Les dones a la batalla d’Anglaterra. La Women’s Auxiliary Air Force Les dones a la batalla d’Anglaterra. La Women’s Auxiliary Air Force | Centre Cívic Casa Golferichs\nHome Notícies Les dones a la batalla d’Anglaterra. La Women’s Auxiliary Air Force\nMalgrat que a la Primera Guerra Mundial ja es va crear un cos auxiliar de dones vinculat a la RAF (Royal Air Force), aquest va quedar desmantellat a l’acabar la guerra considerant que no tindria cap utilitat. Però l’esclat d’un nou conflicte, va fer que el 28 de juny de 1939 es creés la Women’s Auxiliary Air Force dintre de la pròpia estructura de la RAF. Aquest servei, dins d’un ambient mixte, va contribuir en gran manera a la integració i el canvi de mentalitat dels homes amb qui van conviure aquells anys.\nLes dones que es volien allistar a la Women’s Auxiliary Air Force havien de tindre entre 18 i 43 anys malgrat que depenen de les funcions que tinguessin podien tindre algunes restriccions d’edat (les operadores de radar estaven limitades a un màxim de trenta-cinc anys) sabem que aquests controls d’edat no van resultar especialment efectius i fins i tot es coneixen casos de noies de quinze anys allistades. En un primer moment el cos va estar integrat per 1700 membres, però en uns pocs mesos, el setembre de 1939 ja constava d’unes 10000 voluntàries i l’any 1943 s’havien reclutat 180000 dones. Entre totes les xarxes de l’exèrcit més de mig milió de dones van participar directament a la guerra.\nLa primera directora de la WAAF, Katherine Trefusis-Forbes, va afrontar tant la feina d’entrenar les seves companyes com la de conscienciar als homes de la RAF del valor i la necessitat de la participació de les dones. Existia una mala imatge de promiscuïtat que rodejava a les dones de la WAAF pel trencament que feien de la imatge clàssica de domesticitat femenina i la visió que la incorporació de les dones al treball robaven la feina als homes. De fet aquesta imatge de promiscuïtat va portar des de comentaris despectius per part de molts companys, com casos d’assetjament sexual com l’amenaça de cap home decent es casaria amb una dona d’uniforme. A més també van afrontar tractes discriminatoris en l’àmbit laboral com la reducció a dos terços del salari que cobrava un home, racions reduïdes en front dels homes i una total falta d’autoritat real. Així les oficials no tenien un comandament sobre els pilots i el personal per sota del seu rang. No va ser fins al 1943 que no es van igualar els salaris per ambos generes.\nMalgrat que en un primer moment les tasques de les dones van ser de cuineres, conductores o assistents, ven aviat van començar a desenvolupar tasques que fins aquell moment eren exclusivament masculines, operadores de radar, empacadores de paracaigudes, mecàniques, electricistes… l’única feina que tenien vetada a diferència per exemple del que passava a la URRS era la participació directa en vols de combat. Una labor important van ser les conegudes com “Spitfire Girls”, pilots que portaven tota mena d’avions des de les àrees de fabricació o reparació fins a primera línia. Tot això va fer que les diferències entre homes i dones cada cop quedessin més difuminades fins que la normativa que els regia es va igualar per complert en 1941. Però malgrat que no feien vols de combat, si que estaven a primera línia de combat als aeròdroms i les estacions de radar. Durant els atacs alemanys van morir unes 200 voluntàries i van ser ferides unes 400.\nMolt important va ser també la feina de les dones a les tasques d’intel·ligència tant a l’anàlisis de fotografies aèries com a les operacions sobre el terreny treballant en les Special Operations Executive on van participar al voltant de 3200 dones fen tasques d’espionatge, sabotatge i reconeixement militar. Dones que com Lilian Rolfe va treballar amb la Resistència francesa o Violette Szabo que van ser executades al camp de Ravensbrück, són exemples de dones que van lluitar i van donar la seva vida per l’alliberament d’Europa.\nTotes les dones que van formar part tant de la WAAF com a la seva versió terrestre van obrir un camí per la participació femenina en feines que abans eren impensables i van contribuir al canvi de mentalitat sobre el paper de les dones a la societat o el propi caràcter, capacitat i valor femení.


Un ‘Somni de colors’ per lluitar contra el càncer de la dona | Vall d'Hebron Barcelona Hospital Campus\nUn ‘Somni de colors’ per lluitar contra el càncer de la dona\nVall d’Hebron impulsa el mocador solidari amb Natura, que el produeix i el posa a la venda a les seves botigues: els beneficis es destinaran a finançar dos grans programes de recerca, un per estudiar com millorar el benestar de les pacients i un altre d'investigació biomèdica en càncer de la dona. La campanya té com a ambaixadores Judit Mascó, Ona Carbonell i Vanesa Lorenzo\nVall d’Hebron Barcelona Hospital Campus ha presentat avui la tercera edició de la campanya ‘Somni de colors’ una campanya de Vall d’Hebron per la investigació contra el càncer de la dona i la millora del benestar de la salut de totes aquelles dones que el pateixen. Es tracta d’una iniciativa solidària que és el símbol de la lluita i l’esperit de superació de totes les dones que pateixen càncer. “Aquesta campanya no només vol fer avançar la recerca que ens ha d’apropar a la curació del càncer sinó que també vol repercutir en la qualitat de vida de les dones que el pateixen i continuar en la línia de Vall d’Hebron Barcelona Hospital Campus de garantir l’excel·lència assistencial”, ha defensat la Dra. Ana Ochoa De Echagüen, directora assistencial de Vall d’Hebron.\nEs tracta d’una iniciativa impulsada gràcies a la col·laboració de Natura, que a més de produir i distribuir el mocador a les seves botigues, ha donat la totalitat dels ingressos de la venda d’aquests a la campanya ‘Somni de Colors’. Els beneficis obtinguts es destinaran a finançar dos grans programes de recerca: un per estudiar com millorar el benestar de les pacients i un altre d’investigació biomèdica en càncer de la dona. “Gràcies a la recerca es poden trobar solucions als problemes de salut de les persones i millorar-ne la qualitat de vida, perquè la recerca d’avui és la medicina del demà. Estem molt contents i agraïts amb la campanya ‘Somni de Colors’”, ha destacat la Sra. Montserrat Giménez, gerent del Vall d’Hebron Institut de Recerca (VHIR).\nEl mocador solidari és el resultat de l’estreta col·laboració de Judit Mascó amb l’artista Clàudia Valsells. “Totes sumem per donar suport a la lluita contra el càncer de la dona: gràcies a la meva amiga i artista Clàudia Valsells hem pogut fer realitat un any més aquest nou ‘Somni de Colors”, ha comentat Judit Mascó, ambaixadora de la campanya amb Ona Carbonell i Vanesa Lorenzo.\nPer part seva, Ona Carbonell ha afegit “la lluita contra el càncer no és només cosa de qui el pateix. És una lluita en equip, per això em sumo un any més a la lluita contra el càncer de la dona amb Vall d’Hebron i Natura”.\nEl somni de fer fora la por i lluitar contra el càncer de la dona\nEnguany la campanya demana la col·laboració de la ciutadania perquè se sumi a la iniciativa. Així, es convida tant a homes com dones a fer difusió de la campanya a les xarxes socials sumant-se al repte solidari #SumaContraElCancer, compartir les històries pròpies o de persones que coneguin relacionades amb la malaltia i fer-se fotografies on trobin i facin visibles més funcionalitats al mocador, tot animant la compra d’aquest per ajudar a la lluita contra el càncer.\nBalanç de les anteriors edicions\nDurant les dues edicions anteriors de la campanya s’han venut gairebé 8.000 mocadors solidaris a les botigues Natura, el que ha representat una recaptació de 100.000 € gràcies als quals ja podem començar a finançar els dos grans programes de recerca que es posaran en marxa gràcies a la campanya: un per estudiar com millorar el benestar de les pacients i un altre d’investigació biomèdica en càncer de la dona. Segons exposa la Dra. Cristina Saura, cap de la Unitat de Mama del Servei d'Oncologia de Vall d'Hebron i Investigadora Principal de Grup de Càncer de Mama del Vall d’Hebron Instituto de Oncologia (VHIO), “iniciatives solidàries com aquesta ens ajuden a avançar en el coneixement de la malaltia i alhora a millorar l’acompanyament de les pacients en moments difícils perquè puguin afrontar el càncer amb el suport necessari”.\nEn relació al programa de millora del benestar de les pacients amb càncer, el finançament es destinarà a una beca que ajudi a estudiar la creació i desenvolupament de grups de suport i gestió emocional per les pacients amb càncer que incidiran en els moments més crítics de la malaltia, així com la posterior anàlisi de l’impacte que es genera sobre la pacient en termes de reducció de l’estrès, millora de la qualitat de vida i disminució de l’angoixa davant la incertesa gràcies a aquests programes.\nEn el cas de la beca pel projecte d’investigació biomèdica en càncer de la dona, la recaptació es destinarà a finançar una beca durant tres anys d’un investigador que s’integrarà dins d’un grup de recerca de Vall d’Hebron.\nPer tal d’ajudar al fet que aquests projectes puguin seguir avançant, només cal comprar el mocador solidari a les botigues Natura de tota Espanya i online i/o fent una donació al web de la campanya www.somnidecolors.com.\nEl càncer ginecològic en dades\nEl nombre de tumors diagnosticats a l’Estat arribarà a 277.234 el 2019 i un total de 116.170 d’aquests tumors els patiran les dones, segons les estimacions de REDECAN (Red Española de Registros de Cáncer), enfront dels 247.771 casos diagnosticats l'any 2015 (98.944 d'ells van afectar les dones). Els càncers més freqüentment diagnosticats en dones a Espanya el 2019 seran els de mama (amb una estimació de 32.536 nous casos, representant el 28% de tots els càncers diagnosticats en les dones). Les estimacions per a nous casos de càncer ginecològics són de 6.682 de cos de l'úter (el 5,8% de tots els càncers diagnosticats en les dones), 3.548 d'ovari (el 3%) i 1.987 de cèrvix d’úter (l’1,7 %).\nMalgrat que el càncer continua en augment arreu del món, la mortalitat a causa d’aquesta malaltia ha experimentat un fort descens a l’Estat en les últimes dècades. Aquesta tendència es dóna gràcies a les millores en la supervivència dels pacients a causa de les activitats preventives, les campanyes de diagnòstic precoç i els avenços terapèutics. El 2017 van morir 6.489 dones per càncer de mama, amb una supervivència a 5 anys de més del 85%.\nEn aquest sentit, el Dr. Antonio Gil, cap del Servei de Ginecologia de Vall d’Hebron i cap de recerca biomèdica en ginecologia del Vall d’Hebron Institut de Recerca (VHIR), ha destacat que “ara el repte és garantir que les nostres pacients tinguin la millor qualitat de vida possible i recuperin la normalitat en el seu dia a dia. Tècniques com la implantació de cirurgia mínimament invasiva o la reconstrucció en patologia mamària s’orienten en aquest sentit”.\nPer la seva banda, el Dr. Martín Espinosa, coordinador del Centre de Càncer de Mama del Servei de Ginecologia, ha insistit en la importància de la recerca i l’abordatge multidisciplinari del càncer de mama com a únic camí per a millorar el pronòstic i la qualitat de vida de les pacients. “Sense recerca encara estaríem parlant del càncer de mama com un dels més agressius per a la dona. Per contra, en l'actualitat, la supervivència és superior al 80% dels casos gràcies als programes de detecció precoç i a la disponibilitat de més i millors tractaments que apliquem en forma personalitzada en funció de les característiques de la pacient i el seu tumor en particular”.\nA la presentació, Judit Mascó, Ona Carbonell i Clàudia Valsells han fet l’entrega simbòlica del mocador solidari a tres pacients que han plantat cara al càncer. Són l’Anna Altimiras, l’Annabel Arcos i l’Eva Cuyàs que han volgut agrair i donar suport a la iniciativa del mocador solidari. Totes tres han volgut insistir en “la importància que totes les dones acudeixin a les revisions ginecològiques de forma periòdica”.\nL’acte s’ha celebrat a la botiga Natura del carrer Pelai de Barcelona, i ha comptat amb la col·laboració dels càterings Arcasa i 21deMarzo Càtering. També ha col·laborat EsKlandestino, que ha cedit l’espai on es va gravar el vídeo de la campanya Somni de Colors.


