Un moviment engarjolat: el lideratge dels presos La República\nRecentment Jordi Sánchez, secretari general de Junts per Catalunya i pres polític, ha escrit un article que aparentment rebat el discurs antiunilateralista exposat en un altre escrit del seu company de presó Oriol Junqueras, president d’Esquerra Republicana de Catalunya i també pres polític. Els dos articles s’han escrit en el context creat per l’anunci del govern espanyol del PSOE i Podemos que indultarà alguns dels presos polítics catalans: els líders dels partits i de les dues grans organitzacions que van organitzar el referèndum d’autodeterminació de l’octubre del 17. Tot i les aparents discrepàncies, les tesis de l’un i de l’altre no són gaire diferents: conciliació amb l’unionisme, pacte amb el govern espanyol i indult per a ells. Aquestes tesis són precisament les que volen sentir els sectors més intel·ligents de les classes dirigents espanyoles, encarnats pel PSOE, i si s’imposessin comportarien la desactivació de l’independentisme com a amenaça al règim i la seva gradual erosió per causes demogràfiques. És probable que la fragilitat del govern de coalició espanyol i la seva segura substitució per un govern ultranacionalista del PP i possiblement VOX en un termini curt de temps farà inviable la pacificació; tanmateix, l’opció per una via equivocada pot fer perdre oportunitats molt clares a l’independentisme per guanyar posicions en el conflicte i pot deixar-lo afeblit i incapaç de plantar cara a la repressió creixent del règim. De fet, són en part aquestes oportunitats que s’albiren per a l’independentisme que han dut el PSOE a optar pels indults.\nOriol Junqueras va publicar el seu article dilluns dia 7 de juny al diari Ara, portaveu de les tesis de la moderació d’Esquerra Republicana, i a la pàgina web de la Sexta, televisió que fa de representant mediàtic de la part més reformista del règim. A la peça, Junqueras emfasitzava que una part de la població de Catalunya no va veure legítim el referèndum d’autodeterminació i feia servir aquesta constatació per reclamar una rebaixa de les tensions amb el règim espanyol («alleugerir el conflicte») i per defensar que l’independentisme se centri a créixer numèricament, tot interpretant que això requereix la renúncia a la unilateralitat. Segons Junqueras, l’única opció legítima i viable cap a la independència és un referèndum acordat amb el govern espanyol, que per alguna raó no explicada creu que pot esdevenir-se amb una negociació destensionada. Al final de l’article, Junqueras demanava implícitament el perdó de l’executiu espanyol, dient que hi ha gestos que poden «pal·liar el dolor de la repressió i el patiment de la societat catalana» i que qualsevol mostra de «desjudicialització» serà positiva.\nEl dia següent, Jordi Sánchez publicava una rèplica al mateix diari Ara en què intentava distingir-se de Junqueras. Sánchez retreia al seu company de presó que no hagués arribat prou aviat a la via del diàleg amb el govern espanyol i en què, a diferència del republicà, negava que hi hagués cap fractura en la societat catalana. Tot i les diferències aparents amb Junqueras, Sánchez deia que allò que calia a Catalunya era un «bon govern» i «la superació del conflicte», dos eslògans en plena sintonia amb el discurs d’Esquerra Republicana (i del PSOE). Per altra banda, Sánchez afectava poca preocupació per la qüestió del perdó, però també mostrava que l’acceptaria de grat si el govern espanyol el volia concedir, sense esmentar les raons que el portaven a oferir-lo. Finalment, l’article de Sánchez incloïa una frase que va desencadenar una gran polèmica. Segons l’antic líder de l’Assemblea Nacional Catalana i actual secretari general de Junts per Catalunya, el referèndum del primer d’octubre del 17 «va ser concebut més per forçar el govern espanyol a obrir una via de diàleg i negociació per assolir un referèndum acordat que per proclamar efectivament la independència».\nSánchez, probablement poc conscient de la gravetat de l’afirmació, confessava al seu article que els dirigents polítics independentistes van preparar el plebiscit d’autodeterminació del país pensant que seria un mer teatre de kabuki. Els dirigents de l’independentisme reduïen el vot dels catalans, el seu exercici al dret que tota nació té a l’autodeterminació, a una mera farsa ritualitzada. De fet, d’indicis ja n’hi havia molts abans d’aquestes declaracions. El més decisiu és que la Generalitat no va intentar en cap moment fer-se obeir per la policia autonòmica, no va intentar implementar el resultat del referèndum i no tenia cap pla per prendre el control del territori d’acord amb les lleis de transitorietat que el Parlament havia aprovat. Per altra banda, les declaracions públiques dels líders també han estat reveladores. Només cal recordar que poc abans de la votació el mateix Jordi Sánchez va dir que un milió de votants ja seria un èxit i també va proposar que fessin cua davant dels col·legis tancats i que aixequessin les mans mentre la policia del règim s’enduia les urnes, per obtenir una imatge potent d’injustícia. Amb tot, la paraula clau de la confessió de Sánchez era el verb: quan afirmava que el referèndum va ser «concebut» d’una manera determinada, implícitament semblava reconèixer que en realitat en va ser una altra de molt diferent. La gent, que es va mobilitzar massivament i va resistir heroicament la repressió espanyola, va decidir que el primer d’octubre seria un veritable referèndum d’autodeterminació.\nLes raons que tres anys i mig després del referèndum el govern espanyol estigui parlant d’un perdó es deriven precisament de l’actitud del poble català, que va convertir el que havia de ser una farsa política en un moment fundacional. Per una banda, és clar, hi ha el simple fet que si el primer d’octubre hagués estat una mera performance ara Junqueras i Sánchez no serien a la presó. Davant de la potència del primer d’octubre, no del que Jordi Sánchez havia imaginat sinó del que va fer el poble català, el règim espanyol es va sentir acorralat. És possible que Sánchez també hagués acabat a la presó amb l’opereta que planejava amb altres professionals de les conspiracions de galliner –com David Madí i Xavier Vendrell, perseguits arran del Tsunami Democràtic, una altra farsa que va desbordar les previsions dels aprenents de bruixot que la van idear– però sembla clar que les penes dures i la intensitat de la repressió del nacionalisme espanyol tenen una relació directa amb la sensació de perill que van experimentar les oligarquies del règim. Per altra banda, aquesta decisió del deep state espanyol per la repressió dura, fonamentada explícitament en la unitat d’Espanya –Carlos Lesmes, cap de la judicatura espanyola, va afirmar públicament que «la indisoluble unidad de la Nación espanyola» [sic] és el «basamento último, nuclear e irreductible» de tot el dret espanyol–, n’ha dividit les classes dirigents, l’ha deslegitimat a Catalunya, ha degradat el seu funcionament intern i li ha creat costos internacionals. És precisament la combinació de dos d’aquests factors, la divisió interna i els costos internacionals, que han dut el PSOE a plantejar-se la concessió dels indults.\nLa força del primer d’octubre i de l’independentisme català va crear un pànic en les files del nacionalisme espanyol. No s’equivoquen tant els que diuen que l’independentisme va despertar el feixisme. El qüestionament dels privilegis i de la distribució del poder sempre desperta una reacció. VOX no és res més que l’exacerbació d’un autoritarisme i un nacionalisme d’estat de caire integrista i imperialista que impregnen tota l’estructura política espanyola. La radicalització dels elements més retrògrads de l’espanyolisme, que precedeix el primer d’octubre però que aquesta fita va accelerar, ha dificultat els acords entre els partits dinàstics. La desintegració de Ciudadanos, un partit també ultranacionalista –va néixer com un partit d’agitació ètnica castellana a Catalunya– però que alguns van creure que podria ser una crossa dels dos grans partits espanyols, ha convençut el primer ministre Pedro Sánchez, un personatge sense cap fidelitat aparent a res ni a ningú fora d’a si mateix, que la seva permanència al poder i la del PSOE que lidera passa indefectiblement pel suport d’Esquerra Republicana. De fet, en la situació actual Sánchez sap que no guanyaria unes eleccions i que per tant la seva continuïtat al govern depèn d’Oriol Junqueras. Per altra banda, el govern espanyol és conscient que un any o dos la sentència aberrant de la judicatura espanyola contra els impulsors del referèndum serà fulminada pel Tribunal Europeu de Drets Humans. Sánchez vol anticipar-se al cop, distanciar-se de les arbitrarietats dels jutges espanyols, evitar un esclat popular a Catalunya i transmetre als governs estrangers que el seu executiu no és part del problema sinó de la solució, però sense realment oferir res de tangible que pogués posar-lo en un perill greu internament.\nEn aquestes condicions, la gràcia del govern espanyol als líder empresonats no ajuda en res al moviment independentista. És possible que exacerbi encara més les tensions dins del règim espanyol i, per tant, l’afebleixi, però si a canvi els líders independentistes prometen «conciliació» i renuncien a la unilateralitat, el que passarà és que l’independentisme restarà desarmat en una situació d’inestabilitat creixent. Un descens en la intensitat de la reivindicació tampoc no el farà créixer en extensió: en una situació de divisió en blocs etnoculturals, només una aposta combativa pot atreure aquells sectors el bloc nacional espanyol més contraris a les oligarquies estatals i aquells segments de la població d’identitats mixtes que en una situació de tranquil·litat no tenen necessitat de triar amb quina filiació nacional s’identifiquen més.\nUna sentència que forci l’Estat espanyol a alliberar els presos constitueix una oportunitat única per exercir novament l’autodeterminació, amb unes forces repressives aparentment lligades de mans i peus. Una negativa de la judicatura espanyola a obeir Estrasburg o una nova onada de persecucions arran d’un nou referèndum legitimarien la via unilateral tant internament com també internacionalment, el terreny en què l’independentisme ha tingut més dificultats per teixir aliances. De fet, aquesta mena de disjuntives entre la democratització o l’expulsió d’Europa és la que han cercat de manera explícita l’exili i la seva defensa, liderada per Gonzalo Boye. En aquest marc, l’interès de l’independentisme és que les disjuntives siguin clares: Europa ha de comportar autodeterminació. Boye, que cerca la democratització d’Espanya, desitja que el règim triï el respecte de l’exercici de l’autodeterminació, però davant de la possibilitat d’independència catalana és probable que l’opció sigui l’aïllament. Això comportaria pobresa, dissensió interna, puixança dels moviments contestataris com l’independentisme i la possibilitat d’aquests d’establir vies de diàleg amb els governs europeus. Els revessos europeus de ben segur que faran créixer l’eurofòbia a Espanya i poden facilitar l’arribada al poder de VOX, probablement com a escuder del PP. Una situació així faria molt més senzill que Catalunya trobés aliats entre els governs més favorables a la integració europea. Per tant, tot apaivagament que abarateixi les disjuntives treu pressió al règim: si es renuncia a la unilateralitat, el règim no necessitarà contradir les sentències europees per impedir l’autodeterminació catalana; si Pedro Sánchez allibera els ostatges, la judicatura espanyola no s’hi veurà forçada per Estrasburg. El millor que podrien fer els presos és dificultar els indults dient obertament que la repressió no els ha amansit i que no abandonaran la via unilateral, que és inherent a l’autodeterminació.\nOriol Junqueras i Jordi Sánchez tenen motius personals evidents per voler l’acord amb el govern espanyol i precisament per això no haurien de tenir cap mena de capacitat de decisió en el si de l’independentisme. Que des de la presó dirigeixin els dos grans partits de l’independentisme mostra mancances clares del moviment. L’independentisme actual és sobretot una evolució del vell catalanisme, un moviment reformista que apostava per crear un poder autònom català dins d’un Estat espanyol democràtic i reconeixedor de la pluralitat nacional, i no tant un creixement orgànic del vell independentisme insurreccional. Per aquesta raó, al moviment li ha costat d’integrar nocions bàsiques de qualsevol opció revolucionària. El creixement espectacular de les adhesions a la independència els darrers anys es deu a la constatació que dins de l’Estat espanyol els catalans no podem sobreviure com a grup nacional o que, com a màxim, ho podem fer com una minoria absolutament residual fins i tot dins del nostre territori tradicional, i no tant perquè les forces de l’independentisme històric hagin convençut el gruix de la població.\nEntre el 2000 i el 2020 la població de Catalunya va augmentar en un 20%, principalment per l’arribada d’un milió tres-centes-mil persones de l’estranger. Entre 1950 i 1981 ja havia augmentat en un 83,6%, en bona part a causa de l’arribada d’un milió i mig d’immigrants castellanoparlants, quan la població a Catalunya era de poc més de tres milions de persones. El 1980 es va creure que l’aparent autonomia permetria nacionalitzar la immigració i el fet que durant el pujolisme la població es mantingués estable (entre 1981 i el 2000 només va créixer en un 3,8%) i que es produís l’assimilació gradual d’una part de la gran immigració dels 50 i 60 semblava corroborar-ho. L’arribada d’una altra onada massiva d’immigració i la regressió del règim autonòmic, simbolitzada per l’esquarterament de l’Estatut d’Autonomia de 2006, van acabar amb la vella pretensió d’un poder català dins d’una Espanya plurinacional. Molts catalans van veure, finalment, que el projecte uniformitzador de les elits espanyoles era compartit per la població de la majoria nacional castellana, que això no canviaria, que la continuïtat a Espanya comportava la desaparició com a nació diferenciada i que, en tot cas, era més segur i més digne disposar d’un estat propi.\nPer bé que la mutació del catalanisme en independentisme difícilment és reversible (la repressió ha trencat els vincles emocionals que els catalans culturals podien tenir amb l’Estat espanyol, i els interessos i les pors que han alimentat durant un segle i mig el provincialisme, l’autonomisme i el federalisme també s’han diluït en un món de comerç lliure i limitació del poder expansionista dels grans estats), el moviment encara no ha abandonat molts dels automatismes de l’etapa anterior. L’independentisme és un moviment polític revolucionari i no pot dependre de les decisions d’ostatges del règim que pretén vèncer. En el cas català, a més, s’han normalitzat discursos que directament justifiquen allò que en altres casos es consideraria traïció: que un pres està legitimat a cercar la llibertat de la manera que sigui. Un moviment que no censura l’egoisme tindrà dificultats importants per a reeixir. Els interessos personals no poden passar per davant dels col·lectius. Fins i tot quan només hi ha la sospita o el temor, la privació de llibertat és una restricció prou important perquè no sigui raonable córrer el risc. I en aquest cas, de sospites n’hi ha.\nDes que Junqueras és a la presó, el plantejament d’Esquerra Republicana ha girat com un mitjó. De la unilateralitat més decidida al pactisme més abjecte. A més, el líder d’Esquerra Republicana ha donat mostres evidents d’un narcisisme patològic de tints messiànics. És de sobres coneguda la seva insistència que ningú no pot negar que és «una bona persona» i les seves proclames pintoresques sobre com «el junquerisme és amor». Recentment, un dels portaveus del partit al mitjans, Roger Heredia, el descrivia com «l’estel de tramuntana, guia i far en el desori i la tempesta». Pel que fa a Jordi Sánchez, la seva etapa com a dirigent de l’espai del que avui és Junts per Catalunya ha estat marcada per les sortides de to i les desavinences amb la línia unilateralista del president a l’exili i líder real del partit, Carles Puigdemont. De fet, la seva ascendència es deu en bona part a la simpatia que li ha professat el mateix Puigdemont, que en qüestions de personal sovint ha pres decisions de dubtosa intel·ligència política, marcades per consideracions trivials i d’amistat (la presència de Santi Vila al govern del referèndum n’és una prova palmària). Recentment s’ha conegut que Sánchez entre 2015 i 2017, període en què va liderar l’Assemblea Nacional Catalana, va rebre finançament per a un observatori a la UPF de la fundació de la Caixa, un banc que ha participat de les operacions del govern espanyol contra l’independentisme. La mateixa arribada de Sánchez a la presidència de l’ANC és estranya: la guanyadora de les eleccions internes de l’associació va ser la catalanoamericana Liz Castro, però una operació de despatxos va desbancar-la a favor seu.\nLa degradació del règim espanyol sembla estar garantida passi el que passi. Hi ha dinàmiques que no semblen tenir solució. Això, però, no significa que l’independentisme català pugui reeixir en totes les circumstàncies. L’indult molt probablement intensificarà la tensió entre les elits espanyoles i afeblirà encara més les estructures del règim de la tercera restauració, però l’independentisme només podrà aprofitar-se’n si s’hi confronta com a alternativa i si no renuncia a exercir el poder. No un poder delegat, fruit de concessions i de conjuntures parlamentàries, sinó un poder real. L’experiència de Francesc Macià, que va fiar la sort de l’independentisme al pacte amb les esquerres espanyoles i a la gradualitat, no va reeixir perquè ni aquestes tenien la capacitat de concedir la independència ni en tenien tampoc la voluntat. El PSOE, que a diferència d’aquelles esquerres està molt més integrat en les oligarquies estatals, té encara menys voluntat de renunciar al domini espanyol de Catalunya. Blanquejar amb farses de diàleg la part més reformista del règim, tant internament com internacional, renunciar a confrontar-s’hi, desmobilitzar la població i desaprofitar-ne els moments de feblesa allunyen l’objectiu de la independència sense fer atractiu el moviment a ningú. Després d’alguns mesos o anys parlant de diàleg sense cap avenç significatiu, la facció més integrista del règim tornarà al poder. La situació serà pitjor per a tothom però davant hi trobaran un moviment desmobilitzat i desarticulat, sense més adhesions que les que ja tenia i sense capacitat d’oposar-hi resistència. Abans que això passi, cal que el moviment aparti els ostatges del lideratge.


