10 llocs ignorats pels turistes a França mereixen la pena veure | Lonely Planet\nEncara és possible escapar de l’enrenou dels principals llocs turístics de França. Deixa’t guiar per les carreteres laterals …\n1. Molène (Bretanya)\nUn petit poblet de cases blanques i grises aïllades en un tros de terra cobert amb un amarre que es va ensenyar trepó, una de les tres illes situades als avantpassats de Finistere, amb Ouessant i Sein, i una de les més salvatges de França. És molt petita (1 km de llarg per 800 m d’amplada), ocupa el centre d’un petit arxipèlag dels quals els altres illots estan habitats per multitud d’ocells. Un camí permet fer una volta. No passareu gaire més d’una hora navegant-hi.\nPenn ar Bed (www.pennarbed.fr) connecta Brest i Le Conquet cada dia a Molène.\n2. Outback Var (Provença)\nEsteu cansats de les multitudinàries platges de la Riviera francesa? Sabeu que en una hora amb cotxe hi ha rius preciosos i tranquils? No hi ha necessitat d’apressar-se a les gorges de Verdon, tan ocupades com les costes del Mediterrani, per trobar l’alegria de simples cops de cap en pau. Preneu la direcció de Montauroux, al país de Fayence, i tingueu el lloc del pont Tuves, on nedareu a les aigües dolces del Siagne. Més a l’est, al costat del Draguignan, de les aigües pures gorges del Nartuby formen una sèrie de conques naturals, aigües avall de Chateaudouble. Un altre bon pla: les boniques piscines que puntuen el curs dels Argens, no gaire lluny d’Entrecasteaux.\nAvís: aquests llocs de bany no estan supervisats. L’aigua dels rius és fresca, tingueu cura dels xocs tèrmics.\nDiversitat del país\n3. Parc natural regional de Livradois-Forez (Alvèrnia)\nGaudeix d’un aire fresc en un dels parcs naturals regionals més grans de França. Travessat pels prop de 2.000 km de senders Livradois es pot descobrir tant a peu com en bicicleta de muntanya. Lluny del rugit del món, els solitaris moros Alta Chaumes, els paisatges volcànics del Velay i els cims de les muntanyes Forez –que s’alça a 1.640 m, al nord-est del Massís Central– conviden al silenci i a la contemplació. La sorprenent bassa del Mount Bar, amagada al forat d’un antic cràter, els estanys i boscos de La Chaise-Dieu i el saborós Fourme d’Ambert són alguns dels atractius indiscutibles d’aquesta regió, que s’alça al Puy-de-Marne. de-Dôme i l’Alt Loira.\nL’oficina del parc (www.parc-livradois-forez.org) distribueix gratuïtament una “Guia per fer excursions i esbarjo”\n4. Quercy (Migdia-Pirineus)\nÉs difícil entrar a la Quercy sense fer un enganxament Rocamadour. Els carrers i els seus santuaris medievals construïts sobre els penya-segats emeten un encant encantador, tot i així descobrir-los fora de temporada. Ditto per l’impressionant golf de Padirac i els seus rius subterranis, i per la cova ornamentada de Pech-Merle. Ciutats de la regió – Cahors, Figeac – coneguin una afluència turística molt menys important que el bonic poble de Saint-Cirq-Lapopie, amb vistes als meandres del Lot. Finalment, és pels camins revestits de parets de pedra seca i altiplans perquè sereu més tranquils.\nQui coneix la “carretera mundial 1”? Tot i així, André Breton i Orson Welles van assistir a la seva inauguració el 1950. Sortida des del pont de Valentré (Cahors), arribada a Saint-Cirq-Lapopie per Saint-Géry.\n5. Costa blava (Provença)\nUna tranquil·litat tranquil·la, no gaire lluny de Marsella, què en penses? Res més senzill. Només cal caminar per la costa cap a l’oest. Preferiblement en tren, per evitar el trànsit i per gaudir d’una vista impressionant del mar L’estació de La Redonne. La calanca del mateix nom es troba a sota de l’estació, i les de Madrague de Gignac, Figuières i Mejean no gaire lluny. L’entorn és idíl·lic i la ciutat ara sembla lluny … Acaba el dia amb bellesa caminant pel camí de la duana entre La Redonne i Niolon, des d’on podeu agafar el tren cap a Marsella.\nDues àrees marines estan protegides al llarg de la Côte Bleue (www.parcmarincotebleue.fr). Llocs perfectes per fer snorkel.\nCalanque de Méjéan\n6. Parc natural regional del Morvan (Borgonya)\nPetit massís muntanyós cobert en gran part de bosc, el Morvan apel·larà als amants de la natura i a les activitats a l’aire lliure. La diversitat del terreny el converteix en un parc de jocs perfecte per als ciclistes de muntanya. Si no esteu segurs de quin circuit escollireu per a la vostra primera sortida, no dubteu en contactar amb l’associació Bike Morvan Nature (http://26×2.fr/), que organitza excursions acompanyades d’una guia patentada. Els llacs i nombrosos rius de la regió, inclosos Yonne i CureSón adequats per a esports nàutics, com ara ràfting, natació d’aigua blanca o piragüisme.\nA l’estiu, l’Espai Saint-Brisson, un altre nom de la Maison du Parc (www.parcdumorvan.org), ofereix tot tipus d’activitats per a nens.\nLlac de Settons\n7. Muntanyes de la Còrsega central\nAbans d’anar a relaxar-se entre els paisatges sumptuosos del cor salvatge de l’illa durant el vostre itinerari a Còrsega, comença per passar una nit a tall, per adaptar-se sense problemes al ritme d’aquesta regió remota. Un cop acostumat a la presència dels cims ferotges que envolten la ciutat, podeu endinsar-vos en la zona Vall de Tavignano o al més auster Asco, dominat per Monte Cinto (2.706 m), el punt més alt de l’illa. Assaboreix l’atmosfera dels pobles de la regió de Boziu, un dels bressols del cant polifònic, o bé prengui el camí cap a Calasima, el poble més alt de Còrsega, situat al peu d’enormes parets de granit.\nLa caminada al llarg del curs de Tavignano condueix en cinc hores des de la ciutadella de Corte fins al refugi d’A Sega, una còmoda casa rural construïda al llarg del riu.\n8. Meseta de Benou (Bearn)\nGuionet entre la vall d ‘Ossau i la vall d’ Aspe, la altiplà de Benou combina la rugositat de la muntanya amb la sensació d’espai i la llibertat calmant. Cap barrera que marca els límits de les pastures, les vaques i els cavalls travessaran el petit devanat departamental a través d’aquests trams de verds estacats d’alguns graners. El lloc és difícil d’aconseguir en bicicleta. Des del poble de Vilhèras, posat a 650 m sobre el nivell del mar, no tindreu cap problema a caminar fins a la capella de Houndas. Deixeu-ho una mica més per arribar al coll de Marie-Blanque, després el camí baixa cap a Escot i la vall d’Aspe.\nPyrenean Ride (www.randonnees-cheval-pyneys.com) ofereix passejades a cavall a l’altiplà en una hora o mitja jornada.\nCavall de Béarn\n9. Platges de la costa est de Cotentin (Normandia)\nEl més conegut és certament Platja d’Utah, la platja més occidental del dia D Res prohibeix banyar-se, però es tracta principalment de visitar el seu museu, allotjat en un antic casal. Moltes altres platges se succeeixen al llarg de la costa, pujant cap al nord. Des de la de Quinéville, a uns quinze quilòmetres, veureu a la distància les illes Saint-Marcouf. Més a prop del continent, la petita illa salvatge Tatihou és accessible a peu, en marea baixa, des de la platja de Saint-Vaast-la-Hougue. Més enllà de la punta de la Saire s’estenen les platges de sorra de Montfarville. Finalment, a Barfleur, podeu portar els nens a la pesca del cranc a les roques de la platja de l’Església.\nTambé podeu anar a l’illa de Tatihou amb vehicle amfibi. L’accés a l’illa, limitat a 500 visitants diaris, és millor reservar (http://manche.fr/tatihou/).\n10. Parc nacional de Cevennes (Haut Languedoc)\nFa molt temps que hi ha boscos profunds, valls profundes i muntanyes accidentadesCévennesde difícil accés. Avui, l’antic territori dels Camisards continua sent una regió salvatge, allunyada dels principals fluxos turístics. Al cor del parc, Florac és una base ideal per realitzar excursions per descobrir la causa o Mejeangorgues del Tarn. Els amants de l’excursionisme podran fer el recorregut per la muntanya Lozère (GR®68) o emprendre els passos de Stevenson, que van viatjar per les muntanyes amb la mula el 1878. Per a una vista de tot el sud de les Cévennes portant, amb bon temps, al Mediterrani, aneu al cim del mont Aigoual.\nDiversos mapes de l’IGN cobreixen els diferents sectors del parc.\n8 experiències de turisme sostenible a Andros


Enviar aquesta notícia per e-mail Imprimir aquesta notícia entitats 04. 04. 2013 Compartir a Twitter Compartir a Facebook\nL'associació de professors jubilats Rella es presenta a L'H\nVolen posar a l'abast de la societat la seva experiència\nRella és una associació que aplega a professors i mestres jubilats. Fa dos anys que treballen. Ara han presentat la seva feina a L’Hospitalet, davant de professors jubilats de L’Hospitalet. La intenció és que aquests aportin la seva experiència a la societat.\nJordi Maduell és el president de Rella. Considera que els professionals de la docència poden tornar a la societat el que han après durant la seva vida laboral. “Aquests dos anys que ja portem d’activitat, el que és evident és que trobar-nos ens rejoveneix en moltes coses i els vitalitza per continuar aquests tasques”.\nRella ha volgut posar-se en contacte amb els docents de L’Hospitalet perquè amb xerrades o altres aportacions poden ajudar als professionals en actiu i als alumnes. Fins i tot, a les institucions que han de legislar. “Volen que ens utilitzi el màxim de gent possible”.\nRobert Escribano, president del Casalet (moviment pedagògic de L’Hospitalet que ha convocat la trobada) afirma que difondran les activitats de Rella i “ells difondran les nostres. Ens serveix també perquè gent que portem més de 20 anys treballant junts a la ciutat ens trobem i posem en comú les nostres experiències”.


Agraïments i valoració de les eleccions | La Garriga Digital\nDes de l’assemblea local de la Garriga, valorem positivament els resultats obtinguts per la CUP-AE, amb la consecució de tres escons. Per primera vegada, l’esquerra independentista, així com bona part dels moviments socials i de les classes populars d’aquest país, tindran veu pròpia al Parlament. Fem també una valoració positiva del retrocés patit per la dreta representada per CIU, que interpretem com una resposta de la població davant de les retallades socials i les ambigüitats nacionals practicades pel govern en els darrers temps.\nTot i l’assoliment de l’objectiu de l’entrada de la CUP-AE al Parlament, entenem que la mobilització arreu del territori ha de mantenir-se amb la intensitat amb què s’ha produït en les darreres setmanes i mesos, en ocasió de la diada o de la vaga general, com a exemples més significatius. Per la CUP-AE el Parlament és un espai de treball i lluita política, però en absolut n’és l’únic, ni probablement tampoc el més important. Només amb una forta presència al carrer, i amb la politització del descontentament i el desencís conseqüència de la crisi social, política i econòmica que avui planeja sobre els Països Catalans, farem possibles propostes com les plantejades per la CUP-AE en la seva entrada al Parlament: engegar i concretar els termes i les condicions per un referèndum d’auotdeterminació, aturada dels desnonaments, denúncia del deute il·legítim i aturada de les retallades.\nAmb aquest propòsit, properament es convocaran assemblees obertes arreu del territori per tal d’elaborar un pla de treball de cara els pròxims mesos. Emplacem a garriguencs i garriguenques a ser partícips d’aquest procés.\nArticle anteriorLa voluntat del poble…\nArticle següentUn error de càlcul fenomenal


