FILOLOGIA HIVERNAL - Diari de Girona\nJORDI VILAMITJANA I PUJOL Cada estació té la seva pròpia terminologia específica que la identifica i defineix. L'hivern es nodreix sobretot de dos camps: la meteorologia i la roba d'abric. En boca dels parlants, afloren, aquests dies de gener, febrer i març, tota mena de termes referits al temps i a la necessitat d'abrigar-se, la majoria dels quals ofereixen, per l'etimologia o la mateixa controvèrsia entre usuaris, l'oportunitat de conèixer millor la llengua catalana.\nTot i que l'objectiu d'aquest article és parlar sobretot de la roba d'abric, val la pena fer un esment dels mots que el català usa per referir-se al fenomen clau de l'hivern: el fred. I justament, aquest mot ja és objecte de divertida polèmica. Per als gironins, el fred és popularment femenina: "Fa molta fred". L'elecció de gènere no és gratuïta. El femení confereix a la fredor un valor més intens i apassionat. Les locucions relacionades amb el fred més rigorós són curioses: un fred que pela/talla/trepana/, un fred de mil dimonis (difícil d'entendre que els dimonis amb les calderes d'en Pere Botero a tot drap passin fred), un fred que glaça la cua dels gossos (eufemisme per "els collons dels gossos", ja que els tenen molt amagats i protegits), un fred que glaça el pensament, morir-se de fred... La mateixa paraula "fred" assorteix el diccionari d'un ampli camp lèxic (fredor, fredolic, fredeluc, fredolec, fredorós, refredat, fredejar, fredorejar, enfredorir-se, fredorada...) i semàntic (gel, gelor, frescor, gèlid, glacial, glaçador, engelabrir-se, congelat, àlgid, cru, rigorós, hivernenc...)\nPer sobreviure a un entorn tan hostil i amb temperatures tan baixes, els habitants d'aquest rodal hem optat per abrigar-nos amb tota mena de peces de roba (que en el seu moment més reculat, quan els nostres rebesavis pernoctaven al Puig d'en Roca, degueren ser pells d'animals). Els humans ens abriguem el cap, el coll, el cos, les mans, les cames i els peus. Per protegir el cap, les opcions són diverses. Podem usar capell, barret, gorra, barretina, boina, casquet de llana o passamuntanyes, per exemple. La paraula barret, de birrus, "espècie de capa curta", prové del gaèlic i designava "una peça de roba que abrigava el cap". D'aquesta paraula, en deriva el diminutiu "barretina". La paraula capell no ve de "cap" sinó de "capa", en el sentit de barret. La gorra és francesa i singularment ha estat la cobertura dels treballadors. L'expressió "anar de gorra" identificava els qui acompanyaven els senyors i no pagaven a les fondes. La boina és basca, i com moltes altres coses basques no se'n sap ben bé el significat. Ben expressiu és, per contra, el mot "passamuntanyes". Si no vols passar fred passant muntanyes, te n'has de posar un! Resulta estrafolari i contra lèxic que algú se'n posi per atracar una sucursal bancària en una ciutat del pla. El casquet és diminutiu de casc que vol dir "crani".\nPer abrigar el coll, a part del passamuntanyes -que per mida depassa la cobertura del cap- s'usen diferents tapaboques (paraula que no enganya): la bufanda, el fulard, el buff, el mocador de coll... La bufanda prové, a través del castellà, del francès bouffante, de bouffer, en el sentit d'inflar-se. El fulard és un mocador de seda d'origen francès, amb el significat de "premut, masegat". El buff és la marca registrada d'una peça de roba multifuncional tubular sense costures de l'empresa Original Buff SA, d'Igualada. Aquest tapaboques va ser ideat per Joan Rojas l'any 1991. Rojas, motorista i empresari, usava per protegir-se del fred una braga militar de llana que li picava i va decidir millorar l'invent. Sobre el mocador de coll, més val no entrar en gaires detalls etimològics no fos cas que ens adonéssim quina és la funció lèxica del mocador amb els seus parents el "moc" i "mocar"...\nPer abrigar les mans ens valen els antiquíssims (lingüísticament) "guants" del germànic want. Per abrigar els peus, al llit, són idonis els "peücs" i, al carrer, els "mitjons", masculinització diminutiva de les "mitges". Les mitges (de niló -marca registrada: (vi)nyl(e) i (Cott)on- o de llana) són un abric necessari de les cames sota les faldilles de les dones. Els pantalons, en les seves diferents textures i modalitats, tenen un origen curiós. El nom està inspirat en el personatge Pantalone (sant Pantaleone és molt popular a Venècia) de la Comedia dell'Arte Italiana del segle XVI, que vestia pantalons llargs venecians. A casa nostra hi ha qui dels pantalons encara en diu calces (recordin: "En Pere de la cullera va anar a la processó, es va cagar a les calces, ai, mare quina pudor!").\nPer abrigar el peus, res millor que unes bones "botes", mot d'origen francès. Hi ha qui les vol emparentar etimològicament amb "bot" (gripau) per la similitud onomatopeica entre el batraci caient a l'aigua i les botes trepitjant basses. Les xiruques són extraordinàriament interessants. El mot ve de Chiruca, que en gallec és diminutiu de Mercè. És marca registrada per Esteve Fontfreda, de Tortellà, per al calçat amb sola de goma, fort i resistent. El nom és en honor de la seva dona, Mercè.\nFinalment, per abrigar el cos, les opcions són múltiples. Començant per les samarretes (sense mànigues, de màniga curta i de màniga llarga). Samarreta és diminutiu de samarra, paraula basca que vol dir "massa de llana de les ovelles". Actualment, ben poc tenen a veure amb la llana. La samarreta sense mànigues rep la denominació de "samarreta imperi". No hi ha acord sobre l'origen d'aquesta denominació: un zar rus que les va popularitzar?; una merceria que es deia Imperial que les va comercialitzar?... El jersei, com el seu nom indica, és originari de l'illa anglesa homònima, famosa per la seva llana. El pul·lòver és també anglès: "to pull over", és a dir, "per tirar al damunt". El suèter, també, amb el significat de "suador".\nAl damunt de samarretes i jerseis, s'hi posen els abrics. Curiosament, abrigar i abric són derivats d'apricare, que vol dir "abrigar amb el sol". La caçadora no enganya sobre els seus usos antics. La parka és paraula russa, que vol dir "abric de pell". La trenca té un nom d'etimologia incerta, però d'origen militar. L'anorac és paraula esquimal derivada d'anoré, que vol dir "vent". La jaqueta i el gec són la mateixa cosa: una peça de vestir típica dels pagesos. En el seu origen, el nom "Jacques" i França. Els pagesos francesos eren anomenats genèricament "Jacques" per la quantitat que n'hi havia. Els Jacques vestien jaquettes...


Espanya cañí -82: el misteri (...) dels iPads perduts per ses Señorías - BARCELONA RADICAL\nEspanya cañí -82: el misteri (...) dels iPads perduts per ses Señorías\nLa Mesa del Congrés dels Diputats acordarà dilluns vinent deixar de reposar els iPads dels diputats que es perdin, siguin robats o es trenquin per una distracció dels parlamentaris. La decisió ha estat adoptada un cop la Cambra ha substituït un total de 30 d’aquestes tauletes, 15 per pèrdues o robatoris i 15 més per avaries, que van lliurar als 350 diputats el dia que van prendre possessió de l’acta, el desembre de l’any passat, com a part del seu equip de treball.\nA partir de dilluns, els que perdin la tauleta hauran de pagar-ne una de nova de la seva butxaca, si volen mantenir-la. El Congrés només pagarà la primera reparació de les que puguin resultar deteriorades o tinguin una avaria. Les successives ruptures correran a càrrec dels diputats. La presidència del Congrés va ordenar ahir la desactivació de les targetes de dades de totes les tauletes que hagin desaparegut i que no hagin estat desactivades fins ara.\nEl govern de la Cambra vol donar amb aquesta decisió una nova mostra d’austeritat i demostrar que els diputats passen les mateixes estretors que la resta de ciutadans en moments de crisi, també amb les seves eines de treball.\nEn la legislatura anterior, la Mesa que presidia José Bono va decidir substituir l’ordinador portàtil que fins llavors es lliurava a cada diputat a l’inici de la legislatura per una tauleta de la marca Apple, en les quals el Congrés es va gastar un total de mig milió d’euros.\nEl conegut com a kit del diputat es completa amb un smartphone, la immensa majoria dels quals són iPhone, i un router amb connexió a internet per als seus domicilis particulars. Als diputats que van renovar les actes després del 20 de novembre del 2011 els van substituir l’ordinador portàtil per un iPad, però no el telèfon, que ja era de la marca Apple.\n7-XI-12, L. Izquierdo, lavanguardia


La seva tercera novel·la es fa esperar fins al 2001, però els resultats de Tot un caràcter, publicat per Edicions de la Magrana, són la confirmació de l'excel·lent narradora que la literatura catalana havia descobert en l'espai de pocs anys. Aquesta vegada, la traducció castellana va a càrrec de l'editorial Alfaguara. Segueix el 2003 amb els llibres de narracions Millor que no m'ho expliquis, contes sobre la parella, la felicitat, les relacions familiars i la malaltia, i el 2004, Marxem, papà. Aquí no ens hi volen, històries sobre personatges que observen i que, a la vegada, també són observats. També ha publicat un estudi en clau irònica sobre els japonesos i les semblances que s'hi ha volgut veure entre el poble català i el nipó, sobretot en quant a la seva capacitat i estima vers el treball, titulat Hi són però no els veus (2003).\nImma Monsó també ha cultivat les narratives infantil, amb L'escola estrambota (2005) i juvenil, amb La nit porpra (2011).