L'article 'Les demolicions del centre històric' es pot consultar integrament en aquest enllaç.\nAprofitant el debat públic que s'ha generat al voltant de la situació del Centre d'Alcoi, és un bon moment per repassar alguns dels canvis que ha sofert urbanísticament aquesta part de la ciutat. Més de 90.000 m² de superfície s'ha demolit al Centre en els darrers 60 anys, 41.200 m² de la qual no ha sigut reconstruïda. Aquesta és una de les conclusions que s'extrauen de la tasca investigadora d'Álvaro Verdú, estudiant de geomàtica i topografia de la UPV, qui ha realitzat una cronologia de les demolicions en el Centre històric des de l'any 1960.\nÉs a partir d'aquesta dècada quan comença un èxode cap als barris de Santa Rosa i la Zona Nord, amb el consegüent abandonament de molts dels edificis al Centre. Una de les principals causes del deteriorament dels edificis és la industrialització del segle XIX, quan es van reconstruir cases, en moltes ocasions de manera precària, per a així allotjar a més treballadors i les seues famílies. Amb l'èxode, moltes construccions començaren a col·lapsar, i en obrir-se espais entre els blocs d'edificis, molts d'aquests començaren a caure seguint l'efecte dominó.\nDurant aquesta dècada s'enderroquen alguns edificis per tal d'erigir modernes construccions, principalment a la zona del País Valencià. Verdú assenyala que les demolicions són motivades "pels aires de renovació arribats amb el desenvolupament franquista".\nJa en els 70 s'inicia el que vindria a ser la fi del Raval Vell, amb la demolició del número 19 del carrer Verge d'Agost. En aquesta època es demolirien els edificis de l'antic hostal del Racó (per a construir l'actual pàrquing del Racó), el número 34 del carrer Sant Antoni, i es produeixen les primeres baixes en el barri de la Vila i al voltant del Portal de Riquer.\nNo obstant això, l'any 1975 suposaria un vertader punt d'inflexió, moment en què es dinamiten 12 cases als carrers Buidaoli i Mossén Rafel de l'Ave Maria. D'ací al final de la dècada continuen les demolicions en el carrer Caragol, o en l'encreuament dels carrers Sant Joan i Sant Josep. També és l'inici de les actuacions d'enderrocament en el barri la Sang. Són igualment rellevants les demolicions en el Parterre, principalment en l'antiga ubicació de Coreus, a l'antic garatge de l'Alcoyana i en el conjunt de les Esclaves.\nPer a Álvaro Verdú és en els 80 quan "es consolida la tendència d'enderrocaments i demolicions al Centre d'Alcoi", començant per exemple les primeres desaparicions d'edificis al barri del Partidor. A partir de 1986 entren en acció els plans renovadors, com el de la Placeta de les Xiques, que va acabar amb uns 21 edificis entre els carrers Sant Agustí i Verge d'Agost. Aquestes actuacions originen l'actual placeta de les xiques i la recuperació de la muralla medieval. Este mateix any es produeixen els primers problemes al barri la Sang, a conseqüència d'una gota freda.\nEn els 80 també comença a desaparéixer el carrer Alcassares, per la zona més propera el pont de Cocentaina. Posteriorment s'enderroca la zona entorn del Carreró dels Comedies, descobrint-se l'amagada Torre Na Valora. En 1988 es fa oficial el pla de reurbanització de la Sang, el que suposa una proliferació dels enderrocaments en la zona.\nA inicis de la dècada acaben les demolicions massives al barri de la Sang, i en el Partidor s'efectuen 11 enderrocaments abans de 1995. Pitjor sort corre Alcassares, on en aquest mateix lustre desapareixen quasi la totalitat dels seus edificis. Acaba el segle XX amb la demolició definitiva de les cases de Sant Mateu i del Camí confrontants amb la Sang. Es produeixen també cinc demolicions més en el Partidor, mentre que les zones pròximes al Museu Arqueològic comencen a desaparéixer ràpidament.\nArriben els 2000 i amb ells la bombolla immobiliària, que es mantindria fins a 2007-2008 amb l'esclat de la crisi. Tot açò, apunta Verdú, "marcaria l'inici de moltes demolicions per interés especulatiu". Entre els anys 2000 i 2005, el focus principal va ser el Raval Vell, per les promocions de Juananser. A més, el Partidor estava en plena demolició, sobretot prop de la Placeta de les Eres, i l'escenari de l'Entrada per Sant Nicolauet ja començava a plagar-se de solars. En aquell moment el barri de la Sang ja presentava una aparença completament renovada, i el Raval Vell acabaria de desaparéixer completament anys més tard, amb els nous habitatges a punt d'acabar-se.\nEn aquesta última dècada, les demolicions són causades fonamentalment pel deteriorament dels edificis. En la primera meitat de la dècada, el punt més afectat és el Partidor, ja que ja estava format el solar que tenim avui dia. També el carrer la Sardina rebia els efectes de la deterioració, amb cinc demolicions entre 2013 i 2015. Entre 2015 i 2020 es registren menys demolicions comparativament que anys anteriors; un dels més rellevants és del carrer el Camí després d'un temporal en 2017.\nEn la memòria de molts encara queden els efectes del temporal Gloria, que en menys d'una setmana ha provocat l'assolament de 5 edificis repartits per diferents parts del Centre, ocasionant malauradament una víctima mortal.\nLa conseqüència de tot aquest procés, assenyala Álvaro Verdú, és "la pèrdua d'un paisatge urbà únic que s'ha format en Alcoi des de finals del segle XVII". Barris històrics com la Vila o el Raval Vell ja han desaparegut, però, recorda Verdú, "ens queda el Raval Nou, Casablanca, i encara es pot recuperar part del Partidor, Sant Nicolauet, la Sardina".