La primera aliança, un santuari terrenal\n1 Certament, la primera aliança tenia les seves prescripcions relatives al culte, i un santuari terrenal.\n2 S'havia distribuït el tabernacle en un primer compartiment que s'anomenava el lloc Sant, on hi havia el canelobre, la taula i els pans de l'ofrena.\n3 Darrere la segona cortina hi havia el compartiment del Tabernacle anomenat "el Santíssim",\n4 amb l'altar d'or, on es cremava l'encens, i l'arca de l'aliança, enterament coberta d'or, on es guardava una urna d'or que contenia el mannà, la vara florida d'Aaron i les taules de l'aliança.\n5 Al damunt de l'arca hi havia els querubins de la glòria, que feien de cobricel al propiciatori. Sobre tot això, ara, no és el moment oportú per a fer-ne una explicació detallada.\n6 Dins d'aquesta distribució, els sacerdots entren contínuament al primer compartiment del tabernacle per celebrar-hi el culte;\n7 però al segon només hi entra el gran sacerdot una vegada l'any, i no ho pot fer sense dur la sang que ofereix per ell mateix i pels pecats d'ignorància del poble.\n8 Amb això l'Esperit Sant donava a entendre que, mentre subsistia el primer tabernacle, el camí vers el santuari encara no era ben obert.\n9 Tot això és una imatge que simbolitza el temps present, segons la qual s'ofereixen dons i víctimes que no són capaços de canviar per a bé la consciència d'aquell qui tributa aquest culte,\n10 atès que es composa només de diverses observances externes relatives als aliments, les begudes i les diverses ablucions, mantingudes vigents només fins al moment d'establir l'ordre renovat.\nPer mitjà de la seva pròpia sang\n11 El Crist, en canvi, s'ha presentat com a pontífex dels béns definitius, passant a través del tabernacle més gran i més perfecte, que no és de construcció humana, és a dir, que no pertany a aquesta creació;\n12 i no pas per mitjà de la sang de bocs i vedells, sinó per mitjà de la seva pròpia sang, ha entrat una vegada per sempre al lloc Sant, i ha obtingut una redempció eterna.\n13 Perquè, si la sang dels bocs i dels toros i les cendres de vedella, quan són espargides sobre les persones en estat d'impuresa, els confereix la purificació externa,\n14 amb molta més raó la sang de Crist, que en virtut del seu Esperit etern s'oferí a si mateix a Déu com a víctima sense defecte, purificarà la nostra consciència d'obres mortes, a fi que puguem donar culte al Déu vivent.\n15 Per això és mitjancer d'una aliança nova, de manera que, havent mort en rescat dels delictes comesos sota la primera aliança, els cridats puguin rebre l'herència eterna que els era promesa.\n16 De fet, on hi ha un testament es requereix que consti la mort del testador,\n17 perquè un testament només és efectiu en cas de defunció, ja que mentre viu el testador no té validesa.\n18 D'aquí que tampoc la primera aliança no fou consagrada sense sang.\n19 Quan Moisès hagué promulgat a tot el poble totes les prescripcions seguint la Llei, va prendre la sang dels vedells i dels bocs, juntament amb aigua, llana escarlata i hisop, i va espargir tant el mateix llibre com tot el poble,\n20 dient: "Aquesta és la sang de l'aliança que Déu us ha prescrit."\n21 Igualment va aspergir amb la sang el tabernacle i tots els estris del culte.\n22 Segons la Llei, gairebé totes les coses es purifiquen amb sang, i sense vessament de sang no hi ha perdó.\n23 Calia, doncs, que els símbols de les realitats del cel es purifiquessin d'aquesta manera, mentre que les realitats celestes mateixes ho havien de ser amb sacrificis més excel·lents que no aquells.\n24 I així, el Crist no va entrar pas en un santuari de construcció humana, figura del veritable, sinó al mateix cel, a fi de presentar-se ara davant Déu a favor nostre.\n25 I no per oferir-se a si mateix moltes vegades, com el gran sacerdot, que entra cada any al santuari amb una sang que no és la seva;\n26 si fos així, hauria hagut d'anar patint contínuament des de la creació del món, mentre que ara s'ha manifestat una sola vegada, a la fi dels temps, per abolir el pecat amb el seu sacrifici.\n27 I així com el destí dels homes és el de morir una sola vegada i després ser jutjats,\n28 també així el Crist, després d'haver-se ofert una sola vegada per a carregar amb els pecats de tothom, serà vist per segona vegada, no ja per raó del pecat, sinó per a la salvació definitiva d'aquells qui l'esperen.


LA UNIÓ de Llauradors satisfeta per la solució al problema de les cremes agrícoles - Diari Serpis\n– Una nota interpretativa de la Conselleria d’Agricultura acaba amb la confusió dels últims dies\n– L’organització continuarà insistint perquè les restes de poda es consideren com un subproducte que es gestiona en la mateixa explotació i no com un residu\nD’aquesta manera, les entitats locals que compten amb un Pla Local de Cremes aprovat, o un instrument de planificació aprovat per a l’ordenació de l’activitat de crema de restes agrícoles en el seu municipi, els serà aplicable la Disposició Transitòria Quarta de la Llei 7/2022 de 8 d’abril, per la qual cosa aquests municipis podran continuar amb aquesta activitat de la mateixa forma que ho estaven realitzant abans de l’entrada en vigor de la Llei 7/2022, mentre no es dicte resolució en contra.\nEn aquesta Disposició s’indica que “Les comunitats autònomes adaptaran al que s’estableix en aquesta llei i les autoritzacions i comunicacions de les instal·lacions i activitats ja existents, o les sol·licituds i comunicacions que s’hagen presentat abans de la data d’entrada en vigor de la llei, en el termini de tres anys des d’aquesta data”. Les sol·licituds d’aprovació de Pla Local de Cremes presentades amb anterioritat a l’entrada en vigor de la Llei 7/2022 es tramitaran conforme a la normativa vigent en el moment de presentació de la sol·licitud, d’acord amb la Disposició Transitòria Quarta de la Llei 7/2022.\nCal assenyalar que, com tots els anys, des de l’1 de juny al 16 d’octubre ja no es podrà cremar atenent la normativa autonòmica en prevenció d’incendis (una qüestió totalment assumida pels Llauradors) i per això quedaven ja pocs dies per a desfer-se de les restes de poda, deixant en una clara situació d’indefensió a nombrosos llauradors just en un moment on molts cultius requeresquen aquesta pràctica.\nEn aquest sentit, hi havia localitats de la Comunitat Valenciana que s’estaven acollint a aquesta suposada prohibició de les cremes de la Llei de Residus i les han prohibides, mentre que unes altres sí que les estaven autoritzant, i així LA UNIÓ sol·licita als ajuntaments que havien retirat les autoritzacions per a la gestió de les restes de poda que les reactiven de manera urgent.\nArticle anteriorEls grups municipals de Compromís s’uneixen per reclamar mesures urgents i definitives a la regressió de les platges de la Safor\nArticle següentMulet: “La solució que demanàvem per a les cremes de podes no era tan desgavellada com s’ha pogut veure”


Es donen tots els al·licients per veure un gran partit al Palau - FC Barcelona\nHomeSeccionsFutbol SalaPrimer EquipNotíciesEs donen tots els al·licients per veure un gran partit al Palau\nEs donen tots els al·licients per veure un gran partit al Palau\nFeia molt temps que tots dos equips no estaven tan amunt a la classificació\nPaco Sedano en una acció al partit de Santa Coloma / Foto: Víctor Salgado\nEl derbi és un partit diferent per a tothom implicat. Els jugadors ho saben; l’entrenador, també; i els aficionats del Palau de futbol sala tenen el mateix sentiment. És per això que Marc Carmona, tècnic del Barça Alusport, i Paco Sedano n’han parlat avui abans de l’entrenament per preparar el partit davant del Marfil Santa Coloma.\nMarc Carmona té molt clar el que significa aquest partit: “Sempre diem que el derbi del futbol sala és un dels que segurament més s’acosten al que vol dir la paraula ‘derbi’. Independentment de la classificació, de les plantilles, acostumen a ser partits molt igualats”. De la mateixa opinió és el porter Paco Sedano: “És un partit especial, és un derbi. Serà un partit molt maco i molt apassionant. Porto molts anys aquí i sempre són partits molt igualats i espectaculars”.\nEl fet que els dos equips estiguin tan amunt a la classificació fa el partit encara més especial. A la rivalitat habitual entre els dos conjunts s’hi suma, a més, la lluita per seguir al capdavant de la classificació de l’LNFS. “Estan molt bé, estan en una dinàmica molt bona, marcant molts gols. Per tant, hi ha tots els al·licients per veure una altra vegada un gran partit al Palau. Esperem un Marfil tan agressiu com a la primera volta. Pels partits que hem vist d’ells, estan intentant jugar igual a casa que a fora. Esperem que ens pressionin a dalt també, igual que allà. No esperem que canviïn el seu plantejament. Esperem un partit molt similar”.\nEls blaugranes arriben al partit en un estat de forma òptim. Han guanyat els darrers cinc partits de l’LNFS i podrien establir la millor ratxa de victòries al campionat de Lliga en cas de guanyar demà els colomencs. “Nosaltres ara estem bé de sensacions. Hem fet tres partits consecutius a fora molt bons, hem millorat els percentatges d’encert respecte a la primera volta, l’equip segueix amb la mateixa solidesa al darrere i tenim la sensació que estem en un bon moment”, ha valorat el tècnic culer.\nDiego, la possible novetat\nLa recent incorporació blaugrana, Dyego, podria debutar amb el Barça Alusport al Palau Blaugrana. El tècnic n’ha volgut valorar l’adaptació al conjunt blaugrana: “No tenim previst encara què passarà amb Dyego. Ell ve d’estar vint dies parat, ha tingut una temporada molt llarga i encara no està bé físicament; des del punt de vista tàctic encara li falten moltes coses. No està per jugar en les mateixes condicions que els altres però demà decidirem si entra a la convocatòria o no”. El seu company té clar que el Barça Alusport l’ha encertat amb el fitxatge del jove jugador brasiler. “Dyego m’ha semblat molt bo. Si està al Barça és perquè és un bon jugador. Fa poc temps que hi és i és molt aviat. Les sensacions que tinc són bastant bones. Només fa una setmana que s’entrena amb nosaltres i té molta qualitat. Serà molt bo. Xuta molt bé amb les dues cames. Un altre jugador que xuta bé. Per a nosaltres, els porters, significa que ens emportarem alguna pilotada als entrenaments però als partits segur que en ficarà”.\nEl suport del Palau, clau\nEn partits com aquest el recolzament dels aficionats sempre és un aspecte fonamental a tenir en compte. Carmona té clar que el suport des de la grada serà intens i valuós, com de costum. “Sé que els partits amb l’Inter i ElPozo tenen sempre un pelet més de reclam que els altres. Sé que vindrà molta gent de Santa Coloma. Crec que tornarem a tenir una bona entrada i espero que, com sempre fan, ens ajudin en els moments difícils”.\nPartit de la màxima rivalitat\nLes entrades de la Copa d’Espanya, a la venda\nDyego ja té el trànsfer


Esquaramides autoimmolatives: una nova aproximació al transport i alliberament dirigit de fàrmacs - Archivo - Ciencias de la Salud - Ciencia y transferencia - Secciones - Actualidad - Universitat de les Illes Balears\nSecciones: Esquaramides autoimmolatives: una nova aproximació al transport i alliberament dirigit de fàrmacs\nEsquaramides autoimmolatives: una nova aproximació al transport i alliberament dirigit de fàrmacs\nLa tesi doctoral de Marta Ximenis ha permès d’optimitzar el disseny molecular i sintetitzar un profàrmac que conté un agent antitumoral\nA més de presentar una acció bioactiva a l’hora d’arribar a la seva diana terapèutica, els fàrmacs han de superar una sèrie de reptes, com la necessitat d’especificitat, baixa citotoxicitat, capacitat de travessar membranes biològiques o evitar reaccions enzimàtiques no desitjades. Així i tot, un fàrmac pot no arribar a assolir el seu propòsit a causa de les seves propietats intrínseques, com són una baixa solubilitat amb aigua, estabilitat química inadequada o baix perfil farmacocinètic. Per resoldre aquests problemes, els sistemes de transport de fàrmacs pretenen de transportar un fàrmac al seu lloc d’acció de manera eficaç amb un període precís de temps i dosi.\nEn particular, el transport dirigit de fàrmacs (targeted drug delivery) se centra a minimitzar el dany no desitjat d’agents farmacològics obtenint especificitat i selectivitat al lloc d’acció. Una de les estratègies que inclou aquest camp és l’ús de profàrmacs. Un profàrmac és un compost químic biològicament inactiu que, sota una reacció metabòlica que té lloc dins l’organisme, es transforma en el seu corresponent compost actiu. Generalment, perquè aquesta reacció metabòlica sigui eficient, és habitual incloure un espaiador (linker) entre el centre de reacció (trigger) i el compost que es desitja alliberar. Aquest espaiador es coneix com a autoimmolatiu, ja que, en produir-se la reacció metabòlica, es desencadella i allibera el fàrmac actiu.\nEn aquesta tesi, desenvolupada al si del grup de Química Supramolecular de la UIB, s’ha fet ús de l’experiència prèvia del grup en la química d'esquaramides per contribuir a les estratègies de transport dirigit de fàrmacs. En concret, s’han desenvolupat una sèrie d’espaiadors autoimmolatius de base esquaramida que, a través d’una reacció intramolecular de ciclació, són capaços d’alliberar fàrmacs i altres molècules d’interès biològic.\nAl llarg de la tesi, s’ha optimitzat el disseny molecular i s’ha aconseguit sintetitzar un profàrmac que conté un agent antitumoral de la família de les mostasses de nitrogen. Aquests composts són agents alquilants que causen dany a l'ADN i constitueixen una de les famílies d’agents antitumorals més emprats en el tractament del càncer.\nEls estudis duts a terme amb la col·laboració del grup de Biologia Cel·lular del Càncer de la UIB han permès de comprovar l’activitat del profàrmac en cèl·lules tumorals de glioblastoma, LN229. S’han realitzat assajos clonogènics, que permeten d’avaluar la capacitat de les cèl·lules de proliferar i formar clons després del tractament amb l’agent d’estudi. Aquests estudis permeten d’observar que el profàrmac sintetitzat és capaç de reduir significativament la capacitat de proliferació cel·lular i superar, doncs, l’activitat d’altres agents antitumorals com la temozolomida.\nAixí, el treball desenvolupat obre la porta a l'ús d’esquaramides per a aplicacions biomèdiques, amb la qual cosa s’afrontaran nous reptes en el transport dirigit de fàrmacs.\nTítol: Development of Squaramide-Based Self-Immolative Spacers for Drug Delivery.\nAutora: Marta Ximenis Campins\nDirector: Antoni Costa Torres i Maria del Carme Rotger Pons