Obtenció del genoma de Miniopterus natalensis\nDeterminació del genoma de referència\nAutomatizació del procés\nL’objectiu del treball és identificar les selenoproteïnes presents al genoma del ratpenat Miniopterus natalensis i determinar-ne la seva localització. Per fer-ho, hem fet servir seqüències de selenoproteïnes d’una espècie propera (Myotis lucifugus) i d’una espècie molt ben descrita (Mus musculus) per tal de buscar homologies amb el genoma de la nostra espècie d’interès. El procés de comparació genòmica s'ha dut a terme per mitjà d'eines informàtiques que han permès agilitzar el procés i obtenir dades acurades.\nEl genoma de l'espècie ha estat proporcionat en un arxiu en format fasta per tal de poder treballar amb ell. Podem trobar-lo en un directori seguint l'enllaç seqüent: /cursos/20428/BI/genomes/2016/Miniopterus_natalensis/genome.fa\nA més a més, també tenim proporcionat aquest genoma indexat, és a dir, fragmentat en diferents fragments que s’agruparan formant el que coneixem com scaffolds. Això serà útil per predir les homologies amb les queries de l’espècie de referència, que anomenarem hits.\nPodem trobar l’índex al següent directori: /cursos/20428/BI/genomes/2016/Miniopterus_natalensis/genome.index\nEn el cas de que haguéssim hagut de creat nosaltres l’índex ho podríem haver fet amb la comanda fastaindex: $ fastaindex /cursos/BI/genomes/2016/Miniopterus_natalensis/genome.fa mn.index\nPer a determinar quin seria el genoma de referència s'ha procedit a buscar l'espècie filogenèticament més propera a M.natalensis de la qual poguèssim obtenir selenoproteïnes identificades. S'ha escollit l'espècie Myotis lucifugus, un ratpenat de l'ordre Chrioptera.A més, també s’ha elegit una altra esp&egrace;cie que, tot i no ser tan propera, està ben descrita: el Mus musculus. Mitjançant la base de dades de Selenoproteïnes\ns'han obtingut les queries de les proteïnes que ens proposarem comparar.\nS'han descarregat els arxius fasta de cada proteïna i s'han guardat en una carpeta anomenada proteinsmb, de forma que l'script llegirà els noms de les proteïnes i formarà una llista. A partir d'aquesta llista, identificarà l'arxiu individual de cada proteïna amb el nom corresponent i procedirà a fer la respectiva homologia amb el genoma. Tots els arxius que s'obtenen de l'anàlisi presentaran el nom inicial de la proteïna amb diferents extensions.\nS'han considerat com a queries les següents famílies de proteïnes:\n-Sel15 de 15kDa: 1 proteïna de microbat i 1 de ratolí\n-Factors d'elongació d'eucariotes (eEFsec): 1 proteïna de microbat i 1 de ratolí\n-Glutatió peroxidasa (Gpx): 8 proteïnes de microbat i 10 de ratolí\n-Iodetironina deiodinasa (DIO): 3 proteïnes de microbat i 3 de ratolí\n-Metionina sulfòxid reductasa A (MsrA): 1 proteïna de microbat i 1 de ratolí\n-Phosphoseril-tRNA quinasa (PSTK): 2 proteïnes de microbat i 1 de ratolí\n-Proteïnes d'unió a SECIS 2 (SBP2): 2 proteïnes de microbat i 2 de ratolí\n-Selenocisteïna sintasa (SecS): 1 proteïna de microbat i 1 de ratolí\n-Selenofosfat sintasa (SEPHS): 1 proteïna de ratolí\n-Selenoproteïna H: 1 proteïna de microbat i 1 de ratolí\n-Selenoproteïna I: 1 proteïna de microbat i 1 de ratolí\n-Selenoproteïnes K: 4 proteïnes de microbat i 3 de ratolí\n-Selenorpoteïna M: 1 proteïna de microbat i 1 de ratolí\n-Selenoproteïna N: 1 proteïna de microbat i 1 de ratolí\n-Selenoproteïnes O: 3 proteïnes de microbat i 1 de ratolí\n-Selenoproteïna P: 1 proteïna de microbat i 1 de ratolí\n-Selenoproteïna R (MSRB): 4 proteïnes de microbat i 3 de ratolí\n-Selenoproteïna T: 1 proteïna de ratolí\n-Selenoproteïnes U: 3 proteïnes de microbat i 1 de ratolí\n-Tiroxines reductases (TXNRD): 3 proteïnes de microbat i 3 de ratolí\n-Proteïna d'associació a tRNA Sec 1 (SECp43): 1 proteïna de microbat i 1 de ratolí\nS'ha creat un\nprograma per a Myotis lucifugus\nprograma per a Mus musculus\nfent servir llenguatge de programació PERL per tal que, un cop guardades les queries en una carpeta, el programa canviï les U de les selenocisteïnes per una X, determini les homologies amb el genoma de miniopterus natalensis, determini quins hits són els idonis i proporcioni les dades finals per tal de poder interpretar si la selenocisteïna s'ha mantingut, s'ha perdut o s'ha produït un guany. A més, primerament, el programa s'encarrega d'executar els programes que es necessitaran per a l'anàlisi en el sistema. Afegim una comanda que cridi al sistema per a carregar els següents mòduls:\nA continuació s'exposen les eines informàtiques que el programa ha executat per tal de ralitzar l'estudi.\nBLAST La funció del BLAST (The Basic Local Alignment Search Tool) és trobar regions amb similituds entre seqüències. El programa pot comparar seqüències de nucleòtids o proteïnes amb bases de dades de seqüències i calcula la significança estadística de la correspondència. El BLAST s'utilitza per establir relacions evolutives i funcionals entre seqüències així com per identificar membres de famílies gèniques.\nEl BLAST utilitza un algorisme heurístic per determinar ràpidament les seqüències que presenten més homologia respecte la seqüència problema (hits). Concretament, s'ha utilitzat un tBLASTn, que permet comparar una query formada per una seqüència proteica (selenoproteïna de l'espècie més propera) amb una base de dades del genoma de Miniopterus natalensis.\nLa comanda per fer córrer el BLAST és la següent:\nblastall -p tblastn -i query.fa -d genome.fa -o fitxerdesortida.blast -e 0.05 -m 8\n-p: Especifica el tipus de cerca (tblastn: especifica que és un alineament proteic)\n-i: Especifica el fitxer d’entrada; correspon a la query\n-d: Especifica la database del genoma de la nostra espècie Miniopterus natalensis\n-m: Especifica com ens mostra el nostre alineament\nel 8 concretament és perquè ens surti de forma tabulada\no: Especifica el fitxer de sortida amb l’extensió .blast\nA partir d’aquí seleccionem només aquells hits amb un e-value menor d’e-15, a no ser que un hit anterior amb e-value bo pertanyi al mateix scaffold, en aquest cas ens quedarem amb tota la seqüència per evitar el tall de proteïnes.\nAmb l'ordre fastafetch el que fem és extreure la regió del genoma on hem trobat el hit: fastafetch genome.fa genome.index scaffold > scaffold.fa\nUn cop tenim la regió del genoma -scaffold-, s'ha d’extreure només la regió concreta d’un hit determinat: fastasubseq scaffold.fa start end > scaffold.fastasubseq.fa\nLa posició “start” correspon al menor valor d’inici del hit -5.000, i l’end correspon a la llargada de l’scaffold + 10.000.\nEl programa Exonerate ens permet predir on són els gens. D’aquesta manera podem veure si el nostre alineament està dins d’una regió exònica, i per tant, si codifica per a proteïna.\nPer executar el programa fem servir la següent comanda:\nexonerate --exhaustive yes -m p2g --showtargetgff -q query.fa -t scaffold.fastasubseq.fa | egrep -w exon > scaffold.pred.gff\n-m: Especifica el tipus d’alineament que estem emprant\n-p2g: especifica que passem de proteïna a genoma, és a dir, estem comparant una query anotada amb aminoàcids amb una seqüència de nucleòtids)\n-q: Especifica la nostra seqüència query\n-t: Especifica la seqüència amb la que comparem la query\n-exhaustive yes: Representa l'argument per a estar segurs que s'inclou tota la seqüència\negrep -w: Especifica que només es seleccionen aquelles files del fitxer exonerate que continguin la paraula exon\nPer poder comparar les 2 seqüències obtingudes, primer s’ha de traduir la seqüència de DNA per a obtenir la seqüència d'aminoàcids. Es genera un fitxer que conté la seqüència de cDNA: els exons de la proteïna predit. La comanda del programa és:\nfastaseqfromGFF.pl scaffold.fastasubseq.fa scaffold.pred.gff > scaffold.pred.nuc.gff\nAquesta comanda tradueix la seqüència, obtenint una seqüència d’aminoàcids com a output.\nfastatranslate scaffold.pred.nuc.gff -F 1 > scaffold.pred.aa.gff\n-F 1: Especifica el marc de lectura en el que traduirà\nEl programa T-COFFEE (Tree-based Consistency Objective Function for alignment Evaluation) permet fer l’alineament global de les proteïnes predites del fastatranslate amb la proteïna query. Per tant, ens permet comparar les proteïnes predites amb la query donant-nos informació sobre la seva homologia.\nt_coffee query.fa scaffold.pred.aa.gff > scaffold.t_coffee\nPer estudiar si la proteïna obtinguda al final del procés esmentat correspon a una selenoproteïna, hem de predir els possibles elements SECIS que conté aquesta seqüència. Els SECIS són elements essencials per la síntesi de les selenoproteïnes i es es troben en l’extrem 3’-UTR del gen codificant. Per tal de realitzar aquest últim pas, utilitzem el servidor per a la predicció de selenoproteïnes que trobem al accedir al següent enllaç\n. En aquest servidor introduïm el fitxer scaffold.fastasubseq.fa que hem obtingut al realitzar la comanda del fastasubseq. Des d’aquesta pàgina també s’ha realitzat la predicció de Seblastian. Per a fer-ho, s’ha seguit utilitzant el fitxer scaffold.fastasubseq.fa. Amb aquest predictor s’ha observat que algunes de les nostres proteïnes del nostre genoma ja estaven en la database ja que ens les comparava amb les del Miniopterus natalensis.


Notícies - La memòria històrica tindrà un pes important en les activitats d'estiu de la Biblioteca del Mil·lenari\nLa memòria històrica tindrà un pes important en les activitats d'estiu de la Biblioteca del Mil·lenari\nImatge exterior de la Biblioteca del Mil·lenari\nel 19/jun/10 Marc Sala Cultura PDF\nLa Biblioteca del Mil·lenari organitza diverses exposicions aquest estiu amb la memòria històrica com a tema central. La 'Maternitat d'Elna' és la protagonista de la mostra que ha obert el cicle estiuenc i que tancarà la proposta 'Maus. Relat d'un supervivent, d'Art Spiegelman' al setembre. L'equipament cultural també acollirà els treballs de l'edició d'enguany del Llibre Gegant, una mostra sobre l'afecte i una jornada de poesia.\nFins a finals de mes, la 'Maternitat d'Elna' serà el tema central de les fotografies i textos que omplen el vestíbul de la biblioteca. Els treballs de la 20a edició del Llibre Gegant estaran presents al centre de l'equipament des de la darrera setmana de juny i fins a finals de setembre, quan es farà la lectura de contes d'aquesta proposta.\nLa tercera setmana de juliol, l'afecte agafarà el relleu amb l'exposició 'T'estimo... o no: una exposició de llibres al voltant de l'afecte'. El cicle d'exposicions el tancarà el relat d'un dibuixant fill de supervivents dels camps d'extermini nazis, Art Spiegelman.\nLa directora de la Biblioteca del Mil·lenari, Pepa Forn, ha explicat a Cugat.cat què volen potenciar les exposicions.\nCreiem que les exposicions són una proposta que arriba a molta gent. Per això les potenciem.\nLa biblioteca ha reservat, a més, una jornada a la poesia. Serà el primer dimarts de juliol amb la proposta 'Poesia al pati: Maragall íntim'. Es tracta d'una lectura dramatitzada de poemes de Joan Maragall amb la presència de l'actriu Georgina Cardona i el músic Pep Poblet. L'escriptor Sam Abrams oferirà una xerrada sobre l'autor.


apoiar > recolzar, donar suport, fer costat\nEn català tenim diverses maneres de representar els significats castellans d'aquest verb.\n🔹Quan ens referim que una cosa o persona descansa sobre una altra, diem RECOLZAR.\nL'escala està recolzada a la paret.\nVaig a recolzar la mà a la barana.\nLa seva teoria es recolza en aquesta idea.\n🔹Quan parlem de defensar o ajudar una causa, col·lectiu o persona, diem DONAR SUPORT. Amb aquest significat i en el cas de persones, també podem dir FER COSTAT.\nHem de donar suport a la seva campanya.\nQuan ho necessitis et donaré suport.\nNo pateixis que jo et faré costat.


Detinguda una regidora d’ERC per pertànyer a una xarxa de narcotraficants | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nDetinguda una regidora d’ERC per pertànyer a una xarxa de narcotraficants\nLa Guàrdia Civil acusa també la política de Toses d'un delicte de tràfic d'éssers humans\nBarcelona 17 MAR 2016 - 18:11\tCET\nAlgunes de les substàncies intervingudes.\nLa Guàrdia Civil ha desarticulat en les últimes setmanes una organització de narcotraficants que operava en l'àmbit internacional però que tenia les bases a Barcelona, Girona i Madrid. Un dels membres de la suposada trama criminal és una regidora d'ERC de la localitat gironina de Toses (Ripollès), a la qual se li imputa, també, un delicte de tràfic d'éssers humans amb finalitats d'explotació laboral. En l'operació, la Guàrdia Civil ha arrestat nou persones –cinc de nacionalitat colombiana, un serbi, un nigerià i dues dones de nacionalitat espanyola, entre les quals es troba la política gironina.\nLa investigació va començar el 2015 quan diferents informacions compartides amb la policia suïssa constataven que des de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès) s'estaven realitzant diferents enviaments de cocaïna mitjançant la utilització del que en l'argot de delinqüència anomenen mules, persones que oculten la droga a l'interior del cos. En concret, els agents suïssos van interceptar en un aeroport una mula amb 500 grams de cocaïna a l'interior de l'organisme.\nLa Guàrdia Civil va iniciar llavors una investigació i van interceptar un vehicle que pretenia traslladar 800 grams de cocaïna en un doble fons entre Barcelona i Madrid. El cos policial va escorcollar un domicili a Madrid on van localitzar 200 grams de cocaïna i un laboratori on es preparaven i adulteraven les substancies estupefaents.\nTot i que l'organització va quedar minvada amb les detencions, va seguir fent enviaments. Els agents van localitzar en un domicili de l'Hospitalet de Llobregat un altre enviament de 300 grams de cocaïna i es van arrestar altres membres de l'organització a la mateixa ciutat i de Sant Joan Despí (Baix Llobregat). També van detenir una dona al barri de la Barceloneta i la regidora de Toses, Maria Gassó.\nA Gassó, que compagina el seu càrrec amb el de propietària d'un establiment hostaler, se l'acusa d'haver facilitat documentació d'una tercera persona a un immigrant sense papers per treballar al seu restaurant. La Guàrdia Civil acusa la republicana de distribuir la cocaïna per tot Espanya i enviar remeses a altres punts d'Europa.\nSet dels nou arrestats, entre els quals es trobava la regidora, van ingressar a la presó després de declarar al jutjat de guàrdia. En total, s'han intervingut 5.209 grams de cocaïna, petites quantitats d'haixix, marihuana, productes anabolitzants, 3.670 euros en metàl·lic, tres vehicles, bàscules electròniques, una premsa casolana i productes per a l'adulteració de drogues.\nUn portaveu d'ERC ha assegurat que la formació ha conegut avui la notícia de la detenció de la seva companya de partit i "automàticament s'ha obert un expedient informatiu, sempre tenint en compte la presumpció d'innocència". La mateixa font assegura que, si és cert tot el que s'imputa a la regidora, "són actes que no tenen relació amb la seva activitat política, però això no impedeix que aquest expedient pugui acabar demanant que lliuri la seva acta de regidora".