L’espectacle pràcticament ha exhaurit les entrades.\nYllana torna divendres a Banyoles amb ‘The Primitals’\nEn l’espectacle d’humor gestual, amb entrades pràcticament exhaurides, la música substitueix les paraules.\nEls madrilenys Yllana, acompanyats dels Primitals Bros, presenten aquest divendres al Teatre Municipal de Banyoles el seu espectacle ‘The Primitals’.\nLa tècnica de Cultura de l’Ajuntament, Íngrid Calpe, detalla que ‘The Primitals’ és l’estranya i surrealista història d’una tribu lleugerament disfuncional. Durant els 90 minuts que dura l’espectacle, assistim al dia a dia de la tribu i veiem les seves costums ancestrals a través d’un meravellós viatge musical en el que hi tenen cabuda tots els estils, des de les bandes sonores més conegudes de la història del cinema fins als famosos acords d’una de les sèries de moda actualment, “Joc de Trons”.\nYllana, una habitual a Banyoles\nLa companyia Yllana va néixer a Madrid l’any 1991 com a companyia de teatre d’humor gestual. La major part de les seves produccions al llarg d’aquests 28 anys s’ha representat a Banyoles, on han aconseguit reunir un gran nombre d’incondicionals espectacle rere espectacle.\nL’obra es podrà veure aquest divendres a les 9 del vespre al Teatre Municipal. Les entrades estan pràcticament exhaurides. Les poques que queden, amb un preu de 12 €, es poden adquirir a través del web www.cultura.banyoles.cat i a l’Oficina d’Atenció Ciutadana de l’Ajuntament de Banyoles.\nTAGS: Yllana, Primitals


BLOG DE FERNANDO ZURITA: La Lliterana Trail\nI edició de la Trail Lliterana i sincerament espero que no sigui l'última. Tal i com li vaig dir a un dels organitzadors al acabar la prova " recorregut espectacular i mol dur, a seguir treballant i a seguir creixent”.\nUn circuit tècnic i exigent que intentava evitar al màxim les pistes de terra i l'asfalt i us puc assegurar que ho van aconseguir. Fa molts anys que entreno per aquets paratges i vaig passar per llocs que eren totalment nous per mi.\nLa sortida va ser ràpida per una pista (pràcticament l'únic tram), de gairebé 4 km, desviament cap la dreta per una trialera amb constants pujades i baixades fins arribar al primer avituallament. Aqui se separaven les dues curses.\nSurto de l'avituallament en sisena posició. Un tros de pista i ràpidament de nou trialeres, un trenca cames constant, on m’avancen dos corredor, fins arribar a la primera pujada dura del circuit, curta però amb molt desnivell. Baixada molt tècnica abans de l'avituallament de Tamarit on recupero tot el que havia perdut a la pujada.\nSorpresa agradable al trobar a la Mati i la Cinta al avituallament. Soc conscient de que estic passant per un mal moment. No puc seguir el ritme dels dos corredors que havia agafat a la baixada i just abans de començar la pujada més dura i llarga m’avancen dos més.\nEm prenc un gel i en poc temps em trobo recuperat i puc contactar de nou amb els dos darrers corredors que m’ han avançat. Junts arribem al tercer avituallament i cap dels tres perdem ni un segon. Un glop d'aigua, un tros de xocolata i ha seguir corrent.\nAbandonem la pista de Rocafort i girem a la dreta per un barranc pedregós. Cada cop em trobo millor i espero el moment oportú per poder avançar als dos corredors que porto davant meu i col·locar-me en la sisena posició. Ultima pujada, una roca esquerpa i molt sorrenca on em veig amb forces suficients per avançar-los. Un cop a dalt em giro i veig que he aconseguit uns metres d'avantatge. Ara només em queda córrer ràpid fins l’arribada. I Això és el que faig entrant a meta en sisè lloc de la general i tercer de la meva categoria amb un temps de 2h20'12 ''.\nBon resultat i millor companyia, primer al cafè amb Gabi, Sergio i Robert i després al dinar amb Jesús, David, Mati, Jaime, Martín i el soci. Fins l’any vinent nois.


Consells per viure una mapaternitat més sostenible amb el teu nadó | Criar.cat\nDaiga Ebally via Unsplash\nConsells per viure una mapaternitat més sostenible amb el teu nadó\nLes tovalloletes humides són anomenades el "monstre de les cloaques" i poden trigar més de 100 anys a degradar-se. Eliminar-les no és l'únic que pots fer per viure de manera més ecosostenible amb el teu nadó.\nLa majoria de tovalloletes humides que s'utilitzen per netejar els culets dels nostres nadons no són biodegradables encara que de vegades ho especifiquin a l'embolcall. Tot i que l'Estat Espanyol va publicar una normativa l'any 2019 conforme ho havien de ser, la major part dels fabricants encara no s'han adaptat al requeriment.\nAixò provoca no només col·lapses a les canonades: des de diverses organitzacions ecologistes ja han alertat que la contaminació plàstica, causada majoritàriament per aquest producte, causa la mort de més de 100.000 espècies marines.\nDurant el confinament la venda de tovalloletes corporals va augmentar un 49%, posant en perill la salubritat de l'aigua. Aquest fet ha agreujat encara més la situació.\nPerò el de les tovalloletes humides no és l'únic tema que preocupa a molts pares i mares que volen viure de manera sostenible. Segons dades de l'Agència de Medi Ambient del Regne Unit, l'impacte mediambiental de consumir bolquers d'un sol ús és de 550 kg de CO2, tenint en compte que de mitjana els utilitzaran durant dos anys i mig.\nNo només cal utilitzar bolquers de tela. També cal donar-los una segona vida i rentar-los amb programes d'alta eficiència i assecar-los al sol\nEl mateix estudi alerta que l'impacte sobre l'escalfament global dels bolquers de tela és comparable amb els d'un sol ús (bàsicament per l'energia i aigua utilitzades per rentar-los), tot i això, la reducció dels residus sòlids és innegable, ja que els d'un sol ús triguen centenars d'anys a desintegrar-se.\nPer això es recomana rentar els bolquers de tela amb programes d'alta eficiència energètica i assecar-los al sol, a banda de reutilitzar els mateixos bolquers si es té una segona criatura o tercera per donar una altra vida al producte. Fent això reduiríem un 40% les emissions de CO2 corresponents als 570 kg de CO2 que corresponen a les despeses d'energia i aigua de produir i consumir bolquers de tela (residus sòlids segons el cicle de vida dels bolquers, superfície i matèria primera, entre altres).\nL'impacte de la indústria tèxtil també té repercussions mediambientals i socials. Per fer una samarreta de cotó de 200 grams es necessiten 2.000 litres d'aigua, uns texans 10.850 i per fabricar unes sabates esportives uns 4.400 litres segons dades de la Water Footprint Network.\nReutilitzar la roba de germans, amistats o familiars també és clau\nNo n'hi ha prou amb reutilitzar roba de germans, amistats o familiars. També cal reduir la quantitat de roba que utilitzem tant progenitors com criatures i que aquesta sigui originàriament provinent de proveïdors responsables amb la producció.\nEvitar els plàstics és sense cap mena de dubte tota una assignatura pendent. Cada any es produeixen 500 mil milions d'ampolles de plàstic, el 50%, segons assegura Greenpeace, acaben als abocadors.\nEliminar l'ús d'aquestes ampolles per utilitzar-ne d'altres d'acer reutilitzables, canviar l'ús de les bosses de plàstic per altres de tela, utilitzar canyes reutilitzables o bé no utilitzar-ne són alguns dels consells bàsics per viure una mapaternitat més sostenible amb el nadó.\nEls microplàstics que es poden despendre d'aquestes ampolles, gots o joguines i que es poden acabar ingerin és una altra de les preocupacions de molts pares, mares o responsables de criatures, que opten per altres productes d'altres materials alternatius.\nSigui com sigui, acabar amb la compra d'elements innecessaris, fer un consum més responsable i conscient és sense cap mena de dubte la clau per reduir l'impacte mediambiental.\nAquest són els 5 consells que et dona @the.organicmama per apostar per una mapaternitat més sostenible.\n🌿Avui us portem 5 consells de @the.organicmama per viure una mapaternitat més sostenible, i ben aviat a la nostra web hi trobareu tot un apartat dedicat a les criances sostenibles. Perquè viure de manera sostenible també és educar 🌱 #familiasostenible #sostenibilitat #ecofamily\nUna publicación compartida de Criar.cat (@criarcat) el 23 Ago, 2020 a las 11:23 PDT