Ajuntament de Premià de Mar - Jornada dedicada als nens amb Necessitats Educatives Especials\nJornada dedicada als nens amb Necessitats Educatives Especials\nSuperherois vol difondre i reflexionar sobre la realitat dels nens amb NEE i les seves famílies\nEl dissabte 10 de novembre, de 10 a 14 h, l'escola La Lió acollirà la jornada Superherois, una matinal dedicada als nens amb necessitats educatives especifiques i/o especials i les seves famílies. La jornada, organitzada per l'Ajuntament, l'Entitat NEENs i l'AFA de l'escola La Lió, vol posar en relleu la realitat diària d'aquests nens i la dels seus familiars.\nEl programa de la jornada, que està oberta a tota la ciutadania, pretén conscienciar als assistents sobre els reptes i dificultats que tenen aquests infants i les seves famílies en el seu dia a dia, al mateix temps que es visualitza aquesta realitat i es promou el respecte i la tolerància per la diversitat. Per fer-ho possible, el pati de La Lió acollirà circuits de jocs i tallers de xerrades, mentre que a la biblioteca del mateix centre escolar es faran xerrades per informar a les famílies sobre trastorns com el TEA o el TEL, les altes capacitats, les dificultats visuals, auditives o motrius, entre d'altres, i donar a conèixer els possibles itineraris formatius per a després de l'ESO dels alumnes que presenten algun tipus de necessitat física, motriu, cognitiva i/o social. Per a la realització d'aquestes activitats es compta amb la participació de l'associació de lleure per a persones amb discapacitat intel·lectual Oratge, la fundació Fedamar i la Societat Catalana de Gnomònica.


La Cortina de Fum: Moments catràdio\nAquesta setmana, Moments Aira a can El Suplement, sense la Núria Ferré (cuida't i la setmana vinent ens retrobem) però molt ben acomboiat per dos conductors de luxe, el Quim i la Irene, que van cobrir la baixa de la mestressa amb moltíssim d'encert i amb aquell art que ells tenen. Aquí teniu l'àudio de la secció.\nPerò aquesta setmana que avui acaba, també ha tingut a servidor per can catràdio a dos programes d'aquells on també m'hi sento còmode i on sovint tenen la generositat de voler comptar amb servidor:\nCan El secret, amb la Sílvia Coppulo. Dimecres vam parlar d'imatge i feina. Aquí en teniu l'àudio.\nI can Tot és molt confús, amb en Pere Mas. Dijous vam fer comentari de la jugada sobre la visita del Dalai Lama a ca l'Obama. Aquí en teniu també l'àudio (escolteu especialment a partir del minut 11).\nEscrit per TONI AIRA a les 22:00\nCategoria: comunicació, internet, periodisme, política, propaganda, ràdio\ni la peineta?\n23 de febrer de 2010 a les 14:36


Pau Alabajos: “L'exigència de presentar el DNI mes la poca quantitat de residus que es poden dur als Ecoparcs per persona al dia afavoreixen aquesta proliferació d'abocaments il·legals i descontrol de brutícia al nostre terme municipal”\nEn les fotografies aportades pel grup municipal s'observa una gran quantitat de residus de construcció abocats en les parcel·les dels camins que envolten El Vedat i en els solars ubicats prop de l'Ecoparc del Toll-L’Alberca. Per al portaveu de Compromís, Pau Alabajos, “aquesta situació ve generada principalment per la nul·la actuació municipal sobre l’obligació de tancament de parcel·les. Un altre factor que no ajuda al reciclatge en els àmbits dels Ecoparcs és la limitació de residus que es poden portar per usuària i dia, i l'exigència d’identificació personal; és una de les conseqüències de cedir a un tercer la gestió dels ecoparcs, en referència a l'Entitat Metropolitana de Tractament de Residus”.\nPer a Compromís, "és lamentable l'estat actual de contaminació, per plàstics i residus d’obra, que pateix el terme municipal. En l'última inspecció que hem realitzat ens hem trobat que els abocadors continuen al mateix lloc, on alguns actualment tenen més residus que la darrera vegada, fins i tot ens hem trobat altres nous que abans no hi existien". Pau Alabajos ha explicat que "l'Ajuntament hauria d’actuar urgentment per a controlar aquests abocaments, qualificant-los com a un perill tant per a flora i fauna del terme, com de salubritat i seguretat al veïnat que hi conviu a prop.”


Frankfurt, rebotiga del cotxe del futur\nPel que he pogut veure des que m’interesso pel sector de l’automoció, hi ha dos tipus de salons de l’automòbil. Els de París, Detroit i Barcelona són exposicions de vehicles, adreçades als concessionaris i els seus clients, els conductors. En canvi, el de Frankfurt, que he visitat aquesta setmana convidat per Seat amb l’objectiu de veure com funciona la majordoma digital Alexa d’Amazon dins d’un Arona, és completament diferent. Les grans marques hi exposen cotxes, naturalment. Però una gran part de l’espai està ocupat per la indústria auxiliar, les empreses que subministren components als constructors: tubs d’escapament, seients, tapisseries, injecció de plàstics, maquinària industrial... I cada vegada més, equipament electrònic, bateries i serveis digitals.\nÉs curiós observar de quina manera mostra cada proveïdor quines peces del vehicle fabrica: hi abunden les estructures de metacrilat que simulen un cotxe de mida real que conté només els productes que ofereix aquella empresa, siguin pastilles de fre, sensors o centraletes. Sovint cada element està numerat per poder consultar-ne les especificacions en una pantalla tàctil. I fa certa gràcia veure tècnics orientals als estands de firmes alemanyes, prenent nota i fotografiant tots els detalls dels productes exposats.\nA l’estand de Continental he après que els frens per a cotxes elèctrics són diferents dels normals perquè han de recuperar l’energia de les frenades; al de ZF, un simulador de cotxe autònom m’ha demostrat com la meva atenció a la carretera es desviava durant alguns moments del trajecte; que els cotxes sense conductor seran més assequibles gràcies al nou sensor Lidar d’estat sòlid que presentava Velodyne, fins a deu vegades més barat que els models mecànics actuals; i que la batalla comercial per guardar les dades dels cotxes en núvols específics per a automoció com el que ofereix Bosch no té res a envejar a la que mantenen Amazon i Microsoft en l’àmbit de les dades empresarials.\ncotxes vehicle elèctric cotxe elèctric


Actuacions de la Policia Local d’Eivissa durant el cap de setmana del 18 i 19 d'agost\nPublicat el Dimarts, 21 Agost 2018 10:00\nLa Policia Local d’Eivissa ha interposat, dissabte dia 18 d’agost a les 23.45 hores al carrer d’es Cubells, dues denúncies per consum d’estupefaents a dos conductors que havien mantingut una discussió per un problema de tràfic.\nQuan els agents de la Policia Local arribaren al lloc, els dos conductors estaven mantenint una forta discussió degut a que un d’ells havia copejat, mentre realitzava una maniobra irregular, amb el cotxe a l’altre i havia fugit del lloc. El conductor que havia rebut el cop al cotxe, el va seguir fins el carrer es Cubells, on va poder interceptar-lo i va requerir presencia de la Policia Local.\nAl arribar al lloc, els agents de la Policia Local d’Eivissa identifiquen als dos conductors i observen que tots dos presentaven signes d'haver consumit substancies estupefaents, per la qual cosa van procedir a realitzar les proves de drogues.\nEl drogo test llança resultat positiu en tots dos casos, concretament en un dels conductors llança un resultat positiu en tres substancies estupefaents: cànnabis, cocaïna i metamfetamines, mentre l’altra conductor llança un resultat positiu en consum de cànnabis.\nTots dos conductors van ser denunciats administrativament pels fets, comportant la sanció una multa de 1000 € i la retirada de 6 punts del permís de conduir.\nD’altra banda, la Policia Local d’Eivissa ha detingut, ahir diumenge a les 23.50 hores a la plaça de Julià Verdera, a un home per un delicte de lesions causades a un altre en agredir-li amb una ampolla.\nEls fets van ocórrer quan el detingut va tenir una discussió amb la víctima, i li copeja amb una ampolla. Diversos testimonis que van presenciar els fets van avisar a la Policia Local, personant-se en el lloc 3 patrulles als pocs instants. La Policia Local va poder localitzar a l'autor dels fets i després de verificar la gravetat de les lesions, van procedir a la seva detenció.\nLa víctima, presentava un fort hematoma en l'ull dret i un tall en la parpella inferior amb fractura de l’arc occipital, quedant finalment ingressada a l'Hospital de Can Misses.


