuari montserratí, per una part, i potencià les comunicacions del monestir de santa Cecília amb els nuclis urbans del seu entorn. A. Muset i Pons, i M. Vives i Tort en el treball “Els camins romeus de Montserrat (segle XI – 1850) (2010, document inèdit) afirmen que des de molt abans del segle X a la muntanya de Montserrat ja existia una vertadera xarxa viària que travessa la muntanya de baix a dalt i d’un extrem a un altre. Muset i Vives (p. 57) comenten que la primera referència a un camí montserratí es troba en un document de l’any 945 on es parla d’una “via que escendit in Monte Serrato”. Es tracta d’un camí situar al comtat de Barcelona, dins de la jurisdicció del castell de la Guàrdia de Montserrat i, més concretament, a la banda occidental del terme de Collbató. No es pot precisar si es tractava de la drecera de fra Garí, el camí de la Costa o el camí del Forat. Aquest últim, Muset i Vives (p.57) senyalen que un capbreu de l’any 1496 apareix com “l’antic camí a Montserrat”. Hi havia, també, els camins que pujaven per la banda de Monistrol per accedir a les ermites i esglesioles de la muntanya, on des d’abans de l’any 888 ja existien les esglesioles de Santa Maria i Sant Iscle. Alguns d’aquests camins havien de passar pel monestir de Santa Cecília, del qual es té referència de la seva existència des de la meitat del segle X. Probablement hi havia un camí que unia aquest monestir amb el poble de Marganell, un altre que anava a la Poble de la Guàrdia, nucli medieval situat o avui hi ha la casa pairal de can Maçana i un altre camí que unia el monestir de Santa Cecília amb les primitives esglesioles de Santa Maria i Sant Iscle.\nAmb el temps, l’anomenada i devoció per la Mare de Déu de Montserrat, dins de la xarxa viaria de camins montserratins, se’n consolidaren tres de principals per ús de romeus i pelegrins: el camí de la Costa des de Collbató; el que passava al peu de la roca Forada venint del coll de can Maçana; i el que pujava des de Monistrol de Montserrat anomenat camí de l’Àngel. El traç d’aquests camins aprofitaven passos naturals, però també n’obrien de nous excavats directament a la roca que es reomplien amb terra o es pavimentaven amb còdols i es reforçaven amb murs de pedra seva. La tècnica constructiva era força depurada, tal com ho manifesten l’excavació de graons directament sobre la roca o la creació d’estries sobre la roca en alguns passos per facilitar el pas d’animals de bast, així com l’obertura de solcs laterals per facilitar la canalització de l’aigua de la pluja i evitar l’erosió del camí.\nA Catalunya hi havia cinc grans nuclis des dels quals sortien els peregrins per anar a Montserrat: a) la ciutat de Barcelona des d’on sortien els seus habitants i confluïen persones provinents de Badalona, Santa Coloma i altres nuclis del seu entorn; b) Piera; c) Terrassa des d’on sortien les persones d’aquesta ciutat i els provinents de Girona, Granollers, Sabadell i anaven a la muntanya passant per l’hostal de la Creu; d) Igualada on confluïen els pelegrins que venien de les terres de Ponent (la Segarra, l’Urgell, la Noguera, Conca de Barberà, les Garrigues i el Priorat); d) Manresa on es rebien els pelegrins que venien dels territoris de Nord que des de Berga baixaven pel costat del Llobregat més els que seguien el riu Cardener des de Solsona o els que venien des de les terres del Lluçanés. Sortint d’aquestes ciutats els pelegrins tenien diverses rutes per aproximar-se a la muntanya.\nTots els pelegrins s’anaven acostant a la muntanya per confluir en quatre nuclis d’accés: a) Collbató que recollia els provinents de Barcelona, Tarragona i el Penedès; b) Monistrol de Montserrat on confluïen els procedents de Girona, Manresa o el Vallès; c) el Poble de la Guàrdia (can Maçana) on hi anaven els pelegrins originaris de l’interior d’Espanya i la Terra Ferma; d) Marganell on es trobaven les persones que venien de les terres de la Catalunya central passant per Manresa.\nSistema de camins romeus a la muntanya de Montserrat\nDes dels nuclis d’accés els pelegrins pujaven la muntanya per anar al monestir de santa Maria a través de cinc camins principals: a) el camí de la Costa de Collbató; b) el camí de l’Àngel que sortia de Monistrol de Montserrat; c) el camí que sortia del Poble de la Guàrdia per la roca Foradada; d) el camí de Marganell al monestir de Santa Cecília pel coll de la Molella; e) el camí de Marganell al santuari per la Calsina, conegut anys després com el camí de les matonaries. També hi havia uns camins complementaris als anteriors: algunes dreceres, pot ser la més coneguda és l’anomenada drecera de Monistrol; i l’antic camí de Montserrat des de ca n’Estruc a la capella de sant Miquel conegut avui com el camí del Forat. Tots els camins principals permetien el pas d’animals de ferradura i, encara avui, es pot observar, en els trams més ben conservats, els recursos emprats per facilitar-ne el pas.\nUn cop descrit el context, es pot intentar respondre a la pregunta: ¿per on va pujar i va baixar del monestir de Santa Maria, el rei Pere III? La primera qüestió és fàcil de respondre perquè el mateix rei indica que arribà a Collbató i “muntam la dita costa a peu , e aquella pujada , fossem a una esglesia appellada sanct Michael”. No hi ha cap dubte, el rei Pere III va pujar pel camí de la Costa, el camí de Collbató al monestir de Santa Maria, conegut modernament com el camí de les Bateries. Arribat a sant Miquel, on l’esperava el prior al monestir, baixaren junts fins al monestir. ¿Es pot afirmar que el rei Pere III va pujar a peu com un pelegrí més? Així ho fa pensar el fet que anés a peu, tal com feien molts pelegrins, però no hi ha prou informació per afirmar que aquesta fos la seva intenció.\nLa segona part del viatge reial, la baixada al poble de Monistrol de Montserrat per sopar amb el prior, és més confusa. La pròpia crònica del rei Pere III comenta que per anar a Monistrol de Montserrat, va baixar per les “schales de Montserrat”. No diu res més. No hi ha cap referència per situar on estaven aquestes “schales de Montserrat”. ¿Per on va baixar el rei Pere III?.\nAbans d’especular sobre on es trobaven aquestes escales, cal valorar el context dels possibles itineraris que tenia el rei Pere III per baixar a Monistrol de Montserrat. Una primera alternativa era agafar el camí entre el monestir de santa Maria i el monestir de santa Cecília i, a prop del trencall actual de la baixada dels Matxos, desviar-se per anar a trobar el camí de l’Àngel per tal de baixar a Monistrol de Montserrat. Aquest, era un camí romeu molt transitat i fet servir per passar-hi amb animals ferrats perquè no tenia escales. Segons Muset i Vives, molts romeus i pelegrins pujaven al santuari de Santa Maria pel camí de l’Àngel, que s’enfilava des de Monistrol, pel cantó nord-est. Aquesta senda era freqüentada pels devots que anaven o venien del Vallès i de la Ciutat Comtal o del Maresme passant per Terrassa; i també per altres que ho feien des de la banda d’Osona i Girona. El camí de l’Àngel era emprat des d’antic. Segons escriu Salvador Cardús i Florensa, “l’onze de les calendes de desembre de l’any 1290, tinguem ja esment del traçat del camí pel qual la gent d’ací anava al monestir de Montserrat. És el típic camí de sempre, i, de bona part del traçat, se’n té notícia des de l’any 1069”, (S. Cardús Florensa, 1947, Espiritualitat Montserratina de Terrassa, Terrassa, Taller Joan Morral p. 18). Pel context interpreto que es refereix el camí dels romeus que seguien les persones que venien de Terrassa.\nLa construcció del pont de Monistrol per l’abat de Santa Maria de Montserrat Bernat Esquerrer l’any 1317 contribuí a vertebrar el camí dels romeus. Salvador Cardús comenta l’itinerari que seguien els romeus que venien de Terrassa i diu “el camí davalla dret a l’antic pont de Monistrol, damunt del Llobregat, fet construit per el passatge dels romeus montserratins. I, des de Monistrol, seguirem el mateix camí que seguien els pelegrins, ruta pesada i dificultosa, oberta amb gran dispendi per l’esmentat monarca [Pere III] i que per això el poble en dei l’Obra del Rei. Camí fortament costerut, amunt, sempre amunt, arran de profunds precipicis” (S. Cardús Florensa, ibid. p. 37). Salvador Redó dona una descripció acurada de tot l’itinerari d’aquest camí des de Monistrol fins el monestir de Santa Maria (Salvador Redó, Butlletí del Santuari, II època, nº 6 pp.48-50). Assumpta Muset i Xavier Tort diuen que “gairebé no tenim informació sobre aquest camí, tot i que S. Cardús n’atribueix l’obertura al rei Pere el Cerimoniós” (Muset i Tort, ibid. p. 83). No he trobat cap document que confirmi el suggeriment de S. Cardús Florensa. L’única referència que hi ha la dona el pare A.M. Albareda, a partir d’uns documents de l’Arxiu de la Corona d’Aragó del Reial Patrimoni, explica que l’any 1363 el rei Pere III donà una certa quantitat de diners per arreglar els camins de la muntanya de Montserrat: “Item done al Prior de Muntserrat los quals lo senyor Rey ab letra sua data en Barchinona sots lo seu segell secret a xj dies de Noembre del any mccclciij li mana dar en ajuda de les messions ques fan en lo adob del camí deles Muntanyes de Muntserrat segons en dita letra se conte ique cobre ensemps ab apocha que frare oliver dez vilar Monge del monastir de Muntserrat procurador del dit Prior D sol” (Analecta Montserratensia vol IV, 1920-1921, p.320). Pot ser aquesta decisió d’arreglar el camí és interpretada per Salvador Cardús com l’obertura d’un camí de romeus, quan del que es devia fer era adequar i millorar un camí ja existent. Probablement, el finançament real de 1364 serví per millorar el camí de l’Àngel i adaptar-lo per acollir l’increment de romeus i peregrins a conseqüència d’haver-se fet el pont sobre el riu Llobregat acabat l’any 1317. Pels vestigis que perduren era un camí amb una fàbrica on destaquen trams empedrats, encara molt ben conservats, i unes grans pedres que marginen el camí amb unes pedres, encara més grans, que compacten aquests marges. En algun punt s’observa encara algun graó artificial i alguns fets aprofitant la roca.\nAssumpta Muset i Xavier Tort, en el seu estudi sobre els camins romeus montserratins, sostenen que el rei Pere III baixà el 30 d’abril de 1344 al monestir de Santa Maria de Montserrat pel camí de l’Àngel. No comparteixo aquesta opinió perquè la referència explícita a unes escales feta pel rei Pere III invalida l’ús del camí de l’Àngel perquè en tot el camí no n’hi ha escales, llevat d’alguns esporàdics graons repartits en alguna part del camí sense representar cap obstacle pel pas de cavalleries. A més, les escales haurien invalidat el pas d’animals ferrats com se sap que es feia.\nSi el rei Pere III no baixà pel camí de l’Àngel ¿quina altra alternativa tenia el rei per baixar a Monistrol de Montserrat? ¿on eren les escales? Segurament el rei escollí un itinerari que li permetés aprofitar al màxim la seva estada en el monestir, ja que després de dinar va fer una ofrena a la Mare de Déu i una trobada amb la comunitat d’ermitans. Fou al final d’aquests actes quan Pere III prengué el camí de les escales. Per això cal situar aquest camí a prop del monestir de Santa Maria i pensar que tenia un traçat curt per facilitar una ràpida baixada per arribar a sopar amb el prior montserratí a Monistrol de Montserrat.\nL’historiador benedictí, cardenal Anselm M. Albareda, afirma, sense esmentar cap referència, que el rei Pere III baixà del monestir, el dia 29 d’abril, “per les escales dites avui de les Monges” (A.M. Albareda, Història de Montserrat, edició de 2005, Publicacions de l’Abadia de Montserrat, p.295). ¿On estaven aquestes escales de les monges? D’acord amb el context de camins abans comentat hi ha un camí que podria merèixer ser qualificat, en aquells moments, com el camí de les escales. En realitat són dos camins entrellaçats que permetien baixar del monestir de santa Maria a Monistrol de Montserrat i que podria haver estat l’itinerari fet servir pel rei: l’escala de les Monges i el camí de la Drecera de Monistrol. Curiosament, tots dos camins tenien trams amb escales. El primer, en el seu tram superior que permetia baixar al costat de la capçalera del torrent de l’Erola i, en el segon camí, les escales permetien baixar un tram del torrent de la font del Boix en un indret conegut com a torrent de les escales de la font del Boix. Ambos trams totalment perduts avui, però identificables en alguna crònica antiga.\nLa guia “Montserrat itinerari” publicada per la Revista Montserratina l’any 1909 explica que abans de fer-se, a finals del segle XVII i inicis del XVIII, el nou camí per anar a la santa Cova l’accés a aquest indret es feia pel camí anomenat Escala antiga de les Monges. Era un camí que devia començar “en la Costa dels Espantats i el barranc de les Ases, en la carretera de Monistrol, a uns 500 metres passada la capella dels Apòstols”. Seguia pel torrent fins a creuar la via, junt la primera caseta del cremallera (l’autor de l’escrit agafa com a referència un indret conegut en el seu temps). S’indica que és un camí conservat fins no fa massa anys, però que ara (inicis del segle XX) està destrossat i és difícil baixar-hi. Segons s’indica en el llibre Montserrat. Itinerari (1909) “sabem on aquest camí començava abans d’obrir-se la carretera de Santa Cecília (1697) i de Monistrol (1860), creiem que començaria davant de la capella dels Sants Apòstols, seguiria un tros pel que avui és la carretera i baixaria a trobar el lloc on avui comença (es refereix al camí de la drecera de la Maçanera), que és la Costa dels espantats i barranc de les ases, en la carretera de Monistrol, a uns 500 metres passada la capella dels Sants Apòstols. Baixa pel torrent fins a creuar la via, junt a la primera caseta del cremallera. Aquest tros, que no fa molts anys se conservava en bon estat, avui està destrossat de tal manera que és molt difícil i perillós baixar-hi. És l’escala antiga de les monges” (p. 104-105). A partir d’aquest punt el camí s’orientava cap al sud cap el coll de les Baranes des d’on baixava per girar per sota la Trona o el Dau del Monestir per anar a passar el torrent de Santa Maria pel pas del Malgraó i pujar ves un caminoi que portava a la Santa Cova. Aquesta ruta era la manera més antiga d’anar a la Santa Cova juntament amb el camí que baixava de sant Miquel.\nBaixant per l’antic camí de la Santa Cova, i un cop passat el coll de les Baranes, des d’antic hi ha la bifurcació de la Drecera de Monistrol, sender que permet baixar ràpidament al municipi de Monistrol de Montserrat i conegut avui com la drecera dels Tres Quarts. Aquest camí travessa els torrents de la Maçanera i de la font del Boix, voreja el turó de Coll Cabiró i baixa directament cap a Monistrol de Montserrat. El pas des del coll de les Baranes fins a l’inici superior de la bifurcació amb la drecera de Monistrol, a sota de la Trona o Dau del monestir, és de mal passar i el traç primitiu està força desfigurat per unes obres de finals del segle XVII i unes molt més modernes per facilitar el pas de diverses canonades d’aigua. Així i tot, s’endevina que era un camí esglaonat on de tant en tant alguns graons facilitaven transitar-hi. El camí de la drecera de Monistrol tenia un tram amb unes escales. La mateixa toponímia original així ho indica com és el cas del “torrent de les escales de la font del Boix”, Joan Cabeza (1909). Però, l’erosió continuada ha desfet les escales d’aquest indret, foren totalment malmeses l’any 1977 per la caiguda dels enderrocs de les obres de la carretera i l’esllavissada del 2008 alterà definitivament la fisonomia de tot l’indret. On encara són visibles escales és en el tram final d’aquest camí a l’alçada de can Resquera, molt poc abans d’arribar al municipi de Monistrol de Montserrat.\nCamí a la santa Cova en el temps de Pere III\nJosep Galobart, monjo de santa Maria de Montserrat, en un article sobre la Santa Cova explica que la Drecera de Monistrol fou arranjada en ocasió de fer el camí, a finals del segle XVII, que anava des de la Santa Cova al monestir de Santa Maria. Per fer aquesta obra calia tenir, prèviament, un camí que permetés pujar materials des de Monistrol de Montserrat. La construcció del camí de la Santa Cova i l’arranjament de la Drecera de Monistrol són el resultat de l’execució de la voluntat testamentària del marquès de Tamarit, Francesc de Montserrat. A tal fi, l’any 1692 se signà un document on la filla dels anteriors, Gertrudis de Camporrells i de Montserrat, marquesa de Tamarit, acordà, entre altres consideracions relacionades amb la Santa Cova, com la celebració d’una missa diària en memòria del marquès i la seva esposa, construir en un termini de dos anys un nou camí entre la Santa Cova i el monestir de Santa Maria. Segons Josep Galobart, “ben aviat començaren els treballs preparatoris que havien de facilitar les obres projectades. El mes de gener de l’any 1693 se signava, entre el procurador de la marquesa [Marquesa de Tamarit] i el mestre de cases de Monistrol, Bartomeu Rius, el contracte per a l’arranjament del camí que puja de Monistrol de Montserrat al Santuari. El document precisa des de lo portal de Monistrol, i anava a trobar el camí anomenat escala de les monges que portava a la capella de la Cova. Es tracta del camí anomenat actualment drecera dels tres quarts. L’arranjament d’aquest camí tenia la finalitat de facilitar, des de la vila de Monistrol, l’accés i el transport dels materials per a les obres del nou camí, de la casa i de la capella de la Santa Cova. El contracte precisa que el camí havia de tenir 9 pams d’ample. El pressupost de l’obra es pactà en 110 lliures, i el procurador havia de facilitar al mestre de cases els materials necessaris per a les obres” (Josep Galobart, La Santa Cova de Montserrat. I. Dels orígens fins la desamortització de l’any 1835. Butlletí del Santuari, núm. 40, setembre-desembre 1994 p. 31-32). . L’arranjament d’aquest camí tenia la finalitat de facilitar, des de la vila de Monistrol, l’accés i el transport dels materials per a les obres del nou camí, de la casa i de la capella de la Santa Cova. El contracte precisa que el camí havia de tenir 9 pams d’ample. El pressupost de l’obra es pactà en 110 lliures, i el procurador havia de facilitar al mestre de cases els materials necessaris per a les obres (La font Gran de Monistrol de Montserrat, Argentona, l’Aixernador 1994, p. 65.)\nDetall del gravat Montserrat a vista d’ocell, segle XVIII entre 1713 i 1717 i . Ms.Esp. Bib. Nac. Paris fol 460 reproduit per Anselm M. Albareda a “Una història inèdita de Montserrat” Analecta Montserratensia vol IV Anys 1920-1921 p. 127″\nJosep Galobart, en una comunicació personal m’ha confirmat que el sender entre l’antic camí de la Santa Cova i el municipi de Monistrol de Montserrat ja existia abans de 1693. Les obres fetes en ocasió de la construcció del nou camí de la Santa Cova eixamplaren, consolidaren i milloraren aquest camí. Penso que aquestes obres, modificaren la traça d’aquest camí per evitar les escales que devien baixar pel torrent de la font del Boix. En la guia “Montserrat. Itinerari” (1909) es comenta, descrivint la drecera de Monistrol: “s’arriba al torrent de les escales de la font del Boix, on els antics graons s’han perdut, quedant-hi un mal pas, que fa alguns anys fou salvat, fent voltar el camí cap a la dreta” (p. 42). Aquest camí, quedà molt malmès per la gran esllavissada de l’any 2008. Desconec si més avall d’aquest indret hi havia algun tram més amb escales, sobretot per vèncer algun grau de la muntanya, però cal tenir present que aquest camí es modificà a finals del segle XVII, 1693, per poder-hi portar el material per fer l’edifici i el nou camí de la Santa Cova.\nPenso que el rei Pere III l’any 1344 feu servir les anomenades “escales de les monges”, que permetien anar des del monestir de Santa Maria a la santa Cova i que prengué la bifurcació per anar a Monistrol de Montserrat pel “camí de Monistrol” o “drecera de Monistrol”. Només baixant a peu és quan el rei s’hauria trobat amb les escales que esmenta en la seva crònica. Queda una pregunta per concloure aquesta nota: ¿per què el rei no manà pujar unes cavalcadures des de Monistrol pel camí de l’Àngel al monestir de Santa Maria i baixar en elles? Es tractava d’un itinerari força emprat en aquell temps perquè existia una comunicació fluida entre el monestir de Santa Maria i el municipi de Monistrol de Montserrat on, habitualment hi residia el seu prior, en l’anomenat Palau Prioral. L’actual traça del camí de l’Àngel evidencia la facilitat pel pas d’animals ferrats. ¿Per què el rei baixà a peu des del monestir de santa Maria de Montserrat?\nProbable itinerari seguir per Pere III al baixar del monestir de Santa Maria de Montserrat l’any 1344\nPenso que el rei Pere III pujà i baixà a peu al monestir de Montserrat perquè hi anà com un pelegrí, “anassem a fér reverencia a nostra dona de Montserrat” per demanar la seva protecció a les vigílies de la conquesta del Rosselló en les campanyes contra el rei de Mallorca Jaume III. Pere el Cerimoniós fou un rei peregrí.