Electrodomèstics i eficiència energètica: Estalvis importants amb prestacions idèntiques | Revista | EROSKI CONSUMER\nElectrodomèstics i eficiència energètica: Estalvis importants amb prestacions idèntiques\nSegons l'Institut per a la Diversificació Estalvi de l'Energia (IDEA), la major part de l'energia que es gasta als habitatges espanyols es dedica a l'ús de la calefacció i la producció d'aigua calenta sanitària. Les dues partides sumen el 66% de la despesa energètica familiar. El 34% restant s'inverteix en l'ús d'electrodomèstics (16%), a la cuina (10%), la il.luminació (7%) i l'aire condicionat (1%). Convé tenir present que l'estalvi energètic que es pot aconseguir amb un ús eficient dels equipaments dels nostres habitatges és molt important. Per aquesta raó, és determinant analitzar les dades d'aquests aparells a partir de l'ús que els donarem: a mitjà i a llarg termini, els electrodomèstics més barats poden resultar cars si no es té en compte la informació sobre el consum energètic. Amb aquest propòsit, la Comissió Europea va posar en marxa l'any 1989 el sistema d'etiquetes energètiques per a informar els usuaris del consum d'energia de l'electrodomèstic, generalment en la forma d'ús de l'energia, eficiència i/o costos de l'energia, alhora que va contribuir a controlar la contaminació ambiental, ja que la major part de l'energia que hi ha al planeta procedeix de fonts energètiques esgotables.\nEtiquetes energètiques, en poques paraules\nSón obligatòries per a electrodomèstics com ara neveres, congeladors, rentadores, assecadores, rentaplats i llums d'ús domèstic.\nUn electrodomèstic és eficient si ofereix les mateixes prestacions que uns altres consumint menys energia.\nHi ha set etiquetes (A, B, C, D, E, F, G), identificades cadascuna amb un color. El consum dels electrodomèstics amb etiqueta A és el més eficient i els que tenen una G són els que més consumeixen fent el mateix.\nLes etiquetes només són comparables dins d'un mateix grup d'electrodomèstics: no s'ha d'interpretar igual una D en una rentadora que en una bombeta.\nCom s'assignen les etiquetes d'eficiència energètica? Es va mesurar, en el seu moment, el consum anual de neveres, rentadores, etc., i al consum mitjà dels aparells analitzats se li va assignar el punt intermedi entre les lletres D i E (els nivells que queden en posició intermèdia entre la A i la G). A partir d'aquest punt, es van calcular les altres.\nLa diferència de preu entre un aparell de la classe A i un altre de la classe C s'amortitza en 5 anys gràcies al menor consum.\nNo hi ha organismes independents que etiqueten els electrodomèstics: són els mateixos fabricants els qui assignen les etiquetes després de contractar els serveis de laboratoris homologats. A més, en aquestes proves de laboratori es permet un marge d'error que pot ser fins d'un 15%. En aquest sentit, diversos estudis encarregats per associacions de consumidors indiquen que "les classes energètiques esmentades en les etiquetes no sempre es corresponen amb la real i sovint els aparells s'han situat en una classe més elevada de la que realment els correspon".\nCom podem estalviar?\nLa clau de l'estalvi es troba en els nivells de consum i de rendiment de l'electrodomèstic. Així, una nevera-congelador de classe A consumeix 340 kWh a l'any, un 48% menys que una de classe D i un 60% menys que una de classe G. En els deu anys de vida útil que se li pressuposa, consumiria 5.100 kWh menys (l'equivalent a uns 400 euros) que una nevera semblant de la classe G. A més de les etiquetes energètiques, altres qüestions en què convé fixar-se són:\n'Classe climàtica': temperatura ambient recomanada pels fabricants per a garantir el funcionament òptim de les neveres. S'indica amb rangs de lletra:\nSN' 10 ºC- 32 ºC\nN ' 16 ºC- 32 ºC\nST ' 18 ºC- 38 ºC\nT ' 18 ºC- 43 ºC\nSelecció de temperatura: els fabricants recomanen mantenir el refrigerador a 5 ºC i el congelador a -18 ºC.\nGrandària: no compreu una nevera més gran del que necessiteu, perquè consumirà més del necessari i no l'aprofitareu.\nGel i gebre: són elements aïllants i dificulten el refredament de l'interior de la nevera. Des de fa uns quants anys, el mercat ofereix models no-frost (sense gebre), que permeten una circulació contínua d'aire a l'interior.\nVolem una rentada econòmica o ràpida? Els fabricants ofereixen aquestes recomanacions segons quina siga la resposta:\nRentada intensiva: la que més energia consumeix, atès que comporta un escalfament de l'aigua superior. Recomanada per a roba molt bruta o quan hi ha cassoles i paelles que requereixen una rentada més intensa. És més ràpida, però consumeix molt més.\nRentada ecològica o econòmica: consumeix menys energia elèctrica -no supera els 50 ºC en els rentaplats- però pot durar una hora o més.\nCàrrega: per a posar en marxa rentadores o rentaplats, és millor esperar fins que es troben plens, perquè el consum serà el mateix que si s'utilitzen mig buits. És important diferenciar l'impacte en el consum energètic de la quantitat d'aigua usada i de la temperatura a què funciona l'electrodomèstic. És l'augment de la temperatura, passar d'aigua freda a calenta i de calenta a molt calenta (superant els 50 ºC), i no la quantitat d'aigua utilitzada, el que fa que el consum es dispare. Alerta amb els programes de mitja càrrega: consumeixen menys aigua, però la mateixa energia.\nGrandària: és important adquirir els rentaplats d'una grandària que s'ajuste a les necessitats de la nostra llar. Qui tinga poca vaixella o la utilitza poc tardarà molt a omplir l'electrodomèstic, amb la qual cosa acabarà usant freqüentment la mitja càrrega.\nAvui es poden adquirir rentadores i rentaplats bitèrmics: tenen dues preses d'aigua independents, una per a l'aigua freda i una altra per a la calenta. D'esta manera, l'aigua calenta es pren de l'escalfador o caldera i es redueix el temps de rentada i s'estalvia energia.


Toyoko Inn Tokyo Korakuen Bunkyokuyakusho-mae Tòquio Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n2-2-11, Koishikawa, Bunkyo-ku, Ikebukuro, Tòquio, Japó, 112-0002 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Toyoko Inn Tokyo Korakuen Bunkyokuyakusho-mae?\nBarri Ikebukuro Akihabara Akihabara Akihabara Akihabara Ikebukuro\nMés informació sobre Toyoko Inn Tokyo Korakuen Bunkyokuyakusho-mae\nBen situat a la els restaurants, compres, l'oci nocturn area de Tòquio ciutat, Toyoko Inn Tokyo Korakuen Bunkyokuyakusho-mae us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Spa LaQua, Parc d'Oci Kōrakuen, Tokyo Dome.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Tòquio. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, premsa són només algunes de les comoditats que fan que Toyoko Inn Tokyo Korakuen Bunkyokuyakusho-mae sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nEntri en una de les 165 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses massatge, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Toyoko Inn Tokyo Korakuen Bunkyokuyakusho-mae és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Tòquio.


Bluroom Verona Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Don Giuseppe Baldo 1, Borgo Trento, Verona, Itàlia, 37128 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Bluroom\nSituat a Borgo Trento, Bluroom és el lloc perfecte per gaudir de Verona i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Bluroom, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, servei de bugaderia, servei de llançadora, àrea de fumadors.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, plat de dutxa, assecador de cabell per satisfer els clients més exigents. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Bluroom és una elecció inteligents per a viatgers a Verona, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Dolç amic, m’esguardes (Chamisso, set by (Elizabeth R. Austin, Carl Loewe, Robert Schumann)) (The LiederNet Archive: Texts and Translations to Lieder, mélodies, canzoni, and other classical vocal music)\nDolç amic, m’esguardes\nsorprès, no pots\nentendre per què\ndeixa que l’insòlit ornament\nde perles humides,\nclar i joiós, tremoli\nCom és de temerós el meu cor,\ncom està reblert de goig!\nSi tan sols ho pogués\nexpressar amb paraules;\nvine i posa el teu rostre\naquí al meu pit,\njo et xiuxiuejaré a l’orella\ntot el meu delit.\nSobre moltes senyes\nja he preguntat a la mare,\nla meva bona mare\nm’ho ha explicat tot,\nm’ha fet saber\nque, amb tota versemblança,\naviat caldrà mirar\nd’aconseguir un bressol.\nPots comprendre ara les llàgrimes\nque jo puc vessar?\nNo ho hauries de veure,\ntu estimat espòs?\nResta aquí al meu cor,\nsent els seus batecs,\nperquè et pugui estrènyer\ncada vegada més fort.\nAquí, prop del meu llit\nhi ha lloc per a un bressol,\non tranquil es resguardi\nel meu somni encisador;\nun matí vindrà\nen el que el somni despertarà,\ni d’allí la teva imatge\n"Süßer Freund" = "Dolç amic"\n"Süßer Freund, du blickest" = "Dolç amic, m’esguardes"


Increment notable del trànsit i satisfacció d'usuaris al tram lleidatà de l'AP-2\nper Marta Romera / ACN 08/09/2021 09:17h\nUna setmana després de l'alliberament del peatge de les autopistes de l'Estat el tram lleidatà de l'AP-2 ha incrementat trànsit, tant de camions com de turismes. A falta de dades oficials del ministeri, ho perceben els usuaris i també responsables de les àrees de servei, com la de Lleida.\nEn general s'ha rebut amb molta satisfacció el fet de poder circular per l'autopista de forma gratuïta, ja que a banda d'estalviar diners, també «es guanya en seguretat», segons explica Mario Chaparro, que viatja de Madrid a Abrera.\nLa Diputació de Lleida ja ha presentat un estudi per crear quatre nous accessos i arranjar-ne un cinquè. Municipis del Segrià Sec volen un eix transversal per connectar millor amb les terres de l'Ebre i les comarques centrals.\nIncrement notable del trànsit i satisfacció d'usuaris al tram lleidatà de l'AP-2 | LleidaDiari.cat\nEl volum de trànsit al tram lleidatà de l'AP-2 ha incrementat\nEl volum de trànsit al tram lleidatà de l'AP-2 ha incrementat considerablement des que fa una setmana es va alliberar el peatge. S'hi poden veure circular molts més turismes però sobretot camions. Això també es percep a l'N-240, on el trànsit de camions s'ha reduït, i també el de turismes que ara hi circulen, principalment per fer desplaçaments locals.\nUsuaris consultats per l'ACN a l'àrea de servei de Lleida valoren satisfactòriament l'alliberament de peatges. Alguns ja feien servir l'autopista quan era de pagament, per la seguretat que ofereix davant una carretera nacional, però ara valoren l'estalvi que els suposa. Sobretot els camioners, com en Juan José Cobos, que porta mercaderies perilloses i ha de passar sí o sí per l'autopista. «Ara es nota en el cost del viatge», assenyala, però també matisa que s'ha notat molt l'increment del transport de mercaderies i també de particulars.\nAmb les barreres dels peatges aixecades han sortit veus del territori reclamant millores per aprofitar aquesta nova situació. La primera va sorgir des de la Diputació de Lleida, que divendres passat va presentar un estudi intern per crear quatre nous accessos a l'autopista entre el Segrià i les Garrigues i també millorar-ne un cinquè.\nAquesta proposta ambiciosa s'ha plantejat amb l'objectiu de fer unes obres el màxim de sostenibles possibles, ja que s'aprofitarien punts on ja hi ha ponts que creuen la via. La previsió de la corporació és traslladar aquesta idea a diferents ministeris competents de Madrid per tal que es porti a terme amb finançament de l'Estat, ja que actualment són els titulars de la via.\nLa petició de la Comunitat de Municipis del Segrià Sec\nD'altra banda, la Comunitat de Municipis del Segrià Sec, que inclou els ajuntaments d'Almatret, Llardecans, Maials, Sarroca de Lleida i Torres de Segre, ha demanat la creació d'un eix transversal de Ponent que enllaci aquesta part de la comarca i també la de les Garrigues Altes. Coincidint amb l'alliberament dels peatges, especialment el de l'AP-2, l'entitat veu necessari crear aquest eix viari que permetria connectar les terres de l'Ebre amb Ponent i la Catalunya Central, passant per les Borges Blanques i enllaçant amb l'AP-2 fins a l'A-2 a Bellpuig.\nEn marxa La fruita del demà, el concurs literari la campanya de la fruita a Lleida\nTornen a baixar els hospitalitzats i els crítics per covid als hospitals catalans