instal·lacions 2011 | ingràvid\nPAU FAUS (Barcelona, 1974)\nviagra us Happy Bunker\nINSTAL·LACIONS A L’ESPAI PÚBLIC\nArquitecte i artista visual. Explorador de la quotidianitat urbana i de les pràctiques autònomes dins la ciutat contemporània. Els seus treballs busquen activar mecanismes de representació, narració o interacció que facin aflorar les particularitats i els conflictes del lloc on es troba. Ha estat professor de la Universitat d’Arquitectura del Vallès (UPC) i ha format part del col·lectiu d’exploració urbana Observatori Nòmada. És autor del llibre La ciudad jubilada i coautor del llibre Cohabitaciones. Patrimonio, taxidermia y autoconstrucción en Valparaíso. Ha impartit tallers i exposat el seu treball a diversos centres d’art contemporani de Catalunya (Can Xalant, CCCB, La Panera, Can Felipa.. ) i ha desenvolupat la seva obra a diverses ciutats de l’estranger (Buenos Aires, Valparaíso, Munic, Varsòvia…). www.paufaus.net\nLa sobredimensió del risc és una estratègia habitual a l’hora de justificar mesures de control i vigilància. Sota un estat d’alerta, la sensació de vulnerabilitat creix i augmenta la demanda en matèria de seguretat. La relació sembla òbvia, però a vegades la seqüència acaba retroalimentant-se fins a nivells insospitats. La instal·lació Happy Bunker reflexiona sobre aquest fenomen prenent l’exemple de la seguretat vinculada a la infància. La tria no és arbitrària. Si bé és cert que infància i fragilitat són paraules que sempre han anat de la mà, darrerament sembla que s’han convertit en sinònims. Això s’ha traduït en una creixent bunkerització dels infants, que minimitza el seu contacte amb l’exterior fins a nivells impensables anys enrere. Aquesta sobreprotecció, fruit de suposades amenaces externes, és aplicable a nombrosos sectors de la societat actual. A Happy Bunker l’espai de lleure sobrevigilat acaba esdevenint militar. Potser haurem de començar a assumir que la felicitat ja només és possible si està envoltada de tanques.\nMINIATURE (Roger Amat i Adelaida Lamas)\nVolem els teus cèntims. El vídeo\nMiniature és un col·lectiu artístic que, a partir de les ganes d’experimentar, va néixer el 2008 com a estudi multidisciplinari per donar suport a projectes audiovisuals.\nEls seus membres són Roger Amat, graduat en Gràfica Publicitària a l’Escola Serra i Abella i en Art i Disseny a l’Escola Massana, i Adelaida Lamas, llicenciada en Psicologia per la UAB i Màster en Comunicació Audiovisual per la UB. Tots dos evoquen la seva passió per l’art, el disseny i la imatge en les seves diferents vessants, aportant sempre enfocaments conceptuals i transgressors en tots els seus projectes. A banda d’estar involucrats en diversos projectes d’àmbit nacional, actualment dirigeixen, per segon any, la imatge del programa de nous formats audiovisuals de la XTVL Denominació d’origen. Han estat residents a Hangar el 2011 amb el seu projecte Televisió Espai Expositiu (TVEE). Han treballat per a Televisió de l’Hospitalet, la XTVL i Animac, entre d’altres, i han estat convidats a fer classes, participar en conferències, ser jurat o comissaris d’exposicions. Els treballs realitzats per Miniature han estat seleccionats en diferents festivals, exposicions i certàmens d’art i disseny gràfic i han resultat premiats en diverses ocasions.\nL’edició 2010 d’Ingràvid va acollir amb un èxit aclaparador la instal·lació interactiva Volem els teus cèntims del col·lectiu Miniature. En un quiosc groc al mig de la Rambla s’hi podien bescanviar monedes d’un cèntim per monedes de 5 cèntims. És a dir, van proposar a la inversa allò que diuen de Santiago Rusiñol que venia duros a quatre pessetes. Aquesta és una història que cada ciutat de Catalunya es fa seva. Miniature la va voler compartir en el marc d’Ingràvid mitjançant una interacció artística per reflexionar amb Figueres al seu propi espai públic.\nAra, un any i escaig més tard, ens presenten el vídeo en què es mostra l’acció des d’un altre punt de vista, des de la càmera instal·lada al propi quiosc i amb les imatges preses a l’entorn.\nPIMPAMPUM (Daniel Julià i Anna Fuster)\nTaller previ i instal·lació interactiva\nTothom qui ho vulgui, vilatans i visitants, a partir de la col·lecció d’elements recol·lectats prèviament, podran navegar per alguns espais de la ciutat i incorporar les persones i objectes així com també afegir diàlegs en forma de globus de text.\nAquest projecte es realitza amb la col·laboració de l’Institut INS Deulofeu, en el qual s’imparteix el batxillerat artístic. Els alumnes de 1r i 2n de Batxillerat treballaran en comú, i entre les seves tasques està la de fer de tutors d’alumnes més petits –de 2n d’ESO– per tal de treballar conjuntament propostes sobre les quals després el públic d’Ingràvid podrà intervenir a l’espai de la Domo.\nEstructura de fusta, plàstic\n500 x 450 x 500 cm\nCamille Santacreu, nascuda el 15 de gener de 1982 a Toulouse, i Mathieu Legrand, nascut el 17 d’abril de 1981 a París, viuen i treballen a Perpinyà. Tots dos estan diplomats en Belles Arts per l’Escola Municipal de Perpinyà (DNSEP, 2010), on es van conèixer. Van començar a treballar plegats el 2009. Utilitzen materials reciclables per crear instal·lacions i escultures. En la fotografia i el disseny creen universos que se situen entre la realitat probable i la ficció tangible.\nCada cop són més nombroses les veus d’alerta que apunten a la quantitat de tones de brossa que la humanitat acumula. Fins i tot existeixen illes a la deriva fetes de residus que no se sap on acumular i que són fruït d’un descontrolat abús de tot tipus de productes: des de bosses de plàstic de la compra fins a aparells de poca durabilitat dels quals ens desfem i brossa més quotidiana com ara envasos, embalatges… Què passaria si tot aquest rebuig es tornés contra nosaltres?\nSantacreu&Legrand proposen una instal·lació en forma d’onada gegant, a punt d’engolir-nos i que està construïda a partir de materials de rebuig que provenen d’abocadors i contenidors. Aquesta peça prové d’una instal·lació realitzada al maig del 2011 a la ciutat de Perpinyà, Clearstrem, on es representava un tsunami de fusta recuperada.\nScenocosme està format per Grégory Lasserre i Anais met den Ancxt. A través de la tecnologia digital, els seus treballs se submergeixen en el món dels somnis, de la poesia. Les seves peces reflecteixen, com en la vida real, una fràgil sensibilitat. Les seves instal·lacions han estat exposades a llocs com ZKM (Karlsruhe, Alemanya), Art Gallery of Nova Scotia (Canadà), Villa Romana (Florència, Itàlia), en nombroses biennals i festivals com BIACS 3 (Sevilla), NAMOC/TransLife – Triennial of Media Art (Xina), INDAF (Corea), Experimenta (Austràlia), C.O.D.E. (Canadà), ISEA (Belfast), Futuresonic (Regne Unit), WRO (Polònia), FAD (Brasil), Citysonics (Bèlgica), Ososphere, Exit, VIA, Scopitone, Seconde nature (França)… en esdeveniments com l’Exposició Universal de Xangai (Xina), Lille3000, Fête des lumières de Lyon, Nuit Blanche… i a espais culturals com Kibla (Eslovènia), Utsikten Kunstsenter (Noruega), Centre des arts d’Enghien-les-Bains, Carré des Jalles i Maison Salvan (França). www.scenocosme.com\nFluides és una obra viva reactiva. L’aigua és sensible a l’energia de les mans dels espectadors i la condueix del cos al centre de l’obra per tal de generar de paisatges sense fi de líquids, llum i so. El número d’espectadors pot influir en la modificació dels paisatge visual i auditiu. El treball se centra en els sons creant una pregunta sensorial a les relacions entre el cos fràgil, l’energia, els materials biològics, llums i sons. Aquesta peça està coproduïda per La Maison des Arts de Créteil, el Festival International VIA de Maubeuge i Lille3000.\nProjecte comissariat per Javier Martín Jiménez (Hablar en Arte, Madrid)\nLa Biblioteca intervinguda és un fons de publicacions intervingudes per artistes. El tema proposat el marcarà la publicació utilitzada: com qualsevol biblioteca, caldrà que compti amb tot tipus de “literatura”, destinada a tots els públics. D’aquí que la selecció d’artistes convidats a la primera fase de Biblioteca intervinguda sigui tan heterogènia. La biblioteca accepta tota mena d’intervencions (dibuix, collage, retalls, insercions, etc.), però sempre utilitzant com a suport una publicació ja existent. S’exclouen llibres d’artista pròpiament dits.\nLa vinculació de l’artista amb la publicació pot ser de diferents formes:\n– Una lectura literària o teòrica que ha influït en el seu treball artístic\n– Una publicació que pel disseny, forma o estructura li resulti atractiva\n– Una edició a la qual se senti unit personalment (un record, un regal, etc.)\n– Cap de les anteriors si prefereix que des d’Hablar en Arte se li proposi una publicació\nD’aquesta manera, a la biblioteca es troben diferents suports impresos: llibres, catàlegs, atles, llibres de mapes, enciclopèdies, catàlegs d’art, còmics, calendaris o agendes, revistes, diaris, etc.\nAmb els artistes: Esther Achaerandio (Madrid, 1982), Izaskun Álvarez Gainza (Sant Sebastià, 1982), Javier Arce (Santander, 1973), Tamara Arroyo (Madrid, 1972), Irene de Andrés (Eivissa, 1986), Marlon de Azambuja (Santo Antônio da Patrulha, Brasil, 1978), Busto Bocanegra (Santander, 1984), Míriam Cantera (Madrid, 1969), Pedro Luis Cembranos (Madrid, 1973), Daños Colaterales (Madrid, 2006), Javier Chavarría, Raúl Díaz Reyes (Madrid, 1977), Julio Falagán (Valladolid, 1979), Theo Firmo (São Paulo, Brasil, 1983), Núria Fuster (Alcoi, València, 1978), María Gambín (Madrid, 1978), Fernando García (Madrid, 1975), María García Ibáñez (Madrid, 1978), Sonia Higuera (Santander, 1973), Edu Hurtado (Valladolid, 1986), Hisae Ikenaga (Mèxic DF, 1977), Olaf Ladouse (Bèlgica, 1968), Juan López (Cantàbria, 1979), Carlos Maciá (Lugo, 1977), Óscar Martínez Martín i Eva Rueda (Madrid, 1972), Momu & No Es (Lucía Moreno Murillo, Basilea, 1982; Eva Noguera Escudero, Barcelona, 1979), Monoperro (Madrid, 1973), Alfredo Morte (Madrid, 1979), Pepe Murciego Coca (Segovia, 1967), Jaime Narváez (Ciudad Real, 1974), Noaz (Madrid, 1978), Blanca Pérez-Portabella (Barcelona, 1973), Jordi Ribes (Barcelona, 1972), Belén Rodríguez (Valladolid, 1981), Mario Sarramián (Valladolid, 1966), Pablo Serret (Madrid, 1975), Daniel Silvo (Cadis, 1982), Luis-Felipe Talo (Barcelona, 1979), Françoise Vanneraud (Nantes, França, 1984), Zoé T. Vizcaíno (Mèxic DF, 1979), Maya Watanabe (Lima, Perú, 1983).


Cens d’activitats a Montornès Nord* | Pla estel\nPla estel > Projectes > Cens d’activitats a Montornès Nord*\nMontornès del Vallès, Catalunya (novembre de 2014 – juliol de 2015).\nOficina del Pla de Barri de Montornès Nord. Ajuntament de Montornès del Vallés.\nObtenir una diagnosi dels locals buits / comerços tancats i establir contacte amb els propietaris dels locals i col·laborar en la campanya de difussió del progama de dinamització comercial: “Aixequem persianes a Montornès Nord”.\nCens de locals buits al barri i mapificació territorial amb tecnologia GIS.\nInspeccions tècniques als locals adherits al programa.\nDinamització comercial de barri a Montornès del Vallès\nLa filosofia del Pla estel* adreça la mirada sobre l’espai públic més enllà dels paviments i el mobiliari dels carrers, cap al que passa a les plantes baixes dels edificis i a la vinculació de l’activitat que s’aboca als carrers i places.\nAmb aquesta perspectiva, rebem l’encàrrec de participar en la primera fase del procés de dinamització comercial del barri de Montornès Nord “Aixequem Persianes”, que l’Ajuntament havia iniciat amb mesures de gestió. Aquestes, havien de recolzar-se en la visibilització dels locals tancats mitjançant una campanya de comunicació que posés en contacte els propietaris dels locals amb els emprenedors que volien obrir un negoci.\nEl primer pas per aconseguir regenerar el teixit comercial, ha estat l’elaboració d’un cens d’activitats, l’anàlisi de la seva vinculació amb l’espai públic de l’entorn i la mapificació de les dades a través de la tecnologia GIS.\nA la tardor (2015) es donarà continuïtat al procés amb la segona fase del projecte.


"Festa Major del Coll" : Exposició 'Àngel García, Una vida dedicada al dibuix i al cinema d'animació' | Guia BCN: agenda d'activitats, directoris i cursos de Barcelona "Festa Major del Coll" : Exposició 'Àngel García, Una vida dedicada al dibuix i al cinema d'animació'\n"Festa Major del Coll" : Exposició 'Àngel García, Una vida dedicada al dibuix i al cinema d'animació'\nÀngel Garcia va ser un reconegut animador de pel·licules de dibuixos animats com "Alegres Vacaciones" de Balet i Blay o Peraustrinia, entre d'altres.\n- Dijous 7 de juny, a les 19h\nInauguració amb la taula rodona: "Àngel Garcia, un mestre del cinema d'animació".\n- Dimarts 12 de juny, a les 19h\nMostra de diferents treballs d'animació i taula rodona amb J.Amorós, S. Càmara, J.C.Concha i M.Pujol.\n- Dijous 14 de juny, a les 19h\nProjecció de la pel·lícula "Peraustrínia 2004", dirigida per Àngel García.\nDilluns, dimarts, dimecres i divendres de 16:00h a 22:00h Entrada Gratuïta. Inauguració el dijous 7 de juny\na les 19 h, amb una taula rodona\n12 de juny a les 19:00h Mostra de diferents treballs\nd'animació i taula rodona\n14 de juny Projecció de la pel·lícula 'Peraustrínia 2004'\nL'Aventura de conèixer - La claqueta: Tertúlia cinematogràfica 'Ciudadano Villalobos'\nDel 29/06/2018 al 04/07/2018.\nL'aventura de conèixer - Cicle temàtic: Conferència 'Viatges i cinema: Cinc pel·lícules per a veure abans d'anar al Japó'\nL'Aventura de conèixer - Cicle temàtic: Xerrada 'Geografia fantàstica. Geografia de mons literaris imaginaris', a càrrec de Manu González\nL'Aventura de conèixer - T'interessa: Xerrada 'El foc i l'espectacle: Les barraques del Paral·lel', a càrrec de Jordi Artigas\nDia Mundial de les Persones Refugiades: Col·loqui sobre acollida de persones refugiades LGBTI\nL'Aventura de conèixer - No t'ho perdis: teatre: Col·loqui 'Converses del Grec amb Xavier Grasset. Daniel Anglès ens parla sobre "Carousel en concert"' "Greg 18" Festival de Barcelona\nL'Aventura de conèixer - No t'ho perdis: teatre: Col·loqui 'Converses del Grec amb Xavier Grasset. Mario Gas ens parla sobre "Humans"' "Grec 18" Festival de Barcelona\nL'Aventura de conèixer - No t'ho perdis: teatre: Col·loqui 'Converses del Grec amb Xavier Grasset. Sílvia Munt ens parla sobre "La resposta"' "Greg 18" Festival de Barcelona\nTaula rodona 'L'Europa fortalesa: la història oculta, el cost humà'\nL'Aventura de conèixer - T'interessa: Xerrada 'Qüestions latents. La filosofia de Sèneca', a càrrec d'Alfredo Díez Merino\nL'Aventura de conèixer - Cicle temàtic: Xerrada 'Viatges i cinema. "El cielo protector": el desert com a espai viatger'\nL'Aventura de Conèixer - T'interessa: Conferència 'Neurociència per al dia a dia'\nL'Aventura de conèixer - Cicle temàtic: Xerrada 'Geografia fantàstica. Ciutats fantàstiques a la literatura', a càrrec de Manu González\nXerrada 'Crisi a Nicaragua'\nCinefòrum infantil "Petzi i la Mar Salada"\nL'aventura de conèixer - Cicle temàtic: Xerrada 'Viatges i cinema. Nova York, un viatge de pel·lícula'\nL'aventura de conèixer - T'interessa: Xerrada 'L'escultor Josep Campeny Santamaria (Igualada 1858 - Barcelona 1922)'