La cita de l'art d'avantguarda\nemergent-lleida es consolida com un innovador festival fotogràfic\nDivendres, 08/10/2010 a les 00:00 CEST\nLa tercera edició del Festival Internacional de Fotografia i Arts Visuals Emergent-Lleida 10 consolida una de les propostes més innovadores per descobrir nous talents. La plaça Major de Tàrrega es converteix aquesta tarda en l'escenari de la gala inaugural dirigida per Albert Gusi, a partir d'un guió de Màrius Serra. En la festa, hi col·labora l'Associació Alba, que acull discapacitats psíquics i persones amb problemes de salut mental.\nFins al 22 d'octubre, el festival proposa un encadenat d'actes lúdics, exposicions, conferències, videoinstal·lacions i tallers en diferents punts de Lleida. Tàrrega també és la seu de dues mostres fotogràfiques que estaran obertes a partir de demà. L'art del mar repassa la història de la imatge impresa des del 1843, i dedica especial atenció a Philippe Dannic. I Memòria fa una retrospectiva de les composicions oníriques de Cecilia de Val.\nLa trobada compta amb tres titans de l'art fotogràfic: Oriol Maspons rep el Premi Honorífic de Fotografia Ciutat de Lleida i Joan Fontcuberta dirigeix un taller, que imparteix Susan Meiselas, de l'agència Magnum.