Razer Sabertooth - Tecnologia | Juny 2021\nEl nostre preu de qualificació quan es revisa 69,99 IVA inc\nUn controlador excel·lent per millorar el vostre joc competitiu, però la falta de suport de Xbox One és un problema\nAnteriorment conegut per la seva gamma de ratolins de joc, Razer s'ha expandit constantment lluny del PC i cap a la multitud de la consola amb una sèrie de controladors i auriculars. El controlador Sabertooth és el millor, tot combinant els millors bits d'Onza, llançat l'any passat, amb algunes idees noves que haurien de ser una força a tenir en compte en els jugadors FPS. Però haurà de ser per justificar el seu preu de 70 £.\nDissenyada exclusivament per al Xbox 360, el disseny angular i negre és la marca comercial Razer; El logotip de les tres serps està gravat a la part dreta i l’acabat de cautxú suau proporciona força adherència, però pel que fa a la mida i la forma, és difícil distingir qualsevol cosa que la distingeixi del controlador oficial de Microsoft, almenys des de la part frontal. És un controlador per cable, amb un cordó trenat que es separa com l’oficial de Microsoft, però inclou un O-ring que li permet assegurar-lo al seu lloc, evitant que es desconnecti accidentalment a la mitja part.\nRazer ha tingut cura de fer coincidir Sabertooth amb el controlador Xbox oficial en termes de mida\nTordeu-lo, però, i els botons de la cara s’il·luminen amb LED codificats per colors i una pantalla OLED d’una sola línia brinda vida. Això us permet configurar la sensibilitat de cada stick analògic, així com ajustar els botons de cara al vostre estil de joc preferit. Cada botó de cara té una acció increïblement ràpida, que és més que fer clic amb el ratolí que prémer un botó: l’herència de joc de PC de Razer està en ple efecte aquí, proporcionant-vos comentaris instantanis amb un clic audible satisfactori.\nEls botons de rostre brillant semblen excel·lents a les fosques, però no els utilitzeu gaire sovint\nEl tauler D també és una millora respecte a l’intent de subapartat de Microsoft, amb quatre botons separats que semblen molt semblants al controlador PlayStation de Sony. Ens ha resultat molt més fàcil treure les entrades direccionals precises necessàries per activar moviments especials a Street Fighter, tot i que encara no és un reemplaçament d’un arcade complet.\nNo heu d'utilitzar les fundes verdes, però semblen fantàstiques\nTanmateix, és a la part del darrere que el Sabertooth revela la seva arma secreta: dos para-xocs addicionals entre els disparadors estàndard cap amunt, juntament amb quatre interruptors d'inclinació de fàcil accés a la part posterior. Podeu reassignar qualsevol dels botons de la cara a un d’aquests disparadors, permetent-vos unir accions com la càrrega, la salta, l’agrupament i el canvi d’armes perquè pugueu mantenir els polzes sobre els pals analògics. Es fa propi en trets ràpids en primera persona com Call of Duty, on les reaccions de contracció i les recàrregues puntuals són crucials per obtenir un punt positiu. Ens va costar diverses hores de jugar per acostumar-nos a la nova configuració, però definitivament va millorar les nostres puntuacions; si ets un jugador serio o jugues en un clan, segur que podrem veure l’atractiu. Si teniu ganes d’entrar-s’hi, o preferiu fer servir els botons de cara, podeu treure’ls mitjançant el tornavís integrat. També hem pogut configurar el controlador quan es connecta a un PC, ja que gestiona totes les assignacions de botons en lloc de a través de la consola.\nAmb disparadors addicionals a la part posterior del controlador, mai no heu de deixar anar els pals analògics\nEl controlador inclou una caixa de transport folrada amb escuma per mantenir-la segura en portar-la a festes o esdeveniments LAN, juntament amb algunes fundes d’enganxi analògiques per a una adherència addicional. Certament sentíem que guanyàvem molts diners, però tenint en compte que un controlador oficial de Xbox cablejat costa 20 £, el premi de 50 GBP per a Sabertooth encara demana molt.\nEs tracta d’un kit seriós que pot fer una gran diferència en els jocs, però a menys que es jugui exclusivament a la consola i s’adhereixi als tiradors en primera persona, no hi ha molts gèneres de jocs que requereixin els polzes dels pals analògics alhora o una sensibilitat precisa. retocs. Per a aquells que siguin i tinguin la paciència d’adaptar-se a una nova manera de jugar, aviat notaran els avantatges i veuran els seus noms disparar a les taules de classificació en línia. Si encara ets més jugador d'un jugador, és possible que et quedis millor amb el controlador oficial.\nTenir en compte que Sabertooth no és compatible amb Microsoft Xbox OneA més, també sereu relegats al PC o a la generació de consoles anterior. Amb l’assistència de Xbox One proporcionada actualment, si en compreu un, dependrà del temps que tingueu previst jugar a Xbox 360.\ncompte de Facebook piratejat com recuperar-se\nrevisió de la càmera L16


Altaveu autònom - Afeducat\nA continuació detallarem imatges i característiques dels productes que figuren a l'oferta econòmica corresponent a la promoció del 9 de març de 2020. Per conèixer la composició dels packs i els preus cal subscriure's a la web. Això podrà fer-ho a la franja verda que trobarà a peu de pàgina, o bé enviant un correu a educat@afeducat.com formulant aquesta petició. Les promocions són exclusivament per ensenyament.\nAquesta setmana volem donar a conèixer l'altaveu format trolley ideal per a escoles per la seva portabilitat. Un dispositiu capaç de reproduir àudio de micro, de línia i per bluetooth. La seva bateria de fins a 7 hores permet, una vegada carregat, disposar d'una solució autònoma i senzilla.


Bloc del Club Atlètic Bordils: Us i política de cookies i tractament dades de caràcter personal\nAquest lloc utilitza cookies de Google per a prestar els seus serveis i analitzar el seu tràfic. La teva direcció IP i dades d'usuari es comparteixen amb Google de manera conjunta amb mètriques de rendiment i de seguretat, per a garantir la qualitat del servei, generar estadístiques d'ús i detectar i solventar abusos.\nD'altra banda, El Club Atlètic Bordils et comunica que et pots donar d'alta en la seva base de dades, la finalitat de la qual és únicament per enviar informació de les activitats pròpies. Si en el moment de donar-te d'alta ens ho autoritzes, també et podrem enviar informació d'altres activitats relacionades amb les del Club Atlètic Bordils.\nEn qualsevol cas, les teves dades mai seran cedides a cap altre organització o entitat de cap tipus i, respecte a les mateixes, podràs exercir tots els drets recollits en la normativa vigent. En especial et podràs donar de baixa enviant-nos un correu electrònic a atleticbordils@gmail.com\nPublicat per Club Atlètic Bordils a 14:52\nUs i política de cookies i tractament dades de car...


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - Unes 250 persones enregistren un videoclip per la llibertat a Cornellà del Terri\nDilluns, 21 Mai 2018 16:47\nEl camp de futbol Municipal de Cornellà del Terri es va omplir, aquest diumenge, amb desenes de persones que van participar en un nou acte reivindicatiu organitzat per l'ANC del Pla de l'Estany i l'entitat Dones per la República.\nLa iniciativa pretenia reunir el màxim de gent possible de la societat civil per interpretar a l'uníson una versió de la cançó "Brindis" del grup Brams i enregistrar un vídeo amb la intenció de fer-lo viral. Per aquest motiu es reclamava la participació de tothom, ja fos gent amb coneixements de música o no. La crida va donar resultat i, al final, uns 250 cantaires i músics van participar a l'acte anomenat "Llibertat, som República". Tots ells es van reunir a 2/4 de 10 i, un cop sabut de quantes persones i instruments es disposava, es va organitzar la gent. Els assaigs van arrancar cap a les 11 del matí i l'enregistrament es va fer, després de diverses proves, cap a 2/4 d'1 del migdia. La versió enregistrada havia estat cedida per aquest acte per Brams i per la discogràfica Discmedi.\nSota un sol de justícia, els participants van fer gala d'un gran predisposició i de molt bon humor disposat a passar una matinal divertida i, a la vegada, reclamar la llibertat dels presos i reivindicar que la República ha arribat a Cornellà de Terri. Hi van prendre part persones de diverses edats, moltes d'elles lluint peces de roba de color groc. Durant tot el matí hi va haver servei de bar i parada de marxandatge, els beneficis dels quals aniran a la Caixa de Solidaritat.\nLlegir 526 vegades\nUnes 2.000 persones ja s'han inscrit a la "Sardana per la Llibertat" en només 9 dies\nLa "Sardana per la Llibertat" aplegarà unes 6.000 persones rodejant el perímetre de l'Estany de Banyoles el dia 30 de juny\nMés en aquesta categoria: « Vilavenut celebra la Festa Major amb activitats per a tota la família Tradició i festa a l’Aplec de Santa Quitèria de Sant Miquel de Campmajor »


VIAS implementa CORROCHIP en les obres de millora del port de Maó - WITEKLAB\nLes inspeccions i el manteniment d’una estructura són essencials per mantenir els llindars de disseny durant el seu temps de vida. Si es vol obtenir informació qualitativa i quantitativa sobre els processos de corrosió és necessari implementar tècniques que requereixen personal qualificat, doncs una inspecció visual és inefectiva durant les primeres fases del procés.\nUn sistema innovador i eficient per a mesurar amb precisió la corrosió d’una estructura és la utilització de sensors com CORROCHIP, de Witeklab, que al anar incrustats en la zona de recobriment del formigó presenten una estabilitat i durabilitat úniques en el mercat, fet que permet una monitorització continuada, segura i precisa de la corrosió del formigó armat.\nHa sigut CORROCHIP el mètode utilitzat en les noves obres de millora realitzades aquest 2021 al port de Maó a càrrec de l’empresa constructora VIAS. Els sensors de CORROCHIP s’han instal·lat en l’armadura d’una de les pilones que suporten les bigues de la plataforma horitzontal portuària i un altre punt baix el tauler, a una zona no submergida.\nPosició dels sensors Corrochip a l’armadura (esq.) i estació de dades i canalització de connexions (dreta)\nEls sensors CORROCHIP mostren la informació recopilada a través de l’aplicació web, on es mostra la ubicació dels sensors, descripcions de la instal·lació i les dades proporcionades pels sensors sobre l’estat de l’estructura. La darrera es presenta en diverses gràfiques sobre el potencial, intensitat i velocitat de la corrosió.\nLes obres de millora realitzades per VIAS al port de Maó són un altre dels diversos casos d’èxit de CORROCHIP. Degut a la seva utilitat i singularitat en el mercat presenta un gran avantatge a l’hora d’avaluar i controlar el procés de corrosió del formigó armat de manera precisa, simple i contínua al llarg del temps de vida de l’estructura. Una eina que de ben segur revolucionarà la manera de monitoritzar patologies i aportar seguretat en tot tipus de infraestructures.


David Flores Carrasco es queda sol i la seva família no les té totes\nDavid Flores es va quedar sol. | Europa Press\nDavid Flores Carrasco veu com diverses persones del seu cercle més íntim marxen d'Espanya\nper Ivan Iglesias 07/03/2022 16:21h\nDavid Flores Carrasco no passa pel seu millor moment. Dues de les persones que més l'estimen el van deixar sol. Van decidir marxar fora d'Espanya per fer unes vacances.\nEren Olga Moreno i la seva germana Rocío, que van fer una escapada al Marroc, deixant-lo a ell a Màlaga. Així ho va confirmar la jove al programa en què col·labora. S'havia parlat molt de la seva absència a l'aniversari de Gloria Camila.\nNi ella ni David Flores van acompanyar la seva tia en un dia tan especial. Tot apuntava que hi havia un cert distanciament entre elles. L'últim comentari que va fer la filla petita de la Jurado sobre l'exguardia civil no hauria agradat gaire.\nDesprés de veure alguns vídeos del passat amb declaracions d'Antonio David va confessar que «l'avergonyia la seva actitud». Va fer referència a la discussió que havia mantingut l'exmarit de la seva germana amb Ortega Cano al seu dia i que van ser rescatades a Montealto.\n«Jo evidentment, si hagués viscut tot això, avui no tindria relació amb ell». Tot i això, apuntava que ella seguia mantenint una estreta relació amb la seva neboda, i que res aconseguiria separar-les.\n«Segueix igual de bé, ens seguim estimant, i som inseparables», assenyalava. Tot això ho aclaria el passat 21 de febrer a Ya son las ocho, programa on col·labora.\nDavid Flores Carrasco passejant amb Rocío. | Europa Press\nUns dies més tard, la Gloria va reunir a tota la família en una festa per celebrar el seu aniversari. La va fer sota la temàtica de Pasión de gavilanes, i no van faltar ni el seu pare ni José Fernando.\nConfessava que havia estat un dia molt intens per a ella, de moltes emocions. El simple fet d'aconseguir tenir al seu costat el seu germà ja era molt.\nEncara que no ho confessés, va trobar a faltar David Flores Carrasco i Rocío. Manté una estreta relació amb ells des de fa temps i procura estar al corrent de tot el que fan.\nDesprés que s'especulés molt amb la seva absència, Rocío Flores va haver d'explicar els motius pels quals no va assistir. «Vaig venir a treballar aquí dimecres passat. Tal com vaig sortir d'aquí vaig anar a Màlaga i, segons vaig arribar, vaig agafar un avió i me'n vaig anar d'Espanya», declarava.\nDavid Flores Carrasco, juntament amb Olga, amb la qual manté una gran relació. | GTRES\nExplicava que havia marxat al «Marroc amb l'Olga perquè necessitava una mica d'espai». Tot i això, la tranquil·litat li va durar «quatre hores», va assenyalar davant la sorpresa dels seus companys al plató.\nComentava que «van anar sortint totes aquestes notícies de què esteu tots parlant». El viatge estava programat des de fa temps i no hi havia possibilitat de cancel·lar-lo. «Gloria ho sabia», va recalcar.\nRocío Flores no està passant per una època fàcil. | Telecinco\nDavid Flores Carrasco, pendent de la relació de la seva germana\nDurant uns dies, David Flores Carrasco va haver d'estar allunyat de Rocío i Olga. Es desconeix amb qui podia estar durant aquest temps, però segur que el van deixar en molt bones mans. Elles són les dues persones més properes a ell, i mai no s'han separat del seu costat.\nEn els darrers mesos, per la seva banda, la relació amb el pare s'ha anat refredant una mica. Les llargues estades a Madrid per motius judicials han provocat que ja no estiguin tant junts. A tot això se li pot sumar una altra absència de gran rellevància.\nTambé s'ha rumorejat la possibilitat que Rocío hagi trencat la seva relació amb Manuel Bedmar després de sis anys. Ells no han volgut confirmar-ho, però tot apunta que hi hauria terceres persones per part d'ell.\nUn altre problema per David Flores Carrasco. Estava molt unit a la parella de la seva germana, com es va poder comprovar més d'una vegada.\nDiego Arrabal es reconcilia amb la dona per qui gairebé ho perd tot\nMario Vaquerizo i la infidelitat que pot destrossar el seu matrimoni amb Alaska