Festa templera - Museu d'Història de Catalunya\nEn motiu de l’exposició Templers. Guerra i religió a l’Europa de les croades, organitzem una jornada en la que donarem veu a personatges representatius de l’edat mitjana a través de la recreació històrica. No és un espectacle teatral sinó una manera de divulgar la història de forma amena.\nComptarem amb la participació de diverses entitats que recrearan l’època i personatges a través de vestits i reproduccions d’objectes històricament documentats. En total comptarem amb el suport d’una quarantena de participants, dividits en diferents activitats, dirigides a tots els públics. Participaran els grups Hereus de la Història, Die Jünger von Liechtenauer, Gal·la Placídia, Arx Corpus Dei Cordis, Sagramental de Sant Genis de Rocafort, Templers del Comtat de Barcelona, Companyia Almogàver i Recognoverunt Proceres.\nDemostració d’alguns aspectes de la vida quotidiana a través de personatges caracteritzats i reproduccions històricament documentades d’utillatge de l’època.\nMón tèxtil medieval. S’explicaran les tècniques de teixir i es mostraran els utensilis que es feien servir a l’època.\nLa moneda a l’edat mitjana. Mostra i explicació sobre com es fabricava la moneda.\nEl món militar medieval\nEns explicaran com es percebia la guerra a l’època medieval i quins personatges hi havia al voltant dels conflictes. Ens mostraran com anaven vestits i les armes que utilitzaven amb reproduccions històricament documentades. Els membres de les entitats faran una demostració teatralitzada de com era un combat. Els temes a tractar seran:\nEines de la guerra: l’armament ofensiu i defensiu\nLa realitat mèdica de la guerra: ferides, instruments, medecina de campanya\nEsgrimes històriques: civil i militar\nPersonatges de la guerra: lleves, mercenaris, cavallers, ordres militars\nEscola de templers\nTallers familiars d’escriptura medieval, la construcció d’una catapulta en miniatura per assaltar un castell i la decoració d’un escut.\nDia: diumenge 9 de juliol\nHora: de les 10.00 a les 14.30 hores\nLloc: moll de la Barceloneta (Passeig Joan de Borbó)


Avantguarda.cat | Reis inconstitucionals\n7176 Visites 1 Comentaris\n1. Hi ha reis constitucionals (Felipe VI, Letizia) i reis inconstitucionals (savis d’Orient, segons l’Evangeli de Mateu). El periodista Antoni Batista escriu un tuit: “Els millors reis son els del pessebre. Bon Nadal”. Aquest bloguer comenta: “Els reis del pessebre eren i son inconstitucionals. Els guiaven i els guia un estel”.\n2. Felipe VI i Letizia son de la majoria immensa a l’Estat espanyol que, al menys per edat, no ha aprovat amb el seu vot la Constitució (1978). Felipe VI (1968) tenia llavors 10 anys i Letizia (1972) tenia 6 anyets. El rei actual, com abans el seu pare Juan Carlos i abans el dictador Francisco Franco, surt per televisió aquests dies de Nadal sense rèplica possible. La majoria de diaris el tracten de manera versallesca, malgrat els greus problemes econòmics dels seus familiars. I aquella llunyana Constitució del 1978 és la que en el segle XXI impedeix que un poble com Catalunya pugui exercir el seu dret a votar sobre el seu futur i la seva relació amb un poble com Espanya. Aquella Constitució és la que avui permet que el president d’un país, Artur Mas, pugui ser imputat per posar les urnes als col.legis electorals de manera democràtica i pacífica.\n3. Aquests dies també és llegeix, medita i prega el passatge evangèlic del naixement de Jesús. L’Evangeli de Mateu parla simplement de “savis d’Orient” sense especificar el seu nom ni el seu nombre. Llegendes posteriors han dit que eren tres i han posat nom als que qualifiquen de reis o mags. Més enllà de llegendes i tradicions pietoses queda la realitat expressada per Mateu i les primeres comunitats cristianes.\n4. Val la pena reseguir el relat evangèlic. Els savis o reis d’Orient tenen la intel•ligència, saviesa i sensibilitat de deixar-se guiar per l’estrella de les nits estelades. Passen per Jerusalem però no es deixen entabanar per un altre rei, Herodes, que veu com el seu poder trontolla. L’estel de la llibertat guia als savis d’Orient al lloc on viu la gent senzilla, sense recursos, amb dificultats, sense treball, amb feina mal pagada. Allà on la Constitució s’incompleix sistemàticament i les autoritats no posen el crit al cel. Mateu explica referint-se als savis: “L’estrella que havien vist sortir a l’Orient comença a avançar davant d’ells, fins que s’aturà damunt el lloc on era l’infant. L’alegria que tingueren en veure l’estrella va ser immensa. Van entrar a la casa, veieren el nen amb Maria, la seva mare i li oferiren presents: or, ensens i mirra”.\n5. ¿Con reacciona el poder establert davant l’estel de la llibertat i de la solidaritat? El poder establert utilitza tot el seu entramat judicial, policial, mediàtic, financer i corrupte més fosc. Explica Mateu: “Quan Herodes es veié burlat pels savis, es va enfurismar, i ordenà que a Betlem i a la seva rodalia matessin tots els nens de dos anys en avall”. Herodes va morir temps després. L’estel brilla avui més que mai en la nit estelada. El missatge humà i diví, alliberador i solidari, de Jesús continua vigent i vivent.\n28. Dec, 2014 11:39\nEl Crist Jesús, alliberador i solidari, va sobreviure per la llum de la supervivència, va escapolir-se d'amagatotis del cruel Herodes, el rei constitucional, per créixer en la maduresa i l'amor al pròxim, en un acte de lucidesa pràctica. Per això Jesús continua vigent i vivent.\nEls reis inconstitucionals haurien fet el mateix, i tothom que vulgui créixer sota la llum de la contemplació dels estels, com l'estel de la llibertat, l'estel que vol brillar en la noble senyal de l'antic principat cristià dels catalans, la senyal de les quatre barres.


L'Ajuntament d'Eslida ha aprovat en ple el pressupost per al present any 2021, uns comptes municipals “il·lusionants i realistes” que sumen 1.004.651 € i que contemplen nous projectes per al municipi centrats en millorar el benestar de la ciutadania i els serveis públics.\nEl capítol d'inversions ascendeix a 109.430 € i inclou actuacions com la millora dels carrers Cervantes i *Horta de la Vila, en les quals es renovarà el ferm i el sistema de proveïment d'aigua mitjançant el Pla Provincial d'Obres i Serveis.\nAixí mateix, el fet de quedar esmenades les restriccions del Pla Econòmic Financer derivat de la gestió econòmica de l'anterior legislatura ha permés incloure projectes lligats a la recuperació del patrimoni, així com la reducció de l'impost de vehicles o la finalització del gimnàs municipal.\nEn aquest sentit, el document també incorpora mesures socials a través de l'assignació pressupostària al servei de *ludoteca, a la Unitat de Respir, a diferents programes orientats a fomentar l'ocupació o a la reactivació econòmica després dels efectes de la COVID-19.\nA més, la sessió plenària ha donat llum verda a altres qüestions com el Pla d'Igualtat 2021-2025, que compleix l'objectiu de corregir les desigualtats per raó de gènere a nivell laboral i implementar una sèrie de mesures encaminades a aconseguir la igualtat.\nL'aprovació de les bases reguladores de la concessió directa del Pla Resistir, la modificació de l'ordenança de la taxa de cementeris i del servei de neteja d'edificis municipals, amb un augment en la neteja de l'escola i els seus voltants han completat els punts de l'ordre del dia.


Indústria de fang i foc – In Media Res\nIndústria de fang i foc\ninmediaresmgazine Mai 24, 2018 Mai 31, 2018 Crònica,Issue #17\nL’activitat canterera tradicional ha decaigut en un 90% les últimes dècades\nCRÒNICA per Gabriela Maestre\nEl taller de la cantereria ‘Severino Boix’ és un espai ampli. Es tracta d’un edifici d’una sola planta, un rectangle molt allargat, dividit en dues habitacions. A una de les sales, les estanteries s’alcen fins al sostre i cobreixen completament les parets; la majoria d’elles estan ara completament buides. A penes hi ha peces en procés de fabricació, i el taller és massa gran per a la persona que treballa sola allí.\nA un racó de l’habitació, encarat a la llum natural que entra per l’única finestra oberta, es troba el torn en el que modela Jose Ángel. Va heretar la cantereria del seu pare, Severino, i ha treballat amb l’argila tota la vida. Ell porta a terme tot el procés d’elaboració de cànters, gerros i botijons, la peça estrela de la zona.\n─Per a poder fer un botijó, primer s’ha de fer el fang. Segons la peça que es vulga fer, es necessita un tipus d’argila o un altre. Però per als botijons blancs, els de tota la vida, em porten el material del Terrer dels Pobres, que està aquí al costat ─explica Jose Ángel, assenyalant un muntó de terra que guarda al pati.\nAl centre de la província d’Alacant, dins del terme municipal d’Agost, trobem un tipus de terra amb unes característiques poc habituals. Quan la terra es barreja amb l’aigua, es forma l’argila, i aquesta en concret es classifica entre les argiles calcària i greda. Gràcies a la primera, el material resultant és més mal·leable i porós, mentre que la segona li dóna, una vegada cuit, un color blanc molt característic. Els diferents elements químics que s’han combinat en aquest territori, com l’abundant silicat, són la base sobre la qual s’ha desenvolupat durant segles una indústria ceràmica molt potent.\nQuan arriba l’estiu, unes fines pales de ferro, impulsades per un motor, barregen la terra amb aigua, dins d’una gran bassa. Des d’aquesta, el fang es filtra fins arribar a les anomenades basses de pastar, que són planes, impermeables i no mesuren més d’un palm d’alçada.\n─El filtrat és molt important perquè evita que es queden pedretes a l’argila. Si les pedres no es detecten en aquest punt ni durant el modelat, és molt probable que la peça rebente en algun punt de la cocció ─continua Jose Ángel─. Quan això passa, les parts trencades encara es poden aprofitar: les pique ben fines i les torne a barrejar amb l’aigua. Seria una llàstima desaprofitar tant material.\nAl març encara no és temporada de fabricar argila. Ja comença a fer bon temps, però hi ha pluges anunciades fins a la meitat d’abril; la humitat de l’ambient evitaria que s’evaporara l’aigua sobrant. Però arribarà juny i, quan les basses estiguin ben cobertes, Jose Ángel tallarà la massa en rectangles fàcils de transportar i emmagatzemar. De moment, les basses estan buides i descuidades, fins i tot algunes flors han començat a brollar entre les rajoles.\nEl fang elaborat a l’estiu ha de durar tot l’hivern, per això s’ha de guardar en un lloc fresc i humit. Al taller ‘Severino Boix’, a l’habitació que acompleix aquesta funció també es porta a terme la barreja de l’argila amb sal fina.\nSegons una dita popular, no hi ha res més simple que el mecanisme d’un botijó. Per un orifici entra l’aigua i per l’altre surt, així que sembla cert. Però en realitat és una mica més complex. Al recipient es produeix un procés físic conegut com refredament per evaporació: la peça “sua” aigua, i la calor de la vaporització aconsegueix que l’aigua que queda a l’interior es refrede. D’aquesta manera, per a que el botijó funcione eficientment es necessita un ambient sec i un material transpirable. Açò s’aconsegueix afegint sal a l’argila, ja de per sí porosa.\nTornant a l’estança principal del taller, Jose Ángel posa en marxa una màquina. Sembla un canó, però del seu extrem no ix res disparat, sinó que lentament apareix una peça de fang cilíndrica. La recull abans de que caiga i la torna a ficar per la part de darrere. Una vegada, una altra i una altra més, fins que aconsegueix la textura que desitja. Apaga la màquina i encén el torn. Aquesta peça curta s’anomena pella, i a partir d’ella es poden fabricar uns tres cànters.\nEs col·loca un davantal blau marí molt tacat, s’humiteja les gemmes dels dits i seu davant la roda que gira. Agafa la part de dalt de la pella i la planta al mig del torn. Amb els dits fa un forat al mig, expandint l’obertura cap a fora. El recipient va creixent, i amb un moviment ràpid, de baix a dalt, li dóna forma còncava i el tanca. Estira el braç per aconseguir un filferro que penja a la seua esquerra. L’utilitza per a desenganxar el cos del botijó de la roda, i el col·loca sobre una taula de fusta. Tot açò ocorre en un minut. S’humiteja un poc més els dits i comença de nou.\nÉs un canterer professional, molt hàbil. Els seus dits callosos no deixen cap rastre a la ceràmica, i exerceix la pressió exacta per a modelar sense destrossar la peça en ple procediment. No obstant açò, no oblida que part de la velocitat amb que desenvolupa la seua feina es deu a l’automatització de moltes tasques.\n─Jo vaig estar ensenyant-me amb mon pare durant anys ─explica Mari Carmen. Son pare i el seu avi també eren canterers, i ara ella treballa com experta al Museu de Cantereria local─. Era la peona de mon pare. Les peones, perquè tradicionalment eren dones, ajudaven cada una al seu canterer. Com que no havien màquines, feien la pella i ordenaven els cànters sobre els taulers per treure’ls al sol. Quan aquests perdien humitat, es posaven a assecar a unes estanteries a dins del taller.\nUna vegada seques, es couen. El forn de Jose Ángel està en marxa; en un parell de setmanes assistirà a un fira d’artesania i vol tindre les existències preparades a temps. Actualment utilitza una enorme cambra que funciona amb gas natural, molt més ràpida i pràctica que el vells forns àrabs que s’utilitzaven abans, i dels que encara queden les restes.\nDes de fora, no s’intueix la mida del forn de pedra, però dins es poden contar perfectament els tres pisos d’alçada que té, un forn col·locat damunt d’un altre.\n─La banda de l’esquerra fa nou anys que no l’encenc. L’altra part no recorde haver-la vist mai en funcionament ─treu una pila de caixes buides de l’interior mentre continua parlant. És evident que l’espai s’ha aprofitat com a magatzem─. Per a encendre’l, primer s’omplien les tres plantes, cada una amb més o menys quatre fileres d’alçada, depenent de la mida dels botijons. Havien d’estar ben encaixats per no malbaratar l’espai, però no podien tocar-se, perquè l’argila es dilata quan es calfa. Una vegada arreglat això, es tapaven les entrades i s’encenia el foc al pis de baix. Durant cinc dies i cinc nits la foguera s’havia de mantenir encesa, i les flames es filtraven cap a dalt per uns forats que hi havia al terra. I després d’apagar el foc, encara calia deixar-ho tancat entre 15 i 20 dies per a que es refredara l’interior, que estava a uns 900 graus. Amb el forn que tinc ara tarde la meitat de temps i no tinc que buscar ajuda per carregar i descarregar.\nRealment, eixe és el problema més greu al que s’enfronta una indústria tan tradicional com aquesta, no queda gent treballant al sector. Al voltant de 1990, en l’època en què Mari Carmen treballava, hi havia al poble unes 23 cantereries, que sumaven en total 29 canterers (o torners). Més arrere encara, pel 1970, el nombre de cantereries arribava a 40, amb tots els llocs de treball que implicaven: 3 o 4 canterers, una peona acompanyant a cada un, un parell d’ajudants per enfornar, encarregats de fer el fang, carreters per al transport… fins i tot la llenya provenia de comerciants locals. Era una activitat que implicava a tot el poble.\n─Han passat 30 o 35 anys des que no treballe amb un torn ─recorda Luis. Els seus pares també tenien una cantereria─. Si ho pense bé no és tant de temps, però les coses són molt diferents. Qui queda ara? Severino Boix, La Navà, Roque, Emili Boix… poc més. La majoria són homes majors; els seus fills no pensen continuar, o siga que quan es jubilen tancaran definitivament.\nJose Ángel, que encara és jove, no veu el futur amb molt més optimisme:\n─És cert que de vegades sembla un projecte difícil de tirar endavant, però m’hi he dedicat sempre i em sobra per a guanyar-me la vida.\nSembla cansat. Comença a fer-se de nit i encara està acabant d’embalar alguns materials destinats a un taller de cantereria per a xiquets que han organitzat al poble veí. Malgrat la fosca perspectiva generalitzada, segueix treballant perquè es nega a abandonar un ofici que considera una senya d’identitat cultural i, sobretot, familiar.\nAnterior Autoedició i Publicació experimental (I): En una paradoja\nSegüent “Jo sóc tres voltes rebel”