Message Wall:Dani3po | Bola de Drac Wiki | FANDOM powered by Wikia\n27.023 Edicions des de la unió al wiki\nVaig néixer el 5 de juliol\nVull parlar amb els adm.\nHola Dani, sóc l'Ai Mirch. M'agradaria parlar amb un adm a el xat d'aquesta wikia. Bé, com estás?. He de dir que la wikia está molt bé i habeu traballar molt per arribar fins una gran cantitat de edicions. Que tinguis un bon dia!\n10:41, oct 7, 2018\nHola Ai Mirch\nCom administrador que sóc, si jo et puc ajudar en alguna cosa només ho has de dir. Envia'm un missatge quan vulguis.\n14:35, oct 12, 2018\nHola Ai Mirch,\nGràcies per les felicitacions, la veritat és que hem fet molta feina per arribar fins a on som. No obstant, tant en Revne com jo últimament no li podem dedicar massa temps a la wiki i ha quedat una mica desactualitzada, però si et podem ajudar en alguna cosa cap problema.\nSobre el xat, podem concertar algun moment si vols i trobar-nos per parlar.\n16:54, oct 13, 2018\nHola, si podem parlar la propera setmana m'agradaria. En Revne també si ell vol anar al chat. Des de avui fins la propera semana seré en el xat esperant xDDD. M'agrada parlar en catalá amb els administradors.\nEditat per Ai Joestar\t08:51, oct 21, 2018\nArcs i sagues, requereix correcció\nHe observat que has redireccionat l'article de la Saga de la Supervivència de l'Univers. Vull dir-te que en realitat no hi ha diferències entre sagues i arcs, que són el mateix. Això deu venir d'una confusió en les traduccions amb base en les llengües que s'utilitzen de font. Concretament en la nostra llengüa no existeix el concepte arc (en la normativa), com a concepte narratiu. Curiosament molts arcs inclusius que hem originat es diuen similarment a les sagues homònimes que suposadament els comencen. Per tant, és un vici adquirit d'altres wikis de Dragon Ball o bé del món d'One Piece. Com pots comprovar en la wiki anglofona, que és la font mare, en el cas de les wikis d'aquesta temàtica, no hi ha diferenciació entre arcs i sagas perquè en anglès són sinònims. Mira't l'article en:Dragon Ball Super (anime) on han adoptat el terme saga per a definir-ho i no han categoritzat per partida doble. Entenc que vulguem crear mini-sagues per deixar-ho més clar tot, però ni la saga d'en Monaka, ni la saga de preparació per al torneig universal existeixen, si anem a crear sagues menors hauríem d'indicar que són interpretacions d'estil (amb unes anotacions) i mini-sagues (o com vulguem dir-li) i posar-les integrades en les oficials. En el cas dels arcs no pot ser perquè no existeix el concepte en el món Bola de Drac, tampoc en la normativa, i a banda és arbitrari. Per últim et recordo que la Saga de la Supervivència de l'Univers comença en el capítol 77, no pas en el capítol 66 o 67. Si et sembla bé faig els canvis pertinents per a unificar o wikificar els conceptes correctament en els diferents articles referits a aquest tema. Espero la teva opinió o vist-i-plau abans de fer res.\nEditat per GrilesB\t00:37, feb 26, 2017\nJa fa força temps vam establir, especialment per a\n, que Arcs serien el tema "gran", l'enemic principal generalment (Cèl·lula, Satanàs Cor Petit, l'Exèrcit de la Cinta Vermella, etc...i que aquests es dividirien per Sagues. A GT no tenia massa sentit fer-ho, ja que estava força ben delimitat.\nBàsicament, per posar un exemple hem seguit i unificat això: The Majin Buu Saga is the fourth major plot arc from the Dragon Ball Z series. In the FUNimation dub's (...) the Majin Buu Saga is broken up into six sub-sagas: the Great Saiyaman Saga, the World Tournament Saga, the Babidi Saga, the Majin Buu Saga, the Fusion Saga, and the Kid Buu Saga.\nEns vam trobar (i era el cas més destacat) que hi havia Saga de l'Exèrcit de la Cinta Vermella, Sub-Saga de l'Exèrcit de la Cinta Vermella, Sub-Saga del General Blue i la Sub-Saga del General Red, per això vam decidir utilitzar Arc i Saga, per diferenciar-ho.\nno era molt necessari, però al veure que hi havia mini-sagues que no encaixaven massa en lloc (bàsicament els episodis d'en Monaka i els de després de derrotar en Zamasu) a la wiki vam seguir el mateix patró de Arcs i Sagues.\nSobre el què comentes de que la Superviviència de l'Univers comença a l'episodi 77 és pel mateix motiu dels Arcs i Sagues. Els episodis post-Zamasu no encaixen al futur, però tampoc són del Torneig perquè oficialment comença al 77. Com que esmenten alguna vegada que s'han de fer més forts per al torneig d'en Zen-oh, recuperen l'esperit de lluita d'en Krilin, en Goku contracta en Hit per fer-se més fort, ... per això es va considerar com una "preparació per al torneig.\nEntenc que pot ser un sistema una mica confús, però tampoc pretenem ser una còpia exacte en català de la wiki anglesa, si vols podem quedar un dia d'aquests pel xat i en parlem\nAh, i benvingut, qualsevol dubte ja saps^^\n20:15, feb 27, 2017\nEl que dius saga menor de preparació per al torneig universal, en tot cas, abans de tot té uns capítols de farcit que no casarien amb cap i s'haurien d'unir a la saga principal (Trunks) si no ho estan. El que proposo així més concret seria que les sagues menors entren dins de les sagues principals, per exemple, la saga de preparació que dius aniria dins de la saga d'en Trunks del futur. I de moment si vols deixar el neologisme arc, no veig perquè el torneig de supervivència no entraria en l'arc dels déus, si és la seva essència, està tot ple de kaioshins i déus de la destrucció i va en la línia del torneig de l'Univers 6. Et sembla bé?\nP.D.: I a banda d'això no entenc que si establiu que els "arcs" i sagues són coses diferents, després es reanomeni sagues com a arcs i es facin categories de sagues com a arcs.\nEditat per GrilesB\t01:36, feb 28, 2017\nDoncs fem una cosa, diguem com faries els talls a TOT\n, de quin a quin episodi aniria cada part i com s'anomenaria la part i llavors ho discutim OK?\nNo entenc a què et refereixes amb lo de categories de sagues com a arcs\n08:44, feb 28, 2017\nNo mirem res, estic fart que pentineu tots els meus articles nous amb ultracorreccions i canvis arbitraris excusant-vos que heu millorat una frase o una coma mal posada (amb l'objectiu de tocar la moral potser). Fem una cosa, vos mireu les fonts i les promos dels "arcs" (sagues): http://www.kanzenshuu.com/episode/super/ http://www.toei-anim.co.jp/tv/dragon_s/ i ho poseu bé vosatros, 1+1=2. Perquè jo no aguanto un dia més en aquesta web secessionista.\n09:03, feb 28, 2017\nObtingut de «http://ca.dragonball.wikia.com/wiki/Message_Wall:Dani3po»