Lluís Torró: El tracte de favor de la Generalitat a la família de Cotino és la mostra de la podridura que hi ha a la institució\nEl tracte de favor de la Generalitat a la família de Cotino és la mostra de la podridura que hi ha a la institució\nAquesta és una d'eixes notícies en les que et cal llegir dues vegades el titular per assegurar-se que no tens problemes de graduació a les ulleres. El cànon d'ús d'un terreny públic a canvi d'entrades al parc? I damunt les entrades no les ha vistes mai ningú? Si no fóra perquè el PP valencià ens té tan acostumats a aquestes pràctiques, l'escàndol seria majúscul. Atès el nivell que han marcat aquests anys, n'és una més. La qüestió és que l'actual President de les Corts no sap que és la vergonya. La seua empresa familiar ha fet diners a pilots a costa de les arques públiques amb requalificacions, contractes obscurs, concessions a mida (geriàtrics) i convenis estranys. El pitjor no és ell, és evidentment tot l'entramat que el sosté. I pensar que segur que el 20N encara hi haurà qui els votarà per castigar Zapatero...\nTorró afirma que la presència de Cotino en la vida política “és ja vergonyosa”\nEl diputat autonòmic d’EUPV ha qualificat “d’exemple de total podridura” la condonació de 6’2 milions d’euros a Terra Natura per part del Consell i la coincidència, a més, que l’empresa de la família del president de Les Corts siga sòcia del parc. “Hem arribat a uns extrems insostenibles. Aquest és l’enèsim exemple de la política que ha estat duent a terme el Consell en tots aquestos anys: la basada en els tractes de favor i en l’especulació. El cas de la família de Cotino és el paradigma i el manteniment del president de Les Corts en la vida pública política és un insult”. Esquerra Unida reclama a Fabra que actue d’immediat i depure responsabilitats.\nTorró detalla: “el govern del PP en l’època de Camps s’ha significat per aquest tipus de funcionament. Són ja massa exemples d’empreses que reben nombrosos contractes, i després els paguen amb regals i altres actuacions. Un bon exemple és Gürtel”, apunta.\nEl diputat d’esquerres afirma que la “podridura a la què s’ha arribat en la Generalitat és insostenible. Per això li exigim a Fabra que aplique de veres mesures de fiscalitat, perquè és intolerable d’una banda que parle de política d’austeritat i de retall i d’altra aplique un perdó sense rubor de milions d’euros a canvi d’entrades i a una empresa vinculada al president de les Corts. Això, per qualificar-ho d’alguna manera, és pur fem”.\nTorró a més subratlla que Cotino “està absolutament desacreditat no sols per a desenvolupar un càrrec públic, sinó per a continuar en política. Els lligams dels negocis de la seua família amb l’administració són incomptables, per això li exigim a Fabra que actue al respecte i l’aparte d’una vegada per totes, així com impedisca que la Generalitat continue beneficiant a unes empreses determinades”.\nEtiquetes de comentaris: Cotino, Terra Natura


“Has vingut del no-res i ara hi tornes. Què has perdut? No-res!” De la banda sonora de La vida de Brian És tradició que cada any, per Pasqua, els canals de televisió, almanco els que emeten en obert, programin qualque...\nHi hauria qualque escriptor amb prou habilitat per escollir fragments de centenars de novel·les i poemes i crear una peça única en què, a més, es podrien identificar els originals? Francament difícil. Record un experiment reeixit de David Lodge...\nJa havia perdut l’esperança de veure-la al cinema, però un definitiu cop de sort m’ha permès gaudir a la pantalla gran de la transgressió de Sofia Coppola . La França esplendorosa de l’Antic Règim encapçalada per...\nSi anit finalment El laberinto del fauno guanya l’ Oscar de la seva categoria, no me sabrà cap greu malgrat després els mitjans espanyols arribin a embafar fins a la desesperació. En aquest sentit, pitjor serà si guanya aquesta bleda de...\nStar Wars Episodi II: la por, l'odi i l'amor\nHe tornat a veure, després de molts anys, la saga de la Guerra de les Galàxies . De moment he visionat els dos primers episodis, corresponents a la infantesa i l'adolescència d' Anakin Skywalker . El jovenet és l'aprenent del Mestre Jedi Obi-Wan Kenobi...\nUna versió de Fahrenheit 451\nHe trobat a Librosfera un vídeo que l'autora titula Books and Videos , encara que a You Tube apareix com a Book shelf . El vídeo és entretingut. Consult els tags i acab, finalment, amb un llistat de vídeos inspirats en...\n"Si no hagués estat per les seves cames, no hauria passat res. O potser sí. Però hauria passat a algú altre. Jo ho hauria llegit al diari." Manuel de Pedrolo Joc brut Fa temps que ho tenc difícil per anar al cinema. I quan hi puc...\nHe trobat, gairebé per casualitat a les pàgines de Magisteri Teatre , aquest poema de David Jou titulat Casablanca . M’agradaria haver-ne tingut coneixement abans per adjuntar-lo al post que vaig dedicar precisament a aquest film memorable. De la seva banda, el també...


Manual contra la guerra bruta | ANC Badalona per la Independència\n← Presentació de SOMESCOLA Dijous 3 Abril a Badalona\n5A ESTEM PREPARATS PER TORNAR A FER HISTÒRIA – ANC →\nPosted on 04/04/2014\tby ancbdn4\nEls aparells de l’estat espanyol treballen de valent per fer descarrilar el procés independentista català. Fiquem-nos-ho al cap. Siguem conscients que no volem fer una reforma que alteri lleugerament el funcionament d’Espanya. Volem separar el 20% del PIB i el 16% de la població, i deixar d’aportar el 22% de la recaptació impositiva. A banda l’interès sentimental i la resistència patriòtica que puguin presentar alguns espanyols, s’hi juguen una cosa molt més tangible i pràctica: la viabilitat econòmica de l’Espanya actual i el manteniment d’un cert estatus internacional. Cal, doncs, estar preparats per a defensar-nos de les urpes de l’estat, que com més avancem actuaran amb més ferocitat.\nDe guerra bruta, n’hem parlat sovint. N’hem tingut exemples evidents i demostrats. I alguns atacs no han arribat a explicar-se mai. A continuació, us proposo un cert manual per a prevenir situacions que poden complicar la pròpia vida i perjudicar el bon funcionament del camí cap a la independència. En aquest terreny, és molt important de no enfollir i no veure fantasmes pertot arreu, però tampoc no podem anar amb el lliri a la mà i actuar sense seny. Més que no pas fer el valent, si algú té la sensació de ser víctima de la guerra bruta ha d’adreçar-se als mossos d’esquadra i exposar el cas. Aquest és el camí més segur i encertat. Els consells que vénen a continuació poden servir d’orientació per a prevenir la guerra bruta, en aquells casos, tipificats, que ja s’han detectat.\nAlerta el compte corrent. Si sempre és aconsellable de tenir un control minuciós de les despeses en les anotacions dels comptes bancaris, ara és recomanable de controlar també els ingressos. En principi, l’operació que descriurem a continuació va adreçada a activistes molt exposats públicament, però també en poden ser víctimes responsables de finances o directius de les entitats cíviques sobiranistes. La tàctica consisteix a ingressar quantitats de diners –petites, diferents i constants– al compte d’algú des de comptes opacs provinents de paradisos fiscals. L’objectiu és evitar que el receptor detecti les transferències i, quan el volum acumulat sigui prou gran, engegar una investigació i imputar-li algun delicte o, simplement, publicar informació contaminadora basada en aquests cobraments sospitosos. En el procés d’independència, aquesta pràctica ja s’ha detectat i, per sort, s’ha pogut aturar a temps. Sigui com sigui, i contra allò que es diu sempre: controleu els vostres ingressos bancaris.\nRepasseu el correu electrònic. No us ha de fer mandra de llegir el correu que teniu a la safata d’entrada i repassar què ha anat a parar automàticament al correu brossa. Heu fet cap comanda d’armes i munició? Us interessa la pornografia infantil? Oi que no? Doncs assegureu-vos de no rebre correus que puguin indicar cap comportament d’aquests. Perquè alguns responsables de l’Assemblea Nacional Catalana van rebre correus electrònics confirmant-los la possibilitat de lliurar-los una suposada comanda d’armes que havien fet a l’estranger. Quina portada més suculenta no haurien pogut fer els amics d’El Mundo, l’ABC, La Razón o El País, oi? Imagineu-vos: ‘Òmnium compra armes a l’estranger’, en un titular de portada immens amb Muriel Casals vestida de Rambo. El consell és aquest: reviseu bé el correu, que no hi tingueu respostes a demandes que no heu fet.\nAquesta cara em sona. De fórmules i tècniques per a espiar en tenen moltes i prou sofisticades per a no haver de fer certes coses, però sovint les aparences enganyen. Què hi fan uns suposats agents de policia de paisà controlant la seu de Convergència a Barcelona? La informació que en poden treure des d’una observació presencial és ben minsa. Si realment volen controlar qui entra i qui surt de la seu d’un partit, poden instal·lar càmeres o fer l’observació des d’un pis o d’una camioneta. Per tant, amb quina finalitat real fan un seguiment presencial? La intimidació. I això no tan sols ha passat a la seu de CDC, sinó que hi ha hagut dirigents d’entitats i de partits que s’hi han trobat. Pel cost que té, se suposa que aquesta pràctica la reserven a les estrelles i no als activistes de base. Però cal anar amb compte. Si veieu que aneu trobant un mateix individu desconegut a llocs diferents, demaneu a gent del vostre entorn si el coneixen. I si és que no, fareu bé d’avisar la policia catalana quan us hàgiu assegurat que no són imaginacions vostres. Recordeu que l’objectiu bàsic és intimidar. Com van fer d’una altra manera els guàrdies civils que apuntaven les adreces on hi havia estelades a Sant Celoni. Pura voluntat d’intimidació.\nQue vénen els homes de negre. La pressió fiscal és més gran a Catalunya que no a la resta de l’estat espanyol. La pressió fiscal en dos sentits: la pujada dels imposts i l’esforç d’inspecció fiscal que fa l’estat. L’activació del procés d’autodeterminació ha disparat encara més aquesta pressió quant a les inspeccions. Molts empresaris i professionals, després d’haver-se significat en favor de la independència, s’han trobat sotmesos a inspeccions molt més severes i constants. Jo no hi tinc res, contra les inspeccions fiscals. El problema és quan discriminen per motius polítics. El propòsit és evident: acovardir, evitar més expressions favorables a la independència i, si pot ser, tacar la imatge d’empresaris i professionals. Consell: pagar els imposts que toquen, tenir els comptes ben endreçats i ser bons contribuents.\nSi ho diu el diari… Les portades que fan els diaris de Madrid i algun de per aquí a la vora aquests darrers dies són matèria de tesi doctoral sobre la contaminació informativa amb finalitats polítiques. Bombarden sistemàticament amb informacions falses en cerca d’un sol objectiu: escampar desconfiança entre els catalans per perjudicar la independència. No cal que en posi exemples concrets; passeu pel quiosc i feu-hi un cop d’ull qualsevol dia. Són els rumors fets notícia. Fabricats en laboratoris de guerra (actual) i difosos gràcies a aquell comportament primitiu tan conegut: ‘Si ho diu el diari, de segur que alguna cosa hi ha de cert.’ I el problema es fa més gros si ja no és el ciutadà corrent qui s’empassa la roda de molí, sinó que ens l’empassem els diaris d’aquí i reproduïm el rumor tal com ens arriba. Aleshores, aquell lector intel·ligent que havia alçat una barrera i que es malfiava d’allò que publicaven certes capçaleres, trontolla i acaba creient-se la informació, perquè prové dels nostres mitjans. Consell: recordar que això és una guerra (a la manera moderna) i que hauria estat ridícul que a Londres haguessin llegit i s’haguessin empassat allò que publicaven els mitjans alemanys durant la Segona Guerra Mundial. Cal saber sospesar la credibilitat dels mitjans que llegim o, en el cas dels periodistes, dels que reproduïm.\nUn dossier amb el teu nom. Una forma clàssica i prou comentada de guerra bruta és la dels dossiers. Els serveis d’intel·ligència espanyols fa anys que treballen i acumulen informació sobre aquells qui creuen que poden ser un perill per a Espanya. Què en fan, d’aquesta informació? Majoritàriament, preparar informes sobre àrees estratègiques d’interès per a la Moncloa i el Ministeri d’Interior espanyol. A banda els informes temàtics, es preparen dossiers sobre persones, famílies, col·lectius, empreses, partits, organitzacions, etc. Quan algú passa de la ratlla –des de la seva perspectiva– l’avisen. Pot ser que el dossier en qüestió no tingui cap informació destacada ni comprometedora, però la cosa espanta igualment. Si l’element subversiu no en fa cas, li ensenyen el dossier tancat o l’amenacen de publicar coses desagradables seves o de familiars (i aquí la cosa és més eficaç, perquè un familiar teu no saps què pot amagar). Diuen que hi ha polítics atrapats en aquesta dinàmica. Que tan sols per això s’explica el seu comportament polític. És pràcticament impossible de demostrar. Però que de dossiers n’hi ha hagut, n’hi ha i n’hi haurà, no en tingueu cap dubte. Consell: per a fer el viatge cap a Ítaca cal anar ben net. Si algú pot tenir res pendent, que es retiri o que l’enretirin els seus i s’ho miri a la televisió.\nMira que bé, no parem de créixer! Aquest és el punt més delicat de tots. L’estat espanyol, com tots els altres, han infiltrat agents en organitzacions, partits i empreses per a obtenir informació de primera mà i per endavant. Si en va ficar dins d’ETA, penseu que no ho han fet en l’independentisme? El risc d’infiltrar algú en una organització armada disposada a matar era molt més alt que no pas en les entitats d’un moviment completament pacífic. Per tant, és lògic de suposar que tenim agents espanyols infiltrats en l’independentisme. La cosa no és nova. N’hi havia hagut en el PSAN, en l’MDT, en la PUA, a ERC… I n’hi deu haver en els partits i entitats actuals. Si el CNI funciona correctament, fins i tot n’hi deu haver en el govern. Aquest és el punt més delicat, perquè no és bo de desconfiar sempre de tothom. Però sí que cal alçar les antenes quan observem comportaments que ens fan sospitar. Per exemple, algú que pregunta massa i que té afany de grimpar en les estructures de direcció. Algú que demana detalls aparentment fútils. Aquell que mira d’estimular accions o actituds agressives i poc coherents amb la manera com s’expressa actualment l’independentisme. Aquell que mira de posar-te en contacte amb gent estranya o desconeguda. Quan observem un comportament d’aquests, cal avisar les persones de confiança (que fa més anys que coneixes i que no han estat les últimes d’arribar). I les organitzacions han de tenir previst un protocol de seguretat quan arriba una sospita, preferentment en coordinació amb els mossos d’esquadra. Amb tot, és molt important de no fer córrer rumors de sospita sobre possibles agents infiltrats per dues raons: es pot causar una injustícia molt cruel en cas d’error i es pot malmetre del tot el procediment que cal establir per a comprovar d’una manera segura si realment es tracta d’un infiltrat o no.\nFinalment, vull insistir en la importància de no embogir i començar a malfiar-se de tot i de tothom. L’objecte de bona part d’aquestes estratègies són sobretot els dirigents i les persones més determinants del moviment independentista. L’estat no té capacitat ni interès de perseguir els voluntaris de base, que són la majoria i el fonament del procés d’independència. Però els ciutadans i les entitats cíviques sí que tenen la responsabilitat de fer un esforç en aquest sentit. Aquesta societat no ha tingut el poder. Ben al contrari, el poder ens ha anat històricament en contra. No hem hagut de fer-nos responsables de la nostra seguretat i, en canvi, hem forjat una desconfiança raonable en tot allò que s’hi relacionava. Ara volem tenir un estat propi. És a dir, el poder a les nostres mans. I el poder és, sobretot, responsabilitat. La llibertat és la forma més dura i contundent de la responsabilitat. Podem discutir tant com calgui sobre el model de seguretat que volem per a Catalunya, però hem de tenir present a qui ens encarem i qui vol evitar que siguem lliures.\nhttp://www.vilaweb.cat/mailobert/4183166/manual-guerra-bruta.html [Consulta: 4-4-14]