Fòrums. Moodle UA\nEl fòrum és una eina de comunicació asíncrona molt important dins dels cursos de Moodle. Els fòrums permeten als usuaris comunicar-se des de qualsevol lloc amb connexió a Internet sense que siga necessari que la resta de participants estiguen connectats simultàniament.\nA través dels fòrums es donen la major part dels debats i discussions dels temes del curs, però també solen utilitzar-se per a plantejar dubtes sobre l'assignatura.\nL'activitat Fòrum permet que els missatges dels estudiants siguen avaluables. És a dir, es pot assignar una puntuació que tinga efecte sobre la qualificació total de l'assignatura.\nUna altra opció interessant en els fòrums és la subscripció als mateixos. En subscriure's a un fòrum els participants rebran còpies de cada missatge en el seu correu electrònic. Els professors poden forçar la subscripció a tots els usuaris del curs si ho desitgen. Els últims missatges publicats en un fòrum es presenten també en el bloc d'Activitat recent , fent les vegades de tauler d'anuncis.\nQuan es crea un curs nou en Moodle, es crea de manera predefinida un fòrum, el Fòrum d'Avisos . Aquest fòrum es mostra en la secció inicial del curs i té la particularitat que en ell solament poden escriure els professors de l'assignatura. Per aquest motiu, s'utilitza com a tauler d'anuncis, per a col·locar notícies de caràcter general (com a informació relativa al curs, dates d'exàmens, avisos, etc.). Aquest fòrum té per defecte la modalitat de subscripció forçosa, per la qual cosa tots els estudiants haurien de rebre una notificació per email cada vegada que hi haja un nou missatge.\nNom del fòrum : és el nom de l'enllaç mitjançant el qual els participants accedeixen a l'activitat de fòrum.\nDescripció : s'utilitza per a proporcionar les normes del fòrum o indicar les instruccions per a desenvolupar a cap l'activitat desitjada.\nMostra la descripció en la pàgina del curs : podem decidir si mostrar el contingut del quadre " Descripció " en la pantalla principal del curs.\nTipus de fòrum : hi ha 5 tipus de fòrum disponibles.\nCada persona planteja un tema\nCada persona pot plantejar un nou tema de debat (i tots poden respondre). Aquesta modalitat és útil quan els professors volen que cada alumne comence una discussió sobre, per exemple, les seues reflexions sobre el tema de la setmana, i que tots els altres participants puguen respondre-li i debatre.\nEs tracta simplement d'un intercanvi d'idees sobre un únic tema, tot en una pàgina. Aquest tipus de fòrum és útil per a debats curts i concrets.\nFòrum P i R (Pregunta i Respostes)\nEls alumnes han de fixar primer els seus punts de vista abans que puguen veure els missatges i opinions de la resta de participants.\nFòrum estàndard que apareix en un format de blog\nEs tracta d'un fòrum obert en el qual qualsevol participant pot iniciar un nou debat quan vulga i en el qual els temes de discussió es mostren en una pàgina amb enllaços "Fer un comentari en aquest tema" .\nFòrum per a ús general\nEs tracta d'un fòrum obert en el qual qualsevol participant pot començar un nou tema de debat quan vulga. Aquest tipus de fòrum és més adequat per a ús general.\nAdjunts i recompte de paraules\nGrandària màxima de l'arxiu adjunt : podem limitar la grandària màxima dels arxius adjunts utilitzats en el fòrum.\nNombre màxim d'arxius adjunts : ens permet indicar el nombre màxim d'arxius que es poden adjuntar en un missatge en el fòrum.\nMostrar nombre de paraules: és possible mostrar el nombre de paraules escrites en un missatge del fòrum.\nSubscripció i seguiment\nModalitat de subscripció: quan un participant se subscriu al fòrum, rep per correu electrònic una còpia de cada missatge enviat a aquest fòrum. També és possible subscriure's solament a una línia de discussió concreta.\nHi ha 4 maneres de subscripció:\nOpcional: els participants poden triar si se subscriuen o no al fòrum.\nForçosa: tots els participants estan subscrits i no poden donar-se de baixa.\nAutomàtica: tots els participants estan subscrits inicialment però cadascun pot deshabilitar la subscripció en qualsevol moment.\nDeshabilitada: no es permeten subscripcions.\n¿Llegir rastreig d'aquest fòrum?: si activem aquesta opció els participants tindran la possibilitat de realitzar el seguiment de missatges llegits i no llegits en els fòrums i discussions. Perquè els usuaris puguen usar aquesta funcionalitat, han d'accedir des del menú de" Preferències" a" Configuració del fòrum" i habilitar el" Rastreig del fòrum".\nOpcional: és possible utilitzar la funcionalitat de rastreig del fòrum (cada usuari ha d'habilitar-ho també des del seu menú personal de" Preferències").\nDesconnectat: el seguiment sempre està inactiu.\nEl mòdul RSS s'utilitza per a difondre informació actualitzada als usuaris que s'han subscrit a la font de continguts. Les propietats per al mòdul RSS són les següents:\nCanal RSS per a aquesta activitat : permet crear un canal RSS per al fòrum. El canal pot estar basat en els debats o en els missatges. Si triem "debats" es generarà una nova entrada cada vegada que s'òbriga una nova línia de discussió. Si, per contra, triem "missatges" es generarà una nova entrada cada vegada que hi haja un missatge nou en el fòrum.\nNombre d'articles recents RSS: podem especificar el nombre d'articles a incloure en el canal RSS. Sol ser apropiat un nombre comprès entre 5 i 20 entrades. Es pot augmentar si es tracta d'un fòrum molt utilitzat.\nLlindar de missatges per a bloqueig\nPer defecte qualsevol usuari matriculat en el curs pot participar un nombre indefinit de vegades en un fòrum. Les opcions de bloqueig permeten afegir una restricció de missatges durant un temps concret.\nPeríode de temps per a bloqueig: es pot impedir que els estudiants puguen publicar més aportacions que les especificades dins d'un període de temps. El període pot fixar-se d'1 a 7 dies.\nLlindar de missatges per a bloqueig: si s'indica un període per al bloqueig de missatges, s'activa aquesta opció per a especificar el nombre màxim d'aportacions que un usuari pot publicar en el període de temps especificat.\nLlindar de missatges per a advertiment: si s'indica un període per al bloqueig de missatges, s'activa aquesta opció per a avisar als alumnes que s'acosten al nombre màxim d'aportacions permeses en el període de temps determinat. Aquest paràmetre especifica després de quantes aportacions se'ls ha d'advertir.\nAquesta secció solament apareixerà quan hàgem habilitat les qualificacions en el fòrum.\nCategoria de qualificació: permet escollir una categoria de les existents en el llibre de qualificacions. En qualsevol cas, podem realitzar aquest pas més tard.\nQualificació per a aprovar: podem especificar la qualificació mínima necessària perquè l'activitat es considere com aprovada. Aquest valor està lligat a la funcionalitat de progrés de l'estudiant i solament té efecte si s'utilitza d'aquesta manera.\nEn la secció qualificacions podem trobar els paràmetres necessaris per a configurar el fòrum com a avaluable. Si no volem que es puguen qualificar les aportacions, deixarem seleccionada l'opció per defecte, "No hi ha qualificacions".\nRols amb permís per a qualificar: una vegada creat el fòrum es mostren els rols que tenen permís per a qualificar l'activitat de fòrum. Nosaltres utilitzem tant el rol de professor com el de professor sense permís d'edició.\nTipus de consolidació: lloc que dins del mateix fòrum, un usuari pot participar diverses vegades i, per tant, obtenir diverses qualificacions, hem d'indicar com es calcularà la nota final d'aquesta activitat. Les opcions disponibles són:\nMitjana de qualificacions: la qualificació final serà la mitjana de totes les qualificacions.\nNombre de qualificacions: el nombre d'elements qualificats es convertirà en la nota final, tenint en compte que el total no pot excedir la nota màxima de l'activitat.\nQualificació Màxima : la qualificació final serà la més alta de totes.\nQualificació Mínima: la qualificació més baixa es converteix en la nota final.\nSuma de qualificacions: la qualificació final serà la suma de totes les qualificacions obtingudes, tenint en compte que el total no pot excedir la nota màxima de l'activitat.\nEscala: podem especificar si volem usar una escala per a l'avaluació o una puntuació numèrica. Les escales han d'estar prèviament creades en el llibre de qualificacions.\nLimitar les qualificacions als elements amb dates en aquest rang: podem especificar un rang de dates entre les quals els missatges escrits en el fòrum seran calificables.\nAquesta seccción és comuna a totes les activitats.\nVisible: permet mostrar o ocultar un fòrum. En ocultar el fòrum, els professors ho visualitzarem amb les lletres en grisa. Per a l'alumnat, per contra, és com si el fòrum no existira.\nManera de grup: aquesta opció serveix per a indicar si s'utilitzen grups o no per al fòrum. Quan utilitzem grups visibles, els alumnes d'un mateix grup podran participar en el fòrum del grup i visualitzar els fòrums de la resta de grups. Si triem grups separats, els alumnes d'un mateix solament podran participar en el fòrum del grup i no veuran els missatges de la resta de grups.\nAgrupament: en cas d'utilitzar grups, amb aquesta opció podem especificar que s'utilitzen solament els grups pertanyents a un agrupament concret.\nAquest bloc d'opcions permet restringir l'accés a una activitat en funció d'un rang de dates, una qualificació, un grup o de determinats paràmetres de completitud de tasques, etc.\nA continuació es mostra un exemple de fòrum, des de la vista de les línies de discussió obertes.


Calcetins desparellats (de Jovi L. Seser): "Dependent ben plantat per a hereu sobiranista" no és un classificat, sinó el Premi Octubre de Narrativa 2011\n"Dependent ben plantat per a hereu sobiranista" no és un classificat, sinó el Premi Octubre de Narrativa 2011\nHi ha textos mordaços, tocats per la gràcia d'una ironia que se subministra a dosis elevades, sense escarafalls ni pors, que suposen dins la història de la literatura petites victòries i, per al lector, petits plaers. Tampoc no és que se'n conten massa, dins la nostra literatura, de rareses com aquesta, i per això cal subratllar a priori que la novel.la que ací vos ressenye va passar per altres certamens abans d'enlluernar el jurat dels Premis Octubre de l'any passat. Coincidint amb el veredicte de l'edició d'enguany dels guardons -des d'ací reitere la felicitació a l'amic Tomàs Llopis per haver-se endut l'Andròmina ex-aequo amb Josep Lluís Carod-Rovira-, arriba a les llibreries la singular obra guanyadora de l'any passat, la qual originalment es titulava El poder excloent de la essa sonora, un títol que almenys en un primer moment em va semblar molt més adient que la tria final. Sobre l'autor, el barceloní i pseudonimitzat Daniel O'Hara, ja vos vaig parlar arran de la seua primera novel.la, El dia del client: un debut enèrgic, original, que consolidà un discurs del tot arrodonit en aquesta tercera i trencadora obra. És curiós, alhora, el fet que la publicació del treball coincidisca amb tot l'enrenou del 25-N, un fet cabdal que té molt a veure amb el protagonista de l'obra, un madur convergent barceloní qui, cansat del seu benestant estat de gràcia i estatus, decideix lliurar-se als encants ravalers d'un dependent de Cornellà, un entendridor charnego que amb prou feines pronuncia els principals fonemes distintius del català. La distància de classe, d'edat i fins i tot d'estètica esdevé des del mateix punt de partida tot un desafiament al lector, qui pot fàcilment evocar el mite clàssic de Pigmalió al temps que s'ha de veure amb l'obligatorietat d'actualitzar el format del clàssic de Bernard Shaw cap a una conjuntura prou més peculiar, com és la Catalunya actual, abans o després de plantejar-se la independència com a solució real. I és que a la nova novel.la d' O'Hara hi ha una multiplicació dels valors que el situen i el defineixen com un dels escriptors més àcids dins del panorama literari català i ja no sols per reincidir en la temàtica gai que ha guiat la seua prosa, sinó per enjogassar-se amb els clitxés del gremi fins a constituir una visió absolutament allunyada de la lectura tradicional que se'n té -d'allò que alguns situen com a literatura homosexual o com a gènere específic malgrat no ser-ho en realitat. A Dependent ben plantat... -i potser ací rau la controvèrsia dels qui l'han titllat com a literatura degenerada- no hi ha concessions ni floritures ni tan sols a l'hora d'abordar qüestions tan delicades com la sida. O'Hara assumeix aleshores el seu discurs mentre implementa els punts forts dels seus dos anteriors llibres, tot concitant amb encert tot un seguit d'acudits ben entrellaçats on l'enginy agullona fins a la medul.la la dura cuirassa del pensament-políticament-correcte que tant a sovint ens esguita la narrativa. A la novel.la, per tant, el sexe és tan brut com cal que siga, a l'igual que el perfil canviant i malaltís d'ambdós protagonistes, esmaperduts en la lluita de classes i en l'absorció d'uns models de comportament del tot aliens. Dependent ben plantat... constitueix així una valuosa comparació amb l'espectre ideològic d'un país -El Principat- en constant reformulació ideològica i de continguts. Ara bé, el romanç entre l'Oriol i el Róbert, amb accent tancat a l'o (o Robèrt: quina simbologia, la d'un sol accent!), encara que vodevilesc i tragicòmic, reinterpreta així, des de la comèdia enrevessada i alhora versemblant, un arriscat teorema que aproparia perillosament l'alliberament sexual al nacional, o viceversa.\nPublicado por Jovi Lozano-Seser en 23:54\nTomàs Llopis 30 de novembre de 2012, a les 0:35\nPer al·lusions, moltes gràcies. La teua ressenya m'ha interessat molt\nJovi Lozano-Seser 30 de novembre de 2012, a les 0:50\nGràcies, Tomàs. D'ací a no res, ja tindrem la teua novel.la, sobre la qual ens has de mantindre informats. La veritat és que m'agrada molt com 3i4 ha dissenyat el premi de l'any passat. El contingut, per descomptat, molt agosarat i trencador.\neduard 30 de novembre de 2012, a les 10:17\nFeia temps que una ressenya d'una obre i un autor desconeguts per a mi, no em donave tantes ganes per a coneixe'ls. Crec i tot i parlant de quelcom que no conec, has fet un comentari molt lúcid i engrescador. Moltes gràcies Eduard\n"Dependent ben plantat per a hereu sobiranista" no...\nEl perquè d'Últimes existències: Primera entrevist...\nNit de contes -i converses- a Gandia\nNit de Contes al Palau, Setmana Literària a Gandia\nDe vaga/ En huelga/ On strike\nStop (cautelar) a la litúrgia del desnonament, 1ª ...\nCocktails & lletres: Sopar dels Premis Ciutat d'Al...\nParaules en silenci: la ràdio que destil.la litera...