Nou sistema de signatura digital personal | BlogTIC UB\nNou sistema de signatura digital personal\nPosted on 14 febrer 2018 by ÀreaTIC\nL’Àrea TIC de la UB ha desenvolupat un procediment de signatura personal amb un certificat de dispositiu o aplicació (CDA) i un conjunt d’evidències electròniques que permetran identificar plenament el signant i la integritat dels documents signats. La signatura de les actes de qualificació és el primer procediment on es pot emprar aquest nou sistema.\nA partir del 15 de febrer, un cop aprovada la Normativa reguladora de la Política d’Identificació i Signatura, la signatura digital de les actes de qualificació podrà realitzar-se sense necessitat de certificat digital, sinó mitjançant la identificació UB amb les nostres credencials i la introducció de dades addicionals del carnet universitari.\n– Signatura de les actes fent servir el carnet universitari (TUI) –\nL’objectiu és facilitar la signatura digital, fer-la extensiva a dispositius mòbils i fer-la independent del sistema operatiu i navegador que s’utilitzi, sense perdre garanties d’identificació de la persona signant.\nEl signant haurà de tenir oberta una Sessió UB, se li demanaran dades de la seva targeta UB i, en cas de ser tot correcte, es procedirà a la signatura del document amb un CDA de la UB, al mateix moment s’apuntarà l’acció en un sistema de log encadenat, i s’enviarà la informació al sistema de “eLogs” del Consorci de Serveis Universitaris de Catalunya (CSUC), per tant tindrem un sistema propi de la UB i un sistema extern a la UB que ha de garantir que totes les signatures són correctes i el signant plenament identificat.\nAquest nou sistema permetrà un important estalvi econòmic en el cost dels certificats així com una simplificació en tot el procés.\n4 comentaris a “Nou sistema de signatura digital personal”\nJordi Ocaña Rebull el 21 febrer 2018 a les 12:14 ha dit:\nEls professors UB amb docència interuniversitària també ens hem trobat amb problemes semblants als que em sembla que això solucionarà. Jo també he de signar actes de màster a la UPC (Facultat de Matemàtiques i Estadística) i de moment no hi ha hagut manera d’aconseguir-ho amb el meu carnet UB amb certificat, malgrat l’ajuda molt amable dels tècnics de la UPC. Hem quedat que ja m’avisarien quan trobessin una solució.\nPel que he pogut observar, ells també tenen seriosos problemes amb la signatura dels seus propis professors i han implementat també aquest sistema basat en el número estampat al carnet. Potser seria bo que us poséssiu en contacte: serveis.tic.utgam@upc.edu.\nÀreaTIC el 19 març 2018 a les 11:29 ha dit:\nLa UB sempre ha permès signar les actes de qualificació als professors de la UPC i altres universitats catalanes amb el certificat CPISR de Universitats i Recerca emès per la pròpia UPC. Ara mateix, mentre no posem en marxa el model de signatura sense carnet UB, poden continuar signant amb el seu certificat. Si la UPC estima convenient posar-se en contacte amb nosaltres, poden fer-ho i seran atesos sense cap problema.\nAntoni el 16 febrer 2018 a les 9:00 ha dit:\nLlavors la persona necessita tenir el certificat al carnet o ja no caldria?\nÀreaTIC el 19 març 2018 a les 11:25 ha dit:\nNo cal que tingui el certificat (CPISR) al xip de la targeta. Només cal la targeta amb les seves dades identificatives.


Hospitals en Woqooyi galbeed - Directori - Llistat - Guia - Hospital - Somàlia - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Somàlia › Hospitals en woqooyi galbeed\nHospitals en woqooyi galbeed Somàlia\nHospitals en Woqooyi galbeed recomanades:\nSense salut, no pot tenir una bona vida, i per això és tan important quan estem malalts, busqueu ajuda immediatament. Per aquest motiu, oferim tota la informació de contacte Hospitals en Woqooyi galbeed perquè pugueu calmar al moment del contacte, de manera que pugueu saber que truqueu al telèfon correcte.\nNo es pot arriscar a tractar problemes de salut amb poca serietat. Si observeu símptomes estranys i heu de trobar Hospitals en Woqooyi galbeed, consulteu-los aquí, perquè en aquest lloc web hem registrat tots els hospitals de Somàlia.\nA Woqooyi galbeed trobareu diversos hospitals, però la manera més senzilla de saber quin és el problema que teniu ara és trucar i sol·licitar una cita. Aquí trobareu tots els Hospitals en Woqooyi galbeed amb el seu contacte i la seva ubicació al mapa, de manera que no es tracta de com arribar-hi si voleu visitar-ne un.\nHospitals en Woqooyi galbeed per categoria\nL'accés a la salut pública és un dret de tots els ciutadans. Si voleu saber quins són els hospitals públics Woqooyi galbeed (Somàlia), introduïu i veureu cadascun d'aquests centres amb tota la vostra informació de contacte i ubicació\nA Woqooyi galbeed (Somàlia) es poden trobar molts hospitals privats, que ofereixen diferents especialitats mèdiques i diferents modalitats de tractament per al seu problema de salut. Si voleu saber quants hospitals d'aquesta regió i les seves condicions o preus, visiteu el lloc web de cada centre que proporcionem en aquesta llista.\nMostrant 1 Hospitals en Woqooyi galbeed\nHospitals en Woqooyi galbeed per ciutat important\nTenir la salut és el primer i més important per fer-nos sentir feliços i complerts. Si necessiteu un especialista en algun camp com medicina general, pediatria, geriatria, psiquiatria, psicologia, etc., busqueu-lo en aquest directori d'hospitals Hargeysa, Somàlia.\nLa població de Berbera, Somàlia sempre ha confiat en una atenció mèdica de qualitat dels hospitals dels voltants. Si necessiteu consultar la informació de contacte i la ubicació geogràfica d'un d'aquests hospitals, ens complau dir-vos que a Hospitalsworldguide trobareu tot el que necessiteu saber.\nHospitals en Woqooyi galbeed per província\nMés destacats Hospitals en Woqooyi galbeed


Camp de Túria archivos - Pàgina 103 de 301 - Noticias CAMP DE TURIA\nVilamarxant aconsegueix recaptar diners per a Claudia aquest Nadals\n281 euros és la quantitat que els veïns de Vilamarxant han aconseguit recaptar per al finançament d’una nova cadira de mobilitat adaptada a les necessitats específiques de Claudia. D’aquesta forma, el municipi segeuix bolcant-se amb Claudia, que amb tan sols 3 mesos va centrar l’atenció pública, davant la urgència del seu cas: un tumor en…\n9 gener, 2017 Deja un comentarioCamp de Túria, VillamarxantBy redaccion\nEl regidors de Riba-roja no podran fer ús de les “portes giratòries” després d’abandonar l’exercici politic\nL’Ajuntament de Riba-roja de Túria ha aprovat en l’últim ple un reglament intern on s’impedix als regidors de la corporació l’ús de les denominades “portes giratòries” una vegada abandonen les tasques derivades de l’exercici de la política. El termini fixat perquè no utilitcen aquestes reprovables pràctiques s’ha fixat en un màxim de dos anys. Aquesta…\n9 gener, 2017 Deja un comentarioCamp de Túria, inicio, Riba-roja de TúriaBy redaccion\nFGV actuarà en les estacions de metrovalència de Llíria, Bétera, Benaguasil, L’Eliana i La Pobla de Vallbona\n(E.P.) Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV) està treballant en edificis en estacions en superfície de la xarxa de Metrovalencia i al llarg de 2017 actuarà en altres 14. En 2016 va rehabilitar i pintar un total de 18 instal·lacions. Aquestes actuacions estan dins del programa de manteniment preventiu, correctiu i d’execució d’obres accessòries que…\n9 gener, 2017 Deja un comentarioBenaguasil, Bétera, Camp de Túria, inicio, LlíriaBy redaccion\nLa Policia desmantella una plantació de marihuana amb 2.800 plantes a la Pobla de Vallbona\n(E,P.) A la Pobla de Vallbona ha sigut desmantellada una plantació de marihuana amb 2.800 plantes en un domicili. La Policia Nacional ha detingut una dona i dos homes d’entre 41 i 27 anys com a presumptes autors dels delictes contra la salut pública i defraudació del fluid elèctric. Les investigacions es van iniciar al…\n9 gener, 2017 Deja un comentarioCamp de Túria, inicioBy redaccion\nEls Reigs Mags recorreran Loriguilla en un trenet\nEls Reis Mags d’Orient arribaran a Loriguilla aquest dijous, 5 de gener, al voltant de les 18:30 hores. Se Majestats faran una aturada en el seu recorregut per visitar els menuts de la localitat. A les 18:30 hores la parada d’autobús del carrer Àngel Custodi de la localitat congregarà a un bon nombre de veïns…\n4 gener, 2017 Deja un comentarioCamp de Túria, inicio, LoriguillaBy redaccion\nÚltimes places per al curs de muntatge i manteniment d’instal·lacions de baixa tensió de Bétera\nEncara queden unes poques places per poder realitzar el curs de muntatge i manteniment d’instal·lacions de baixa tensió. El passat dimarts, 27 de desembre,va tindre lloc el primer procés de selecció d’aquelles persones interessades en realitzar-lo. Es tracta d’una iniciativa que ha organitzat a Bétera, La Fundació Laboral de la Construcció a la seua seu.…\n4 gener, 2017 Deja un comentarioBétera, Camp de TúriaBy redaccion\nArrenca el Taller d’Ocupació El Pinar V de Nàquera\nEl Taller d’Ocupació El Pinar V de Nàquera, va arrencar fa uns dies. 25 aturats es beneficien d’aquesta iniciativa, posada en marxa de la regidoria d’Ocupació i Desenvolupament Local. Aquesta tasca compta amb el finançament de la conselleria d’Ocupació. Concretament, 20 alumnes i 5 directors i docents, s’han posat ja mans a l’obra per a…\n4 gener, 2017 Deja un comentarioCamp de Túria, NáqueraBy redaccion\nLa tercera etapa de la Volta Cisclista de la Comunitat passarà per Riba-roja\nEl proper 3 de febrer, Riba-roja de Túria acollirà la tercera etapa de la 68 edició de la Volta Ciclista a la Comunitat Valenciana Gran Premon Banc Sabadell. L’etapa partirà de la població de Canals i recorrerà 163 quilòmetres fins a arribar a la localitat, on està prevista l’arribada a meta dels equips participants sobre…\n4 gener, 2017 Deja un comentarioCamp de Túria, inicio, Riba-roja de TúriaBy redaccion