Tot comença a agafar forma de cara a les municipals - Nova Conca\nTot comença a agafar forma de cara a les municipals\nDivendres, 29 de març de 2019 a les 07:19h\nDe mica en mica, i ja des del mateix mes de gener, es comença a respirar ambient electoral als nostres pobles i viles. No en va, cal recordar que el proper mes de maig, el dia 26, se celebraran les eleccions municipals, que hauran de configurar els nous consistoris de la Conca de Barberà, i per extensió, el nou Consell Comarcal.\nAquest ambient electoral que esmentàvem a l’inici es deixa notar sobretot, i de forma ben clara, amb el nombre d’obres públiques que estan vivint els municipis. Sembla curiós, però ja comença a ser ben recurrent que les obres de millora als diferents carrers i places, no ja tan sols de la comarca sinó d’arreu del país, arribin precisament, com a estranya curiositat, els cinc primers mesos de l’any electoral. Fa de vegades inclús riure, i a ningú se li escapa el pensar que potser es fa per electoralisme.\nEn aquest sentit, seria bo que les diverses obres públiques s’anessin repartint durant la legislatura i que fins i tot es fessin plans que sobrepassessin dues o més legislatures de forma pactada entre tothom, però tenim tots plegats la mania de fer-ho tot ràpid, a última hora i, més d’una vegada, no gaire ben fet.


Localitzat el menor de 13 anys desaparegut divendres a Foios - Diari La Veu\nEscriba el número 164668\nLocalitzat el menor de 13 anys desaparegut divendres a Foios\nEl jove està ja en la casa familiar sa i estalvi\n7 octubre 2019 07:45h\nVALÈNCIA. La policia ha posat, feliçment, fi a la cerca del jove de tretze anys que va desaparéixer divendres passat a la localitat de Foios (l'Horta Nord). Luis Muñoz González, de Meliana, ha sigut localitat i ja es troba a la casa familiar sa i estalvi.\nAquest diumenge la família va llançar un crida d'auxili després de dos dies sense tindre notícies del menor, que va ser vist per última vegada quan sa mare va anar a treballar el passat divendres i el va deixar dormint a casa. Quan va tornar, ja no estava.\nEscriba el número 509662


L’MVP de la lliga alemanya és la primera peça del nou projecte del BAXI Manresa | Ona Bages\nInici ESPORTS L’MVP de la lliga alemanya és la primera peça del nou projecte...\nL’MVP de la lliga alemanya és la primera peça del nou projecte del BAXI Manresa\nEl Baxi Manresa ha fet oficial el primer fitxatge de cara a la temporada vinent. Es tracta del pivot nord-americà de 28 anys Scott Eatherton, MVP de la Bundeslliga, la lliga alemanya de bàsquet. Es tracta d’un interior de 2,06 metres d’alçada qui, amb el seu darrer equip el Lowen Braunschwig, ha fet una mitjana 17,7 punts per partit, 8,2 rebots per partit i 22,2 crèdits de valoració. El jugador de Pennsilvània aterra al Nou Congost per les properes dues temporades.\nAmb la sortida ja confirmada de Ryan Toolson i amb la més que probable sortida de Pere Tomàs, el Baxi Manresa ha sumat la primera peça del seu nou projecte. Un jugador amb cinc temporades d’experiència a Europa i amb unes estadístiques que han cridat molt l’atenció a Xevi Pujol i el cos tècnic de l’equip.\nScott Eatherton s’ha format a les universitats de Saint Francis i Northeastern. És un home molt efectiu de cara a cistella i amb un perfil de joc polivalent a la pintura. També és un gran rebotejador i un bon llançador en els tirs de curta distància.


Com fer un ex-libris – el basar de les espècies\nCom fer un ex-libris\nL’altre dia una amiga meua, la Montse, em preguntava com es podia fer un ex-libris. Per a qui no sàpiga què és n’apunto la definició (extreta d’esta pàgina):\nUn ex-libris consisteix en una etiqueta o segell de contingut artístic que s’ha reproduït amb qualsevol de les tècniques de gravat existents i que algunes persones o institucions acostumen a col·locar en una de les primeres pàgines dels seus llibres, com a marca de propietat.\nLa pregunta venia perquè no sabia com fer-ne un: havia d’anar a una impremta? a un dibuixant? hi havia alguna pàgina a on descarregar-se’n algun?\nSi busquem per la xarxa ex-libris en podrem trobar diferents galeries. El comú denominador acostuma a ser que estan fets per algun dibuixant o il·lustrador i, per tant, es tracta d’una petita obra d’art. Però com que la majoria de mortals no som artistes, i per molts de llibres que tinguem no ens atreviríem mai a fer un tiratge de 1.000 exlibris (o més) en una impremta, sempre podem recórrer a una solució casolana.\nPrimer cal buscar el motiu «artístic» que decorarà l’ex-libris. Si voleu que el resultat no quede malament (perquè la imatge que heu triat és de baixa resolució) vos recomano descarregar-vos una font decorativa (dingbats) des d’esta pàgina, per exemple.\nI, de passada, si voleu, podeu aprofitar per baixar-vos alguna tipografia que quede bé amb el dibuix que hagueu triat. Seguidament cal que instal·leu les fonts al vostre ordinador.\nDesprés cal obrir un document nou en un editor de textos, com ara l’openoffice. Pensem els ex-libris que volem que surten per pàgina (8, 10, 12…) i creem una taula amb les caselles corresponents. I passem a escriure en un quadre de text la inscripció que volem que hi figure (per exemple, «ex libris basar.cat») i en un altre quadre el motiu que haguem triat per al nostre exlibris.\nSeleccionem el text o la imatge i les canviem de color, de mida o de lloc, tot al nostre gust. I copiem i peguem el conjunt tantes voltes com ho necessitem segons la taula que hem fet fins a omplir la pàgina.\nAra només queda imprimir. Evidentment, si teniu una impressora de color, el resultat quedarà més atractiu que en una d’una tinta.\nUn parell de consells si voleu que el resultat quede encara millor. Trieu un paper de color groguenc (aossat) o verjurat per imprimir els vostres exlibris, i utilitzeu goma aràbiga per enganxar-los als vostres llibres (com que és una goma natural és menys agressiva amb el paper).\nI ara us apunto uns quants ex-libris que he fet, amb la referència de les fonts utilitzades (la majoria vos les podeu descarregar aquí).\ntext: rolinga renner\ndibuix: ranger ray’s\ndibuix: art nouveau headers\nBy Jacme | 14 de desembre de 2006 | espai tipogràfic, General | 5 Comments |\n← rerum blocosferam\ncamí de les estrelles →\n5 thoughts on “Com fer un ex-libris”\njaka 14 de desembre de 2006 at 23:17\nQue xulos els que has fet !!! Jo meu personal no m’he ne fet mai cap, ara en tinc un parell d’antics de la meva família, abans estava molt de moda, be, mes aviat era com una obligació.\nJacme 15 de desembre de 2006 at 8:44\nvols que te’n faça un? tens alguna preferència de dibuix? què vols que t’hi pose? ei, que no és cap obligació, eh?\nPD: ei, si algú més vol que l’hi en faça un, només m’ho ha de dir, eh!!!???\njaka 16 de desembre de 2006 at 22:32\nDoncs si que m’agradaria que m’hem fessis un, ara el que no tinc ni idea es que hi podria posar… a veure tu que ets expert que et sembla que podria dir, i el dibuix doncs tampoc ho se, que poc t’ajudo tat?\nBe, tu fes que segur que m’agrada i com que ja em coneixes una mica, segur que la encertes.\nBon diumenge !!! 🙂\nDani 18 de desembre de 2006 at 8:41\nNo és ben bé un ex-libris, però als meus llibres hi poso un segell que em va dur el meu germà quan va estar a la Xina, amb el meu nom, Dani, en caràcters xinesos… A mi m’agrada molt!!!\nJacme 22 de desembre de 2006 at 11:17\n@jaka: la veritat és que no ajudes gaire… però no patixes, que alguna cosa farem! ara, me sembla que hauràs d’esperar a que arriben los Reis! 😀\n@dani: pos lo teu segell ha de ser un magnífic ex-libris! quina enveja!!