Gastronomia archivo - Pànxing\nEls aperitius influeixen en el teu estat d’ànim i rendiment\nA principis d’agost, a les vall de la Cerdanya, just acabada la sega dels camps, es plenten els naps. Aquestes terres de la solana, calcàries i riques en manganès, fan que aquest producte tingui un gu …\nDel 23 d’octubre fins el 15 de març, els establiments de Cabrils participants serviran les seves propostes més creatives amb l’arròs com protagonista\nEl flequer Andreu Galceran, al capdavant del Forn Cal Mosso de Vilassar de Dalt, ha estat guardonat amb el premi de la IGP Pa de Pagès Català, celebrat el passat 2 d’octubre a Figueres. El jurat, a p …\nBerga recupera el passat taverner de la ciutat amb una exposició dedicada a les bodegues i destil·leries berguedanes.\nAquest mes us presentem un plat molt gustós per escalfar-nos amb l’arribada del fred i aprofitar la temporada de les trumfes de Cerdanya!\nLes castanyes i els panellets són els productes estrella de Tots Sants a Catalunya. Els carrers es vesteixen de tardor amb les parades de castanyes, que reparteixen paperines fumejants, i els aparado …\nAmb llet d’una granja de Prullans i amb l’obrador a Bellver de Cerdanya, Làctics l’Esquella fan iogurts ferms, iogurts líquids, la petita filada i la filada de l’Esquella. I és amb aquesta última que …\nEl Bolet és el gran protagonista de la tardor al Berguedà. Mentre la natura es tenyeix de vermell i marró, a la taula podem degustar un dels productes estrella de la comarca. Per això, un any més l’As …\n10 raons per beure i comprar vins catalans\nColors, aromes, sabors… Pot semblar que triar és difícil entre l’enorme quantitat d’estímuls que rebem cada dia, però certament tots tenim criteri i sabem quan quelcom és bo. Tant se val si ets inco …\n10 setembre del 2021\nEstofat de carabassa amb curry\nEl setembre és un mes de transició. La xafogor estival comença a quedar enrere i el nostre cos es comença a preparar pel rigorós fred cerdà que no trigarà a aparèixer. I la mare Terra ho sap això, i e …\nCoca de préssecs\nSi hi ha una fruita que fa estiu, amb el permís del meló i la síndria, és el préssec. És deliciós en la seva forma natural, tal com es cull de l’arbre, però avui us proposem una recepta ben llaminera …\nGaspatxo de síndria i maduixes\nAvui us proposem una recepta fàcil i ràpida, ideal per alleugerir la calor dels dies d’estiu al mateix temps que nutritiva i hidratant. Correcte! Gaspatxo, però no convencional, de síndria i maduixa.\nAlbergínies, esbergínies, aubergínies, és una hortalissa que té molts noms al llarg de la geografia catalana, quasi tants com maneres de cuinar-les. Aquest producte que fa estiu admet mil i una coccio …\nTast de vins naturals La primera FestaMorfosi arriba a Alella. Aquesta proposta ha arribat per quedar-se, i què és? Una vesprada cultural i animada per passar una bona estona. Què farem? Tast de vins …\nCinquena Festa del tomàquet L’esdeveniment al voltant del producte estrella de l’horta bagenca, se celebrarà del 19 al 24 de juliol en un format adaptat a la pandèmia i tenint en compte totes les reco …\nPer l’aspecte un pèl fràgil d’en Josep Maria Artigas, propietari d’El Celler, a Premià de Mar, potser ningú pensaria que ha estat un visionari. Però sí, és així: un home de mentalitat avançada amb fer …\nEl sol brilla radiant al cel, sense cap núvol que li faci la guitza. Ens hem llevat d’hora per caminar, o per treballar, o per fer aquella activitat que ens reclamava, tant se val. I arriba el migdia, …\nMalgrat ser un plat que el podem fer tot l’any, el pastís de carabassó és una menja ideal per consumir-la freda, perfecta per endur-nos-la a la carmanyola i dinar-la en una de les nostres excursions e …


De com les notícies falses amenacen la democràcia\nPotser han llegit els següents titulars: 'Les xarxes se li tiren a sobre a Lucía Etxebarria per insultar els sensesostre'. Millán Salcedo: “A mi el gag de la bandera de Dani Mateo no em fa gràcia”.\nEn el meu cas, la història real és la següent. Jo vaig ser convidada a acompanyar el sopar de Missatgers de la Pau i vaig compartir la taula amb unes persones sense sostre. Vaig narrar la història en un fil de Twitter, del qual es va extractar la següent frase. “Vaig pensar que seria tipus 'Plácido' de Berlanga, però no va ser pas així”, i després seguia la història. No vaig rebre cap allau de comentaris negatius, més aviat al contrari. I si vaig rebre comentaris negatius va ser sempre des de comptes anònims.\nEn el segon cas la frase original de Millán Salcedo era: “A mi el gag no em fa gràcia, però per descomptat crec que Dani Mateo està en el seu perfecte dret a fer l’acudit que vulgui”. I, encara més, en algun moment de l’entrevista afirmava –profecia autocomplerta– que ¡no li agradava concedir entrevistes perquè sabia que sempre treien de context el que deia!\nLa meva admirada Lidia Cacho, periodista feminista mexicana que recentment ha hagut d’abandonar el seu país natal a causa de les amenaces de mort, va ser la primera que em va explicar com es creaven aquestes 'fake news' amb el truc de “les xarxes insulten”. Primer el mateix mitjà crea una sèrie de comptes anònims (de vegades fins i tot se’n poden gestionar centenars alhora des d’un programa informàtic), després, des d’aquests comptes, insulta el personatge. Després difon la notícia que ell mateix ha inventat. Amb el següent titular: 'Les xarxes insulten...'\nLes dues notícies amb què obro aquest article són, en teoria, poc perilloses, per més que als dos implicats ens hagin fet molt mal. A mi m’agradaria recordar-li a una periodista presumptament feminista i directora del mitjà que va crear aquesta 'fake new' que després es va viralitzar tant que la meva filla va a una escola pública, i que jo no tinc mitjans per protegir-la de l’odi que ella creï contra mi, per exemple. I estic segura que a Millán Salcedo no li agrada que creguin que està en un bàndol en què no està, perquè és un home que, de forma molt meditada, ha decidit sempre no prendre partit en segons quines polèmiques.\nLes ‘fake news’,\ni sociòlegs de\nTrump, Vox o el\nPerò parlem d’una altra increïble periodista, també feminista, també amenaçada de mort, aquesta vegada brasilera i premiada per aquest diari: Cristina Tardáguila, la directora de Lupa, la primera una agència especialitzada en 'fake news'. Les 'fake news' de les quals ella parla són més serioses. 'Fake news' de l’estil: '67 nens assassinats per les seves mares el 2018', en un article de Sánchez Dragó. Quan en realitat hi ha hagut 22 nens assassinats pels seus progenitors aquest any, 10 ho van ser pel seu pare sense presència de la mare, després d’un divorci, i la resta a la llar i no en tenim més dades.\nNotícies com: 'L’home que va apunyalar Bolsonaro està afiliat al PT i apareix en una foto amb Lula'; 'Si Haddad arriba al poder té un projecte de llei per legalitzar la pedofília'; 'Immigrants musulmans es casen amb nenes que tenen passaport europeu per convertir-se en ciutadans europeus’; 'El papa Francesc demana a les dones europees reproduir-se amb els immigrants musulmans’; 'Dos magribins claven una brutal pallissa a un noi espanyol de 18 anys a Almeria a qui van robar 200 euros’; 'Barco de la Fundació Clinton confiscat al port de Baltimore transportava drogues, armes i esclaves sexuals’; 'Com els immigrants munyen el nostre sistema sanitari', entre moltes d’altres.\nUna cosa en què estan d’acord de forma unànime tots els politòlegs i sociòlegs de prestigi és que són aquestes 'fake news' les que han aconseguit portar Jair Bolsonaro, o Trump, Vox o el 'brexit' al seu triomf a les urnes.\nDe fet, '#fakenews' es confirma com una de les tendències més importants, si no la més important, d’anàlisi política per al 2019.\nDe manera que, si vostè rep una notícia per WhatsApp, prengui’s un minut i pensi. ¿De veritat creu que una periodista i escriptora de prestigi deixaria anar una barbaritat tan gran precisament a Twitter, on la llegirà qualsevol? O ¿no li sembla que 67 nens és una xifra exageradíssima i no troba una mica estrany que no aparegui en cap altre lloc? ¿Li causa una gran sorpresa la notícia? ¿No és transparent? ¿No cita fonts, documents oficials i enllaços? Si és així, és molt probable que sigui falsa.\nSisplau, recordi que un dels primers passos cap a la saviesa és la incredulitat. I, al pas que anem, també serà un dels primers passos cap a la democràcia.\nTemes: Fake news Jair Bolsonaro VOX Brexit Donald Trump Més Periódico