L’Ajuntament de Calafell ofereix pràctiques remunerades a joves graduats o tècnics superiors | Ajuntament de Calafell\nL’Ajuntament de Calafell ofereix pràctiques remunerades a joves graduats o tècnics superiors\nBusquem diferents perfils per treballar sis mesos a jornada completa\nL’Ajuntament de Calafell convoca set places perquè joves graduats o tècnics superiors que hagin acabat recentment els estudis puguin fer pràctiques remunerades durant sis mesos,a jornada completa, a l’administració local. Es convoquen cinc places als serveis jurídics, una d’orientador/a laboral i una de dissenyador/a gràfic/a.\nPer a accedir a aquestes places, cal tenir una titulació universitària o una de cicles formatius de grau superior o mig, segons els casos. Els perfils demandats poden ser consultats en aquest enllaç. Cal tenir present que l’oferta és provisional, a l’espera que, com qualsevol altre pla ocupacional, sigui aprovat definitivament, raó per la qual el nombre de places podria variar.\nUn dels requisits és que els aspirants estiguin inscrits a la Garantia Juvenil, ja que les pràctiques remunerades ofertes formen part d’aquest programa europeu, amb una subvenció del Servei d’Ocupació de Catalunya.\nSegons la regidora d’Ocupació, Mònica Trepat, “aquestes pràctiques són una oportunitat per adquirir experiència professional, mentre es treballa de forma retribuïda. Aquesta és la filosofia de la Garantia Juvenil, una iniciativa per combatre l’atur entre el jovent”.\nTrepat també diu: “Estem parlant, a més, d’una acció que fomenta el capital humà jove, tot atraient talent al funcionament dels serveis públics".


5 maneres de transformar el vostre mató en 5 minuts o menys - Estil De Vida\nPrincipal Sense Categoria Notícies Saludable Bloc Recepta\n5 maneres de transformar el vostre mató en 5 minuts o menys\nM’encanta odiar-lo o odiar-lo, encara no es pot negar el perfil nutricional increïblement bo. Aquí teniu algunes receptes per condimentar-les.\nMai no he conegut ningú que no tingués cap opinió sobre el mató: sembla que la gent l’estima o ho odia. Definitivament, sóc un amant del formatge cottage, però tinc per què potser no és la tassa de te de tothom: la seva textura és una mica descoratjadora i, per a algunes persones, estic segur que el seu sabor deixa alguna cosa a desitjar.\nPerò, independentment de si l’estimeu o l’odiareu, no podeu negar que el mató és un potència nutricional . Probablement heu sentit a dir que conté quantitats boges de proteïnes (23 grams per tassa), però també és una gran font de calci, fòsfor i vitamina B12.\nNo dic que us hàgiu d’alimentar forçadament de mató, sobretot si no us agrada. Però si voleu incloure una mica més de les coses de la vostra vida, aquí teniu 5 maneres de canviar-les:\nquant de temps pots mantenir la pizza fora\n1. El clàssic: mató i fruita.\nAquesta és la forma més senzilla de menjar formatge cottage sense menjar-lo senzillament. Només heu d’agafar el bol de formatge cottage, afegir la fruita que vulgueu (o la fruita que hi hagi disponible, gràcies, menjador) i menjar-la. Ni tan sols cal barrejar-lo!\n2. Pa torrat amb esmorzar de mató.\nqui va inventar el con de gelat?\nQuan no tinc ganes d’esperar a la cua al bar de truites al matí (és a dir, cada matí), un dels meus esmorzars és el pa torrat de pansa de canyella sofregit amb mató i mel. No només és deliciós, sinó que també és fàcil menjar sobre la marxa si us adoneu que teniu cinc minuts per arribar a les 9 del matí (també cada matí).\n3. Formatge cottage com a immersió.\nEl formatge cottage té un sabor prou suau com per convertir-lo en una base ideal per a menjar dolços o salats. Per fer-ho salat, combineu-lo amb salsa com abany per patates fregides. Com a banyada més dolça per a la fruita, intenteu combinar-la amb salsa de xocolata (o millor encara, Nutella), xarop d’auró o iogurt de vainilla.\n#SpoonTip: submergiu la vostra pizza amb mató en lloc de ranxo. No em mireu així. Només fes-ho. I parlant de ...\n4. Pizza de mató.\nquè mengen els francesos per esmorzar\nSi no heu fet unbagel de pizzaal microones, fins i tot heu viscut? Podeu recrear aquest favorit de la infància al menjador cobrint un bagel amb salsa vermella, formatge cottage i la vostra selecció d’ingredients a la barra d’amanides o sandvitx. Feu anar aquest xuclador al microones durant un minut o dos i voilà: un panell de pizza més saludable.\n5. Amanida caprese de mató.\nA menys que el vostre menjador no emmagatzemi mozzarella i alfàbrega fresca, és poc probable que mengeu una amanida caprese fresca a l’escola aviat (i si és així, feu-m’ho saber per poder venir a la vostra escola).\nCol·loqueu una mica de formatge cottage sobre un bol de tomàquets i barregeu-los amb oli, vinagre balsàmic, sal i pebre al gust. Menja’l, fes-te passar per classe i compta els dies previs fins que la teva mare torni a cuinar.\nEls 12 millors (i pitjors) sabors de fideus ramen, classificats\ncom saber quan la carbassa moreneta està madura\ncom fer que l’aigua tingui un millor sabor sense afegir res\ncom fer un gelat àrtic zero\nes pot fer servir extracte d’ametlla en lloc de vainilla


Essaig.cat - Tota la informació d'Algaida, Pina i RandaEl Consell subvencionarà 250.804 € per al manteniment de les instal·lacions esportives al poble\nEl Consell subvencionarà 250.804 € per al manteniment de les instal·lacions esportives al poble\nPosted on 28 novembre, 2017 by Es Saig\tOne comment\nEl municipi d’Algaida rebrà una total de 250.804 euros a partir d’una línia de subvencions convocada pel departament de Cultura, Patrimoni i Esports del Consell de Mallorca pel foment de l’esport mitjançant ajudes al manteniment i millora d’instal·lacions esportives públiques de Mallorca.\nL’objectiu de les ajudes és el d’impulsar polítiques de foment de l’esport mitjançant una col.laboració amb els ajuntaments i contribuir al manteniment, la millora i la construcció d’instal.lacions esportives públiques, a pesar que aquesta convocatòria subvenciona únicament treballs de renovació o reparació de les infraestructures esportives i no obres de nova construcció. També s’inclou la material esportiu inventariable destinat a les instal.lacions esportives.\nEl Consell no ha tengut en compte criteris poblacionals a l’hora de repartir les ajudes, sinó que ha aportat més doblers als municipis que més projectes de reforma han presentat al pla d’ajudes.\nEl vicepresident del Consell i conseller executiu de Cultura, Patrimoni i Esports, Francesc Miralles, va explicar que es tracta d’una convocatòria “pionera” al Consell de Mallorca i que respon a una demanda dels ajuntaments, que “reclamen inversions de millora en les seves instal·lacions esportives”.\nCom es distribuirà aquesta subvenció a Algaida?\nLa quantitat és distribuirà en diferents anualitats de la següent manera. Amb càrrec al pressupost de 2017 del Consell de Mallorca i dins les subvencions per les actuacions de manteniment i millora de les instal·lacions esportives públiques de Mallorca ja finalitzades a la data de presentació, l’Ajuntament d’Algaida ha rebut 88.339,20 €. Entre les actuacions subvencionades hi ha la impermeabilització de les dues piscines municipals amb un cost de 65.000 € o el canvi per deteriorament de les portes als vestidors i magatzem al camp de futbol de Pina amb una cost de 2000 euros.\nDe la resta d’actuacions de manteniment i millora de les instal·lacions esportives públiques de Mallorca que s’han de finalitzar abans del 31 de desembre de 2018 i que seran pluriannuals, l’Ajuntament d’Algaida rebrà una subvenció de 162.465,46 € que seran per a la renovació de la gespa del camp de futbol des Porrassar.\n28 novembre, 2017\t10:34\nI no trobau que és més necessari arreglar els vestuaris que canviar la gespa ? Els actuals vestuaris no disposen del mínim de garaties sanitàries per utilitzar-los i quan les nines dels equips masculins o l’equip femení s’han de canviar, o no ho poden fer i han de sortir cap a casa o han d’esperar que els masculins acabin, una vergonya. I als vestuaris d’alt no tenen ni vàter i els nins fan les seves necessitats a la dutxa on després hi va a rentar-se, una vergonya. Ja no basta amb fer un rentat de cara, s’han de fer de nou i ben fets, pensant que es fa per no malgastar els diners públics com s’ha fet fins ara.