Els Vailets de l'Empordà necessiten gent per continuar construint castells ·\nInici Actualitat Els Vailets de l’Empordà necessiten gent per continuar construint castells\nEls Vailets de l’Empordà necessiten gent per continuar construint castells\nUn dels tres pilars de 4 que van descarregar Els Vailets de l'Empordà a la Fira de la Cirera de Llers\nEls Vailets van aprofitar la seva actuació a la Fira de la Cirera de Llers per fer una crida a qui vulgui apropar-se al món casteller i poder assegurar la temporada castellera sense haver d’anul·lar cap actuació\nUn dels tres pilars de 4 que van descarregar Els Vailets de l’Empordà a la Fira de la Cirera de Llers\nDesprés de la fira de la Rosa a Roses de la setmana passada, els Vailets de l’Empordà es van desplaçar aquest passat diumenge fins a Llers per emplenar de castells la celebració de la 25ª edició de la Fira de la Cirera del municipi.\nDes de fa uns mesos que existeix una estreta col·laboració entre la colla blau-cel de castellers i els GraLlers, grup musical d’instruments tradicionals de l’Associació Amics de Llers Cultura i Esbarjo, el qual donen amenitzen a la construcció de castells al ritme de les seves gralles i tabals. Una relació que fins i tot el va portar a actuar en una ocasió a França.\nI amb els GraLlers de banda sonora, Els Vailets de l’Empordà van completar una breu actuació durant la Fira de la Cirera descarregant 3 pilars de 4 a la plaça de l’església.\nEls castellers de Castelló d’Empúries van aprofitar la trobada d’entitats empordaneses per fer una crida a qui vulgui apropar-se al món casteller. Es troben en una temporada baixa amb menys gent i els hi costa construir castells com acostumava a fer fins ara. Necessiten mans i espatlles per a poder assegurar la temporada sense plantejar anul·lar cap actuació.\nAssajos els dimarts i els divendres\nEls seus assajos estan oberts a tothom, els dimarts i divendres a partir de les 20h a la sala polivalent de Castelló d’Empúries. Es poden trobar a totes les xarxes socials @vailetsemporda.\nArticle anteriorLa Festa del Mar de Roses arriba a la 10ª edició oferint una quarantena d’activitats a preus populars\nArticle següentEls ciclistes de Roses van finalitzar esgotats, però animats, la 2ª etapa de la Transpyr a La Seu d’Urgell


L’orquestra del Casino Musical oferirà dos concerts per a violí amb obres de Bach en Godella i València - Nou Horta\nDimecres, 12 Febrer 2020 09:48\tEscrit per Redacció Publicat en Godella-VAL Vist 374 vegades\nL’orquestra del Casino Musical de Godella oferirà este proper cap de setmana un doble concert per a violí amb obres de J. S. Bach. La primera d’estes cites tindrà lloc el dissabte 15 de febrer a les 20.45 h en la basílica de Sant Vicent Ferrer (c/ Cirilo Amorós 56, València). I la segona serà el diumenge 16 a les 12.00 h en l’església Sant Bertomeu de Godella. L’entrada per a tots dos consistirà en un donatiu voluntari.\nEl compositor alemany Johann Sebastian Bach serà el fil conductor en tots dos concerts per a violí en La, Mi i Re menor. Els violinistes solistes Bárbara Martínez Ibáñez, Josep Alborch Lluna, Sergi Pérez Ferrer i Enric Juan Alcocer estaran dirigits, juntament amb la resta dels membres de l’orquestra del Casino, per la directora Pilar Mor Caballero, que també intervindrà en una de les obres.\nVine a gaudir de les obres de Bach en estos concerts que se celebraran en dues localitzacions molt especials del nostre poble i de la ciutat de València.\nMés en esta categoria: « L'Ajuntament de Godella aprova totes les propostes presentades en el ple\tLes falles de Godella es posen en marxa amb una extensa programació d'actes »


Notícies_destacades_ODS_Albacete – Pàgina 2 – Odsolidaria\nA Odontologia Solidària no caminem sols. El voluntariat la força motriu de la Fundació, però els nostres projectes són també possibles gràcies a la complicitat d’altres entitats i institucions. N’és un exemple el Col·legi d’Odontòlegs i Estomatòlegs...\nDesprés de més de dos anys de treball previ, la Clínica Solidària d’Albacete ja és una realitat. El nou centre d’Odontologia Solidària va ser inaugurat ahir dia 17 de febrer, en el transcurs d’un acte al qual van acudir més de setanta persones. A més...\nEl proper dimecres 17 de febrer, s’inaugura la nova clínica d’Odontologia Solidària a Albacete (19.00 hores). A partir d’ara, doncs, la Fundació tindrà presència a la ciutat castellanomanxega, gràcies a l’impuls inicial de la Dra. Dolores...\nLa ciutat d’Albacete s’incorporarà pròximament al mapa de clíniques d’Odontologia Solidària, després de les que ja es troben en funcionament a La Corunya, Badalona, Fuengirola, Granollers, Madrid, València i Saragossa. Les previsions indiquen que...


Xaragall de sa Camamilla\nPER EL BOSC DE MONTNÀBER\nEspolón Del Xaragall De Sa Camamilla –PENYAL XAPAT – Serra de son Torrella sur – Serra de son Torrella Central\nSortint des de Sóller en direcció a Lluc per la carretera Ma.-10, vam deixar el cotxe en la boca E del túnel de Montnàber i descendim de nou cap a Sóller fins a haver sobrepassat uns 25/30 metres la fita kilométrica 39 (des de l'aparcament hauran transcorregut uns 25'/30').\nA l'esquerra de la carretera (adreça Sóller) s'inicia un camí pel qual ascendim amb pendent lleuger/mitjana. Transcorreguts uns 3' arribem a una bifurcació i vam prendre a la dreta iniciant una baixada lleugera. 1' després al costat d'una sitja apareix una bifurcació, vam prendre a l'esquerra en pujada mitja. '? després el camí planeja i posteriorment transitem sobre un gual, per a planejar seguidament.\n3’després arribem a un nou encreuament, vam seguir a la dreta planejant i vam passar sobre una sitja pràcticament enfonsada. Transcorregut tot just 1' arribem a un encreuament i hem de seguir a l'esquerra (veurem una fita a l'esquerra damunt d'un tronc). El camí presenta una pujada curta i inicia un descens lleuger/mig i uns 2' després arribem a una rosseguera (fita a l'esquerra). Hem d'abandonar el camí pel qual veníem transitant i pujar per la rosseguera en diagonal dreta. Veurem que la rosseguera finalitza al costat d'una gran alzina.\nLa pujada presenta pendents forts i molt forts, amb la dificultat afegida del relliscós del terreny el que fa que extremem les precaucions, ajudant-nos en alguns moments de les mans. Als 5'/6' d'iniciat l'ascens arribarem al costat d'una paret rocosa a la nostra dreta. Seguim pujant al costat de la paret i en uns 2' el corredor s'estreny i el pendent es fa més acusada. En aquests moments cercarem el millor camí, ja sigui en la zona central o a la dreta. Uns 4' després arribem a un graó rocós, que ho superarem grimpant, i seguirem ascendint seguint la línia de màxima pendent buscant el millor recorregut.\nTranscorreguts uns 6' arribem a una rosseguera amb pendent molt fort i vam sortir de la zona encaixada entre parets rocoses. Ens dirigim cap al serral situat al nostre front. 4' després a la nostra dreta veurem un penyal coberta la seva base parcialment per una planta. Transcorreguts 2' veurem altre penyal a la nostra dreta i ascendirem entre el càrritx amb pendents molt forts. En aquest tram cercarem el millor itinerari d'ascens, ja sigui per la dreta o pel centre (en alguns trams apareixen restes d'un caminoi el que facilita la progressió), i després d'uns 6' d'ascens arribarem a una paret seca.\nA partir d'aquest moment el recorregut no presenta pendents tan acusats. Des de la paret seca ens dirigim cap al serral que apareix a la nostra dreta al que arribem en 1'. Arribem a la base de les roques que formen el cim del espolón del Xaragall de sa Camamilla i ascendirem cap al cim, per pendents forts, arribant-la a en 3'/4'.\nPer a dirigir-nos al Penyal Xapat, descendim del cim i ens dirigim de nou cap al serral, al que arribarem transcorreguts uns 2'. En el serral prendrem adreça SW llaneando i amb pujada lleugera després i al cap d'uns 5' s'inicia un descens amb pendent lleuger al principi i fort després, en direcció a dos pins per on desgrimparem la paret rocosa. En aquest punt iniciem una baixada forta/molt forta cap al Penyal Xapat que veurem enfront de nosaltres. Després d'uns 5'/6'arribarem a la seva base i grimpant per la zona que ofereixi millor agarri arribarem al cim més elevat en uns 4'/5'. Igualment podem ascendir a l'altre cim en uns 2'/3'.\nDes del Penyal Xapat vam prosseguir el recorregut cap a la Serra de Son Torrella. Des de la base del Penyal Xapat hem de dirigir-nos cap al graó rocós al costat dels dos pins per on hem passat abans. En uns 5'/6' de pujada forta/molt forta arribarem al graó, grimpant ens situarem al costat dels pins i des d'aquest punt iniciarem una pujada mitja/lleugera a través del càrritx per a dirigir-nos amb adreça NE cap a la cresta de la serra de Son Torrella. Després d'uns 5' de pujada per la càrritxera el pendent s'endureix passant a fort/molt fort; hem de dirigir-nos cap al punt que apareix una reixeta en la cresta, arribant-la a després d'uns 4' de fort pendent. Seguim ascendint amb pendent fort/molt fort en diagonal esquerra i en 2' arribem a la cresta.\nUna vegada en la cresta seguim amb adreça NE per ella i en 1' arribem a una paret seca, la travessem, vam seguir crestejan amb ascensos forts, planejant a trams i en uns 6'/7' arribem al cim Sud de la serra de Son Torrella. Prosseguint per la cresta en uns 4' arribem a un nou cim, ja en el sector central de la Serra de Son Torrella.\nDescendim del cim per la nostra esquerra i voregem el cim, passant al vessant S i amb pendent molt fort en alguns trams i fort en uns altres baixem en diagonal dreta, en direcció a dues roques i descendint passada la roca de la dreta. A partir d'aquest moment hem de descendir per la línia de màxima pendent en direcció a la cua de l'embassament que abasteix a la base militar. Al cap d'uns 12'/14' des del cim arribem a una rosseguera, descendim pel costat esquerre amb pendent fort/molt fort i en uns 6'/7' arribem a el camí que voreja la presa, a l'altura de la cua de la mateixa. Prenem el camí cap a la nostra esquerra i en uns 2' arribem a una barrera metàl·lica verda (dóna accés a la possessió de Son Torrella). Pel botador situat a l'esquerra arribem a la carretera Ma.-10 al costat de la boca E del túnel on hem deixat aparcat el cotxe.