Amaxofobia: por a conduir | Consumer\nEl que més por provoca és la manera de conduir dels altres\nUn estudi de la Fundació Mapfre revela que un terç de la població sofreix por a conduir. Un 18% de les persones amb carnet presenten por paralitzant, la qual cosa els obliga a usar el transport públic o a buscar a algú que els condueixi el seu vehicle.\nL’amaxofobia té a veure amb fòbies relacionades amb el moviment que afecta a diferents formes de viatjar (por a volar, por a conduir,…) i això suposa una limitació important en el desenvolupament del dia a dia de les persones que sofreixen aquest trauma.\nLes sensacions passen per ansietat, fins i tot angoixa, malsons anteriors i posteriors al viatge, suor de mans, tremolor, idees negatives, irracionals, visualització d’accidents… Tot això comporta que, la persona que sofreix d’amaxofobia, tingui un cúmul de sensacions negatives i condueixi en tensió i amb por.\nL’enquesta, realitzada a Madrid cabdal i poblacions de la comunitat entre 1.500 individus, va detectar una major por a conduir entre les dones que entre els homes. Sobre el total de la població, un 33,3% dels enquestats van dir sofrir por al volant. D’ells, dos terços eren dones.\nSi atenem a l’amaxofobia extrema, és a dir, a la por paralitzant, el nombre de dones que afirmen patir-ho doblega al d’homes, un 4% del total enfront d’un 2% entre els homes. La causa més comuna, per a ells, és la disminució de capacitats; en elles, una baixa autoestima. La solució més comuna davant aquesta por que impedeix conduir és utilitzar el transport públic.\nCentrant-se exclusivament sobre aquest 33,3% de població que pateix amaxofobia, l’enquesta de la Fundació Mapfre va detectar un 18% de casos de por paralitzant, és a dir, persones que tenen el permís de conduir però no condueixen.\nRespecte a les circumstàncies que produeixen por al volant, els homes tendeixen a sentir por sota els efectes de l’alcohol mentre la tendència en les dones apunta més als moments en què es troben malament psíquicament.\nNo obstant això, la qual cosa més por provoca, per sobre de qualsevol altra causa, és la manera de conduir dels altres. Altres circumstàncies externes que augmenten la por dels conductors que pateixen amaxofobia són la meteorologia adversa, circular per vies desconegudes o amb molt tràfic, la conducció nocturna o viatjar amb ocupants en el vehicle.\namaxofobia conduir miedo-ca


By Paul Marca|2017-09-20T12:18:32+02:0020 de setembre de 2017|Sense categoria|Comentaris tancats a 5 NOTÍCIES, 5 IMATGES DE LA COSTA BRAVA\nEl vaixell C-Star, noliejat per una organització d’extrema dreta amb l’objectiu de bloquejar els rescat de refugiats a la Mediterrània, ancorat fa uns dies davant de les costes de Palamós, ja només té a bord la tripulació, nou mariners. Els integrants de l’entitat xenòfoba Generació Identitària van desembarcar fa uns dies a Malta, un cop va finalitzar el contracte amb la naviliera –el qual sembla que van optar per no renovar–.\nEn aquests moments, al buc, només hi queda la tripulació, formada pel capità i vuit mariners, tots originaris de Sri Lanka. El C-Startestà ancorat sense carburant i sense queviures en una zona d’aigües internacionals, davant de la Llosa de Palamós, fet que representaria un perill per a la navegació.\nLa situació, doncs, ha canviat radicalment; el C-Star ha passat de ser un buc amb un objectiu xenòfob a ser un maldecap per a les autoritats portuàries, que hauran de fer front a una tripulació sense queviures i encara menys combustible. Més informació a diari El Punt Avui\nEL BARÇA LASSA DE BÀSQUET A PD’A\nAmb la celebració del torneig, es manté la llarga tradició del municipi com a seu de concentracions d’equips de bàsquet de primer nivell. Aquest estiu i ha fet estada la selecció espanyola masculina sots 20 i l’UMMC Ekaterinburg de la lliga femenina russa. Altres clubs que hi ha fet concentracions o partits han estat els equips masculins del Joventut de Badalona, Saragossa, Màlaga, Manresa, Menorca, Gran Canària, Alba de Berlín, Dynamo i Zènit de Sant Petesburg, Kiev, Donetsk o el mateix FC Barcelona ara fa uns anys. I també els clubs femenins Uni Girona, Barça CBS o la selecció espanyola sots 17 i la femenina absoluta dels Estats Units, entre d’altres. Més informació a www.ciutada.platjadaro.com\nACTIVITATS MUNICIPALS DE LLEURE 2017/2018\nL’àrea d’Infància i Adolescència de l’Ajuntament de Castell–Platja d’Aro ha fixat del 14 al 20 de setembre el període d’inscripcions per participar a les activitats municipals d’educació en el lleure que es desenvoluparan durant el curs 2017-2018 (a la Casa Lila de Platja d’Aro, de dilluns a divendres 9-13 h). L’oferta està diversificada en funció del nucli i l’edat dels participants amb horaris adaptats a al jornada intensiva de les escoles i l’institut del municipi (pdf).\nA Castell d’Aro, els infants de 3 a 8 anys (P3-2n Primària) poden gaudir de La Casa Lila de dilluns a divendres (16-19 h) amb l’opció de participar-hi d’un a cinc dies per setmana. Les noies i nois de 8 a 12 anys (3r-6è Primària) poden participar al Grup Prejúniors, de dilluns a divendres (16-19 h), inscrivint-s’hi un, dos o tres dies la setmana.\nA Platja d’Aro, la Casa Lila és per a infants de 3 a 9 anys (P3-3r Primària) de dilluns a divendres (16-19 h) amb l’opció de participar-hi d’un a cinc dies per setmana; i el Grup Prejúniors per a noies i nois de 9 a 12 anys (4t-6è de Primària), dilluns, dimarts i dijous (16-19 h), inscrivint-s’hi un, dos o tres dies la setmana. Darrerament, s’hi concentra tota l’activitat per a joves de 12 a 14 anys (1r i 2n ESO) en el Casal Júniors, dimecres i divendres (16-19 h) en un espai de la Masia Bas.\nEls diversos serveis inicien l’activitat el 2 d’octubre i tenen continuïtat fins a l’1 de juny, aturant-se els períodes festius de Nadal i Setmana Santa. Les places són limitades, i els participants gaudeixen de l’acompanyament i suport educatiu d’un ampli equip de monitores i monitors. El preu d’inscripció són: 29, 57, 85, 131 i 141 euros l’any per a empadronats (un, dos, tres, quatro o cinc dies la setmana); i 124, 185 i 309 euros al mes per a no empadronats (dos, tres o cinc dies la setmana). La participació al Grup Júniors és gratuïta. Més informacio a www.ciutada.platjadaro.com\nAULA MUNICIPAL D’ADULTS 2017/2018\nEn formació no reglada s’ofereixen programes de Formació Bàsica i Instrumental (Alfabetització en castellà; Formació bàsica en lectura comprensiva, escriptura creativa i matemàtiques bàsiques; Neolectors de lectura comprensiva, ortografia bàsica i matemàtiques), Cursos de Llengua Oral-Castellà (Nivell inicial i Nivell inicial intensiu) i Formació Continuada (Taller de lectura en català).\nEn formació reglada hi ha cursos d’Espanyol com a Llengua Estrangera (Nivells A1, A2 i B1 i B2) i el Programa d’Acollida i Coneixement de l’Entorn –PACE amb activitats complementàries. Més informacio a www.ciutada.platjadaro.com\nCURS DE CUINA INFANTIL 2017/2018\nEls cursos ofereixen coneixements i pràctiques de cuina saludable, saborosa, fàcil i divertida pensada per tots aquells infants que tenen curiositat per saber com es manipulen els aliments, quina textura tenen, quin gust agafen quan es combinen… sense oblidar promoure una cuina de proximitat. Com a cloenda de cada bloc hi haurà una sessió de cuina en anglès. Més informacio a www.ciutada.platjadaro.com


València Activa i Agenda Digital lideren l'àrea de treball de VLC Tech City per a modernitzar l'administració | Valencia Extra\nLa plataforma VLC Tech City ha incorporat a Smart City València i al SerTIC com colíders juntament amb València Activa en el grup de treball creat per aquesta plataforma per a canalitzar i coordinar els projectes relacionats amb la modernització de l’Administració que es vagen a presentar a la convocatòria dels fons europeus Next Generation, una incorporació que s’ha formalitzat després de la reunió entre la regidora Pilar Bernabé i el regidor Pere Fuset.\n“Un dels objectius que s’han plantejat en el Pla Estratègic de VLC Tech City és impulsar la modernització de l’Administració, una fi per al qual resulta fonamental la col·laboració entre els diferents departaments municipals implicats en aquest procés i, sens dubte, en la consecució d’aquest objectiu Smart City València té un paper transcendental”, ha destacat la regidora de Desenvolupament Innovador dels Sectors Econòmics i Ocupació, Pilar Bernabé.\nPer part seua, el regidor d’Administració Electrònica i Agenda Digital, Pere Fuset, ha indicat que la transformació digital que està experimentant València deu abraçar tots els agents de la ciutat perquè siga una oportunitat realment útil per avançar com a ciutat intel·ligent i sostenible al mateix temps que generem noves oportunitats econòmiques i laborals”. En aquest sentit l’edil ha avançat que “des d’Agenda Digital ens implicarem junt amb València Activa per a captar el màxim possible de fons i projectes amb què modernitzar la ciutat”.\nFuset ha recordat que les delegacions d’Agenda Digital treballen ja en diversos fronts en el marc dels projectes potencialment beneficiaris dels fons Next Gen. “D’una banda la digitalització de l’administració pública, i d’altra la consolidació de València com a smart city” i ha assenyalat que “la nova col·laboració amb València Activa afavorirà que el sector empresarial i professional siguen actors protagonistes d’aquests processos i no simples espectadors”.\nD’aquesta manera, amb aquestes incorporacions, el grup de treball de VLC Tech City ha quedat integrat, a més de per València Activa i Smart City València i SerTIC, per AECTA, la Universitat de València, Smart To People, València Excellence, el Col·legi Oficial d’Enginyers Industrials de la Comunitat Valenciana, IVACE, COEV (Col·legi Oficial d’Economistes de València), COITCV, el Col·legi Oficial d’Enginyers Tècnics Industrials de València i La Marina.\n“Al final, quan parlem de modernització de l’Administració parlem de canviar la cultura d’una organització, en el nostre cas l’Ajuntament de València, al voltant de tres eixos: processos, tecnologia i persones, harmonitzant-los i orientant-los cap a resultats mesurables amb la finalitat de ser més àgils i eficients i prestar un millor servei a la ciutadania”, ha remarcat Bernabé.\nVLC TECH CITY I ELS FONS EUROPEUS NEXT GENERATION\nVLC Tech City és una plataforma de col·laboració publicoprivada, integrada pels principals agents econòmics i socials vinculats amb la innovació i el coneixement, que connecta tot l’ecosistema tecnològic i innovador de la ciutat per a generar ocupació i creixement que treballa en el repte de convertir-se en una ciutat de l’avantguarda, amb un sector econòmic potent i sostenible, fonamentat en la tecnologia, la innovació i la digitalització, amb impacte en la societat i el seu benestar.\nRecentment, València Activa, a través de la plataforma VLC Tech City, ha coordinat la definició de les sis grans àrees temàtiques dels reptes presents i futurs de València, en els quals plantejar projectes transformadors a implementar a través dels fons europeus Next Generation. Estes àrees són: Emprenedors i Startups; Educació digital; Innovació i Tecnologia; Modernització de l’administració; Agroalimentació i Transició Ecològica i Salut.\nL’objectiu d’aquests fons de recuperació és facilitar que el model de desenvolupament a Europa siga més verd, més digital i més resilient. I, en aquesta línia, Pilar Bernabé ha recordat que “VLC Tech City és un clar exemple del compromís del consistori per potenciar una economia basada en la innovació, la tecnologia i el coneixement, i com aquesta pot beneficiar i transformar els sectors productius i econòmics de València”.\nSmart City València és l’oficina municipal a càrrec dels projectes relacionats amb la gestió intel·ligent i el compliment de l’agenda urbana València 2030. En concret, s’encarrega d’assessorar, orientar i informar en el model de ciutat intel·ligent i en les diferents estratègies municipals en l’àmbit de la ciutat intel·ligent i connectivitat; coordinar i dirigir l’anàlisi, disseny i gestió de projectes de Ciutat Intel·ligent, així com de dirigir projectes tecnològics d’Internet de les Coses, introducció de les TIC en els serveis públics i transformació digital.\nD’igual manera, també dirigeix i coordina la integració i la compatibilitat funcional dels projectes amb els sistemes informàtics i les tecnologies de la ciutat intel·ligent i col·labora en la gestió i coordinació d’iniciatives i programes de finançament d’R+D en l’àmbit de la ciutat intel·ligent.\nD’altra banda, Smart City València també està a càrrec de metodologies i normatives de treball referides a la introducció de les TIC en els servicis públics, i de coordinar al personal tècnic en les actuacions relatives a la posada en marxa de projectes i la seua posterior explotació, manteniment i continuïtat de funcionament.