Bergkristal Saalfelde am Steinernen Meer Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Wiesing, Saalfelde am Steinernen Meer, Àustria, 5760 - Veure al mapa\n"Wonderful location for skiing vacation if you are traveking..."\nMés informació sobre Bergkristal\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Saalfelde am Steinernen Meer, no busqui més enllà de Bergkristal. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Bergkristal asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen habitació familiar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com parc infantil. Bergkristal és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Saalfelde am Steinernen Meer.\nTots els tipus de viatgers (6) Viatgers en solitari (1) Grups (5)


DIY | Senyoreta Pots | Pàgina 2\nFent torrons…i gaudint regalant-los\nAquest any el meu esperit nadalenc s’ha traduit en ganes de fer mil detalls. Convertir en especials petites coses quotidianes, i aprofitar per regalar-les a aquelles persones que m’envolten i que durant tot l’any aguanten les meves neures.\nSi em seguiu per Instagram o Facebook heu pogut veure que he fet sabó, turrons, gameboys de feltre, galetes de xixona… estoy que me salgo! I encara queden moltes més coses dins el meu caparró com els polvorons, els panettones, tunejar la taula de Sant Esteve… vaja, que espero tenir temps de tot!\nPerò avui anem al que anem…torrons fàcils , bons, i amb una presentació DIY que enamora.\nTORRÓ DE XOCOLATA AMB QUICOS\n250g de xocolata negra fondant\n80g de llard de porc\n100g de quicos\nPassos a seguir per a dues tabletes\nPrimer es fonen les xocolates al bany maria i s’hi incoropora la llard. Quan ja està desfet i integrat s’hi afegeixen els quicos, es remena una miqueta i s’aboca dins del motlle (jo vaig comprar motlles especials, però serveix el llom d’un tetra brick de llet). Es deixa reposar a la nevera durant unes horetes i ja el tenim llest per regalar!\nLa meva mare va aparèixer a casa amb 12 caixes de fusta per a fer torrons, i jo no me’n vaig poder estar i les he tunejat una miqueta, us agraden?\nNomés porten un paper tipus scrap enganxat a la part de dalt, una cinta al voltant, i per donar-li un toc nadalenc una petita decoració enganxada amb silicona.\nÉs una manera diferent de rebre i regalar un dolç típic oi?\nJa tinc els paquetets preparats! Venen acompanyats d’una caixeta de llumins que ben aviat us ensenyo com fer!\nRegals, Turrons\t8 comentaris\nCaseta de gingebre i cumple blog\nDoncs sí, qui ho havia de dir, just avui fa 1 anyet que vaig obrir aquest racó, la meva petita finestra al món!\nSé que és un tòpic, però cada dia el temps em passa més ràpid… serà que m’estic fent gran!? Sigui com sigui aquí estic, amb la mateixa il·lusió, o fins i tot més, que quan vaig començar. Amb mil idees que cada dia fan saltirons dins del meu cap esperant tenir uns minuts per fer-se realitat… l’altre dia algú em va preguntar en un comentarl al Facebook… cada dia fas alguna cosa? (referint-se a costura, DIY, etc) … i em va fer pensar; Cada dia potser no, perquè malauradament no tinc prou hores, però, si que és cert que aprofito cada moment que tinc… m’agrada fer coses i sentir que la creativitat no es queda només dins del meu cap, de fet crec que per mi és com una teràpia.\nAquests dies estic liada amb un munt de detalls de Nadal, regalets de costura, turrons varis i també aquesta caseta de galeta de gengibre. Quan la vaig veure a l’Ikea per uns 3 eurets no me’n vaig poder estar! És una xorrada més que fa que les festes nadalenques, a part d’aportar-te uns quants kilos com a regal, siguin més divertides.\nTinc moltes cosetes per ensenyar-vos, però fins que el dia 26 no vinguin a dinar tots a casa no us les podré anar mostrant, ara bé, ja us avanço que m’he fet un vestit del que n’estic molt orgullosa, els comensals tindran uns regalets d’allò més especials i la decoració de la taula no té desperdici!\nGràcies una vegada més per fer possible aquest anyet, pels vostres comentaris i les paraules maques que em dieu per aquí, pel mail, pel facebook, instagram… sou genials!\nDecoració\t9 comentaris\nPosted in Coses per casa, Decoració, DIY, Nadal\tby Senyoreta Pots\nRecordo un Nadal en el que al menjador de casa no hi havia ni un moble. Estava tot buit i desangelat, fins que la meva mare va aparèixer per la porta amb un arbre de Nadal de plàstic i unes llums que cantaven Nadales i seguien el ritme de les cançons sense parar.\nAquell arbre, tot i que una mica coixet pel pas del temps, encara presideix l’entrada de casa de la meva mare per aquestes dates, i fa que el meu germà petit (que de petit ja no en té res) es quedi ambadalit escoltant les seves melodies.\nEl meu arbre no durarà tant (o potser ho farà més perquè la idea és transplantar-lo al bosc quan s’acabin les festes), però em venia de gust explicar-vos amb imatges la seva arribada a casa nostra.\nTornant del mercat medieval de Vic vam passar per Espinelves i vam comprar el nostre arbre de Nadal. N’hi havia molts, de totes les mides que us pogueu imaginar.\nFinalment, nosaltres, amb l’ajuda de l’Esquitx, en vam triar un de mitjanet, ideal per casa nostra!\nAbans d’arribar a casa ja vaig començar a pensar com el decoraria i on el posaríem … i aquí us ensenyo la decoració més fàcil del món; uns llums de l’Ikea i retalls de roba de les estovalles que faré servir aquest Sant Esteve.\nI clar, aquest ha resultat ser el raconet ideal per a fer les fotos de les felicitacions de Nadal.\nDes d’aquí us desitjo unes bones festes, i aprofito per donar-vos les gràcies per estar aquí, llegint i comentant, deixant que uns minutets a la setmana la Senyoreta Pots es coli a la vostra petita pantalla.\nDecoració\t13 comentaris\nAhir ja us avançava que avui, 1 de Desembre comença oficialment la temporada de Nadal a casa de la Senyoreta Pots.\nMai m’ha agradat especialment el Nadal perquè té un toc trist que em fa estar una mica tonta… però conviure amb algú que és un fan incondicional d’aquestes festes fa que d’una manera o altra se’t contagii aquest esperit i mica en mica et vegis immersa en un espiral de colors daurats i platejats, estrelletes i flocs de neu… i lluny de semblar-te hortera et criden l’atenció i t’has de controlar per no decorar casa teva de manera massa rococó!\nLa primera decoració en fer acte de presència a casa és sempre el Calendari d’Advent. De petita teníem el típic amb una xocolatina per a cada dia… ara que sóc conscient que ja menjo prou gordures durant aquests dies faig una versió una mica diferent, preparades per veure’l amb detall?\nL’any passat vaig fer el típic amb butxaquetes (ara l’aprofito per l’Esquitx), i aquest any volia canviar una mica d’estil. Com que bàsicament el què hi deixo són notetes havia pensat fer-lo amb sobres, però vaig trobar unes etiquetes kraft a la Creativa i m’he animat a fer-les servir.\nPrimer he intentat fer la forma d’un avet amb un cabdell de llana i he anat enganxant-lo amb un washitape platejat.\nHe decorat i numerat les diferents targetes i després he escrit les notetes al darrere per acabar col·locant-les al seu lloc. Per assegurar-me que aguantaran fins el 25 de desembre, a part de la corda i la pinça que porta cada targeteta he posat una mica de cinta adhesiva per darrere.\nFinalment he decorat unes lletres on es pot llegir “Bon Nadal” i voilà! Ja tenim el calendari d’advent d’aquest any, just a temps per a començar a desvetllar les petites pistes que he anat escrivint-hi darrere des d’avui mateix. Us avanço algunes de les coses que hi he escrit:\n– T’agrada la dolçor? Tanca els ulls i tindràs un petó! (i li donaré uns llavis d’aquells de xuxe…aquesta va ser idea de la meva amiga Eva!)\n– Aquesta nit mirem una pel·li de Nadal\n– Els ajudants dels reis mags han perdut una moneda, saps qui l’ha trobat? (efectivament, ens mengem una moneda de xocolata!)\n– Avui faré galetes de turró de xixona, m’ajudes?\n– Escrivim la carta als reis?\n– Avui anem a Espinelves a buscar el nostre arbre de Nadal!\n– Toca penjar la corona de Nadal\nCom veieu són xorrades, però que fan que cada dia et despertis amb una petita il·lusió… que al cap i a la fi és la gràcia de tot plegat, oi?\nI vosaltres? Feu calendari d’advent? què hi poseu a dins?\nCalendari d'advent\t8 comentaris\nSegell “Carva conmigo”\nPosted in DIY, Repte DIY\tby Senyoreta Pots\nDesprés d’un cap de setmana intens i ple de reflexions torno a estar aquí per ensenyar-vos la meva petita aportació al Carva Conmigo de Uve de Verónica.\nSempre havia tingut ganes de provar de fer el meu propi segell, i aquesta ha estat l’excusa perfecta!\nI què us pensaveu que faria per provar les meves habilitats amb la gúbia? Efectivament, un pot! i per acompanyar-lo un parell de cors de diferentes formes.\nTinc un altre segell entre mans, però és un regalet de Nadal i us haureu d’esperar uns dies per veure’l, però ja us avanço que no serà gens femení!\nI vosaltres, ja us heu animat a fer el vostre propi segell? Vigileu que això vicia, i amb les explicacions de la Veronica és molt més senzill del que sembla!\nSegell\t16 comentaris\nDIY: Taules amb bobines\nQue es porta el reciclatge no és cap novetat, i entre els palets, els pots i les llaunes sembla que tinguem diògenes! Però què hi farem, una vegada més he pogut convèncer al Sr. Pots perquè m’aconseguís en aquest cas un parell de bobines de cable per aprofitar-les i pode’ls-hi donar una altra vida.\nLa tauleta que teníem davant de la tele estava força atrotinada, i amb l’excusa vaig pensar que era el moment per intentar el que feia temps em rondava pel cap; fer una taula utilitzant una bobina de cable.\nVeureu que tot plegat és molt senzill, però us faig 4 ratlles dels passos perquè us acabeu de decidir.\nPrimer de tot evidentment cal trobar la bobina en qüestió. Les que em va portar el Sr. Pots no eren les típiques que són totes de fusta, sinó que la part del mig és de plàstic.\nNomés veure-ho ja vaig intuir que això podria ser un problema, però jo, que sóc molt tossuda, vaig continuar amb el pla inicial, que era pintar tota la bobina.\nVolia donar una capa blanca a sota i després la de color a sobre, però veient que tot plegat era un desastre se’m va il·luminar la bombeta i vaig decidir posar en marxa el pla B; en comptes de pintar la part del mig la forraria de tela!\nVaig utilitzar una cola de làtex (la vaig comprar al lloc on es compren les pintures de la paret de tota la vida). Primer es posa una capa de cola i després es col·loca la tela a sobre, tallada a la mida que necessitis. Tarda unes 24 hores en assecar-se, per tant tens marge de sobres per rectificar i fer marxar les possibles arrugues que t’hagin quedat.\nCom que els mobles del menjador són també un reciclatge i estan de color verd i marró, ho vaig tenir fàcil. Un tros de tela de farcell verd i un de marró, i per pintar la part de sobre també vaig combinar els dos colors (i una mica de groc perquè anava curta de verd i marró, o sigui que vaig preferir gastar el groc en la part que no es veu). Una vegada més vaig fer servir Chalk Paint de la marca Fleur per aquest pas.\nPerquè quedés més rústic vaig fer primer una capa de pintura blanca, i quan ho vaig tenir tot pintat i sec vaig passar-hi la lija.\nAra tinc el dubte de si posar-hi un vidre o un metracrilat a sobre perquè durin més i no se m’escolin les coses que hi deixo a sobre pels forats!\nFàcil no? us animeu a provar-ho?\nPer cert! Fa uns dies que la Senyoreta Pots té FanPage al Facebook! Sempre havia renegat bastant d’aquesta xarxa social, però perquè no m’agrada explicar la vida per allà, ara, explicar les meves creacions DIY ja és un altre tema 😉 Podeu accedir-hi clicant al símbol de Facebook que hi ha a dalt de tot a la dreta o bé a través d’aquest link, estaré encantada de tenir el teu “me gusta”!\nGràcies per llegir-me i ens veiem dijous que us ensenyaré un altre modelet ben senzill però molt resultón!\nDecoració, Reciclatge\t12 comentaris\nDIY: Tamboret Ikea\nQue aixequi la mà qui no va com a mínim una vegada a l’any a l’Ikea… no mentiu eh! que totes diem que ens agobia però després sortim d’allà amb una compra mínima de 100€ i preguntant-nos…però què coi he fet? si només venia a agafar idees, però clar, aquells tovallons de floretes tan monos per fer decopauge, aquella estanteria tan necessària, i aquella làmpara tan preciosa… no podia deixar escapar l’oportunitat!\nDoncs més o menys aquesta va ser la conversa que vaig tenir amb mi mateixa l’última vegada que vaig anar a l’Ikea. No sé com, vaig tornar amb un munt de coses, entre elles un tamboret com aquest. El vaig veure tan pràctic i tan ple de possiblitats que de seguida que vaig arribar a casa em vaig posar a montar-lo.\nUna vegada montat es va confirmar el que em temia… no podia deixar-lo llis, està predestinat a ser un accessori digne de la meva cuina, i tot i que no el volia carregar massa, alguna cosa li havia de fer.\nVaig començar per donar-li una capa d’un protector de color natural a tot el tamboret, doncs tindrà bastant trote i necessito que sigui resistent. Després vaig decidir que provaria la tendència de pintar les coses a mitges, i vaig pintar-li un tros de les potes.\nVaig continuar pintant algunes altres parts i fent alguns detallets, combinant bàsicament el rosa i el color xocolata, i aquest n’és el resultat.\nM’he contingut força perquè el Senyor Pots no es queixi que tot és massa femení, perquè a la paret de la cuina crec que se me’n va anar una mica de les mans jejeje jutgeu vosaltres mateixes.\nEm va ajudar La Cel, doncs jo no m’atrevia a pintar directament sobre la paret. La veritat és que dóna un toc diferent a la cuina i a mi m’encanta, a més si ens en cansem sempre podem tornar a pintar llis a sobre, però ja us dic ara que no serà el cas!\nDecoració\t8 comentaris\nDIY: Com fer bombes de bany\nPosted in Coses per casa, DIY\tby Senyoreta Pots\nQuan tinc un mal dia deixo de banda la meva consciència ecològica i em preparo un bany relaxant… és el meu moment per desconnectar o per prendre decisions, i quan surto ho veig tot diferent. Ja feia temps que tenia en ment intentar fer unes bombes de bany amb olis essencials, però mai trobava el moment, i quan vaig veure la recepta al blog d’Amayuki vaig decidir que no tenia excusa, havia arribat l’hora!\nVaig pensar que seria un detallet ben bufó per Nadal… però la meva impaciència va poder amb mi i vaig acabar fent una producció força gran per poder-los regalar a la KDD Bloguera.\nL’únic ingredient una mica especial és l’àcid cítric, i es pot comprar fàcilment en una drogueria, igual que el bicarbonat. També podem afegir-hi trossets de pètals de rosa o de lavanda.\nAmb aquestes mides surten aproximadament tres cubiteres amb formes, jo vaig fer-ne dues tongades.\nPosar en un bol el bicarbonat i l’àcid cítric.\nAfegir-hi l’oli d’ametlles i barrejar amb les mans, ha de tenir textura de sorra humida.\nAfegir el colorant i les essències. Jo he posat colorant en gel i a cada color una essència diferent, en aquest cas magnòlia, rosa i lavanda.\nPosar al fons dels motlles els trossets de pètal o el que us quedi bé amb l’essència i el color que heu triat.\nOmplir els motlles fent que quedi ben apretadet, sobretot els trossets amb més detall com les puntes de les estrelles.\nDeixar resposar unes 24 hores i quan veieu que estan durs ja es poden treure dels motlles i estan a punt per regalar o utilitzar!\nBombes de bany\t22 comentaris