blog.cat d'en Pep - La pluja no ens espanta\n« Està clar d’on venim, però no on anem Maratonians Mossenaires »\nNo sé què tenen els entrenaments a Mossèn Homs, que encara que plogui, sempre hi ha qui està disposat de mullar-se, sense amoïnar-li molt. Veure que està plovent fa repensar-ho dues vegades, però una vegada finalitzada la trobada, sens, com aquest dissabte, una gran satisfacció.\nCom que hem vist que tots gaudíeu molt, a més, hem fet un recorregut un xic més llarg i no recordem a ningú que s’hagi queixat per aquest fet.\nEs nota que hem anat en, petit comitè, i el recorregut dels bonics: anar a la font de Can Roure i per primera vegada, una forta pujada que es fa trobar-nos a mitja baixada del Turó de les Roques Blanques i d’aquí en direcció al camp base, al costat de la riera i des de Can Petit, arribarem als peus de la Masia, sense massa contratemps.\nGràcies, de nou, per l’entrenament i per oblidar-vos de la pluja bé de dalt i acaba mullant.\nUna vintena i escaig de mossenaires, que ha fet de la puja la seva\ncompanyia durant aquesta estona, en que també s’ha gaudit\nSegona fotografia, per copsar a en Rubén Leiva, que havia vingut uns\nsegons més tard.\nI amb un xirimiri al començament, anem amunt.\nI baixem avall, per l’àrea de lleure de Torre Mossèn Homs\nPassant, ara, per la font de les Canyes\nTots amb paravent i parapluges, com en Toni, Miguel, Oriol i Jose.\nI en Juanjo i en Rubén\nJuan, Pepe i Inma\nInma, Carme, Carlos, Anna, Alberto, Diego\nI encara que l’Oriol va ben xop; gorra xopa, paravents, fer un traguet, no\nestà de més, ja que estem a la font de Can Roure\nBen Mulladets i esperant a estar tots a punt, i en gorra taronja, en Ferran Sered\nTambé ben moll, en Toni Peñalver\nI les noies, l’Inma i la Carme. Prop, pensatiu, l’Alberto\nJordi, Diego, Miguel, Enrique i Rubén\nPoques valentes, avui: Inma, Carme, Anna i Sandra.\nLa Sandra a primera hora del matí posava en dubte al facebook, de si hi\nCom sempre, al mati, al facebook, fem convocatòria i es generava algún\ndubte, que aviat va quedar esbaït\nEn Ferran, anirà d’aquí, cap al collet de Sant Joan i a pujar la carena\ndirecció al pic de l’àliga: i és que és un dels principals corredors\nI es veuen rialles\nTot baixant per Can Candi des del Turó de les Roques Blanques.\nI avui la nostra cua és: Diego i Juan\nI del gps de l’Enrique Rodriguez, organitzador i promotor de la cursa per la\njustícia social, que l’endemà serà un tot un èxit.\nFont d'obligada visita, per Mossenaires, quan arriba aquesta època. Racons frescos i en un entorn molt agradable, amb baixada i pujada pel torrent de Gotelles, on anem fent saltirons pel rierol que, a més de fer-nos trobar bé, ens ajudarà a superar aquest dia de forta calor i gaudirem de nou de gent increïble. Gràcies […]\nFins a la Masia de Can Deu (Sabadell)\nEls nostres entorns són bonics i conviden a fer-hi esport i ens fa il·lusió anar-hi, i sobretot amb tan bona companyia. Córrer ens agrada, però res a veure quan tries amb qui, i ens hem triat mútuament i sempre ens surten boniques històries. Com és costum, ens agrada dedicar-vos l'entrenament a tothom que veniu, i […]\nQui dinamitza habitualment, avui no ha pogut ser-hi, i sempre tenim amics que es fan responsables de què tot vagi alhora, tant en la part del disseny del circuit, com la part gràfica i ho volem fer palès, donat que el projecte és també vostra i de tots. Gràcies!! L'Eva ens ofereix el reportatge i […]\nTornem a Gotelles\nFeia dies que ens rondava la idea de fer l'espectacular torrent de Gotelles ben acompanyades i acompanyats per Mossenaires, i avui 1 de juny que encetem temporada de torrent. Hi anirem més d'una vegada, si us sembla bé. Tan sols per la frescor, remor d'aigua i el saltironets que fem, esdevé un entrenament força divertit. […]


Lucía Martínez - Entrevistes - Veritas supermercats ecològics\nLucía Martínez: “discutir si embarassades o nens poden seguir una dieta vegetariana hauria d’estar superat”\nLucía Martínez, dietista-nutricionista experta en nutrició vegetariana, forma part d’una nova generació d enutricionistes que ha irromput als mitjans i les xarxes per fer divulgació amb un llenguatge directe, sense lligams amb ningú i amb rigor científic. Acaba de presentar “Vegetarianos concienciados” (Paidós), un manual ple de consells perquè els vegetarians vagin tranquils -i ben nodrits- per la vida.\nLes dietes vegetariana i vegana encara generen molta confusió. Com a experta: podem dir que són aptes per a tothom?\nHo podem dir i no és una opinió personal. Tenim el document de posicionament sobre dietes vegetarianes de la American Dietetic Association (ADA) i altres associacions de nutricionistes i dietistes diuen el mateix; tenim l’experiència, perquè hi ha milers de persones que segueixen una dieta vegetariana, i tenim molta investigació, ja que aquesta dieta és una de les més estudiades. A dia d’avui, continuar discutint si una dona embarassada, una criatura o una esportista poden seguir una dieta vegetariana hauria de ser una cosa superada.\nEncara sentim a molts llocs que s’ha de menjar de tot\nHi ha moltes coses avui en dia a l’abast de tothom que és millor no menjar-se-les. En el context actual, en què tenim supermercats plens de productes que no són saludables i una societat en què la majoria de la població, per sort, no passa gana, és molt important saber què no has de menjar. I, evidentment, una dieta sense carn pot ser saludable, com també ho pot ser una dieta sense pa. No hi ha cap grup s’aliments que sigui imprescindible.\nAlgunes persones opinen que els pares no poden imposar una dieta vegana als seus fills. Què en penses?\nEl dia que em presentin un nen de 10 mesos que decideixi el seu menú, potser callaré! Les famílies ho imposen tot als seus fills, fins que tenen una edat suficient per triar per si mateixos, des de batejar-los fins a posar-los arracades. Aquest argument no té cap sentit. El que és important és que totes les famílies tinguin bona informació per alimentar els seus fills de manera saludable. I dic totes, perquè les famílies que segueixen una dieta tradicional sovint tampoc tenen informació de qualitat sobre alimentació i salut. A vegades perquè ens falta la figura de la dietista-nutricionista a la sanitat pública i moltes vegades perquè la informació sobre alimentació ens la proporciona la indústria alimentària i dona bons consells.\nLa dieta vegetariana té algun benefici afegit sobre la salut?\nTenim evidències que ens diuen que la dieta vegetariana i especialment la vegana tenen resultats fantàstics amb pacients amb diabetis de tipus 2 i que en la població vegetariana hi ha menys incidència de sobrepès i obesitat. Però pot ser que tot això canvïi en el futur, perquè el patró d’alimentació de la població vegetariana està canviant per la irrupció brutal que hi ha de productes ultraprocessats vegetarians.\nI pot tenir algun risc?\nAquñi hem de parlar de la vitamina B12. És una vitamina que es troba en aliments d’origen animal i una dieta pobra en aquests aliments o que els elimina totalment ha d’obtenir la B12 a través de suplements. Aquesta és l’única advertència per a aquest grup.\nTambé té conseqüències positives per al medi ambient.\nEstà perfectament documentat per l’OMS i la FAO: la dieta vegana i després l’ovolactovegetariana són els sistemes alimentaris que causen menys impacte medi ambiental pel que fa als gasos d’efecte hivernacle, d’us de la terra, d’ús d’aigua, etc. Si volem ser ecologistes o sostenibles, una de les coses més importants que podem fer és canviar l’alimentació: no agafem un avió cada dia, però sí que mengem cada dia. Adam Martín Gaudeix amb les nostres entrevistes.