La llei de mobilitat sostenible, de la qual se n'ha aprovat un avantprojecte, preveu el cobrament de taxes per entrar als nuclis de ciutats com Barcelona o Madrid\nper Blai Melgar 03/03/2022 11:45h\nEn un obrir i tancar d'ulls, el panorama viari de Catalunya canvia com no ho havia fet mai. Enderrocament de peatges, s'anuncia que els cotxes antics ja no podran circular per moltes grans ciutats, increment de radars... Però no, no cantin victòria. I és que ara podria arribar un altre canvi sonat a les carreteres de Catalunya.\nEl govern espanyol permetrà a Barcelona cobrar als vehicles per entrar al nucli urbà. La congestió i la contaminació és un problema evident a la ciutat comtal i, per començar a reduir les emissions, el govern espanyol podria aprovar una llei per la qual es podria cobrar una taxa als vehicles que entrin al centre de la ciutat.\nSegons l'avantprojecte de llei de mobilitat sostenible aprovat el passat dimarts, 2 de març, pel Consell de Ministres els ajuntaments podran cobrar una taxa als vehicles que entrin a les denominades zones de baixes emissions.\nLa norma s'enfoca sobretot en ciutats com Barcelona o Madrid, que lluiten des de fa temps per a intentar desembussar els seus centres de vehicles.\nLa llei, això sí, encara s'hauria d'aprovar. | @transit\nLa llei encara no està aprovada\nI és que segons avança 'El Periódico' encara no s'ha dit l'última paraula. La llei, que per entrar en vigor encara ha de passar pel tràmit d’audiència pública, hauria de sotmetre's al dictamen de Consell d’Estat.\nI no, l'escull no hauria acabat aquí. Ja que després de passar pel Consell, aquesta hauria de tornar a ser aprovada per l’Executiu. Seria aleshores quan passaria pel Congrés i el Senat, que haurien d'avalar la norma per majoria.\nEls cotxes antics no podran circular en ciutats de Catalunya l'any vinent\nEls cotxes que tinguin més de 15 anys no podran circular per les ciutats de més de 50.000 habitants de Catalunya. La decisió s'enmarca en l'objectiu de reduir la contaminació i marcar les zones de baixes emissions.\nEn total són 23 ciutats afectades: Barcelona, l'Hospitalet de Llobregat, Tarragona, Mataró, Castelldefels, Viladecans, el Prat de Llobregat, Terrassa, Badalona, Sabadell, Lleida, Granollers, Cerdanyola del Vallès, Mollet del Vallès, Santa Coloma de Gramenet, Reus, Girona, Sant Cugat del Vallès, Cornellà de Llobregat, Sant Boi de Llobregat, Rubí, Manresa i Vilanova i la Geltrú.


Agències de traducció professional, que s'adaptin a tu | Aadimatiq\nAgències de traducció professional. Com trobar l’agència que s’adapta a tu\nBy admin\t3 desembre, 2020 No Comments\nJa us vam parlar, fa uns mesos, de què és allò que hem de tenir en compte a l’hora de triar una empresa de traducció professional. A l’article del nostre blog, comentàvem que havíem de valorar l’experiència, els terminis d’entrega i el compromís. També és important, a banda del preu, que hi hagi un equip ampli i divers, uns sectors d’especialitat i molta experiència.\nTots aquests elements són importants, però un dels punts claus a part de la professionalitat és tenir la certesa que l’agència de serveis de traducció i interpretació s’adapta a les nostres necessitats. Quan treballem amb un proveïdor, com una agència de traducció professional, hi ha un factor molt rellevant. Aquest factor és l’eficiència, ja que en el món de la traducció sovint es requereix una feina feta de forma rapida però, sobretot, professional i ben feta.\nD’altra banda, també es important la seva disponibilitat per resoldre els dubtes que pugui tenir el client i, per tant, que treballi sempre amb els mateixos professionals del món de la traducció. D’aquesta manera, l’agència de traducció tindrà molt clar allò que us pot oferir i allò que no.\nTambé és important que l’empresa de traducció i interpretació sigui capaç d’oferir diversitat de serveis. A Aadimatiq, oferim tot tipus de serveis de traducció, interpretació, multimèdia, redacció de continguts o edició de textos. Tot això ho podem oferir gràcies al nostre equip de professionals divers i molt consolidat.\nFinalment, un punt important és que l’agència de traducció estigui totalment adaptada a les noves tecnologies, ja que avui en dia, el domini i el control d’aquestes eines és clau per poder oferir un bon servei i una gran qualitat als clients. Amb més de 35 anys d’experiència, a Aadimatiq sempre hem estat al dia de les noves tecnologies.\nSi vols saber si som una agència que s’adapta a les teves necessitats, pots mirar la resta del nostre web o contactar amb nosaltres a través de la informació de contacte.\nPrevious PostQuan necessites una traducció científica?\nNext PostLa traducció multimèdia. Coses que no sabies de la traducció d’un videojoc


Sant Jordi 2017 Archives - L'illa dels llibres\nInici Etiquetes Sant Jordi 2017\nEtiqueta: Sant Jordi 2017\nEl rànquing definitiu amb els 50 llibres més venuts per Sant Jordi\nL'illa dels llibres - 29/04/2017\nEl Gremi de Llibretes ha fet pública la llista definitiva amb els llibres més venuts per Sant Jordi 2017En el rànquing definitiu destaca que...\nL'illa dels llibres - 27/04/2017\nLa xifra suposa un 4% més respecte l’any anterior. El Gremi de Llibreters de Catalunya ha presentat avui el balanç del Dia del Llibre per...\nL'illa dels llibres - 23/04/2017\nEl Gremi de Llibreters de Catalunya ha fet pública la llista dels llibres més venuts del Sant Jordi 2017 El rànquing del Gremi de Llibreters...\nSant Jordi amb bon rotllo i alegria en un esdeveniment únic al món\nAutors nacionals i internacionals destaquen a L'ILLA DELS LLIBRES el caràcter únic de la festa del llibre i asseguren que no existeix res similar...\nVols saber quins han estat els llibres més venuts dels darrers cinc anys per Sant Jordi?\nL'illa dels llibres - 20/04/2017\nL'Illa dels Llibres va un repàs per les novel·les més destacades dels darrers anys per Sant Jordi. SANT JORDI 2016 L’any 2016 va ser l’any de...\nEstas preparat per Sant Jordi? Fes el test de L’Illa dels Llibres\nL'illa dels llibres - 13/04/2017\nVols demostrar els teus coneixements sobre Sant Jordi? Un cop hagis completat el test actualitza de nou la pàgina i podràs tornar a començar amb...\nEl Gremi de Llibreters espera una Diada de Sant Jordi amb ‘molta participació i vendes’\nL'illa dels llibres - 07/04/2017\nEls llibreters catalans són optimistes i esperen facturar un 5% més respecte l’any 2016 si segueix el rime actual. El president del Gremi de Llibreters,...\nL'illa dels llibres - 31/03/2017\nL'Illa dels Llibres recomana 23 lectures per aquest Sant Jordi. Aquesta és la proposta de L'Illa dels Llibres però recorda que a les llibreries podras...