» impost La nova frontera\nAfegit a General Data: març 16th, 2020 Comentaris tancats a El Premi\nCom a premi, garrots de presó. Aquest és el reconeixement a la bondat, intel.ligència i treball polítics d’Oriol Junqueras. Les nacions constretes i amargades; no reconegudes ni acceptades que formen la denominació Espanya, tenen sort del President d’Esquerra Republicana de Catalunya, pres polític català, patriota, heroi i màrtir. Progressisme eficaç en lloc de […]\nEn defensa pròpia i sense voler trencar res\nAfegit a sempre contra Catalunya Data: gen. 28th, 2016 Comentaris tancats a En defensa pròpia i sense voler trencar res\nCatalunya, Catalonia, Catalan nation demana un canvi madrid-barcelona.com www.elperiodico.com www.elperiodico.com epoca1.valenciaplaza.com 9novembre2014.wordpress.com independencia-catalunya.com noticieshgxi.blogspot.com Artur Mas Un referèndum ineludible i pendent L’expresident de la Generalitat, Artur Mas, va deixar clar, després de la seva declaració davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) per […]\nNo només amb el turisme progressarà Espanya, nació de nacions\nAfegit a General Data: ag. 18th, 2012 Comentaris tancats a No només amb el turisme progressarà Espanya, nació de nacions\n(Fotografia: http://www.turismedeltebre.com) El ministre d’Indústria, Energia i Turisme del govern central d’Espanya -nació de nacions constretes i amargades-, molt de turisme i molt poc d’indústria, va demanar als ciutadans que viatjin més per Espanya, que romanin ací a fer turisme. Va venir a dir que, en variades ocasions, en aquest país […]\nEls espoliadors, i els retalladors de progrés, d’il.lusions i futur\nAfegit a Catalunya cap a una Nova Frontera. Data: jul. 30th, 2011 Comentaris tancats a Els espoliadors, i els retalladors de progrés, d’il.lusions i futur\nEl poble de la nació catalana vol que la seva sanitat pública sigui la millor i no pas la pitjor. Que cada dia vagi més endavant, no pas enrere. Per qué no hem de tenir la millor d’Europa? És que no hem pagat i no paguem? Són vostès que gairebé han suprimit i rebaixat impostos. Es pensen […]\nEsclafar el poble i els valors històrics de l’esquerra\nAfegit a salvar la democràcia Data: juny 11th, 2011 Comentaris tancats a Esclafar el poble i els valors històrics de l’esquerra\nPerò, que no ho veuen que estem farts d’Espanya! És un parvulari això o què és? S’han de començar a repartir orelles de burro? Home, ja està bé! Com en uns moments de menyspreu per la justícia social i diner públic piratejat i malgastat -res per a uns i molt per als altres-, es […]


L'empresa lleidatana Biovert s'introdueix a Sud-àfrica amb una primera comanda de 17 tones de nutrició vegetal ! ACN ! directe!cat\nDiumenge, 24 de juny de 2018 17:39 h\nLa firma de Corbins distribuirà directament a agricultors o botigues especialitzades els seus productes per a la millora del rendiment i la qualitat dels cultius.\nACN Lleida.-L'empresa lleidatana Biovert, especialitzada en la producció de nutrició vegetal, s'ha introduït a Sud-àfrica a través dun acord amb un distribuïdor local que li ha permès exportar una primera comanda de 17 tones de bioestimulants, segons ha informat aquest diumenge en un comunicat el departament d'Empresa i Coneixement. Els productes de la firma amb seu a Corbins (Segrià) es distribuiran directament a agricultors o a botigues especialitzades del país. Per aquest projecte d'internacionalització Biovert ha comptat amb el suport d'ACCIÓ –l'agència de la Generalitat per a la competitivitat de l'empresa- a través de l'Oficina Exterior de Comerç i d'Inversions a Johannesburg.\nBiovert es dedica a l'elaboració a Catalunya de productes per a la millora del rendiment i la qualitat dels cultius, a partir de la seva pròpia tecnologia. És el cas de bioestimulants, fertilitzants, condicionadors de sòl i aigua o productes per a l'aportació de nutrients o per incrementar la resistència per a tot tipus de cultius. Amb seu a Corbins (Segrià), factura actualment 9 milions d'euros, aproximadament el 70% del qual és resultat de l'exportació. L'empresa celebra aquest 2018 trenta anys i compta amb al voltant de 40 treballadors. D'acord amb el Business Unit Manager de Biovert per a Àfrica, Juan Giménez, "Sud-àfrica és un país amb molt potencial, on l'agricultura té un pes molt important sobre l'economia i que ofereix moltes hectàrees de terreny per a cultius molt diversos". Segons Giménez, l'objectiu de l'empresa per a aquest mercat és "arribar a exportar 10 contenidors de productes cada any i incrementar entre un 20 i un 25% les vendes durant els propers cinc anys". Biovert ja està present en mercats del Nord d’Àfrica, com el Marroc, Algèria, Egipte i Tunísia, però espera ampliar la seva presència al continent gràcies a aquest acord. D'altra banda, Giménez destaca l'experiència de l'empresa en altres mercats “molt diferents però que tenen agricultures molt similars a la sud-africana i treballen cultius semblants com les hortalisses, algunes fruites, la soja o el blat de moro”, com és el cas de Mèxic, Turquia o Grècia, fet que els permet aplicar els seus coneixements en aquest país.


El CEIP El Pontet d'Almussafes visita la Residència ‘La Vila’\nL'alumnat de Primària va oferir el passat dimarts 17 de desembre el concert de Nadal ‘Melodies per al record’, un recital de nadales\nEl CEIP El Pontet d'Almussafes acaba de concloure un projecte educatiu sobre música i record amb un concert de Nadal en la Residència i Centre de Dia ‘La Vila’ de la localitat al qual va acudir l'alumnat de Primària i les persones usuàries del centre assistencial. El recital es va celebrar el passat dimarts 17 de desembre i va incloure nadales antigues i actuals amb la finalitat de fomentar l'intercanvi intergeneracional. A través d'una metodologia innovadora, el professorat ha treballat amb l'alumnat durant els últims mesos la relació entre música i record, acostant a la joventut les característiques principals de l'Alzheimer i com la música pot ajudar a recordar i estimular la funció cognitiva de les persones afectades.\nEl passat dimarts 17 de desembre l'alumnat de Primària del CEIP El Pontet d'Almussafes va visitar la Residència i Centre de Dia ‘La Vila’ de la població per a oferir a les persones usuàries el ja tradicional concert de nadales. Es tracta, segons responsables del centre educatiu, d'un “emotiu concert que fa gaudir tant als nostres majors com als més xicotets”.\nUsuaris i usuàries de la residència i estudiants del citat col·legi es van donar cita en la infraestructura per a compartir una jornada de música i tradició en la qual es van escoltar nadales com ‘Chiquirritín, ‘Rin Rin’ o ‘Pastores venid’ al so de les panderetes i els cascavells i tot això en una sala especialment decorada per a l'ocasió.\nAquest concert és la tasca final d'un projecte musical dirigit i coordinat per María Julia Rovira Vicente, mestra d'Educació Musical del centre, amb el qual es buscava acostar l'escola al seu context social a través d'una metodologia innovadora denominada ‘Aprenentatge-Servei’. Aquesta proposta combina processos d'aprenentatge i de servei a la comunitat en un sol projecte amb la intenció que l'alumnat aprenga i es forme treballant sobre necessitats reals del seu entorn amb l'objectiu de millorar-lo.\n“Amb aquesta metodologia, els i les estudiants, a més d'aprendre música i gaudir interpretant-la, ofereixen un servei comunitari, aprenen a ser ciutadans i ciutadanes i desenvolupen un compromís cívic”, destaquen des d’El Pontet sobre ‘Melodies per al record’, nom amb el qual han titulat el projecte. “Hem acostat a l'alumnat les tradicions musicals del Nadal i els hem explicat el poder curatiu i/o terapèutic de la música per a les persones que pateixen Alzheimer”, expliquen.\nDurant els últims mesos, els i les joves han treballat en classe les principals característiques d'aquesta malaltia i com afecta a la memòria de les persones que la pateixen. Partint d'eixa base, s'han centrat en com pot ajudar la música a recordar i estimular la funció cognitiva de les persones afectades per la malaltia i, tenint en compte com la música afecta al cervell i la memòria de les persones, han investigat i seleccionat les cançons tradicionals que es van oferir en el recital.\n“Veure la il·lusió en els rostres de les persones majors, escoltar-les cantar les seues nadales al costat dels xiquets i xiquetes, gaudint i recordant un trosset del seu passat ens demostra l'èxit de la nostra tasca com a docents”, assegura el professorat implicat en l'activitat, que aprofita per a posar l'accent que “l'escola forma part de la societat en la qual està immersa i per això ha d'involucrar-se i obrir-se a l'entorn amb projectes com aquest, que fan possible aprendre i posar en pràctica eixos aprenentatges per a atendre les demandes i necessitats de la societat”.\nEl concert va finalitzar amb la interpretació del tema central de la pel·lícula de Disney Coco, titulada ‘Recuérdame’, la lletra de la qual fa referència a la música i el record, els principals conceptes que s'han treballat en el projecte.