Catalunya hauria d’afegir entorn de 5.000 milions a la sanitat pública per equiparar la despesa a la de països similars – Cercle de Salut\nCatalunya hauria d’afegir entorn de 5.000 milions a la sanitat pública per equiparar la despesa a la de països similars\nHome » Catalunya hauria d’afegir entorn de 5.000 milions a la sanitat pública per equiparar la despesa a la de països similars\nAquesta és la principal conclusió que s’extreu de l’estudi La malaltia de la sanitat catalana: finançament i governança, elaborat pels economistes Guillem López-Casasnovas i Marc Casanova per encàrrec del Cercle de Salut.\nEl treball analitza la situació actual del sistema sanitari català des d’una òptica comparada amb països i comunitats autònomes en el període 2003-2016.\nEl Cercle de Salut alerta que el dèficit crònic pot donar lloc a una crisi aguda i crida les administracions a actuar urgentment perquè el sistema sanitari no entri en una situació crítica de molt difícil redreçament.\nBarcelona, 30 de gener de 2020.- El pressupost per a la despesa sanitària pública a Catalunya hauria d’incrementar-se en més de 5.000 milions d’euros cada any per equiparar-se al de països amb un sistema de salut homologable, tenint en compte el seu Producte Interior Brut (PIB) en termes reals i el grau d’envelliment de la població.\nAquesta és una de les conclusions que posa de manifest l’estudi La malaltia de la Sanitat Catalana: finançament i governança, editat pel Cercle de Salut i elaborat pel catedràtic d’Economia de la Universitat Pompeu Fabra (UPF) i director del Centre de Recerca en Economia de la Salut (CRES-UPF), Guillem López-Casasnovas, i l’investigador del CRES Marc Casanova. El treball alerta que el dèficit crònic en el finançament pot fer entrar el sistema sanitari català en una situació crítica.\nEl treball fa evident un infrafinançament de gairebé el 40% a la llum del que s’observa a la majoria de països del nostre entorn. L’estudi té en compte l’històric de dades del període 2003-2016 (darrer any del qual es disposa de dades homologables per procedir a la comparativa), però amb prou representativitat.\nL’any 2016, Catalunya va dedicar a la sanitat pública el 5,3% del seu PIB. El mateix any, els països de la OCDE amb sanitat universal van destinar-hi el 6,81% de mitjana. Sobre una població catalana que supera els 7,4 milions d’habitants i tenint en compte l’envelliment relatiu i els ajustos corresponents, qualsevol intent d’equiparar la despesa pública a Catalunya a aquestes mitjanes hauria de suposar un increment dels recursos sanitaris públics al voltant de 5.000 milions d’euros sobre les xifres pressupostades actuals, les quals és ben sabut que no cobreixen la totalitat de les obligacions reconegudes anuals.\nL’anàlisi de la seqüència històrica de les dades exemplifica que cap país tenia una despesa sanitària pública tan reduïda com la catalana en el moment d’assolir nivells de desenvolupament econòmic similars (30.000€ renda per càpita en 2016).\nCatalunya se situa lleugerament per sobre de Grècia (5,19% del PIB destinat a salut), però molt lluny de Dinamarca (10,35%) i de Finlàndia (9,49%), que són els països que encapçalen la taula. Espanya hi dedica, en el seu conjunt, el 6,39%, la qual cosa s’explica pel sistema de finançament autonòmic, que castiga les comunitats autònomes amb un PIB més alt i un nivell competencial més desenvolupat.\nComparativa estatal i internacional\nEl sistema de finançament de les comunitats autònomes és, segons l’estudi, l’element més substantiu per explicar el dèficit crònic de la sanitat catalana, així com les diferències que es donen entre comunitats autònomes, ja que la despesa està molt més descentralitzada que no pas la capacitat d’obtenir recursos propis via impostos (fora del principi de responsabilitat fiscal).\nSi Catalunya tingués el mateix sistema de finançament del País Basc, el pressupost anual per a la sanitat pujaria uns 2.500 milions més, és a dir, un 23% més que el pressupost de 2019.\nAplicant al PIB de Catalunya el pes mig de la despesa sanitària pública en relació a la mitjana del PIB de l’Estat (6,39%), la despesa hauria de ser d’uns 13.800 milions d’euros (entorn de 4.000 milions d’euros addicionals). Segons l’estudi, una millora del finançament públic de la sanitat catalana no serà possible mentre des de l’Estat s’hi transfereixin recursos basats en paràmetres aliens a la capacitat fiscal de l’economia catalana.\nL’estudi també analitza la despesa en sanitat privada que, segons les dades, representa un 30% del total de la despesa sanitària a Catalunya, 8 punts per sobre de la mitjana d’Espanya (22%).\nEn el context internacional, el treball mostra que el pressupost sanitari públic de Catalunya s’hauria de moure en xifres entre 4.600 i 6.000 milions d’euros superiors per estar en línia amb els països similars. Pel que fa a la bretxa amb la resta de països de l’OCDE homologables a Catalunya, l’estudi projecta en el temps les condicions que haurien de donar-se per posar-hi remei. En un escenari de creixement del PIB d’un 2% anual sostingut en el temps que repercutís en un increment anual del finançament sanitari d’un 2,4%, el nivell de despesa arribaria al d’Àustria el 2026; al de la Gran Bretanya, el 2030; als de Dinamarca i Suècia, el 2033 i al de França, el 2034.\nEn l’acte de presentació de l’estudi, que s’ha fet al Col·legi de Periodistes aquest matí, el president del Cercle de Salut, Lluís Bohigas, s’ha mostrat preocupat per les xifres i conclusions de l’estudi: “Sovint ens comparem i aspirem a ser com Dinamarca i els països escandinaus, però la realitat és una altra. El cert és que tenim una despesa sanitària més propera a la de Grècia”. Bohigas ha afegit: “De moment el nostre sistema funciona millor i és de millor qualitat, però no és sostenible que la manca de recursos econòmics hagi de ser compensada principalment amb el sacrifici dels professionals o amb la manca de noves inversions i renovació d’equipaments. Necessitem més recursos de manera urgent si no volem perdre la qualitat del nostre sistema de salut”.\nprevious post: El Cercle de Salut contempla amb inquietud el contingut de l’acord de programa de la coalició progressista PSOE i Unidas Podemos\nnext post: Acords presos a la 31a junta directiva del Cercle de Salut


Ruta d’aquí: L’aigua a la Freixeneda | Higini Herrero .cat\nby Higini Herrero | 2 /gen./ 2017 | Fàcil, Rutes, Vallès | 1 comment\nAquesta ruta la vaig publicar al número 6 de la revista “D’aqui”, el maig del 2012\nAbans de fer la ruta...\nAbans de fer la ruta et recomanem anar al Punt d’Informació de La Mongia, al carrer de l’Església, núm. 3 de Sant Pere de Vilamajor per preparar la caminada. Allà tenen a la teva disposició un petit llibret anomenat “Descoberta a Peu de Sant Antoni de Vilamajor” amb quatre itineraris, inclòs aquest, amb un mapa, fotografies i bons consells. El preu del llibret és de 2 euros. El llibretó també està disponible a l’Ajuntament de Sant Antoni.\nParc de la Freixeneda (avinguda de la Freixeneda) de Sant Antoni de Vilamajor\nLa ruta està pensada per a ser feta a peu.\nPorteu calçat còmode. Recomanem portar una càmera fotogràfica.\nSenyalització: Blanc i groc (tot i que no és un PR)\nObert els caps de setmana i festius de 10 a 14h\nDurada (hores) 1h15min + 1h15min\nDesnivell acumulat: (m)\nEl patrimoni hidràulic d’aquest veïnat de Sant Antoni de Vilamajor\nEl Vallès és —o, més aviat, era— eminentment agrícola, i el Montseny, al seu torn, ramader i forestal. Les contrades de transició, com Vilamajor, són zones riques en contrastos i hi trobem moltes vegades el millor dels dos mons. Dins Vilamajor mateix també hi trobem dos mons: Sant Pere, més boscós i muntanyenc, i Sant Antoni, més planer i agrícola.\nAquest mes de maig us volem proposar descobrir un veïnat de Sant Antoni agraciat amb un paisatge espectacular: la Freixeneda. Destaca sobretot per dos aspectes: el paisatge i el patrimoni. Cap millor ingredient per fer una visita i descobrir allò que tenim tan a prop.\nEl veïnat de la Freixeneda està inclòs entre el veïnat del Bruguer de Sant Pere de Vilamajor, el veïnat de Sant Julià d’Alfou i el poble de Sant Antoni. Es tracta d’un mosaic de camps de conreu delimitats per carenes, torrents i petits boscos d’alzines i pins. El paisatge canvia segons l’estació i l’evolució dels conreus, i el taló de fons no podria ser cap altre que els turons de Vilamajor (Palestrins, el Samont, Sant Elies) i el degà i omnipresent turó de l’Home.\nPerò el que fa especial aquest veïnat és la riquesa del seu patrimoni arquitectònic i etnològic. La presència des de temps immemorial de vilamajorins treballant la terra ha deixat una gran infraestructura més enllà de les masies: camins, marges, mines, pous, passeres, recs, molins, basses, sínies… algunes encara en ús i moltes d’altres ja perdudes i amagades.\nEl que crida més l’atenció del caminaire —i és comprensible— és la majestuositat de les masies agrícoles: can Feu, ca l’Escloper, can Ribalta, can Pungol, can Riera, can Cucurella… i, sobretot, la imponent can Gol.\nPerò si obrim els ulls gaudirem d’un altre patrimoni igual d’important i més amagat. Els corriols que travessen les carenes, els torrents i els camps ens portaran a llocs que voldrem immortalitzar amb la nostra càmera fotogràfica. Hi trobareu basses com la de can Feu, circular, feta amb pedra aprofitant el marge, assaltada per amfibis i algues. O la bassa de can Pungol, arran de camí i alimentada per una mina d’aigua. O, molt més avall, la bassa doble de can Cucurella amb un safareig al mig.\nTambé tenim el testimoni més ancestral de la necessitat de l’aigua amb les restes d’antigues sínies, com la de can Pungol i la de can Cucurella. Les sínies s’ocupaven, gràcies a l’esforç del tir d’un animal que, fent voltes i més voltes, feia girar un braç lligat a una maquinària de pinyons dentats que feien giravoltar un cigonyal que feia moure bieles, vergues, pistons i vàlvules…, de treure l’aigua cap a les basses.\nEntre carena i carena també trobarem rieres com la de Burgueres o torrents com el del Sot del Malinfern, que podrem travessar amb entranyables passeres de fusta. Aquests llocs més humits ens presentaran un nou tipus de paisatge: el bosc fluvial de verns, pollancres, avellaners, àlbers, lledoners… I, si parem atenció, també podrem veure els animals que hi viuen: la salamandra, la polla d’aigua, el tritó verd, el tòtil, la reineta… fins i tot alguna serp comuna, un ratolí casolà, un talp, un eriçó o algun gamarús!\nLa millor manera de visitar aquest indret tan espectacular i prop de casa és fer la “ruta de l’aigua i les rieres” que trobarem marcada en marques blanques i grogues com si fos un sender de petit recorregut. La passejada és agradable, suau i planera, apta per a tots els membres de la família. La ruta no té cap dificultat ja que només acumula uns 75 metres de desnivell i és força curta (4Km), i ens costarà una mica més d’una hora (1h 15min). Hem de tenir en compte, però, que la ruta no és circular, i com que haurem de tornar per on hem vingut, hem de doblar el temps i la distància. El millor que tenen les rutes que no són circulars és que et permeten descobrir detalls de l’indret que t’han passat desapercebuts quan feies l’anada! Així que ulls oberts i càmera a punt!\nSi voleu tenir una guia que us indiqui pas per pas el camí a realitzar, us recomanem que feu una consulta prèvia al punt d’informació de la Mongia a Sant Pere de Vilamajor. Allà us informaran de llocs d’interès i us proposaran llibrets de rutes a Sant Antoni, mapes i consells de llocs per anar a visitar.\nEl millor: La plana de Vilamajor té un paisatge agrícola extraordinari\nEl pitjor: La senyalització (porteu mapa)\nUna excursió genial i senzilla per tota la família, però eviteu la calor forta de l'estiu.\n← Ruta d'aquí: L'aplec de Sant Elies de Vilamajor Ruta d'aquí: El camí de can Diviu →\nRamon Solé Lacomba\ton 10/12/2018 at 15:10\nVaig esta la passada setmana fent la ruta de Sant Antoni de Vilamajor des de Can Quintana i el recorregut del Bany de Bosc, inagurat fa poc i crec prou vent dissenyat, quan vaig arriba a la Riera de Brugueres, em vaig sorprendre i assustar, perque alló no era una riera era un clavagueram, en canvi el Clot de Mal Infern baixa una aigua clara…\nDeu de seu alguna industria de aquesta zona ?\nEs trist que des del Baix Montseny tinguem de veure una cosa així.