L’Escola Splai, millor nota de Catalunya al concurs d’anglès “The FONIX 2018” | Escola Splai\nUs informem i volem compartir amb vosaltres que estem molt contents ja que els alumnes de 6è de primària: Marc Zapater, Biel Romero i Iker Mateos, han aconseguit la millor nota de tota Catalunya entre els més de 100 vídeos presentats per l’alumnat de 5è i 6è de primària de les diferents escoles.\nPodeu consultar el resultat al següent enllaç:\nEl nostre vídeo ha obtingut la millor nota del jurat especialitzat composat per mestres d’anglès, professorat de Cambridge, el Departament d’Educació, el portal Netlanguages i International House. Això sumat al 19è lloc en les votacions de Youtube, ens ha donat la primera posició.\nPer tant, són uns dels 3 finalistes del concurs i aniran a la gran final del dia 26 de maig al mati retransmesa per LA XARXA televisió, on podran aconseguir dues setmanes de colònies d’esports a Andorra en inmersió lingüística en anglès com a premi principal. Ara han de preparar un altre representació en temps real de 4 minuts de duració. La part bona es que ja tenen premi segur !!\nMoltes gràcies de nou per la vostra col·laboració votant i compartint el vídeo !! Els alumnes han fet una feina excepcional !!\nAutorització realització test PCR\nRECLAMACIONS – AJUTS DE MENJADOR 20-21\nInstruccions d’Inici de curs 2020-21


El pas de l'Ofrena per la plaça de la Reina dependrà de l'avanç de les obres | Valencia Extra\nEl regidor de Cultura Festiva a l’Ajuntament de València i president de la Junta Central Fallera (JCF), Carlos Galiana, ha reiterat aquest dilluns que el pas per la plaça de la Reina de l’ofrena a la Verge dels Desemparats durant les festes falleres que se celebraran al setembre dependrà del desenvolupament de les obres de reforma que es duen a terme en aquest enclavament.\nAixí, ha destacat que la seua regidoria està en contacte al costat de les de Mobilitat Sostenible i Cicle Integral de l’Aigua per a conéixer l’evolució d’aquests treballs i que treballa amb la primera per a estudiar els itineraris.\nGaliana s’ha pronunciat d’aquesta manera en la roda de premsa que ha oferit per a presentar els actes de la Gran Fira de Juliol 2021, preguntat pels recorreguts que es plantegen perquè els participants en l’ofrena puguen accedir a la plaça de la Verge malgrat les obres que es realitzen en la Reina.\n“Encara falta per saber per què via anirem. Hi ha via 1 i via 2. Tot depén de com avancen les obres”, ha respost l’edil, que ha assenyalat que s’ha reunit ja amb el titular de Mobilitat Sostenible, Guiseppe Grezzi, per a abordar aquestes qüestions i també per a buscar “diferents ubicacions” a les falles que es ‘planten’ al voltant de la Reina.\nEl titular de Cultura Festiva ha comentat que si l’accés dels participants a l’ofrena a la plaça de la Reina es fa per “la part dreta, pel carrer de La Pau, hi ha una solució fàcil”, atés que se’ls donarà entrada “pel carrer Avellanes per a arribar a la Basílica” de la Verge dels Desemparats”.\nAixí mateix, ha exposat que si l’entrada a la plaça de la Reina es fa per “la part esquerra, pel carrer Sant Vicent” s’haurà de tindre més en compte el desenvolupament de les obres de reforma i alternatives, atés que “sí o sí s’ha de passar” per eixa plaça. Carlos Galiana ha afirmat que si eixos treballs no s’hagueren acabat per a entrar per la part esquerra de la plaça, “hi ha un pla B” que no ha precisat.\n“Si no estan acabats, hi ha un pla B però estem esperant”, ha plantejat. Després d’això, ha insistit que Grezzi està “treballant i implicat en el tema”. “Em va indicant com van les obres”, ha agregat el responsable de la JCF, que ha repetit que també s’ha posat en contacte amb la regidora del Cicle Integral de l’Aigua, Elisa Valía. “Quan tinguem resposta, ho sabrem”, ha subratllat.\nAixí mateix, respecte a l’ofrena, Galiana ha asseverat que ja s’ha parlat amb els vestidors de la Verge dels Desemparats i ha apuntat, quant al color i tipus de flor que s’usarà, que es decidirà el primer i també la classe. “Direm color i veure llistat de les flors que es poden usar”, ha afirmat.\nAl seu torn, el regidor de Cultura Festiva s’ha mostrat “convençut que la participació” en aquest acte “serà molt gran” i que “s’omplirà de flors” la imatge de la patrona dels valencians.\nD’altra banda, preguntat pels actes pirotècnics durant les Falles que tindran lloc al setembre, entre ells mascletaes en diferents llocs de la ciutat, l’edil ha manifestat que s’està “treballant” en aquest programa, que preveu trets “cada dia en diferents punts de la ciutat”. Ha indicat que s’està “treballant amb Policia i Bombers” en aquest tema i ha agregat que “quan es tinga el calendari es dirà”.\nQuant a l’activitat dels casals, Galiana ha comentat, preguntat per la seua obertura, que s’abordarà la qüestió amb la Conselleria de Sanitat per a “arribar a un acord” amb la finalitat que “puguen obrir els casals i els fallers puguen desenvolupar les seues activitats normals”.\nA més, preguntat per les preseleccions de les falleres majors de les Falles de l’any que ve, el responsable municipal ha demanat esperar al mes de setembre, després de les festivitats d’enguany, i ha destacat que eixa és una qüestió que “encara ha de passar pel ple de la Junta Central Fallera i per l’assemblea” de presidents.\nEl responsable de Cultura Festiva ha dit que en aquesta ocasió seran al setembre –habitualment són al juliol– encara que ha insistit a esperar que passen les celebracions d’enguany i al fet que s’aborde en el si de la JCF.\n“El ple de la JCF ha de ser el que conega primer la proposta i la ratifique. Tenim el ple aquesta setmana. Primer el ple, després l’assemblea i després, el comunicarem”, ha asseverat Galiana, que ha ressaltat que “el ple i l’assemblea són sobirans”.\nIgualment, ha exposat, sobre l’elecció de les falleres majors de la ciutat per al següent exercici, que la data “depén d’Alcaldia” i ha recordat que normalment es produeix després del 9 d’Octubre. “La idea és tornar a la normalitat del calendari. Intentarem mantenir el calendari, entre cometes, igual”, ha afirmat.


Hi haurà segona edició del llibre 'Costa i Font. De cultura industrial a fàbriques de cultura'\nArran de l'exit de la publicació, l'Ajuntament de Taradell farà una segona edició del llibre de Laia Miralpeix\nLa recent publicació del llibre 'Costa i Font. De cultura industrial a fàbriques de Cultura', editat per l'Ajuntament ha tingut una molt bona acollida entre la població de Taradell. En l'acte de presentació, que va tenir lloc el passat dilluns 26 d'agost en el marc de la festa major, el llibre va esgotar la seva primera edició, de 150 exemplars. Per aquest motiu, des de la Regidoria de Cultura encapçalada per Míriam Martínez s'ha decidit realitzar una segona edició de 100 exemplars. D'aquesta manera es vol fer possible que l'obra arribi a tothom qui hi estigui interessat.\nEl llibre, de la periodista taradellenca Laia Miralpeix, explica la història de Bonaventura Costa i Font, des dels seus orígens a la Pobla de Lillet, passant per la construcció de dues fàbriques tèxtils, una a Barcelona i l'altra a Taradell que curiosament han acabat convertint-se, una part d'elles, en biblioteques. També s'hi recull documentació fins ara inèdita com fotografies del fons de la família Pallàs i documents i plànols de l'arxiu general de la Diputació de Barcelona i també el testimoni de Victòria Costa i Mahrer, la filla de l'industrial.\nL'autora, que treballa a la Biblioteca de Taradell, valora molt positivament la resposta que ha tingut el llibre però deixa clar que “no ens ho esperàvem. Som conscients que tant a la fàbrica tèxtil com en el Centre Cultural hi ha passat molt gent al llarg de tots aquests anys i es tracta d'un edifici que tots els taradellencs i taradellenques ens hem fet nostre, però l'acollida que ha tingut el llibre ha estat impressionant, estem molt contents”. Tal i com va dir a la presentació, Miralpeix també dona les gràcies a totes les persones que hi han col·laborat perquè “en són moltes les que hi han aportat el seu gra de sorra”.\nAquesta segona edició el llibre es posarà a la venda, per un preu de 15 euros, a les llibreries de Taradell.


Les façanes de l’Ajuntament de Lloret s’il·luminaran amb llum verda amb motiu del Dia Mundial contra el Càncer — Ajuntament de Lloret de Mar\nSou a: Inici / Ajuntament / Comunicació i publicacions / Sala de Premsa / Les façanes de l’Ajuntament de Lloret s’il·luminaran amb llum verda amb motiu del Dia Mundial contra el Càncer\nLes façanes de l’Ajuntament de Lloret s’il·luminaran amb llum verda amb motiu del Dia Mundial contra el Càncer\nTambé es pintarà de verd el gran llaç commemoratiu de la rotonda Just Marlès\nEls dies 3 i 4 de febrer les façanes de l’edifici de l’Ajuntament de Lloret de Mar es tenyiran de verd per sumar-se a la commemoració del Dia Mundial Contra el Càncer. Les tres façanes s’il·luminaran amb el color verd que identifica la lluita contra aquesta malaltia. A més també el llaç commemoratiu gegant ubicat a la rotonda de Just Marlès es pintarà de verd, com ja s’ha fet per altres commemoracions destacades com són la lluita contra la SIDA, o els drets LGTBI, entre altres.\nAquesta acció de la Secció de Promoció Econòmica de l’ajuntament de Lloret de Mar es fa a petició de la Sra. Cristina Pané en representació de l’AECC-Catalunya contra en càncer, i segons declaracions del regidor, Jordi Orobitg: “Lloret sempre ha estat una ciutat solidària i ens hem dotat dels elements simbòlics per fer-ho evident en aquestes dates senyalades.”\nCada any, el 4 de febrer, es celebra el Dia Contra el Càncer com a recordatori del compromís de tota la ciutat per aquesta causa. Els casos de càncer a l’Estat espanyol arribaran a 277.234 al 2019, un 12% més que l’any 2015 segons l’informe “Les xifres del càncer a Espanya” realitzat per la Societat Espanyola d’Oncologia Mèdica (SEOM).


Utilitzem cookies pròpies i de tercers per analitzar els seus hàbits de navegació i elaborar informació estadística. Les seves dades de navegació ens permeten nosaltres i als altres companyies seleccionades crear perfils i mostrar-li continguts, serveis i publicitat adaptats a les seves preferències. Si voleu modificar els permisos de les galetes publicitàries pot fer-ho a continuació. Si continua navegant accepta el seu ús. Més informació i canvi de configuració - Tancar


Nom: CARRER DE MONTCADA\nAdreça: Carrer de Montcada\nClassificació: Conjunt històric\nNúm. Registre / Catàleg: 45-CH\nData Disposició: 26/12/1947\nData publicació: 11/01/1948\nSegles: XIV - XVII\nEl carrer de Montcada, tot i que molt alterat per reformes successives i restauracions recents, constitueix un nucli d'arquitectura civil bàsicament medieval, d'interès i qualitat sense parió a la ciutat de Barcelona. El seu traçat, que comença a la placeta d'en Marcús i que acaba al passeig del Born, fou dividit en dos trams per l'obertura, el 1853, del carrer de la Princesa. És al segon tram on hi ha una concentració pràcticament ininterrompuda de palaus de gran interès arquitectònic.\nEl Palau dels Marquesos de Llió, al núm. 12, és un edifici del segle XIV, refet al segle XVIII, que conserva el magnífic pati gòtic, amb elements renaixentistes a finestres i portes. Actualment estatja el Museu Rocamora d'Indumentària.\nEl Palau Berenguer d'Aguilar, al núm. 15, és des del 1963 seu del Museu Picasso. Tot i que conserva vestigis anteriors, com unes notables pintures murals del segle XIII, al·lusives a la conquesta de Mallorca (avui al MAC), l'edifici respon bàsicament a la reforma efectuada pel noble Joan Berenguer d'Aguilar al segle XV, probablement sota el mestratge de Marc Safont, i del qual destaca el magnífic pati. Posteriorment ha estat modificat diverses vegades, fins a la seva adequació com a museu (1960-63). El Museu fou ampliat el 1970 amb l'edifici contigu, conegut com a Palau del Baró de Castellet (al núm. 17) i, més recentment, el 1981 amb el Palau Meca, al núm. 19.\nLa casa Cervelló-Giudice, al núm. 25, és un edifici del segle XV, reformat al segle següent, amb una façana d'estructura renaixentista que conjuga encara amb elements decoratius gòtics. A l'interior hi ha un magnífic pati, amb una escala coberta amb arcs rampants. Des del 1974 és seu de la galeria Maeght.\nEl Palau Dalmases, al núm. 20, fou renovat totalment al segle XVII, i només conserva alguns elements anteriors, com la capella d'estil gòtic flamíger del segle XV. L'element més notable és el pati, amb una magnífica escala coberta amb un porxo rampant sobre columnes salomòniques, ornades amb caparrons i garlandes, obra mestra de l'escultura barroca catalana del segle XVII. Actualment és seu d'Òmnium Cultural. El carrer de Montcada, tot i que molt alterat per reformes successives i restauracions recents, constitueix un nucli d'arquitectura civil bàsicament medieval, d'interès i qualitat sense parió a la ciutat de Barcelona. El seu traçat, que comença a la placeta d'en Marcús i que acaba al passeig del Born, fou dividit en dos trams per l'obertura, el 1853, del carrer de la Princesa. És al segon tram on hi ha una concentració pràcticament ininterrompuda de palaus de gran interès arquitectònic.\nEl Palau dels Marquesos de Llió, al núm. 12, és un edifici del segle XIV, refet al segle XVIII, que conse...\nEl carrer de Montcada fou traçat a partir de mitjan segle XII amb la finalitat de comunicar la Bòria amb la Vilanova de la Mar, dos antics ravals inclosos dins la segona muralla de la ciutat en època de Jaume I. Conegut amb el nom actual des del 1283, aquest carrer, més ample i recte que els de la ciutat vella, es va convertir en el centre de la vida senyorial barcelonina dels segles XIV al XVIII. La fi de l'expansió marítima i comercial dels catalans per la Mediterrània al segle XVI comportà la decadència gradual del barri de la Ribera, i quan el comerç atlàntic reprengué a finals del segle XVIII, el carrer Ample succeí el carrer de Montcada com a centre de la nova burgesia. El procés de decadència del carrer s'accelerà al segle passat amb l'edificació de l'Eixample. Els antics palaus senyorials foren compartimentats i convertits en cases de pisos.\nLa rehabilitació del carrer, iniciada els anys 1930, fou impulsada a partir del 1953 per l'Ajuntament de Barcelona, que en restaurà els edificis més notables, adaptant-los per a museus i altres usos culturals. El carrer de Montcada fou traçat a partir de mitjan segle XII amb la finalitat de comunicar la Bòria amb la Vilanova de la Mar, dos antics ravals inclosos dins la segona muralla de la ciutat en època de Jaume I. Conegut amb el nom actual des del 1283, aquest carrer, més ample i recte que els de la ciutat vella, es va convertir en el centre de la vida senyorial barcelonina dels segles XIV al XVIII. La fi de l'expansió marítima i comercial dels catalans per la Mediterrània al segle XVI comportà la decadència gradual del barri de la Ribera, i quan el comerç atlàntic reprengué a finals del segle X...\nAmades, Joan 1984 Històries i llegendes de Barcelona: passejada pels carrers de la ciutat vella\nAmelang, Jim 1979 El carrer de Montcada: canvi social i cultura popular en la Barcelona moderna. A: L'Avenç\nBanks, Philip 1989 Burgus, Suburbium and Villanova: the extramural growth of Barcelona before a.d. 1200. A: Actes del II Congrès d'Història del Pla de Barcelona els dies 6 i 7 de desembre de 1985\nFabré, Jaume; Huertas, Josep Maria 1976 Tots els barris de Barcelona\nFlorensa Ferrer, Adolfo 1959 La calle de Montcada\nGalera, M., Roca,F. i Tarragò,S. 1982 Atlas de Barcelona