D’aquesta manera no ens convertim en spam, tal com passa amb la imatge de la foto. És veritat que hi han algunes excepcions on si que és comprensible que twittejem. Un d’aquests casos seria si estem fent seguiment d’algun esdeveniment, llavors és del tot comprensible que estiguem twittejant sense parar. Però molt alerta amb el dia a dia, no saturem a la gent amb tweets o ens deixaran de seguir. Tal com he fet amb el compte de la foto.\n← Ja és primavera… A El Corte Inglés\nD-IVE (Mobile Photography Festival) →


Independentistes partidaris de Puigdemont i Borràs consideren Toni Soler “un llepaculs d’ERC" - El triangle\nIndependentistes partidaris de Puigdemont i Borràs consideren Toni Soler “un llepaculs d’ERC”\nTwitter s’omple de missatges que critiquen i insulten el responsable dels programes de TV3 ‘Està passant’ i ‘Polònia’\nToni Soler, responsable de dos dels programes de més audiència de TV3 –Està passant i Polònia– és objecte de crítiques i insults freqüents a Twitter per part d’usuaris de la xarxa, que s’identifiquen amb la candidatura de JxCAT o altres opcions independentistes intransigents. Als missatges d’aquests usuaris es vincula Toni Soler amb ERC, l’acusen de ser el seu portaveu a TV3 i arriben a qualificar-lo de “llepaculs d’ERC”. És com el tracta la usuària Mercè, que es defineix com a membre dels CDR i del Consell per la República: “Toni Soler afirma que Quim Torra no és de fiar i creu que vol dilapidar el diàleg amb l’Estat. Això diu el llepaculs ERC”. Carme Redrado Cots escrivia el passat 16 de desembre: “TV3 és un clan ERC. Només cal escoltar Toni Soler i cia. I la gran majoria de debats, amb el Sergi Sol fix. I d’altres que no val la pena ni anomenar. Per això, jo quasi que no la miro!”.\nSergi Sol, persona de confiança d’Oriol Junqueras i excap de comunicació d’ERC, és vist per molts simpatitzants de JxCat com una mena de comissari polític que veta tertulians a TV3. Un dels que ho ha manifestat obertament és Ramón Cotarelo, que va ser candidat de JxCat a les eleccions generals del 2019. Toni Soler l’ha bloquejat a Twitter després que Cotarelo l’insultés. Les crítiques a Soler des del bàndol dels partidaris de Quim Torra, Carles Puigdemont i Laura Borràs ja fa mesos que es produeixen. Darrerament, els mateixos usuaris que protestaven per la seva vinculació amb ERC s’han abraonat sobre un altre periodista de TV3, Toni Cruanyes, presentador del TN vespre, en difondre’s que el seu marit, Eugeni Villalbí, és el candidat número 21 de la llista de Barcelona d’aquest partit a les eleccions del 14 de febrer. @errajota, que creu que “som en guerra” amb Espanya, comentava, el setembre, un altre tuit amb una fotografia de Cruanyes dient: “Que Toni Soler sigui d’ERC lliga, oi?”. Es referia a l’afirmació de Cruanyes en una entrevista on contemplava la possibilitat de fer telenotícies en espanyol.\n@serratsabi, que retuiteja tots els missatges de Carles Puigdemont, escrivia el 6 de novembre: “Al Toni Soler li brota una sobredosi d’ètica sobtada quan qui rep és ERC. L’escarni el deixa per el MHP Quim Torra i JxCAT”. Joaquim Cuscó ha escrit que “Toni Soler és amic personal de Junqueras i compleix ordres, com el Sergi Sol i tants d’altres a TV3 i Catalunya Ràdio, i Ramon de Pampe que “sabia que el Toni Soler combregava amb el discurs d’ERC però mai hagués pensat que s’atreviria a fer del Polònia un anunci electoral”. Lydia García Quera, que retuiteja els missatges de Laura Borràs i Jaume Alonso Cuevillas entre d’altres, en deixava un de propi i contundent, el setembre: “Polònia és Toni Soler, un ERC mal educat i penós. TV3, tancada”.\nToni Soler no dissimula la seva posició ideològica, que manifesta al seu article setmanal al diari ARA, a més dels comentaris que fa cada dia, juntament amb el seu company Jair Domínguez, al programa Està passant. Als darrers articles s’ha centrat en criticar el PSC. El 2 de gener, al titulat La decadència enyorada, deia que el candidat socialista a la Presidència de la Generalitat, Salvador Illa, “buscarà el vot de la Catalunya que creu que hem d’expiar la culpa, la que creu que el referèndum de l’1 d’Octubre va estar molt ben reprimit i que els presos, exiliats i represaliats tenen el que es mereixen”. I una setmana després, en un nou article titulat La medalla d’or no compta, treia importància al fet que Illa, segons les enquestes, pugui guanyar les properes eleccions al Parlament. La seva aposta per ERC és evident en aquests articles. Cal veure com haurà encaixat que Jair Domínguez, en un tuit del 13 de desembre, demanés al candidat d’ERC a president de la Generalitat, Pere Aragonès, que no desconvoqui les eleccions del 14-F amb aquest text: “posa les urnes, enano”.\nPrevLas elecciones al Parlamento de Cataluña serán el próximo 30-M\nIndependentistas partidarios de Puigdemont y Borràs consideran a Toni Soler “un lameculos de ERC”


Ja queda menys, tots cap a Sitges amb els Bilderberg. | ..: MadeByMiki :..\nJa queda menys, tots cap a Sitges amb els Bilderberg.\nLes relacions dels Bilderberg.\nJa queda ben poc per a la trobada del club Bilderberg a Sitges. Com us anunciava fa uns dies, del dia 3 al 6 de juny, més de 100 personalitats de manera totalment privada i per invitació, es trobaran per debatre sobre temes de geopolítica mundial.\nLa reunió d’aquests personatges d’altes esferes, es suposa que demana un gran secretisme, és el mínim que se’ls hi pot exigir al nostre “govern mundial a l’ombra”. Doncs res de res, aquests amos del món sembla que no saben mantenir un secret i ja s’ha filtrat l’agenda de temes a tractar.\nNo entenc com desprès de 56 anys de secretisme i discreció, aquests conspiradors d’avui en dia siguin tant poc professionals. De fet malament comencen les coses si tenim en compte que Zapatero, com a cap del govern del país amfitrió rebrà als convidats, això acabarà en desastre.\nTambé és una vergonya que aquests conspiradors, tant de parlar de geopolítica i encara no sàpiguen que Sitges és Catalunya i que el nostre president és en José Montilla.\nI de que aniran les conferències privades i secretes?. Doncs aquí us deixo “el programa” previst, jo per si un cas em conviden hi he posat uns petits comentaris a desenvolupar:\n1.Sobreviurà l’euro? [l’euro potser si, nosaltres no ho crec]\n2.Els avenços d’Europa: l’estratègia europea per a la sortida… en espera? [Aquesta conferència no l’acabo d’entendre…]\n3.Tenim les institucions per a fer front a l’economia mundial? [Volem fer front a l’economia mundial?]\n4.Grècia: lliçons i estratègies de futur. [Aquí cal que parli la Reina Sofia, ella és grega i no ha notat gens la crisi]\n5.La missió de l’OTAN a l’Afganistan. [És una missió clarament humanitària, l’objectiu és fer baixar el preu de l’heroïna]\n6.Iran i Rusia: Les amenaces econòmiques i financeres per a l’OTAN. [Si ens amenacen haurem de fer atacs preventius, aquest és el nostre estil]\n7.Les conseqüències de la guerra contra el terrorisme. [Que això crea més terrorisme?, que no saps qui son els terroristes?…]\n8.L’influència dels assumptes domèstics a la política exterior dels EEUU. [Cap, per els EEUU el món és un assumpte domèstic]\n9.Les perspectives per a l’economia del Japó. [Molt millor que les nostres, no hi ha dubte]\n10.El futur del dòlar: escenaris alternatius. [Els bitllets del monopoly?]\nLa veritat, com a programa no em sembla massa atractiu, el club Bilderberg sembla que no li farà la competència ni al festival de cinema ni a la trobada d’exopolítica (que no és la trobada anual que fan els de CiU). De moment encara no m’hi han convidat, però si ho fan prometo no explicar res.\n26 Mai 2010 a 10:16 pm\nTagged with Bilderberg, CIU, exopolítica, Sitges, trobada\n« L’especulació la base d’aquest sistema.\nUn iPAD, una nova eina pels “nostres” eurodiputats.A »\nHi ha una colla d’agitadors i demés degenerats que s’estan organitzant per fer companyia als nostres estimats líders mundials. Més info als grups de Facebook que han creat: Bilderberg 2010: A Spanish Idyll i Let’s Storm Bilderberg 2010, i a la web http://trilever.com/\nSembla que volen acampar a Sitges al costat de l’hotel ultrasecret i faran una “mani” al centre de Barcelona el 5 de juny i una festa a la platja de Sitges el 6, de manera que aquest cop la trobada dels pallassos de Bilderberg no serà tan secreta…\n26 Mai 2010 at 11:19 pm\nMerci per la info, una festa a la platja de Sitges?, això es posa interessant!!!\n26 Mai 2010 at 11:21 pm\njo estic tranquil perquè he fet com el senyor Marcel•lí: m’he anat guardant pessetes per quan tornin a venir.\n27 Mai 2010 at 11:17 am\nEl senyor Marcel·lí és un crack, jo el faria ministre.\n27 Mai 2010 at 11:14 pm\nEspero que algú seigui capaç d’aconseguir alguna instantània que provi d’una vegada per totes l’existència d’aquest grupuscle conspiratiu i desvetlli els dubtes increduls de molts!\nQue hagin triat Espanya de seu es per posar-se a tremolar! La de retallades que ja estaran tramant!\n28 Mai 2010 at 7:05 pm\nxD l’any passat es van trobar a Grècia! 😀\n28 Mai 2010 at 11:27 pm\nBona observació, sembla que allà on van aixequen el país.\n29 Mai 2010 at 9:47 am\nAh, per cert, en els llibres de Daniel Estulin trobaràs fotos per aborrir.\nFa por escoltar aquest tio… li han pelat un parell d’amics 😦\n30 Mai 2010 at 12:47 am\nQue consti que jo al senyor Estulin no el conec de res, no som ni amics ni coneguts.\nAra que crec que és molt amic del senyor Aznar i de tota la família Reial espanyola, d’aquests últims és íntim.\n30 Mai 2010 at 12:58 am\nMiki tio estic flipant… ho dius en serio? Estulin es fa amb la família real? Jo el tenia per reaccionari!\n30 Mai 2010 at 10:00 pm\nHome com que dius que li pelen als amics, he pensat que…\n30 Mai 2010 at 10:09 pm\nQui tingués uns quants quilos d’amosal!!!! Ui, m’he passat, que els de Echelon em trackejaran i em treuran de circulació…\n28 Mai 2010 at 10:56 pm