TRIBUNA BERGUEDANA: LA FORQUILLA. EL GAT I EL RATOLÍ.\nUna vegada el gat Amadeu anava perseguint una mosca, afició prou entretinguda entre els membres de la família dels fèlids, i va ensopegar-se cara a cara amb un ratolí. Aquest animaló, l’Innocenci havia sortit de casa seva seguint el rastre olorós d’un formatge, sabeu aquells formatges una mica tous, sucosos i que fan aquella olor, quasi pudor, forta, espessa i que s’endinsa als narius amb una sensació agre i picant. Doncs aquest era el formatge que treia de polleguera a l’Innocenci.\nEl gat Amadeu es mira a l’espaordit Innocenci que era encongit en un racó i amb la veu dolça i ensucrada dels gats quan volen engalipar al pròxim i a més amb un somriure afalagador va dir-li:\n Hola amic Innocenci, t’estava cercant per jugar a tennis.\nEl ratolí empassant-se la salivera i veient tots el camins obstruïts pel cos del gat respongué:\n A sí, jo venia amb la mateixa idea però ves per on jo volia jugar demà. M’he deixat la raqueta a casa.\n No et preocupis en trobarem una altra. Suposo que no t’importa la marca.\n La marca m’és igual.- Mentrestant mirava dissimuladament per on fugir- Però no em veig cap per aquí.\n Mira jo en tinc una- contesta el gat i girant-se pren una forquilla gran i lluent. De sobte fa el gest d’enforquillar al ratolí. Aquest veient-se perdut corre desesperat sense trobar cap cau per amagar-se.\nNomés veu un foradet petit rere una ratonera i s’amaga darrere del parany del gat Amadeu. El gat de primer no el veu. L’Innocenci sap que els ulls del gat no trigaran a tenir la nineta rodona i el veure malgrat la foscor. Ràpidament mou la ratonera encarant-la a la llarga cua del gat que la mou neguitosament mentre regira en les ombres. Passa la cua una vegada i res, quasi pica a sobre i res. Finalment al tercer cop quan el gat va a girar-se a on és el ratolí, salta la trampa i prem la cua felina. Quin marrameu més esgarrifós trenca el silenci del patí.\nLa forquilla desnonada de la pressió de la mà del gat voleia pels aires i cap prop del ratolí. Aquest l’agafa fortament i comença a burxar l’esquena de l’Amadeu. Aquest miola buscant auxili fins que una de les voltes el parany salta, no sense quedar-se enganxats uns quants pèls de la cua del gat. Pobre Amadeu com corre perseguit per l’Innocenci que quan el punxa va dient.\n Toma ace, toma ace- mentre entremig fa la cantarella de 0-15, 0-30, 0-40, set i joc 0-6.\nNo us fieu mai dels que en bones paraules i somriures afalagadors us volen ensarronar.


REGLAMENT | Index\nFORMULARI POST CURSA\n1. Places limitades a 200 corredors per ordre d’inscripció. Les inscripcions s’obriran properament i es tancaran el 08/03/2019. Estigueu al cas que volen!\n5. La sortida es donarà a la Plaça del Doctor Monmany de Sant Pere de Torelló. La sortida als corredors es començarà a donar a les 09:00 del matí. Caldrà recollir el xip i el dorsal almenys mitja hora abans de la sortida del primer corredor.\n10. Hi haurà dues categories: una individual i una per equips (cada equip estarà formar per 3 persones).\n11. La cursa és oberta a majors de 18 anys. Els menors d’edat, sempre que tinguin més de 14 anys, podran participar a la cursa presentant degudament omplert el dia de la prova el document d’autorització paterna. Si no es presenta el document o no està correctament omplert no es podrà participar. En cap cas s’acceptaran inscripcions de menors de 14 anys.\n13. Els corredors sortiran d’un en un cada 30” o cada 15” en funció del total d’inscrits (l’organització es reserva el dret de canviar la freqüència però es compromet a notificar-ho amb antelació).\n14. Tots els participants tenen l’obligació d’assistir en cas d’observar un accident i/o comunicar-ho al control més proper. En cas de no fer-ho seran desqualificats.\n15. Els corredors que decideixin retirar-se de la cursa hauran de comunicar-ho al control més proper al lloc de la retirada.\n16. Llençar deixalles, fora dels llocs designats després de cada avituallament o en qualsevol punt del recorregut, serà motiu de desqualificació.\n17. Les condicions meteorològiques no suposaran en cap cas la suspensió de la prova.\n18. El fet de participar suposa l’acceptació de totes aquestes normes, quedant els imprevistos a criteri de l’organització.\n19. Un cop inscrit, si no es pot participar s'haurà de communicar als organitzadors i no hi haurà retornament dels diners de la inscripció, així però tindrà dret a la samarreta i els beneficis que la inscirpció et dona.\n20. Els últims inscrits a partir del 35 no tindràn samarreta.


Tercera edició del Saló del Cinema i les Sèries a la vista - La Farga L'Hospitalet Centre d'Activitats. La Farga GEM, S.A.\nTercera edició del Saló del Cinema i les Sèries a la vista\nEl primer cap de setmana de febrer tot un món cinèfil, a La Farga de L’Hospitalet\nEl Saló del Cinema i les Sèries ja té a punt la seva tercera edició, que se celebrarà del 2 a 4 de febrer de 2018, a La Farga de L’Hospitalet.\nL’organització del certamen ja treballa per tenir-ho tot a punt, per al primer cap de setmana de febrer, amb l’objectiu de seguir consolidant aquest esdeveniment, que en dues edicions ha comptat amb l’assistència de més de 45.000 persones.\nL’esdeveniment, organitzat per CinemaWorld i La Farga, tornarà a reunir el món del cinema i les sèries en un mateix espai, durant tres dies amb un munt d’activitats, exposicions, ‘escape rooms’, projectes de crowdfunding, xerrades i la tradicional jornada de Taules Rodones amb la presència de directors, guionistes, actors, promotors, etc.\nLa tercera edició del Saló del Cinema i les Sèries comptarà amb 115 expositors d’empreses relacionades amb el sector, 10 exposicions, diferents activitats i les més de 35 xerrades amb especialistes i professionals del món del cinema. Per a les xerrades d’aquesta edició any es compta amb la presència del director de cinema Nacho Vigalondo (Los cronocrímenes, Open Windows, Colossal), el còmic, guionista i actor Berto Romero (Tres bodes de más, Ocho apellidos catalanes), Alberto Ammann, actor de Narcos i l’editor i historietista Manuel Bartual (conegut pel seu viral relat de misteri a base de tuits).\nEntre les 10 exposicions que visitaran el Saló del Cinema i les Sèries destaquen, amb 400m2, una dedicada a la saga cinematogràfica de Harry Potter, una mostra de l’univers Star Wars i Alien i una mostra de cotxes de cinema amb El Coche Fantástico y el cotxe del General Lee.\nEnguany també hi haurà presència internacional amb la col·laboració de la productora i distribuïdora francesa Gaumont, que ens portarà a La Farga una mostra d’objectes de cinema, com el vestuari de pel·lícules de Luc Besson entre les que es troben ‘Leon’, ‘El profesional’ o ‘El quinto elemento’. A més també exposarà al saló el Museu del Cinema i Miniatures de Lió, que col·laborarà amb diferents mostres de vestits originals utilitzats en films de produccions de Hollywood.\nDurant el Saló del Cinema i les Sèries, i per segon any consecutiu, tindrem la presència de l’Espai d’Imatge i Tecnologia on professionals i aficionats podran gaudir de 500m2 de tecnologia amb les darreres novetats en vídeo, fotografia, realitat virtual, xerrades i masterclass.\nUna altra de les activitats serà la possibilitat de poder fer doblatge de veu a càrrec de l’empresa catalana Dubbing.\nEn l’espai de realitat virtual hi haurà l’exhibició d’obres cinematogràfiques de 360º, a més de l’estrena de la pel·lícula produïda pels participants del taller de realitat virtual organitzat per Garage Stories i el propi Saló del Cinema i les Sèries.\nLa tradicional jornada de Taules Rodones, que es farà divendres al matí, tindrà tres taules en diferents sales, aquest any amb Directors/es de càsting, Directors/es artístics i Guionistes. Aquesta activitat és oberta al públic i s’espera l’assistència, com cada any, d’estudiants relacionats amb el món audiovisual i joves professionals.


m'agraden les llenties: de gener 2015\nBon dia en flames!\nBon dia en flames · Ferran Cerdans Serra · 2015\nUn dia així només pot acabar millor.\nIl·lustracions de Ferran Pecanins pel Perdonin que no em disculpi\nEl Ferran Pecanins va estudiar el CFGS en Il·lustració a la mateixa Escola en la que vaig estudiar Disseny gràfic: l'EART de Manresa. Després de llegir la primera edició, artesana, del Perdonin que no em disculpi (2006), va tenir la idea d’il·lustrar-ne els relats breus per al seu treball final del cicle superior. En vam parlar un dia i em va semblar genial! La seva idea, com explica al seu bloc, era “apropar el llibre il.lustrat a un públic més adult”. Aquestes serien les 4 il·lustracions del projecte final, que la veritat és que m'encanten i saben transmetre amb força la naturalesa de cada conte curt. Gràcies Ferran!\nIl·lustració de Ferran Pecanins\nPodeu seguir-lo al Ferran Pecanins bloc i també a les vinyetes còmiques que fa per a manresa.info a la secció Els ninots de Ferran Pecanins.\n> art, disseny, il·lustració, perdonin, relats 0 comments\nCaricatures que et deixen retratat\nCaricatura de Joan Vives (www.caricates.com)\nEls meus records del Joan Vives, un amic de l’adolescència de Navarcles, són sobretot del carrer; d’un gos que es deia (o li dèiem) Sam, al que donàvem galetes, i sobretot dels seus còmics. Era genial veure l’evolució dels seus primers treballs, fets a llapis; com s’anaven transformant en còmics que podien haver estat publicats perfectament, ja de molt jove! Els anys van passar i quan preparava el verkami per finançar el recull Perdonin que no em disculpi, vaig pensar que una de les recompenses seria una caricatura a la coberta del llibre. Vaig pensar en ell de seguida, i ens vam reunir un dia amb la idea que, mentre ell simulava dibuixar, li faria algunes fotografies per penjar-les al projecte. Un cop acabada la sessió, però, va resultar que no havia estat simulant: em va ensenyar de sorpresa aquesta caricatura de l’Alai, que ens havia acompanyat durant la sessió. Em va semblar increïble la facilitat amb la que havia captat no només els trets físics característics, sinó també el caràcter alegre i juganer. Tot això en molts pocs minuts! I em vaig quedar sense paraules fins ara, que ho explico, tot i que la millor manera de veure-ho és amb la imatge que les acompanya. Ja em direu què us sembla! I si us voleu fer una cariatura, personal o bé de grup, jo no m'ho pensaria gens: caricates.com!\n> alai, històries 0 comments\nEs diu que quan es tanca\nuna porta se n’obren dues.\nA vegades, però, es torna\na obrir la mateixa porta\nque s’havia tancat, i allò\nque hi ha a l’altra banda ha\ncanviat. Llavors, s'han\nobert tres portes.\nFerran Cerdans Serra, 2015\nLa llum i la màgia\nEstall, Vall dÀger - Ferran Cerdans Serra, hivern 2006\nQuan l’Alai no havia entrat encara a la meva vida, vaig començar a fer caminades per la Vall d’Àger amb l’Estall, que és el gos de l’Olga. És possible que la coneixeu, una dona feliç, tan feliç que ni tan sols té facebook! XD\nAquesta fotografia m’agrada per la llum, però també perquè és la primera de gossos que vaig fer, pel moment que representa, perquè em sembla màgica (tot i que a mi tot em sembla màgic), i sobretot pel que significa la Vall per a mi: m’evoca l’amistat de les persones que hi vaig a veure. Gràcies vida per aquests regals!\n> fotografia, històries, instants, Nikkor 24-85mm f/2.8-4D IF 0 comments\nPostals de Nadal de Montse Bugatell 2013-2014\nAl plafó de l’escriptori hi penjo obres que m’agraden i sobretot que em motiven. Aquest suro té la particularitat que és de Nadal tot l’any (Nadal en el bon sentit de la paraula), degut a les postals de la Montse Bugatell, una amiga que escolta i, també, una il·lustradora genial, amb un treball que a mi personalment em sembla increïble. Gràcies Montse!\nSi no la coneixeu, us convido a descobrir la seva obra (entre molts altres projectes ha col·laborat amb Llibres Artesans) al bloc Inventari gràfic.\nFons d'escriptori segons estat de dispersió\n"Quit procastinating. Work on your art"\n“Quit procastinating. Work on you art”\n(No sé de qui és l'original malgrat haver fer una recerca)\nAquest és el fons que m'acompanya des de fa anys a l’estudi, com a mínim en un dels escriptoris de qualsevol S.O. La veritat és que m’ha anat molt bé, però quan estic especialment dispers la única solució és canviar la disposició “centrat” per “en mosaic”. Els efectes es multipliquen.\nSi és al darrere, em deu estar avançant\nOmbres - Ferran Cerdans Serra, 2015\nSi l’Alai camina al meu costat, o bé va lligada o és que m’està avançant... Aquí estava espantada per trets propers que havíem escoltat.\nQui no vola és ben bé perquè no vol(a)\nSèries Alai - Ferran Cerdans Serra, 2015\n> alai, hiperbreus, instants 0 comments\nMulla't tros de bípede!\nAlai nedant - Ferran Cerdans Serra, 2012\nL’Alai va aprendre a nedar un dia que va descobrir que li servia per fer drecera. Així es va obrir tot un món a si mateixa, i me n’alegro quan la veig tan feliç nedant. A vegades penso que pensa “Aquest tros de bípede és tan tanoca que no entra a l’aigua, s’està perdent el millor de l’excursió!”, i segur que amb molts altres mons és cert que em quedo al marge per no mullar-me. O perquè encara no els he descobert. O per tros de bípede!\n> alai, instants, SAMSUNG EX-1 0 comments