Manifest del professorat del Ramis\nEls sotasignants, professors de l’IES Joan Ramis i Ramis, reunits amb data 2 d’agost de 2013, volem manifestar:\n1. El suport a la nostra directora i el reconeixement a la seva tasca continuada de compliment de la normativa vigent i la seva actitud oberta, democràtica i dialogant.\n2. Que les preses de decisió en un centre escolar no corresponen de forma unilateral als òrgans de govern unipersonal, entre ells el del director o directora sinó que estan sotmeses als òrgans col·legiats i de coordinació que estableix la legislació actual. Entre els primers, el claustre i el consell escolar, integrat per representats de tota la comunitat educativa (pares, mares, estudiants, professors, personal no docent i representants de l’Ajuntament). El consell escolar és el màxim òrgan decisori del centre i responsable de l'aprovació i modificació dels projectes educatius i dels projectes lingüístics del centre.\n3. Que el centre va elaborar un projecte TIL realista d’acord amb els recursos de què disposa i atenent als criteris pedagògics i curriculars del projecte educatiu del centre, que va tenir un informe favorable de la Comissió TIL de la Conselleria.\n4. Que les mesures aplicades per la Conselleria d’Educació són absolutament injustificades i arbitràries i demostren un total desconeixement del funcionament i organització d’un centre educatiu. Per tot això, exigim la immediata rectificació de la Conselleria i la restitució del seu càrrec als directors expedientats.


Publicat per Carme Rosanas de novembre 30, 2020\n- Però com és que portes aquesta foto a la cartera? Qui coi són aquests?\n- Tu no n'has de fer res, deixa'm estar!\n- No t'ho prenguis així, només és pura curiositat, són ben estranys aquests homes ... no m'ho negaràs!\n- Estranys? No em facis enfadar que hi ha el meu pare!\n- El teu pare? Només pot ser aquest mes jove de la pipa, els altres no s'hi assemblen gens i desgràciadament ell no es va fer gaire gran i molt menys vell. Jo me'n recordo del teu pare de quan venia a jugar a casa teva.\n- Doncs sí és aquest i és l'única fotografia d'ell que tinc. Totes es van cremar en l'incendi aquell de casa meva, no ens va quedar res, cap record, ni en paper ni imatge virtual, aquesta foto la vaig trobar el mateix dia de l'incendi, misteriosament al carrer, davant de casa meva.\n- I tu saps qui són els altres? i quan era això? i què feien?\n- No? aquest no tan poc convincent em sona a que sí.\n- Deixa'm estar, vols?\n- D'acord, d'acord, però escolta... aquest de més a la dreta no és aquell gallec de la "pulperia" que era un mafiós i el van detenir per tràfic d'armes?\n- Doncs sí, veig que l'has reconegut, quan érem petits hi anàvem sovint a la "pulperia" el pitjor error del meu pare.\n- No m'estaràs dient que ...\n- Doncs sí, no sé pas com el van enganxar, el van reclutar de manera forçada, potser li feien algun xantatge o no sé com es va deixar pescar per anar a buscar els que havien pasat la frontera amb les armes i dur-los a lloc segur.\n- I així allò que el teu pare havia mort accidentalment en l'incendi....\n- Doncs no, no era veritat, el van pelar ells mateixos quan es va voler escapar de l'organització. En aquesta foto es veu que l'estaven amenaçant i avisant que no ho fes, que no marxés, que no els deixés... i la devien fer per allò que la van fer servir, per reivindicar el crim: les amenaces van fer-se realitat. El van matar primer i van incendiar casa nostra, després.\n- Com pots mirar aquesta foto sabent tot això...\n- No vull oblidar-los, si mai els trobo els vull reconèixer.\nMcAbeu 30 de novembre de 2020, a les 9:06\nM'imagino com, a mesura que passa el temps, aquesta fotografia es va omplint de creus vermelles que van guixant, d'un en un, aquesta colla de mafiosos.\nAquest relat teu pot esdevenir tota una història de venjança digna d'una bona pel·lícula de cinema negre. :-)\nCarme Rosanas 30 de novembre de 2020, a les 19:26\nQuina bona idea! Hagués estat molt bé manipular la imatge i posar-li una o dues creus vermelles... he, he, he...\nsa lluna 30 de novembre de 2020, a les 13:46\nEn Mac m'ho ha tret de la boca, em sonava a venjança... Ha de ser molt dur que l'únic record que et quedi del teu pare, sigui una foto on hi hagi els culpables de la seva mort.\nCarme Rosanas 30 de novembre de 2020, a les 19:29\nDoncs sí les intencions són de venjança, i tant! però que simplement es conformi en guardar la foto i no oblidar-los... per si si se'ls troba, em fa pensar que és una venjança més desitjada que no pas real. No em sembla que hi estigui gaire ben disposat. Gràcies, sa lluna!\nxavier pujol 30 de novembre de 2020, a les 18:43\nEl pop a la nit fa mal.\nCarme Rosanas 30 de novembre de 2020, a les 19:34\nHi ha pops que fan mal de nit i de dia...\nXeXu 1 de desembre de 2020, a les 10:10\nCaram, caram. Aquest podria ser l'inici d'una bona història d'intriga i de revenja. Sí que no tenen massa bona pinta aquesta gent, però has sabut treure força suc de la imatge, ben imaginat!\nCarme Rosanas 1 de desembre de 2020, a les 19:23\nartur 1 de desembre de 2020, a les 13:06\n"La venjança és un plat que es serveix fred!" diu, la dita..... ;-o)\nCarme Rosanas 1 de desembre de 2020, a les 19:24\nSembla que ho està refredant bastant, doncs, potser va per bon camí per fer venjança... Salut, Artur!\nAlfredRussel 1 de desembre de 2020, a les 18:58\nCoincidisc amb McAbeu i sa lluna, t'ha quedat un magnífic relat digne de guió de pel·lícula (o de minisérie; com ho veja Netflix...)\nCarme Rosanas 1 de desembre de 2020, a les 19:25\n😂😂😂 moltes gràcies!\nM. Roser 1 de desembre de 2020, a les 19:05\nLa veritat és que força estranys si que ho són. No m'agradaria pas trobar-me'ls fan una mica de basarda. Està bé que no vulgui oblidar el seu pare, però els altres...Sempre pot retallar la seva silueta.\nCarme Rosanas 1 de desembre de 2020, a les 19:26\nNúria L. Aroca 2 de desembre de 2020, a les 19:54\nCaram, quin diàleg més rocambolesc que t'ha sortit, Carme! Digne de novel·la negra intrigant, hehe!\nEntretingut i ben trobat. Bon vespre!\nCarme Rosanas 2 de desembre de 2020, a les 21:52\nA vegades surten coses que no saps d'on surten... he, he, he... Bon vespre, Núria!