El jutge manté Bassa i Forcadell en tercer grau mentre resol el recurs de la Fiscalia\nEncara no s'ha comunicat la decisió respecte els presos de Lledoners\nDolors Bassa i Carme Forcadell amb l’expresident Quim Torra. Pere Virgili\nBarcelonaCarme Forcadell i Dolors Bassa seguiran en tercer grau mentre no es resolgui el fons del recurs de la Fiscalia. El jutge ha rebutjat suspendre el règim de semillibertat de totes dues malgrat la petició del ministeri públic, que considera que el magistrat està legalment obligat a deixar en suspens les seves sortides diàries de la presó. Segons l'escrit del jutge, el recurs de la Fiscalia només tindria caràcter suspensiu en cas que ja hi hagués una resolució judicial i, per tant, es presentés un recurs d'apel·lació. Per tant, anticipa que quan resolgui sobre el fons, encara que sigui a favor de les dues preses polítiques, el tercer grau quedaria suspès si la Fiscalia torna a presentar recurs, en aplicació de la disposició addicional cinquena de la llei orgànica del poder judicial.\nAquest últim punt afegeix un matís important respecte al que va decidir el jutge el juliol de l'any passat i que va confirmar al novembre. Aleshores, tot i el recurs de la Fiscalia, va mantenir en tercer grau a Bassa i Forcadell fins que el cas va ser resolt de forma definitiva al desembre pel tribunal sentenciador, en aquest cas el Suprem. Ara, en canvi, totes dues hauran de renunciar, almenys temporalment, a les sortides diàries i als caps de setmana a casa tan bon punt el ministeri públic presenti un recurs d'apel·lació. De la seva banda, els presos polítics de Lledoners continuen a l'espera de saber quina serà la resolució en el seu cas. Ells sí que van veure com se'ls hi suspenia la semillibertat al juliol, però en aquesta ocasió no serà la mateixa jutge -que malgrat la suspensió va avalar el tercer grau de tots ells- la que se n'encarregui.\nLa Fiscalia recorre el tercer grau dels presos polítics l'endemà de les eleccions\nEls nou presos polítics catalans van tornar a ser classificats en tercer grau el 28 de gener, la vigília de l'inici de la campanya electoral del 14-F. La Fiscalia, però, va esperar a l'endemà de les eleccions, el 15 de febrer, per recórrer aquesta classificació i demanar-ne la suspensió cautelar. Els arguments del ministeri públic són els mateixos que ha anat esgrimint des que els presos han anat gaudint de les sortides penitenciàries, ja fos a través de permisos, de l'aplicació del 100.2 per anar a treballar o a fer voluntariat o del tercer grau. En els seus escrits carrega directament contra el Govern per intentar "alterar la decisió condemnatòria de la sentència i el seu compliment efectiu" i fa una llista de motius pels quals els presos no haurien d'obtenir la semillibertat: "El compliment efectiu d'una part poc significativa de les penes imposades; la gravetat dels delictes comesos; el fet que la majoria no reconeguin la comissió delictiva i no n'assumeixin la seva responsabilitat; i la pública manifestació d'algun d'ells de la seva voluntat de tornar-ho a fer".\nA diferència del que passava l'any passat, des de la setmana passada tots els presos polítics han complert ja almenys una quarta part de la condemna. Aquest no és pas un requisit per a la concessió del tercer grau (sí per als permisos), però tant els fiscals com el Suprem han anat argumentant que una condemna per sedició "exigeix una justificació reforçada" que no veuen en el cas dels polítics i activistes catalans.\nEl jutge assignat a les presons de Wad-Ras i de Puig de les Basses i el responsable de la de Lledoners resoldran en primera instància sobre la concessió del tercer grau per part de la Generalitat als nou presos polítics catalans. Ells també seran els que hauran de decidir sobre la suspensió d'aquesta classificació fins que el cas acabi tornant inexorablement al Tribunal Suprem. L'última paraula la tindrà, de nou, la sala que presideix Manuel Marchena i que al desembre va considerar que cap d'ells complia els requisits per poder gaudir de la semillibertat. En cas que els jutges de vigilància penitenciària tombessin els tercers graus, els presos també podrien presentar un recurs sabent, això sí, que l'última instància continuaria sent el Suprem.\nMira el nou videoclip de Sopa de Cabra per celebrar els 30 anys de 'Ben endins'


El coneixement de la ciència - Revista Mètode\nSi obriu la pàgina de la Càtedra de Divulgació de la Ciència (www.valencia.edu/cdciencia) la trobareu presidida per unes admonitòries paraules de Robin Dunbar. Estan extretes d’El miedo a la ciencia, lectura inquietant a la qual, sota el no gratuït títol El desconeixement de la ciència, ens incitava Jesús Navarro (Mètode, núm. 22). En La ciència a través de l’espill, quan es disposa a abordar el “seriós problema de com divulgar la ciència”, Dunbar recorre a una cita: “La informació científica és essencial, no sols per als científics. El polític, l’empresari i el públic en general necessiten també tenir aquesta informació… Ni els mitjans de comunicació ni la premsa científica especialitzada proporcionen la informació que es necessita. La informació general ja no és suficient i l’especialitzada és comprensible només per al que ja ho sap. Qui omplirà aquest buit?” (J. Groen i altres, The discipline of curiosity, 1990). El 1995, quan Dunbar es feia ressò de la crida de Groen, per aquí fèiem voltes amb els mateixos dubtes, una buidor semblant (“Divulgar la Ciència”, Mètode, núm. 11): “I si pensem en el nostre País Valencià i en les seues necessitats de desenvolupament regional,… qui formarà, crearà, divulgarà, transferirà, difondrà… si no ens hi involucrem activament els universitaris? En el fons, com tot i malgrat tot, és una qüestió de compromís social.”\nHem avançat? No n’hi ha espai aquí per glossar adequadament la prudent satisfacció que produeix comprovar, per allò de la identitat tribal, com ha evolucionat durant aquesta dècada la posició de la Universitat en aquesta cara del debat de les relacions entre ciència i societat. Només com a esbós, comprovar que teniu en les mans el núm. 43 de Mètode (www.metode.cat) que, a dia d’avui, s’ha convertit en una de las revistes de divulgació científica multidisciplinar de major qualitat i atractiu de totes les que es poden trobar al mercat. Quan aquest exemplar veja la llum estarem celebrant la nostra VI Setmana Europea de la Ciència i la Tecnologia, en l’organització de la qual treballa abrivadament la Càtedra i en el transcurs de la qual es lliurarà el X Premi Europeu de Divulgació Científica Estudi General (www.valencia.edu/publicacions, “Col·lecció Sense Fronteres”). Inicialment espectador, ara pense que el conveni subscrit a principis de 2002 amb la Fundació Cañada Blanch per a la creació de la Càtedra va marcar una inflexió pel que fa a aquest repte, refermant la Universitat el compromís d’afrontar el problema de la divulgació científica i tecnològica com una de les seues prioritats.\nTornant al principi, són iniciatives com aquestes les que han anat tractant d’omplir la buidor de Groen. Però aquesta prudent satisfacció no pot ni complaure ni ocultar el fosc costat i tantes vegades descoratjador que les continua motivant. En concret, la celebració de la Setmana Europea de la Ciència i la Tecnologia respon, ni més ni menys, a una iniciativa “política” de la Unió Europea. És sabut que quan necessitem “celebrar” algun “dia de” el que segueix a continuació sol ser un problema social acusat. Per què ho són la ciència i la tecnologia avui? En la “xarxa”, esplèndid tema en aquest context, podreu trobar arguments i notícia de l’extraordinari esforç desenvolupat paral·lelament en tot Europa, però, més enllà de paraules políticament correctes, es constata la preocupació per l’escassa estima social per la ciència i la convicció sobre les perilloses conseqüències d’aquest desdeny. Un incís: tan lluny com ahir deien els periòdics que la ministra d’Educació sèrbia havia hagut de dimitir després d’anunciar que la teoria de l’evolució no s’ensenyaria més a les escoles, alhora que advertia dels perills de l’assignatura d’informàtica pels riscs de la radiació dels monitors per a la salut dels xiquets. Sospire i seleccione, per tant esbiaixe, dos paràgrafs de les paraules que Philippe Busquin, comissionat Europeu per a la Investigació, dedica a la seua escarida presentació de la Setmana (“Science needs youth”): “El meu desig es veure la ciència convertida en part integrant de la nostra cultura en Europa”, “Ens trobem actualment en una situació paradoxal. Mentre que la ciència i la tecnologia representen papers clau en l’economia global d’avui dia, els joves donen l’esquena als temes científics… Tanmateix, no crec que els europeus, especialment els joves, manquen realment d’interès per la ciència. Ans al contrari, crec que cada vegada més es qüestiona el canvi que la ciència està introduint en la seua vida quotidiana.”\nEl manifest desig del comissionat explicita una part del problema: una immensa majoria dels ciutadans, la quotidianitat dels quals és absolutament dependent de la ciència i de la tecnologia, no reconeix aquestes com a part integrant de la seua cultura. El seu pensament final apunta al costat més obscur de la qüestió: l’hostilitat desencadenada pels temors que suscita la ciència. En el fons, les dues cares d’una mateixa moneda. Els mites no sempre es forcen gratuïtament, per bé que, a diferència dels tòpics, manquen de base real. El de les dues cultures, que com qualsevol parella que es pree presenta antagonismes, és un mite perillós en els nostres dies, bé que alguns humanistes estrets postmoderns no puguen sentir-se reconfortats amb feridores bromes com la de Sokal i Bricmont (Imposturas científicas, PUV). Temor a la ciència. És possible que no falten alguns motius. A l’agost de 1945 es comença a truncar la creença en el caràcter benigne dels productes del coneixement. Molt més pròxim, i per no parlar ara de les possibilitats i riscs de, per exemple, l’enginyeria genètica, l’11 de setembre de 2001 quedarà marcat, sense ocultar altres horrors, com exponent de l’abús fanàtic de mitjans desenvolupats per la tecnologia, en aquest cas per a la destrucció d’altres fantàstics productes de la tecnologia per alguns tinguts com no innocents. Això sí, ara el vivim submergits en una tremenda i concreta manifestació d’una ¿cultura universal? basada en la difusió instantània de la ¿informació? a través dels canals que les tecnologies actuals posen a la nostra disposició. Justifiquen tants possibles abusos la por a l’ús? Com en qualsevol altre aspecte de la vida, crec radicalment que no. Per cada exemple que es propose d’un abús podem trobar centenars de bons usos. Descansa en pau, Malthus.\nEl missatge de la ciència als ciutadans, l’essència de la seua divulgació, de les seues setmanes, pretén ser necessàriament esperançador: els ciutadans no haurem de témer el coneixement sinó les múltiples variants de la ignorància, en primer lloc la pròpia, brou de cultiu de qualsevol manipulació i fanatisme. Cap temps passat fou millor, i avui els pobladors d’aquesta fracció del planeta que pocs es resistirien a anomenar món avançat vivim estructurats en societats que s’han dit –els matisos són importants–, de la informació, del coneixement i fins i tot, més optimistament, de l’aprenentatge. Siga quin siga el matís, vivim immersos en els productes i possibilitats de la ciència i la tecnologia, conformen el nostre dia a dia, amb ells estem dissenyant el nostre futur. Prevenir abusos, àrdua feina, implica aconseguir el control social de l’ús. Però aquest mai serà raonable des de la ignorància. La democratització del coneixement és una urgent exigència per a la llibertat. Mostrar als joves, als ciutadans, el rostre humà de la ciència és un dels contradictoris lemes més reiterats en l’argument d’aquestes activitats i celebracions. Res més humà que la llibertat. Podria faltar la Universitat de València a aquestes cites?\nAurelio Beltrán. Membre del consell assessor de la Càtedra de Divulgació de la Ciència, Universitat de València.\n«Mètode s’ha convertit en una de las revistes de divulgació científica multidisciplinar de major qualitat i atractiu de totes les que es poden trobar al mercat»


El Cambrils Unió empata a zero gols en el seu desplaçament al camp del Lleida Esportiu B - Revista Cambrils\nEl Cambrils Unió empata a zero gols en el seu desplaçament al camp del Lleida Esportiu B\nPublicat el Dilluns, 17 de setembre de 2018 12:10h\nImatge d'un partit del Cambrils Unió, aquesta temporada | Lluís Rovira i Barenys\nLleida Esportiu 0 - Cambrils Unió 0\nEl Cambrils Unió va empatar a zero gols, ahir, en la seva visita al camp del Lleida Esportiu. En la primera part, els locals van exercir un major domini de la pilota, mentre que els cambrilencs van estar molt ben plantats damunt del terreny de joc i amb una bona defensa que va evitar que el Lleida s'avancés en el marcador. El Cambrils Unió va disposar d'algunes ocasions de gol, principalment, a través de pilota parada. En la segona part del partit, el ritme del joc va disminuir, amb una intensa calor que va fer acte de presència. En els darrers instants, els locals van tenir una darrera oportunitat molt clara, però el Cambrils Unió va saber mantenir la porteria a zero i sumar un altre punt en la seva primera temporada a la Primera Catalana.\nAmb aquest resultat, el Cambrils Unió suma 2 punts, fruit de dos empats i una derrota en tres partits. Ocupa el lloc 13 de la classificació. El proper partit del Cambrils Unió serà el dissabte vinent a casa, a les 17.45 hores, contra l'Igualada, equip que està situat en la posició 12 del grup i té els mateixos punts que els cambrilencs.