Dow Chemical també serà espònsor dels Jocs del 2017\nEls Jocs del 2017 continuen anunciant nous patrocinadors enmig d'un ambient cada dia més enrarit al voltant de l'esdeveniment. El nou espònsor és Dow Chemical Ibérica, que adopta el rang de "col·laborador oficial", com Autocars Plana i COMSA. El pla de patrocini inicial establia que l'aportació com a "col·laborador era de 100.000 euros.\nL'alcalde Ballesteros ha destacat la importància de Dow com a col·laborador oficial de Tarragona 2017: “Per a nosaltres és un orgull que empreses internacionals apostin pels Jocs de Tarragona. Dow és una empresa amb més de 50 anys d’història a la Península Ibèrica, i estem molt contents i agraïts per la confiança dipositada en el projecte”.\nPer la seva part, el president de Dow Chemical Ibérica, Antón Valero, ha destacat: “Com empresa amb una forta presència industrial al Camp de Tarragona i compromesa amb el territori i el seu entorn, és important col·laborar amb l’Ajuntament de Tarragona com a ciutat organitzadora dels Jocs Mediterranis del 2017 i amb tots els municipis seu que també acolliran les diferents modalitats esportives. Esperem que la col·laboració de Dow pugui contribuir a que els Jocs siguin un èxit a la vegada que siguin sostenibles a través de productes i tecnologies proporcionades per la química”.\nDow s’uneix a la categoria de col·laborador oficial de Tarragona 2017 juntament amb empreses com COMSA i Empresa Plana. L’empresa dedicada a la química se suma així a altres companyies internacionals que es comprometen amb els Jocs Mediterranis Tarragona 2017. En l’actualitat el Pla de Patrocinis dels Jocs Mediterranis preveu quatre categories principals de patrocini: soci oficial, patrocinador oficial, col·laborador i “Amics de Tarragona 2017”.\nDow combina el poder de la ciència i la tecnologia per a innovar en aspectes essencials pel progrés humà. La companyia impulsa innovacions que aporten valor des de les ciències biològiques, químiques i dels polímers, i material per a donar resposta als desafiaments més urgents del món com la necessitat d’aigua potable, la generació i conservació d’energia neta, i l’augment de la productivitat agrícola.\nLa cartera integrada i orientada al mercat de Dow, líder de la indústria en especialitats químiques, materials avançats , agricultura i plàstics, ofereix un àmplia gamma de productes i solucions basats en la tecnologia a clients d’aproximadament 180 països, en sectors d’alt creixement com el d’embaixades, electrònica, aigua, revestiments i agricultura. Al 2015, Dow va obtenir unes vendes anuals de gairebé 49.000 milions de US$ i en l’actualitat compta amb una plantilla d’aproximadament 49.500 empleats.


TFG – Info. Acadèmica\nEl TFG podrà contemplar diferents modalitats, tant experimentals com acadèmiques en totes les seves vessants, segons els diferents aspectes relacionats amb la titulació. El contingut del TFG correspondrà a un dels següents tipus:\nTreball experimental o aplicat relacionat amb els continguts propis de la titulació, que podran desenvolupar-se en organitzacions o empreses. En tot cas, s’ha d’acreditar l’interès de la institució per col.laborar en el TFG.\nTreball de revisió i investigació bibliogràfica centrat en diferents camps relacionats amb els estudis i relacionat amb línies de recerca i investigació desenvolupades per l’EUNCET.\nTreball aplicat i transversal, de caràcter multidisciplinari i professional, que es desenvoluparà sobre una institució ja existent o de nova creació.\nAltres treballs no ajustats a les modalitats anteriors i que la Comissió de TFG consideri pertinent la seva execució.\nEls temes del TFG seran proposats pels professors que imparteixen docència en la titulació, per la Direcció de l’Àrea d’Investigació de l’Escola i / o per la Direcció Acadèmica de l’Escola quan la temàtica a desenvolupar sigui d’interès. Si es considera, els estudiants també podran proposar temes a la Comissió de TFG de l’EUNCET, als quals necessàriament hauran d’acompanyar un informe de viabilitat de la iniciativa.\nPodeu consultar la normativa i el marc general del TFG en el següent enllaç: normativa TFG\nEls estudiants matriculats del TFG han d’emplenar el formulari següent establint un ordre de preferència del TFG.\nPer accedir al formulari: Formulari\nLa Comissió del TFG realitzarà l’assignació provisional del tutor i del TFG en el termini marcat per l’Escola atenent, en la mesura del possible, les opcions manifestades per estudiants i tutors.\n1 - 3031 - 50


Argimon reclama ampliar la franja d'edat per rebre la vacuna d'Astra Zeneca «com a mínim fins als 65 anys» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nArgimon reclama ampliar la franja d'edat per rebre la vacuna d'Astra Zeneca «com a mínim fins als 65 anys»\nacn | barcelona 02.03.2021 | 20:10\nEl secretari de Salut, Josep Maria Argimon\nEl secretari de Salut Pública, Josep Maria Argimon, ha reclamat aquest dimarts al Ministeri de Sanitat que "obri" la franja d'edat per les vacunes Astra Zeneca "com a mínim fins als 65 anys" perquè "no té sentit" tenir mestres o mossos de 32 anys vacunats i de 62 sense vacuna. Argimon també ha destacat que la variant britànica del coronavirus "ja és la predominant a Catalunya, amb un 60% dels casos", i ha reconegut que aquesta xifra "ha arribat una mica abans del que s'esperava". Per altra banda, el nou protocol de residències que es començarà a aplicar aquesta setmana inclou que les persones vacunades amb les dues dosis ja no seran considerades contactes estrets, el que suposarà acabar amb els aïllaments per aquest motiu.\n"Nosaltres ja advocàvem per posar al límit 65 anys", ha defensat Argimon, que ha argumentat que ara hi ha més evidència científica per fer-ho i ha afegit que Alemanya, França i Itàlia ja han actuat en aquest sentit.\nEl Govern diu que Catalunya continuarà tancada per Setmana Santa i deixa en l'aire el manteniment del confinament comarcal.\nEl Departament de Salut ha enviat una carta aquest dimarts al Ministeri de Sanitat per plantejar aquesta qüestió perquè es pugui tractar aquesta mateixa setmana a la reunió amb el ministeri. Argimon ha dit que no actuaran sense l'aval estatal perquè considera que podria crear "confusió" i comportaria "polèmiques estèrils".\nArgimon insisteix en la reobertura\n"Si per controlar la pandèmia no ens movem, ens tanquem i ja està, però morirem d'una altra cosa", ha afirmat Argimon en la línia de reclamar una progressiva reobertura de les mesures més restrictives.\nEn aquest sentit s'ha centrat en la "fatiga i el cansament" dels joves i adolescents. Argimon ha dit que Pablo Hasel "no hauria d'estar mai a la presó pel que ha fet", però ha dit que les protestes dels joves són també per la taxa d'atur, els baixos salaris o les dificultats per tenir habitatge. Ha recordat les mesures per prevenir els contagis de la covid-19 que han afectat als joves pel que fa a l'esport, als estudis o a sortir de nit. "Hem de donar aire", ha conclòs.\nDades que "tendeixen a zero"\nArgimon també ha presentat unes dades d'incidència molt positives "que tendeixen a zero". Ha explicat que en aquests moments hi ha 42 persones amb infecció en residències geriàtriques després d'un any en què "lamentablement hem estat patint pels brots a les residències i ara podem dir que la situació ha fet un gir".\nLa sotsdirectora general de Promoció de la Salut, Carmen Cabezas, ha avançat que a partir d'abril confia en rebre un volum més gran de dosis que permetria ampliar l'estratègia de vacunació. Actualment només s'han rebut vacunes per poder administrar-les al 6,95% de la població en primera dosi i a un 2,47% en la segona.\nVint grans espais de vacunació\nArgimon ha tornat a demanar una major certesa en el subministrament de vacunes que permeti accelerar la vacunació del conjunt de la població.\nEn aquesta mateixa línia, Argimon també ha avançat que estan plantejant "espais molt més grans de vacunació" i s'ha aventurat a dir que n'hi haurà vint a Catalunya i comptaran amb espais per emmagatzematge i per l'atenció sanitària.\nPoca incidència el 14-F\nArgimon també ha presentat les dades de l'informe que analitza la incidència de casos de covid-19 en una mostra de 18.000 persones que van ser membres d'una mesa electoral en les passades eleccions en comparació a una població similar.\nEls resultats mostren que els casos confirmats a les persones de les meses van ser 37, i en el cas de la població general va ser de 47. Per tant, s'observa que no hi ha diferències significatives entre elles.\n1,2 milions de proves als centres educatius\nPer la seva banda, Ariadna Mas, metgessa de família, ha volgut destacar que ja s'han fet gairebé 1,2 milions de proves, fet que representa "un esforç molt important de les unitats mòbils que es van crear quan es van obrir les escoles" i que, a més, les dades de positivitat a tots els grups educatius són inferiors al 5%, xifra recomanada per l'Organització Mundial de la Salut.\n"Les dades demostren com les mesures han funcionat i que les escoles són un entorn segur", ha destacat. Mas ha considerat que "les dades són bones, i animem a les famílies i al conjunt de la comunitat educativa a mantenir els bons hàbits de protecció, sobretot ara que ve el bon temps i és més fàcil ventilar tant les classes com les llars".