L'aposta de la Mediterrània per les places rep el favor d'un públic massiu - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'aposta de la Mediterrània per les places rep el favor d'un públic massiu\nEl Passeig, amb el reclam dels paradistes, esdevé un catalitzador que porta espectadors del pati del Kursaal a la plaça Major, amb Sant Domènec com a centre neuràlgic · L'oferta escènica ja va tenir una bona rebuda al matí i va esclatar del tot al vespre\npepa mañé | manresa 18.10.2015 | 08:00\nLa companyia Circ Bover va fer petita la plaça de Sant Domènec amb el seu espectacle "Vincles", amb canyes de bambú salvador redó\nLa companyia mallorquina Circ Bover celebra deu anys amb un espectacle en què les canyes de bambú són les protagonistes. Els serveixen per fer acrobàcies aèries, perxa xinesa... És el muntatge que ahir al vespre va congregar més públic a la plaça de Sant Domènec. Molts espectadors no podien veure gran cosa per la quantitat de gent que hi havia acumulada, però maldaven per seguir les evolucions dels artistes. És el millor exemple de l'èxit de públic que va assolir ahir la Fira Mediterrània de Manresa. El millor, per massiu, però només un exemple entre tants. Per cert, el Circ Bover torna a actuar avui (12.30 i 17 h).\nPoc abans, a la mateixa plaça, actuaven Les Bethmalais, amb els cants i les danses de l'Arièja. Des de les darreres files de la rotllana que es va formar al seu voltant s'intuïen els seus vestits de colors llampants, amb el vermell i el blau com a predominants. Però molts no van descobrir els seus curiosos esclops amb puntes recargolades cap amunt fins que no van iniciar un pelegrinatge cap a la plaça Major, on havien de fer una altra actuació.\nI encara més a primera hora de la tarda, els espectadors ja se les havien d'enginyar per camuflar-se entre les jardineres amb arbustos de la terrassa de Las Vegas per veure les evolucions de Les Mobilettes, dues ballarines amb vestits dels anys 50, que picaven l'ullet per convidar a ballar dos nois ?que s'hi van prestar amb molta o poca vergonya i van ser premiats amb aplaudiments? i van seduir un client ja d'entrada edat amb la melodia d'Only You.


Una mostra col·lectiva d'un grup de joves pintors - SIESTV\n02 juny 2008 Una mostra col·lectiva d'un grup de joves pintors\nPaisatges en construcció\nPaisatges en construcció és la darrera exposició que ha organitzat TACA, una agrupació que té la voluntat d’ajudar els artistes emergents a promocionar la seva obra i a recolzar els creadors que comencen.\nL’atractiu principal de la mostra Paisatges en construcció és la projecció D’un DVD, enregistrat en diverses fases. L’objectiu és poder veure, en pantalla, el procés creatiu D’una obra de cada artista. A Sies.tv us mostrem un recull de les declaracions que els diferents pintors han fet en l’enregistrament d’aquest DVD.\nLes obres es poden veure al Museu d’Art, a la Casa de Cultura i a la Fundació Fita.\ncultura, exposicio, museu, obra


Premis Impuls. Centre d'Ocupació\nPremis Impuls Centre d'Ocupació\nIX Edició dels premis IMPULS (2021)\nPREMIS IMPULS A INICIATIVES EMPRESARIALS INNOVADORES 2021\nDoctores i doctors: persones que han obtingut el seu títol de doctora o doctor per la UA amb posterioritat a l'any 2015.\nEstudiants: persones matriculades en ensenyaments oficials de la UA en el curs 2020-2021.\nTitulades i titulats: persones que han obtingut una titulació oficial de la UA amb posterioritat a 2015.\nLa UA podrà destinar fins a 12.000 € per a un màxim de dos projectes. El premi es farà efectiu quan es constituïsca l'empresa.\nLa UA atorgarà dos premis de 2.000 € cadascun. Aquests premis han rebut finançament del Banc Santander.\nDos premis de 3.000 €, en la MODALITAT A, i dos premis de 2.000 € en la MODALITAT B als projectes que hagen sigut guardonats amb el premi IMPULS UA. Aquests premis s'atorgaran a l'empresa una vegada que es constituïsca i es vincule al Parc Científic d'Alacant. Addicionalment, la FPCA podrà oferir a dues d'aquests projectes premiats la possibilitat d'utilitzar fins a dos llocs per projecte en l'espai Innospace durant sis mesos a partir de la comunicació del premi.\n- Premi Vicerectorat de Transformació Digital.\nS'atorgarà un premi de 1.500 € al projecte més innovador que incorpore l'ús d'una app mòbil.\nEl Vicerectorat d'Estudiants i Ocupabilitat atorgarà un premi de 1.500 € al projecte que, de manera evident, haja contemplat l'accessibilitat, ja siga a nivell de productes, serveis, persones o entitats, com a característica essencial d'aquest. Aquest premi ha rebut finançament del Banc Santander.\nAddicionalment, les persones premiades en la Modalitat B, Premi Accessibilitat i Premi Vicerectorat de Transformació Digital, rebran un premi addicional de € 1.650 per projecte per a rebre tutela i seguiment per a la maduració del seu projecte, incloent un espai en el Centre de Creació d'Empreses, vinculat a la Fundació General de la Universitat d'Alacant, per un període màxim d'1 any, comptat des de l'endemà al de la comunicació del premi.


Verónica Landa - Esquerra Diari\nLa pública segueix desfinançada. I la concertada?\nAmb motiu de les jornades de vaga d’Educació convocades per aquest mes de març, revisem com està l’estat de salut de l’educació pública enfront la concertada.\n7 motius per anar a la vaga educativa\nEns han intentat vendre que la vaga educativa és per l’avançament del calendari escolar, però són molts els motius que, des de setembre del 2020, el personal docent i no docent, té per anar a la vaga.\nDia Mundial per l’endometriosi: ni reconeixement, ni recerca\nL’Educació en peu de guerra! Envia’ns els teus motius pels quals faràs vaga\nDemà, dimarts 15 de març, arranquen tres jornades de vagues que estan mobilitzant a la comunicat educativa com feia temps que no veiem. Els motius són molts, però tenen en comú l’atac a l’educació pública i la saturació del personal docent i no docent.\nÉs suficient la proposta de la taula negociadora en relació al salari per al Lleure? A CGT ens organitzem per més\nLa negociació amb la patronal no va arribar enlloc. Fins i tot quan el que es va posar sobre la taula van ser augments salarials irrisoris si tenim en compte, per exemple, l’actual IPC i la seva tendencia a l’alça.\nDes del lleure també diem NO a l’inici del curs vinent el 5 de setembre\nLes treballadores del lleure educatiu també ens volem sumar a la vaga convocada de manera unitaria per els sindicats d’ensenyament. Diem no a l’inici del curs el 5 de setembre com imposa la Generalitat i lluitem per acabar amb la precarietat que ens fa patir al nostre col·lectiu des de l’administració i la patronal.\nLa Ministra Pilar Alegría ha volgut enviar un missatge de “tranquil·litat” i “normalitat” respecte a la tornada a les aules després de les vacances. No obstant això, la situació que docents, no docents i alumnat, viu en els centres d'estudis des de fa gairebé dos anys, és de tot menys normal. És hora de fer com a França, on els treballadors i treballadores de l'educació s'han plantat davant aquesta situació.\nVerónica Landa, treballadora precària de l'educació, denúncia que la nova reforma laboral no inclou recuperar els convenis suspesos per la fi de la ultra-activitat, ni clàusules de revisió salarial concordes a l'IPC. La pèrdua de drets d'una dècada i el xantatge patronal es mantindran.\ndijous 4 de novembre de 2021\nCom cada any, avui 28 de setembre, continuem tenint motius per a sortir a lluitar pel dret a l'avortament per a totes i per a defensar que sigui universal, gratuït i segur.


Holiday home Le Bastidon de Ramade O-889 Mazan França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Mazan, Mazan, França, 84380 - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday home Le Bastidon de Ramade O-889\nDissenyat tant per oci com per negoci, Holiday home Le Bastidon de Ramade O-889 està situat idealment a Mazan; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Mazan. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, nevera, forn microones a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Mazan, faci de Holiday home Le Bastidon de Ramade O-889 la vostra llar.


Turisme de Subirats | Entrada combinada Castell i Vi\nEntrada combinada Castell i Vi\n11 jul. Entrada combinada Castell i Vi\nPublicat a les 07:20h a Enoturisme\tper\tÒscar Guerrero\nEls dies 15 i 16 de juliol, es degustarà una copa de vi Curiós Ull de llebre d’Albet i Noia amb la visita guiada pel Castell de Subirats.\nEl darrer dissabte dia 1 de juliol i el diumenge 2 de juliol, varem celebrar l’activitat Castell i Vi maridant la visita amb un tast de cava del celler Sumarroca. Tant un com l’altre dia, l’activitat va comptar amb èxit de públic, vingut de diversos punts de la geografia catalana; però també van gaudir-la veïns de Subirats. La refrescant combinació de patrimoni i un producte de la terra a Subirats, com el cava sempre acaba donant bons resultats.\nAquest cap de setmana que ve, Castell i Vi continua, i ofereix en aquest cas un maridatge entre la tradició i la història del castell, que es remunta al segle X, amb el vi curiós Ull de llebre d’Albet i Noya. Un vi jove que en la seva temperatura ideal desplega intensitat tant en l’aroma com en el gust, resumint a la boca les millors característiques de la terra on ha estat cultivat i el repòs de quatre de mesos de criança.\nEl Celler modernista Albet i Noya se situa en una masia documentada al segle XIII, Can Vendrell de la Codina. El celler original data de 1925, però el 2004 i el 2010 respectivament van inaugurar dos nous cellers que els permeten, emmagatzemar, de forma climatitzada; i en el cas del celler de l’Era, vinificar separadament els vins de gamma més alta. L’aposta d’aquest celler és la vinificació ecològica, per tant l’exigència en una major qualitat del raïm.\n1.100 anys, Castell, patrimoni, vi\nS’acosten les Nits a la fresca a Cava Bertha\nLes Flandes dels Casots, de Cava Llopart, ja és Paratge qualificat\nMercat Gastronòmic a Cellers Carol Vallès, maridatge de cava amb el territori.\nJornades de portes obertes al Centre d’Interpretació\nExposició “4×4” a La Pedrera Espai Kreativo