Radiografia als teixits: Diferències palpables en qualitat i en manteniment | Revista | EROSKI CONSUMER\nRadiografia als teixits: Diferències palpables en qualitat i en manteniment\nPer això, hauríem de prestar més atenció a les característiques del teixit en adquirir una peça de roba, per evitar situacions desagradables: teles que s'encongeixen en excés, teles que s'arruguen amb massa facilitat i mai semblen planxades o draps que canvien de color després del primer rentat. A més, cada tipus de teixit exigeix unes condicions de manteniment específiques i conèixer-les és fonamental per prolongar la vida útil de la nostra peça i mantenir-la en un estat òptim.\nBrillant, fina, suau, llisa i cruixent, la seda no crema, és elàstica, reté l'aigua, s'arruga bastant i no és atacada pels insectes. La seda es considera reina de les fibres naturals de procedència animal, privilegi que li atorga l'antiguitat del seu ús i el misteri i la llegenda que ha envoltat durant segles el cuc de morera que la produeix. S'ha de rentar a mà, amb aigua freda, sense fregar ni retorçar, per la qual cosa no convé que les peces de seda s'embrutin massa, per poder-les netejar sempre amb un rentat lleuger. Per mantenir-la viva s'ha d'evitar l'ús de lleixiu i s'ha de planxar amb molta cura. Es pot netejar en sec amb qualsevol dissolvent, però amb precaució.\nHa estat utilitzada en la vestimenta humana des del Neolític per elaborar pràcticament tot tipus de peces. La major part de les ovelles productores d'Europa, Austràlia i Amèrica procedeixen de l'ovella merina espanyola, que els àrabs van portar a la Península a començaments del segle XIV. La llana reté l'aigua, per això li costa molt d'assecar-se; és un bon aïllant tèrmic, ja que manté al voltant de la pell la calor que produeix el cos i proporciona una sensació càlida. Les peces confeccionades amb llana són especialment valorades i utilitzades per muntanyencs ja que atreuen la humitat però alhora la retenen i el cos es manté sec i fresc. La llana no s'inflama ni es fon i, per tant, no s'enganxa a la pell en cas d'incendi. És elàstica, no es deforma i s'arruga poc, ja que té gran poder de recuperació. Resisteix els àcids però no els lleixius, encara que siguin diluïts. Es pot arnar, engrogueix amb el sol i no emmagatzema electricitat estàtica. Cap altre teixit es conserva en excel·lents condicions durant tant de temps, tot i que depèn, és clar, de la seva puresa. El 7% dels teixits estan confeccionats amb aquest material tèxtil. La llana s'ha de rentar amb aigua tèbia, amb precaució i sabó neutre, però sense fregar ni retorçar. Si és possible, les peces de llana s'han d'assecar en horitzontal. Es pot netejar en sec, planxar a baixa temperatura i sota un drap humit per evitar brillantors. Només les peces que així ho indiquin es poden rentar a màquina.\nEl pèl d'animals\nA la composició química amb prou feines es diferencien els pèls de les llanes, però no així en la seva estructura física. La llana és arrissada, de pèl llis; en l'animal, la llana forma vellons o pilotes de fibres, el pèl, en canvi, cau solt.\nAlpaca: l'alpaca és un animal que viu a Sud-amèrica, sobretot a la regió andina, i resulta difícil adaptar-la a altres regions. És d'un color uniforme, gairebé sempre blanc, tot i que també n'hi ha de color de xocolata, mai negres. El seu teixit resulta suau al tacte i brillant a la vista. L'ús d'alpaca ha estat tradicional en la confecció de vestits de cavaller.\nAngora: pèl llarg, molt fi i suau del conill originari d'Angora (regió turca). S'utilitza preferentment per elaborar suèters i peces exteriors de punt. Es barreja amb cotó o amb fibres sintètiques.\nCaixmir: prové de la cabra de Caixmir (regió asiàtica dividida entre l'Índia i el Pakistan), encara que actualment també es cria en altres països fronterers. Es va usar tradicionalment en la confecció dels famosos xals que encara conserven aquest nom. A Occident aquest pèl es ven a un preu molt elevat, per la qual cosa generalment es teixeix barrejat amb altres fibres. Una peça 100% caixmir es considera un gran luxe.\nPer rentar i conservar correctament les peces elaborades amb el pèl dels animals esmentats s'han de seguir les mateixes instruccions que amb la llana.\nRepresenta el 39% del consum total de fibres tèxtils. El seu nom és de procedència àrab ja que, amb tota probabilitat, va ser originari de Pròxim Orient i de la Vall del Nil. El cotó reté gran quantitat d'aigua, és fresc i resulta confortable. Es tenyeix amb facilitat, amb la qual cosa no es produeix el fenomen de descàrrega en el procés de tintura. No té estabilitat davant la conservació de la forma i se l'ha de conferir mitjançant tractaments mecànics o químics. S'arruga, tot i que existeixen tractaments químics per evitar-ho. És més econòmic que les fibres animals. Quan crema, fa olor de paper cremat. Resisteix malament els àcids i bé els lleixius. El cotó ofereix molts avantatges per a la seva conservació. És molt resistent al rentat, es pot fregar, escórrer i planxar fàcilment, tot i que es recomana que el teixit estigui humit abans de planxar-lo. Es pot netejar en sec.\nVa ser una de les primeres fibres que l'home va utilitzar, abans fins i tot que la llana. Actualment el lli gaudeix de gran acceptació en la confecció de peces de roba fresques per a estiu. Depenent de l'ordit (tècnica de la filada), es pot fabricar un teixit tan fi com la batista o un altre de tan bast com la lona. Pel seu grau d'absorció d'aigua, és un teixit molt fresc. La superfície de la fibra, molt llisa, permet que el teixit sigui suau al tacte. Per la seva afinitat als colorants, el teixit de lli és molt apropiat per a l'estampació i aquesta mateixa consistència permet de realitzar-hi qualsevol tipus de brodat. Les característiques de conservació són idèntiques a les del cotó.\nDestaca l'asbest, un silici que es presenta en filaments tan fins que es poden teixir i són resistents al foc.\nAtents a l'etiqueta\nLes normes internacionals de la indústria exigeixen etiquetar cada peça de roba fabricada amb indicació de la naturalesa i composició del teixit, com també les instruccions elementals de tractament i conservació. A continuació es relacionen els símbols que acompanyen cada peça d'acord amb aquestes normes i s'explica el significat de cada un dels símbols. Els fabricants de confecció de tot el món empren aquests signes per referir-se a les operacions de rentat, ús de lleixiu, planxada, rentat en sec i assecat de les peces de vestir.\nEl niló: Va ser la primera fibra sintètica que va sortir al mercat. Brillant o mat, és sensible a la calor i d'alta elasticitat. Posseeix un índex molt baix d'absorció d'aigua i és poc resistent als àcids i als raigs ultraviolats. Es barreja amb les fibres naturals, a les quals s'afegeix fins un 20% de niló per abaratir el teixit i millorar-ne la resistència. El niló aguanta bé els rentats encara que s'ha de planxar amb molta precaució. Si és de color blanc admet el lleixiu. Es pot netejar en sec.\nLa viscosa: Inventada a començaments del segle XX, la matèria primera amb la que s'elabora és polpa de fusta o borrissol de cotó, que es dissol en lleixiu de sosa i de la qual s'obtenen les fibres tèxtils. És similar al cotó, però de menys qualitat. Té gran poder d'absorció d'aigua. Sensible als àcids i poc resistent a la humitat, el seu color és poc sòlid. Es recomana netejar-lo en sec i planxar-lo sota un drap humit amb molta precaució.\nEl polièster: Quan aquest producte va aparèixer al mercat va acaparar la confecció de camises per a home i bruses per a dona, com també la de llençols, perquè aquest teixit no requereix planxada. És brillant o mat, de tacte càlid, menys transparent que el niló i permet de ser tenyit en el color desitjat. Quan cremar desprèn fum negre. És molt elàstic i resistent al trencament, a l'abrasió, als insectes i als fongs. Reté poc l'aigua i, atesa la seva escassa absorció, fermenta la suor, per la qual cosa és inapropiat en climes humits. Es renta en fred, tot i que també es pot netejar en sec però sense amoníac. Les peces blanques admeten lleixiu. Ofereix bona resistència a la calor seca, però no a la humida.\nEls vinils: Tan elàstics com el cotó, tenen la taxa més alta d'absorció d'aigua de les fibres sintètiques. Cremen formant bombolles, sense fondre's. Bona resistència al trencament i a l'abrasió. Estables davant àcids i àlcalis i resistents a la llum i a la intempèrie. Es poden rentar i planxar a temperatura moderada. Admeten l'ús de lleixiu i la neteja en sec amb precaució.


Bartomeu Pastor Sureda – Lleonard Muntaner Editor\nBartomeu Pastor Sureda (Maria, 1950). Llicenciat en Geografia i Història. Premi Extraordinari de Llicenciatura per la Universitat de Barcelona 1975. Ha exercit de professor de la Factultat de Filosofia i Lletres de Palma/delegació de la Universitat de Barcelona, 1975-78, de professor agregat i és catedràtic de batxillerat.\nHa centrat la seva investigació en l’estructura de la propietat rústica a l’illa de Mallorca, les colònies agrícoles del segle xix a Mallorca, la vinya i la fil·loxera d’aquest segle i els aspectes geogràfics i històrics del Pla de Mallorca. D’aquesta investigació, n’han sorgit diversos articles publicats. A més, és autor de nombrosos treballs relacionats amb la història de Maria, com L’església de Maria. De vicaria a parròquia (1696-1913) (Lleonard Muntaner, Editor, 2013), «Maria de la Salut, un exemple de canvi de paisatge dins el Pla de Mallorca» (la seva tesi de llicenciatura, publicada a la revista Mayurqa el 1976), «Guia de Maria de la Salut», inclosa a la Guia dels pobles de Mallorca (2000), i «La possessió de Roqueta (Maria). Evolució històrica», inclòs a Les possessions mallorquines: passat i present (2012), entre d’altres articles publicats a la revista Fent Carrerany. Així mateix és coautor del llibre Una vil·la romana del Pla de Mallorca (1995).


“Una maquinària literària sofisticada que està escrita com una obra de Shakespeare”. Haaretz Tres explica la història de tres dones. L'Orna busca refer-se després que el seu marit els hagi abandonat a ella i al seu fill i hagi format una nova família. L'Emilia és una immigrant lituana que necessita una llar i un signe de Déu que es troba en el bon camí. L'Ella, mare de tres fills i atrapada en un matrimoni infeliç, torna a la universitat per acabar la tesi. Totes tres troben el mateix home, en Gil. No en saben res, d'ell, perquè ell no els explica la veritat —però ell tampoc ho sap tot, d'elles. A l'empara de Patricia Highsmith i Alfred Hitchcock, Dror Mishani, el gran autor de novel·la negra d'Israel, ens endinsa amb una finor psicològica extraordinària en tres vides corrents al Tel-Aviv actual que topen amb l'impensable, alhora que explora els marges oblidats del seu país, poblats de conflictes i prejudicis. Construïda com un trencaclosques sorprenent i enganyós, Tres ha rebut el reconeixement del Deutscher Krimipreis i ha estat un èxit de llarga durada tant a Israel com a Alemanya, a més de traduir-se a nombroses llengües. I quan l'hàgiu llegit, entendreu per què no se'n pot revelar res més. La crítica n'ha dit: “Dror Mishani és un hereu indubtable de Georges Simenon”, Macha Sery, Le Monde “Es recordarà aquesta novel·la com una obra que va anunciar una nova onada a la ficció israeliana, igual que El meu amic Michael d'Amos Oz, va significar fa unes quantes dècades. Haaretz “Amb una construcció brillant, la tensió va creixent fins que t'agafa pel coll quan menys t'ho esperes”. Alexandra Schwartzbrod, Libération “Com si Daniel Glattauer, Juli Zeh i Ferdinand von Schirach” s'haguessin tancat junts en una cel·la per escriure”, Oliver Jungen, Frankfurter Allgemeine "Amb un talent extraordinari, Mishani mostra el dia a dia a Israel com un terreny adobat per al mal en estat pur” Haaretz “S'ha de llegir Dror Mishani. No perquè calgui o sigui moda, sinó pel poder de caracterització i la finesa psicològica que mostra en aquesta novel·la”. Macha Sery, Le Monde “El que el fa tan original és la decisió radical de desfer-se del sensacionalisme i concentrar-se en el realisme més quotidià i la veritat emocional dels protagonistes”. Macha Sery, Le Monde