Formació dels voluntaris de les unitats pastorals parroquials de Navàs i Puig-reig - Bisbat Solsona\nAhir diumenge 19 de maig a la tarda hi va haver una trobada de voluntaris de les parròquies de les Unitats Pastorals Parroquials de Navàs i Puig-reig a l’Escola Diocesana de Navàs. Els voluntaris participen a diferents activitats de les parròquies: catequesi, Càritas, consells parroquials…\nLa trobada va començar amb una xerrada del pedagog Juanjo Fernandez Sola sobre “Ser voluntari…és el millor!”. Ha estat professor, monitor, catequista… i actualment és consultor pedagògic i imparteix activitats de formació i motivació, xerrades… i tal com ell explica “ensenya, escriu…i xerra”. Va parlar sobre la comunicació, les actituds i els valors que transmetem als altres, quines han de ser les actituds fonamentals… fent diferents dinàmiques.\nA l’acabar, els mossens i els voluntaris de les diferents parròquies van compartir una estona plegats conversant tot berenant.\nInforma: Unitats Pastorals Parroquials de Navàs i Puig-reig


Nivell 2 – Material de música\nAquesta és la primera part d'un tema que abordem de manera àmplia amb un total de deu partitures que s'estructuren en quatre capítols que es presenten al llarg dels nivells...\nEn aquesta segona part d'aquest tema treballem ja amb acords, placats i arpegiats. Consulteu el vídeo que us oferim si voleu conèixer excercicis tècnics amb arpegis.\nSeguim ampliant l'àmbit de lectura de notes en el pentagrama. Anteriorment us havíem proposat tocar les notes de la Posició de Do escrites en el Do 4 el del centre...\nA partir d'ara ja no parlarem de posicions, sinó de col·locació de les mans en regions diferents del teclat. Estarem atents a les indicacions de digitació. Així doncs, parlarem ara...\nJa estem habituats a llegir notes. En el capítol 9, LECTURA intervàlica, ens iniciàvem en la lectura de distàncies. Ara és el moment de llegir les formes o dibuixos que...\nTenim ja, a la tercera part d'aquest tema, dues peces musicalment autosuficients amb les indicacions de pedal completes.\nA la primera part d'aquest tema apreníem a reconèixer els intervals de segona i de tercera. Ara us proposem començar amb els intervals de quinta.\nAmb les tres partitures d'aquest capítol haurem completat les propostes per treballar específicament els desplaçaments.\nSeguim treballant les tres posicions que vàrem veure abans, ampliat l'àmbit en el qual apareixeran els acords, i presentem, en l'última partitura, una nova posició que consisteix en tocar la...\nAbordem en aquest tema el repte de que una mateixa mà toqui alhora dues parts musicals diferenciades. L'exemple més clar de dues veus en la mateixa mà el trobaríem en...\nAmb aquest tema abordarem dos aspectes de l'aprenentatge musical: d'una banda la q� estió física de col·locar alguns dits sobre tecles negres i d'altra banda la q� estió conceptual d'estar...\nTreballem amb exercicis que ens presenten la melodia acompanyada amb una codificació dels acords. D'aquesta codificació de l'harmonia en diem xifrat encara que no surtin necessàriament xifres. No es tracta...\nEn el transcurs de la música ens trobarem amb sostinguts o bemolls que no formaven part de la tonalitat original de cada exercici. També pot aparèixer el becaire per anul·lar...\nTreballem l'escala pentàtona per posicions, la qual cosa vol dir que evitem qualsevol creuament. Cada tram d'escala es podrà tocar amb una posició de cinc dits, en alguna ocasió amb...\nAmb aquest capítol abordem un tema que ens ampliarà definitivament les possibilitats tècniques al piano. Es tracta de seguir explorant els recursos que ens permeten sortir d'una posició fixa i...\nAmpliem el tema iniciat en el capítol 25. Els exercicis segueixen essent per posició fixa de cinc dits en les dues mans, tot i que ara ja presentem els sostinguts...\nÉs el primer capítol on tractem el recurs del creuament en el context d'una escala. Al llarg del material didàctic us trobareu amb moltes propostes per treballar aquest tema, sempre...\nEn aquest apartat teniu propostes d'exercicis mecànics que us oferim també en alguns dels nostres vídeos.\nUs oferim una partitura més en què seguim tractant de manera específica el tema que vàrem veure en el capítol 27.\nEXERCICIS DE TÈCNICA II\nAquesta partitura conté un exercici de repetició de nota sense canviar de dit. Es detallen possibles variacions del mateix basades en el nombre de repeticions i en l’accentuació que apliquem. Novament, la mà esquerra treballarà amb simetries.\n33. EXERCICIS DE TÈCNICA (primera part) Material didàctic Nivell 2 Partitures de piano\nEXERCICIS DE TÈCNICA I\nTenim tres exercicis amb els quals treballar tres elements diferents: trinats, trèmolos de tercera i successions de cinc notes correlatives. Els dos primers elements es treballen en posició fixa, el tercer el practiquem amb recorregut al llarg del teclat. Es detallen les variacions amb canvi d’accentuació. La mà esquerra haurà … Ampliar »\nESCALES, CREUAMENT 3-1 CURT II\nDos nous exercicis perquè cada mà es pugui exercitar de manera mecànica amb les escales que hem vist a la partitura anterior.\n32. ESCALES, CREUAMENT 3-1 CURT (primera part) Material didàctic Nivell 2 Partitures de piano\nESCALES, CREUAMENT 3-1 CURT I\nTenim dos exercicis, en el primer treballa l’escala la mà dreta i en el segon la mà esquerra. Les parts melòdiques estan pevistas per poder caminar sobre l’escala, és a dir, utilitzar la digitación pròpia d’aquesta. Els acompanyaments es basen en acords que ens donen atractiu a les peces, alhora … Ampliar »


L’Ajuntament instal•la 72 plaques solars que reduiran el cost de la factura elèctrica i les emissions de CO2 | Notícies - Ajuntament de Maçanet de la Selva\nL’Ajuntament instal•la 72 plaques solars que reduiran el cost de la factura elèctrica i les emissions de CO2\nAquests panells fotovoltaics permetran un estalvi potencial anual de més de 3.000€ i una reducció d’emissions anuals de 12,90 tones de diòxid de carboni\nAquest estiu, s’han instal•lat 72 panells solars a la coberta de l’edifici de l’Ajuntament de Maçanet de la Selva amb l’objectiu de reduir l’emissió de gasos d’efecte hivernacle i millorar l’eficiència energètica mitjançant l’aprofitament d’energies renovables de producció local. Està previst que permeti un estalvi anual de 3.332€ de la factura elèctrica i una reducció d’emissions anuals de 12,90 tones de diòxid de carboni.\nAquest tipus d’instal•lacions permeten l’autoconsum d’energia elèctrica de l’edifici on s’instal•len i la compensació dels excedents produïts per part de la companyia elèctrica.\nUna vegada analitzada la situació de diferents equipaments municipals, tenint en compte la superfície de teulada disponible, l’orientació, els consums, i les hores de major consum, es va determinar que en l’Ajuntament era on es recuperava abans la inversió i s’aconseguien els majors estalvis.\nAquesta actuació està contemplada al Pla d’Acció per a l’Energia Sostenible (PAES) i té un cost total de 26.922,50 €, nou mil dels quals han estat subvencionats per la Diputació de Girona dins el programa d’ajuts “Del pla a l’acció”. L’Ajuntament calcula que entra la subvenció i l’estalvi anual previst, la inversió es recuperarà en menys de sis anys.\nBonificacions fiscals a particulars\nEn aquest context, i amb la finalitat que la ciutadania se sumi a la transició energètica, les ordenances fiscals vigents contemplen Bonificacions de l’Impost de Béns Immobles (IBI) de fins al 30% en els immobles destinats a habitatges on s’instal•lin sistemes d’aprofitament d’energia solar per l’autoconsum. Aquesta bonificació té una durada màxima de deu anys, a comptar de l’any següent al de la instal•lació, i es redueix progressivament; del 1r al 3r any, un 30%; del 4t al 6è any, un 20%; del 7è al 9è any, 10%; i el 10è any, un 5%.\nAquestes instal•lacions també estan bonificades amb el 50% de la quota de l’Impost de Construccions, Instal•lacions i Obres (ICIO).\nPodeu consultar les condicions d’aquestes bonificacions, aquí.\nDades de la instal•lació\nSuperfície de teulada: 274 m2\nPanells solars: 72 u.\nPotència instal•lada total: 19,44 kWp (270 Wp cada panell)\nProducció neta mensual (mitjana): 2.234,40 KWh\nEstalvi anual potencial: 26.813 KWh (3.332 €/any)\nEmissions anuals estalviades: 12,90 tn CO2


You are here: Home ∼ Credibilitat zero\nLa diputada de la CUP Isabel Vallet, ha estat així de clara: “El que pensin els empresaris alemanys ens la porta fluixa”\nAhir es va donar a conèixer una declaració acordada per empresaris alemanys, alguns camí de la retirada. El document és un manifest contra la independència. Sembla que els mitjans percebin els empresaris com allò que ells volen ser percebuts: una casta molt influent dins la societat. A més, els crida més l’atenció si son estrangers, com és el cas, i si és per posicionar-se sobre un afer “tan intern” com la pàtria. Com era d’esperar, la caverna va omplir titulars i fòrums amb aquesta notícia, com si fos paraula de Déu. Quan és a la inversa no diuen res. El quid de la qüestió però, no és aquest, sovint som igual d’impulsius en sentit contrari.\nSi hom llegia més enllà de l’ufanós titular, podia trobar amb molta rapidesa la idea de fons d’aquesta declaració: la comparació del procés català amb el nazisme. Sant tornem-hi. Mostrant-nos el mal camí que havia seguit el nacionalsocialisme alemany -la guerra, les morts; l’holocaust i el genocidi, vaja-, pretenien alertar-nos de la perillositat de ser nacionalista català, il·lustrant-nos en les terribles conseqüències que això tindria en base a aquests precedents (!).\nEn aquest punt, vaig deixar de llegir la crònica. Ja havia entès el missatge que ens volien transmetre. La resta, l’enfonsament de l’economia, l’adveniment d’un gran diluvi i la dissolució en aquest de la nostra porció de món, pura palla. Credibilitat zero, aquests ja no ens prenen més el pèl. Efectivament, és el mateix discurs del PP, el PSOE, UPyD i d’altres espanyolíssims. Durant el dia vam saber que eren els mateixos que havien fet campanya al costat d’Alícia Sánchez Camacho. Ara sabem també d’on han sortit.\nEspanya està tremolant de por, el procés segueix el seu curs amb total pacifisme i gran solidesa, malgrat les amenaces sobretot internes. És normal que l’Estat espanyol tregui l’Armada Invencible per defensar el seu territori fins l’èxtasi final si cal, i més si la comunitat rebel és la més rica. Però tots sabem com va acabar “l’invencible”. Malauradament per ells, no hi ha ningú a qui bombardejar. No hem plantejat un conflicte bèl·lic sinó democràtic, per això avui el conseller de la vice-presidència, Francesc Homs, presentava a Catalunya Ràdio un contradocument -la resposta a Margallo- elaborat a partir d’evidències gairebé científiques, en lloc de sortir amb un matxet tot cridant.\nPosted in Dietari 2014 Tagged Alemanya, Francesc Homs, Isabel Vallet, nazis, PP, PSOE, UPyD