Crònica GP de Rússia: Calma després de la tormenta – Fórmula 1 en Català\nCrònica GP de Rússia: Calma després de la tormenta\nPosted on 12 d'octubre de 2014 Updated on 14 de febrer de 2021 by F1 en CatalàCategories:Cròniques\nProbablement, el que més necessitava la Fórmula 1 després del cap de setmana passat era una cursa normal, calmada, sense gaires incidents. El primer gran premi puntuable de la història a Rússia ha estat això. Algunes batalles a mitja taula, pocs incidents i en general una adició valuosa al campionat, en el que possiblement l’únic que ha sobrat ha estat el show de Vladimir Putin.\nAmb un temps gairebé perfecte tot el cap de setmana que ha continuat a la cursa, els dos Mercedes es disposaven a disputar-se la victòria entre ells amb la possible incògnita dels Williams. Però la lluita fratricida dels monoplaces alemanys ha durat tant sols fins a la primera corba. Lewis Hamilton ha sortit millor des de la pole, però Nico Rosberg de seguida li ha agafat el rebuf i s’ha emparellat amb ell arribant a la zona de frenada de la corba 2.\nEl moment clau de la cursa\nSi Rosberg hagués frenat uns metres abans, segurament hagués aconseguit el liderat amb una maniobra magistral. Però el pilot alemany s’ha passat de frenada de manera bestial, danyant tant els seus pneumàtics que ha decidit entrar al box a posar un joc de Pirellis durs. Així doncs, Hamilton era líder, amb Valtteri Bottas, Jenson Button i Fernando Alonso mirant de seguir-lo, mentre Rosberg queia fins a la vintena posició, només amb Felipe Massa darrere seu, que també ha entrat a canviar pneumàtics.\nA les primeres voltes la cursa ha estat entretinguda a les posicions baixes dels punts, amb lluites entretingudes entre Kevin Magnussen, els Toro Rosso, els Red Bull i Kimi Räikkönen. Magnussen ha estat el primer en desfer-se d’aquest grup, i els Toro Rosso han anat perdent pistonada mentre patien un consum de combustible excessivament alt.\nLa cursa estava destinada a disputar-se només amb una aturada a box degut a la baixíssima degradació dels pneumàtics. Aquest fet ha permès que Rosberg completés la cursa amb un joc de durs utilitzat durant 52 de les 53 voltes. A més, gràcies a la velocitat del seu Mercedes, el pilot alemany ha aconseguit remuntar fins a la segona posició, uns 18 segons darrere del seu company, fet que ha garantit el títol de constructors per a Mercedes.\nTercer ha estat Valtteri Bottas, que ha estat el pilot que consistentment estava més a prop dels monoplaces platejats. Quart i cinquè han estat els dos McLaren, amb Button davant de Magnussen, si bé és cert que la seva posició ha deixat de ser amenaçada quan Fernando Alonso ha patit una aturada bastant lenta. Tot i això el pilot asturià ha quedat sisè, aguantant els atacs de Daniel Ricciardo. Sebastian Vettel, Kimi Räikkönen i Sergio Pérez han completat els punts. El mexicà ha aguantat els atacs de Felipe Massa, que ha estat pràcticament l’únic en intentar una estratègia de dues aturades.\nAixí doncs, Lewis Hamilton ha ampliat a 17 punts el seu avantatge respecte Nico Rosberg, i sembla que últimament l’anglès està molt en forma, però encara queden quatre curses i tot podria passar.\nPer a acabar, comentar una mica el nou GP. Crec que és un circuit bastant interessant però no sé si facilita molt els avançaments. És una cosa que haurem d’anar veient amb els anys. El lloc i les infraestructures semblen adequades, i segurament les úniques notes discordants han estat dos detalls: primer, l’ordre que segons TV3 havia enviat Putin de que tots els pilots escoltessin l’himne rus al davant de la graella (aprofitant una mica el missatge de força per a Jules Bianchi) i després tot el tour Putin de final de cursa. Si que és cert que no passava gaire cosa, però el constant enfocar el president i el fet d’estar al avantpodi amb els pilots dóna una imatge de república poc seriosa. En fi…\nVladimir Putin: Ja sabem que mana a Rússia, no cal que ho refreguin tant\nToro Rosso: Després d’uns entrenaments prometedors, una cursa cap enrere.\nNico Rosberg: Bona remuntada, però hagués sigut important plantar cara a Hamilton.\nFerrari: L’aturada d’Alonso, una mica caòtica.\nLewis Hamilton: Sense lluita a davant, domini absolut.\nMcLaren: Un resultat convincent després d’un any complicat.\n14 Daniil Kvyat 26 Toro Rosso STR9 + 1 volta 5 52\n15 Esteban Gutiérrez 21 Sauber C33 + 1 volta 13 52\n16 Adrian Sutil 99 Sauber C33 + 1 volta 14 52\n17 Romain Grosjean 8 Lotus E22 + 1 volta 15 52\n18 Pastor Maldonado 13 Lotus E22 + 1 volta 20 52\n19 Marcus Ericsson 9 Caterham CT05 + 2 voltes 16 51\nRET Kamui Kobayashi 10 Caterham CT05 Frens 19 21\nRET Max Chilton 4 Marussia MR03 Suspensió 21 09\nEtiquetatCrònica GPLewis HamiltonMercedesNico RosbergRússia


Campredó Templer: 2009\nInauguració Oficial de la Restauració de les Torres\nEl proper dimecres 7 d'octubre es farà la inauguració oficial de la restauració de les Torres de Campredó. L'acte serà presidit per l'honorable Conseller de Cultura i Mitjans de Comunicació, Joan Manuel Tresserras i Gaju.\nA les 12:15 del matí es farà la rebuda del conseller per part de les autoritats locals a l'Edifici d'usos múltiples de Campredó. Posteriorment es traslladaran a la Torra de Campredó i La Casa del Prat per fer la inauguració de les restauracions realitzades.\nTothom està convidat, celebrem entre tots aquest dia tan memorable.\nPublicat per Campredó Templer a 16:49 Cap comentari:\nL'Ermita de Solicrú (i 2)\n“Cada un dia, com la quartana” és una dita tradicional campredonenca que reflecteix l’angúnia ciutadana davant de la febre que afectava els malalts amb una única treva de vint-i-quatre hores. De fet, el territori del Delta de l’Ebre era conegut curiosament per les fàbriques de regalèssia i per les tercianes. Hem cregut necessari incloure igualment, com a exemple de devoció popular, els següents versos d’una famosa prerrogativa a Sant Magí (patró de Tarragona):\nBeveu-ne minyons, beveu-ne de l’aigua, cura de dolor, Febres i quartanes. I una altra a la Verge de l’Aldea: Quan aquest lloc era només sospir, Estatge de l’angoixa i la incertesa, Regne de la quartana i embolic, De fosc brostam i llenques d’aigua negra.\nPublicat per Campredó Templer a 8:15 1 comentari:\nL'Ermita de Solicrú (1)\nL'1 de maig de 2001 l'associació Soldevila va instaurar-lo com a dia del patrimoni campredonenc.\nDarrerament, al voltant de l'ermita de Solicrú s'apleguen un bon nombre de campredonencs/ques.\nLes següents explicacions formen part dels Goigs de la mare de Déu de Solicrú, que publicà la parròquia Sant Joan Baptista el 2006L’ErmitaCap dels nombrosos historiadors marians de finals del segle XIX i primera meitat del XX (Mn. Ramon O’Callaghan, Mn. Ferran Miralles, Manel Beguer, Josep M. Savin, etc.) que ens han informat sobre l’ermita de Solicrú ha gosat datar els seus orígens. Tots es limiten a afirmar que és molt antiga i que aproximadament fa dues centúries ja es trobava en situació ruïnosa a causa, probablement, de l’impacte devastador que va provocar la Guerra de la Independència (1808-1814), coneguda popularment com a guerra del francès, que va tenir uns combats virulents al nostre terme. De fet, va provocar igualment la destrucció del santuari i la imatge de la Verge del Bon Viatge, situada a la zona de l’Aube a Font de Quinto, que era especialment venerada pels mariners.L’ermita de Solicrú roman en un lloc veritablement estratègic: al vell mig del Lligallo de les Veles, el qual era una ruta agropecuària antiquíssima, que indica una direcció de nord a sud cap a Amposta. El paisatge que permet veure l’alçada de Solicrú és d’encís, donat que permet una magnífica vista dels nuclis urbans de Campredó, Font de Quinto i Raval del Pom, la zona industrial i les hortes de Soldevila i el Racó, amb unamirada a l’Aldea i l’altra al riu. Més endins se situa una irregular línia de garrofers, arbres gegants que amaguen l’Ebre, que s’esllavissa invisible i protector pel mig de la vall.Moltes generacions de campredonencs i campredonenques l’hem coneguda amb únicament les parets en peu, amb el sostre ensorrat i amb un arc de mig punt a la façana principal que ens feia suposar un origen medieval, atès que ens l’identificava amb les construccions templeres.A més, molt prop del santuari es troben dues de les més emblemàtiques construccions de la històrica i poderosa Orde militar dels Templers al Baix Ebre: La Torre de Font de Quinto i la Casa del Prat (també coneguda com a Llotja).L’ermita va ser restaurada l’any 2001 pels actuals propietaris de la finca del Mas de la Missa, la família García Ballester, que han demostrat una sensibilitat lloable. Es va respectar l’estructura antiga (excepte l’esmentat arc). Els materials i la tècnica usada varen ser els habituals de l’art camperol (teules, revestiment de parets, etc.) i es va tenir cura de tots els detalls en la seva restauració: vidriera, piló, creu, portalada, etc. Avui dia és un dels edificis emblema de Campredó, un poble molt ric en patrimoni històric, malauradament gens ben preservat.\nDes de 2002 se celebra la Diada de Solicrú el dia 1 de maig, amb un servei religiós (l’únic que s’hi realitza durant l’any) i una trobada festivogastronòmica.\nPublicat per Campredó Templer a 18:12 Cap comentari:\nLes tombes antropomorfes amenaçades pel traçat de l'autovia\nCampredó disposa d'un riquíssim patrimoni històric, amb edificis medievals i jaciments arqueològics d'importància. Les tombes antropomorfes es troben a la partida del Rodeo. De ben segur, que si l'indret on es troben fos objecte de prospeccions, se'n podrien descobrir de noves que permetrien donar a conèixer una important part de la nostra història. Aquest important jaciment està amenaçat pel projecte de traçat de l'autovia que ha d'unir La Jana amb El Perelló. El Departament de cultura de la Generalitat ha emès un informe en què aconsella a Foment que faci prospeccions arqueológiques a la zona, abans d'endegar aquestes polèmiques obres per no destruir possibles jaciments. Concretament, a l'apartat Conclusiones diu (usant la llengua dels veïns):\nTeniendo en cuenta la extensión del área afectada, las características del proyecto y que el Inventario del Patrimonio Arqueológico no es fruto de una documentación exhaustiva de todo el territorio, sino que únicamente documenta el patrimonio que se conoce de manera escrita o a través de fuentes orales, es imprescindible realizar una prospección arqueológica sistemática en toda la zona afectada por el proyecto con el objetivo de documentar la posible existencia de yacimientos arqueológicos actualmente no conocidos ni documentados. La realización de esta prospección en la fase de estudio garantiza, en buena medida, la correcta implantación del proyecto. La situación contraria - localización de yacimientos arqueológicos - durante la fase de ejecución, puede comportar sin lugar a dudas importantes perjuicios a la parte promotora, dada las imprescindibles intervenciones arqueológicas que deberían realizarse y las probables modificaciones del proyecto que éstas comportarían. La prospección arqueológica también servirá para valorar detalladamente la afectación detectada que podría ocasionar el trazado a los bienes culturales documentados (tram de via romana del Perelló i Partida del Rodeo), y proponer las medidas preventivas y correctoras más adecuadas para cada bien.\nLa descripció d'aquestes tombes de l'arqueòleg tarragoní Joan-Vianney Arbeloa la trobem al llibre Campredó orígens i actualitat:\nUn element interessant, que tant podria correspondre a l'època andalusina com al període immediatament anterior, és el conjunt format per dues tombes antropomorfes excavades a la roca que es troben en una finca particular a la partida del Rodeo, dins el territori de Campredó. Tot i que gairebé inèdites, va aparèixer una notícia a La veu de Catalunya del 6 de juliol de 1909, que recullen també Puig i Cadafalch i Falguera i Goday, però sense esmentar-ne cap característica. Un dels sepulcres pertanyia a una persona adulta, atès que amida 2.30 m de llargada per 0.75 d'amplada, amb orientació est-oest, amb un buidatge a la roca de 0.55 m. de profunditat, i amb els extrems longitudinals més petits, tot i que no es pot arribar a determinar amb seguretat quin dels extrems podria correspondre al lloc del cap (testera). El segon sepulcre, paral·lel a l'anterior i que devia correspondre a un infant, amida 1.1o m de llargada per 0.70 d'amplada, amb una profunditat excavada que oscil·la entre els 0.70 i els 0.40 m, i presenta una testera ben marcada a la roca a l'extrem oest. Aquestes dues tombes que s'haurien de situar d'una manera àmplia entre el Baix Imperi i l'època andalusina, correspondrien als enterraments de persones vinculades a un assentament rural, dins d'aquest marc cronològic, probablement proper a les tombes. Malgrat tot, desconeixem els punts concrets d'hàbitat de la societat andalusina al territori de Campredó, tot i que hi ha notícia de la seva presència.\nHem pogut comprovar que es tracta d'un jaciment de notable importància que hauria de ser protegit i que no pot quedar soterrat baix d'una carretera.\nPublicat per Campredó Templer a 9:41 Cap comentari:\nL'enmurallat de la Casa del Prat\nInauguració Oficial de la Restauració de les Torre...