Dolces venjances | menjadatils\nLes cavalcades del mut\tMentre no t’atrapin\nSegur que els medievals eren sexualment més reprimits?\nGreus i penosos d’escoltar havien estat els tràngols d’Elena, però com que en part els donaven per justament esdevinguts, els havien seguit amb més moderada compassió, encara que consideressin rigorós i ferotgement implacable, fins i tot cruel, l’estudiant. I havent arribat Pampínea a la fi, la reina imposà a la Fiammeta que prosseguís; la qual, desitjosa d’obeir, digué:\n—Agradoses dones, com que em sembla que la severitat de l’estudiant ofès us ha deixat un poc compungides, considero convenient d’estovar els esperits agrejats amb alguna cosa més joiosa; i per això voldria contar-vos una novel·leta d’un jove, que rebé una injúria amb ànim més mansuet, i se’n venjà amb una acció més moderada; per la qual podreu comprendre que, quan un hom vol venjar la injúria rebuda, n’hi ha prou que l’ofensor rebi tal com l’ase que pega a la paret, sense haver d’injuriar excedint-se en la conveniència de la revenja.\nHeu de saber, doncs, que a Siena, segons que m’han dit, vivien dos joves benestants i de bones famílies vilatanes, l’un dels quals s’anomenava Spinelloccio di Tavena i l’altre Zeppa di Mino, i tots dos eren veïns de Camollia. Aquests dos joves sempre anaven plegats, i pel que mostraven, s’estimaven tant o més que si haguessin estat germans; i cadascun d’ells tenia per muller una dona molt bella.\nAra, s’esdevingué que Spinelloccio, visitant sovint la casa de Zeppa, essent-hi Zeppa o no essent-hi, de tal manera intimà amb la muller d’aquest, que començà a jeure amb ella, i en això continuaren un bon temps abans que ningú se n’adonés. Anant així les coses, però, trobant-se un dia Zeppa a casa sense saber-ho la dona, Spinelloccio vingué a veure’l. La dona digué que ell no era a casa; llavors Spinelloccio, pujant a dalt tot d’una i trobant la dona a la sala, en veure que no hi havia ningú més, la va besar i ella a ell. Zeppa, que veié això, no es bellugà, i s’estigué amagat per observar on aniria a parar el joc; i al cap de poca estona, veié que la seva muller i Spinelloccio, ben abraçats, sc n’anaren a la cambra i s’hi tancaren; per la qual cosa s’enutjà molt. Però comprenent que, si feia soroll o qualsevol altra cosa, la seva injúria no esdevenia pas menor, ans li’n creixia la vergonya, es posà a pensar quina revenja li era més convenient, perquè, sense saber-se al veïnat, el deixés satisfet.\nI després de pensar-hi llargament, semblant-li haver trobat la manera, continuà amagat tota l’estona que Spinelloccio estigué amb la dona; i quan aquest se n’anà, ell entrà a la cambra, on trobà la dona que encara no s’havia pogut arranjar els vels del cap, que tot jugant Spinelloccio li havia fet caure; i digué:\n—Ja veus, dona, que has obrat malament; i si vols que et perdoni hauràs de fer complidament tot el que t’indicaré, que és això: vull que diguis a Spinelloccio que demà, pels volts de l’hora de tèrcia, cerqui algun pretext per deixar-me i venir aquí amb tu; i tan bon punt serà aquí, jo tornaré, i quan em sentis, el fas entrar en aquesta caixa i el tanques dintre; i després d’haver fet això, ja et diré la resta que caldrà fer; i no tinguis cap recança de fer això, que et prometo que no li faré cap mal.\nLa dona, per cornplaure’l, digué que ho faria; i així ho féu. L’endemà, trobant-sc Zeppa i Spinelloccio plegats, cap a la tèrcia, Spinelloccio, que havia promès a la dona d’anar-hi aquella hora, digué a Zeppa:\n—Però si encara falta molt per a l’hora de dinar.\n—És igual; també haig de parlar amb ell d’una qüestió, i em convé, doncs, de ser-hi de bona hora.\nAcomiadant-se, doncs, Spinelloccio de Zeppa, fent un tomb, es plantà a la casa amb la muller d’ell; i havent entrat a la eambra, no hi estigueren gaire estona que Zeppa tornà; i quan la dona el sentí, mostrant-se tota esporuguida,l’entaforà a la caixa que el marit li havia dit, i el tancà dintre, i sortí de la cambra.\n—Spinelloccio se n’ha anat a dinar a casa d’un amic seu i ha deixat sola la seva dona; surt a la finestra i crida-la i digues que vingui a dinar amb nosaltres.\nLa dona, tenint por per ella mateixa i per això esdevinguda molt obedient, féu el que el marit li indicà. La muller de Spinelloccio, després de fer-se pregar molt per la muller de Zeppa, hi anà, en saber que son marit no dinaria a casa; i quan ella arribà, Zeppa, fent-li moltes manyagueries i prenent-la amistosament per la mà, manà en veu baixa a la muller que se n’anés a la cuina, i entrà amb aquella a la cambra; i quan fou dins, girant-se enrera, tancà la porta amb balda. Quan la dona veié que tancava per dintre, digué:\n—Oidà, Zeppa, què vol dir això? Així, doncs, per això m’heu fet venir? Aquest és l’amor que sentiu per Spinelloccio i la lleial companyonia que teniu?\nI Zeppa, acostant-se a la caixa on era tancat el marit d’ella i agafant-la bé, li va dir:\n—Dona, abans de queixar-te, escolta el que et diré. Jo he estimat i estimo Spinelloccio com un germà; i ahir, encara que ell no ho sap, vaig trobar que la confiança que li he tingut havia arribat a això: que ell jeu amb la meva dona com ho ha fet amb tu; ara, com que l’estimo, no vull altra revenja sinó igual que l’ofensa: ell se les ha hagudes amb la meva dona, jo me les hauré amb tu. Si tu no vols, aleshores l’hauré d’enxarpar, i com que no vull deixar aquesta ofensa sense càstig, mouré tanta brega que ni tu ni ell no estareu mai tranquils.\n—Zeppa meu, puix que la revenja ha de caure al meu damunt, ho accepto, sempre que, d’això que hem de fer, em facis quedar amb pau amb la teva dona, tal com jo, malgrat el que ella m’ha fet, vull quedar amb ella.\n—Tingues la seguretat que ho faré: i a més d’això, et donaré un car i bell joiell com no en tens cap.\nI dit això, abraçant-la i començant-la a besar, l’ajagué damunt la caixa, dins la qual son marit era tancat, i aquí, com li plagué, amb ella s’adelità, i ella amb ell. Spinelloccio, que era dins la caixa i havia sentit totes les paraules de Zeppa i la resposta de la seva muller, i després havia sentit la dansa trevisana que li havia fet damunt del cap, durant molta estona sentí tal dolor que cuidava morir; i si no fos que tenia por de Zeppa, n’hauria dit de crespes a la muller, malgrat estar tancat. Després, rumiant que ell havia començat la malifeta i que Zeppa tenia raó de fer el que feia, i que envers ell s’havia portat humanament i com a company, per dintre seu decidí d’ésser més que mai amic de Zeppa, si ell volia.\n—Madona, vós m’heu tornat pa per fogassa —i ho va dir rient.\nI ella ho féu; dins la qual Zeppa mostrà a la dona el seu Spinelloccio. I llarg seria de dir qui d’ells dos s’avergonyí més, si Spinelloccio veient Zeppa i sabent que ella sabia el que havia fet, o la dona veient el seu marit i adonant-se que ell havia oït i endevinat el que ella li havia fet damunt del cap. I llavors Zeppa li digué:\nZeppa ho acceptà, i en la millor pau del món tots quatre dinaren plegats; i d’aleshores endavant cada una de les dones tingué dos marits, i cada un dels homes, dues mullers, sense haver-hi mai raons o baralles entre ells.\nCreative Commons: La serp blanca


Ràdio Balaguer - En motiu del Dia Internacional de les Dones FGC ha programat per diumenge a l'estació de Balaguer la pintada d'un mural amb forma de ma per posar de relleu actituds que encara que no ho semblin són en realitat assetjament\nEn motiu del Dia Internacional de les Dones FGC ha programat per diumenge a l'estació de Balaguer la pintada d'un mural amb forma de ma per posar de relleu actituds que encara que no ho semblin són en realitat assetjament\nFerrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) canviarà els pictogrames que acompanyen els seients reservats als trens per uns nous pictogrames inclusius. El nou disseny mostra la imatge d’un home amb un nadó a coll, en comptes d’una dona com ara, i una dona amb el braç trencat, en comptes d’un home amb crosses. Aquest canvi és fruit d’una auditoria de seguretat amb perspectiva de gènere que FGC ha dut a terme amb l’objectiu d’introduir criteris de gènere en la millora de les estacions.\nDe l’auditoria n’han sortit altres actuacions en relació amb la millora de l’accessibilitat. En aquest sentit, ja s’està instal·lant una nova senyalització informativa per explicar, amb més claredat, com funcionen les barreres tarifàries per a persones amb mobilitat reduïda (PMR) o que portin cotxet, bicicleta o maleta, i uns nous dissenys de plànols de zona que incorporen la indicació de nous serveis i que informen, també, de les distàncies des de l’estació a altres punts d’interès com ara parades de bus més properes, zones de vianants o llocs turístics.\nCentrat en el 8 de març, Dia Internacional de les Dones, FGC ha programat una acció a l’entorn de les estacions de Pl. Catalunya (línia Barcelona-Vallès), Pl. Espanya (línia Llobregat-Anoia) i Balaguer (línia Lleida-La Pobla de Segur) on tres artistes pintaran en temps real uns murals amb forma de ma per posar de relleu actituds que encara que no ho semblin són en realitat assetjament. Les actuacions que es volen combatre a través d’aquests murals són el contacte físic innecessari, les mirades lascives i els comentaris sexistes. L’acció a l’estació de Pl. Catalunya es realitzarà demà dissabte, dia 7 de març, i hi assistiran el president d’FGC, Ricard Font, i la directora de l’Institut Català de les Dones, Núria Ramon (13 hores vestíbul Bergara). Les altres dues accions es duran a terme el mateix diumenge dia 8. Els artistes que realitzaran els murals són els il·lustradors Cristina Daura, Amaia Arrazola i Iván Bravo.\nEls tres murals formaran part de la campanya Tolerància Zero que FGC impulsa des de l’any 2018 i que, entre altres actuacions, inclou el mecanisme per alertar de situacions de violència masclista a l’app d’FGC.\nA nivell intern, FGC ha iniciat una campanya de conscienciació sobre l’assetjament sexual o per raó de sexe en el lloc de treball, amb l’objectiu de difondre el protocol d’actuació en aquests casos. Així, des de començament d’any, 729 treballadors i treballadores han rebut formació de sensibilització, prevenció i abordatge de l’assetjament sexual i per raó de sexe dins de l’empresa, en base al protocol existent.\nD’altra banda, i en col·laboració amb la Direcció General d’Administració de Seguretat del Departament d’Interior, personal d’FGC està realitzant un curs per aprendre a identificar situacions abusives i saber com actuar i com atendre les persones que hagin patit violència masclista. Quan acabi aquest 2020 el nombre total de persones que hauran fet aquesta formació serà de 900. Aquesta és una de les accions derivades de l'adhesió d'FGC, el desembre de 2019, al Protocol de Seguretat contra les violències sexuals en entorns d'oci.\nPrimera Jornada Anna Aresté, dones empoderades\nEls dies 27 i 28 de març, FGC organitzarà la Primera Jornada Anna Aresté, dones empoderades, que se celebrarà a Montserrat. L’objectiu d'aquesta jornada és crear un grup, inicialment de dones, que impulsi les polítiques d’igualtat de l’empresa. Precisament, el nom de la jornada és un reconeixement a Anna Aresté, que va ser la primera cap d'estació d’FGC, l'any 1979, i que va lluitar perquè les dones poguessin treballar en llocs tradicionalment ocupats per homes.\nEl Tren de les Dones\nA més, el dia 26 de maig està previst que circuli el Tren de les Dones entre Pl. Espanya i Igualada. Es tracta d’una actuació conjunta entre FGC i l'Observatori Dona, Empresa i Economia (ODEE) de la Cambra de Comerç de Barcelona per presentar el transport públic, i en particular el ferroviari, com un sector atractiu perquè les dones desenvolupin la seva carrera professional així com donar impuls a la Plataforma de Conselleres i Directives, que promou l'ODEE per a fomentar el talent femení i incrementar les seves oportunitats, contribuint a aconseguir una realitat més paritària.\nEn la seva política de persones, Ferrocarrils té el foment de la igualtat efectiva de dones i homes en el treball, la promoció del desenvolupament professional de les dones en condicions d’igualtat amb els homes, així com l'increment de la seva presència en posicions directives i òrgans de decisió. Amb aquesta acció, FGC vol continuar actuant com a tractora de les polítiques d’igualtat i de promoció de la dona en els òrgans de presa de decisió en l’àmbit del sector públic empresarial a Catalunya.\nFGC ha col·laborat també, amb el Patronat de Turisme Costa Brava Pirineu de Girona i l’Agència Catalana de Turisme, en unes jornades inclusives on tres dones amb cadires de rodes han realitzat, del 29 de febrer al 5 de març, diferents activitats per les comarques de la Garrotxa, el Ripollès, la Cerdanya, el Gironès i el Pla de l'Estany. FGC ha ofert les instal·lacions de Vall de Núria i La Molina per a la realització d’aquestes activitats. En l’àmbit de les estacions d’esquí i de muntanya, FGC també està duent a terme una campanya a xarxes socials. Sota el títol Setmana de les dones, els diferents perfils de les estacions estan donant a conèixer l’activitat de les dones vinculada amb la neu.\nFerrocarrils s’incorpora al Target Gender Equality\nFinalment, Ferrocarrils s'acaba d'incorporar al Target Gender Equality, un programa accelerador de la igualtat de gènere centrat en donar suport a les empreses que participen al Pacte Mundial de les Nacions Unides en l'establiment i l'acompliment d'objectius empresarials ambiciosos per augmentar la representació i el lideratge de les dones a l'empresa.