Un pla estratègic redefinirà el nou model turístic de l’Ametlla de Mar - Canal 21\nL’Ametlla de Mar vol redefinir quin ha de ser el seu nou model turístic. Arran de la crisi del coronavirus, l’Ajuntament ha encarregat un pla estratègic, amb un enfocament global però centrat en el turisme com a base de l’economia local. L’alcalde, Jordi Gaseni, diu que l’estudi els ha de servir per decidir les polítiques que s’han d’aplicar a partir d’ara.\nLa Cala es reivindica com la primera destinació turística de les Terres de l’Ebre. El pla incidirà en els àmbits del turisme, la cultura, el comerç, l’oci, la gastronomia, la mobilitat alternativa i l’urbanisme, per fer que l’Ametlla de Mar siga un poble més viu durant tot l’any. Un dels objectius és obrir el nucli històric al mar, amb una reordenació urbanística que permeti una millor mobilitat per als vianants.\nGaseni ha defensat els actius turístics que té l’Ametlla de Mar, com els seus 18 quilòmetres de costa, amb cales i platges. Precisament, l’alcalde ha remarcat que la crisi del coronavirus ha tornat a revalorar el turisme de sol i platja, i que enguany faran una aposta molt clara pel turisme de proximitat.\nTags: Baix EbreCoronavirusDestaquemEconomiaERCJordi GaseniL'Ametlla de MarTurisme\nEls clients tornen als restaurants de l'Ebre, a l’espera de la nova normalitat


IrsiCaixa confirma que la immunitat cel·lular protegeix les persones que no generen anticossos d'una covid-19 greu - Diari de Girona\nBarcelona | 14·05·21 | 10:05\nTant la immunitat cel·lular com la humoral, protagonitzades per les cèl·lules T i els anticossos, respectivament, són respostes molt específiques contra els patògens. En el cas de la covid-19, però, el més comú és avaluar la resposta immunitària del pacient en funció dels anticossos i no a partir de la resposta cel·lular. "Això pot generar confusió en les persones a qui no es troba anticossos contra el SARS-CoV-2 tot i haver estat vacunades o haver passat la covid-19", assenyala Julia García-Prado, investigadora principal a IrsiCaixa -centre impulsat per la Fundació La Caixa i el Departament de Salut–i directora científica de l'Institut de Recerca Germans Trias i Pujol (IGTP). "Gràcies a aquest estudi podem dir que aquestes persones són capaces de protegir-se de la severitat de la malaltia sense necessitat d'anticossos", afegeix.\nEl cos té cèl·lules T de reserva que, quan entren en contacte amb el virus, passen per un procés de maduració que els permet detectar i matar les cèl·lules infectades. "En les persones sense anticossos contra el SARS-CoV-2 veiem menys quantitat de cèl·lules madures", explica Athina Kilpeläinen, investigadora postdoctoral a IrsiCaixa i primera autora de l'article. "Sembla que aquestes persones necessitarien poques cèl·lules per combatre el virus. Podríem dir que, en aquest cas, la qualitat de la resposta immunitària passa per davant de la quantitat", exposa.\nAquesta resposta ràpida i eficaç permetria que el sistema immunitari recuperi ràpidament l'estat de repòs. "Si el cos es manté permanentment en estat d'alarma, el sistema immunitari pot esgotar-se i pot provocar un excés d'inflamació perjudicial per al pacient, com observem en els casos de persones hospitalitzades per covid-19", detalla Kilpeläinen. En aquest sentit, l'estudi apunta que aquesta resposta cel·lular ràpida i controlada podria ser per la memòria immunològica generada contra antigues infeccions causades per virus similars al SARS-CoV-2, com el del refredat comú.\nInclusió de la immunitat cel·lular en el disseny de noves teràpies contra la covid-19\nL'estudi evidencia el paper de la immunitat cel·lular en la protecció contra la covid-19 i, per tant, la importància de considerar aquesta branca de la immunologia a l'hora de dissenyar vacunes i immunoteràpies. "Els resultats són essencials per desenvolupar eines clíniques per al seguiment de la immunitat cel·lular en persones que no generen anticossos tot i haver passat la infecció o haver estat vacunades. També ens ajuden a identificar components essencials que cal considerar de cara a una segona generació de vacunes contra el SARS-CoV-2", remarca García-Prado.\nUn tret destacable de la immunitat cel·lular és que es dirigeix a qualsevol de les proteïnes del virus, incloses les que estan a l'interior del SARS-CoV-2. "Les proteïnes internes varien menys i això remarca la utilitat de la immunitat cel·lular a l'hora de controlar les noves variants del SARSCoV-2", conclou García-Prado.


Treball als Barris 2018 – Pla de Barris La Florida\nEl programa Treball als barris, es un programa subvencionat pel Servei d’Ocupació de Catalunya i dóna suport de manera prioritària als barris i a les àrees urbanes que, per les seves característiques, requereixen d’una atenció especial de l’Administració per tal de millorar-les des del punt de vista ocupacional, amb l’objectiu d’estimular-hi la creació d’activitat econòmica i la generació d’ocupació, i desenvolupar un entorn socioeconòmic que millori la qualitat de vida de les persones que hi resideixen.\nEl Servei d’Ocupació de Catalunya subvenciona el programa Treball als Barris 2018 a l’Ajuntament de Mont-roig del Camp.\nProjecte subvencionat pel Servei d’Ocupació de Catalunya en el marc del Projecte Treball als barris, finançat pel Ministerio de Empleo i Seguridad Social, d’acord amb la Resolució TSF/1867/2018, de 24 de juliol, que obre la convocatòria per a l’any 2018 i l’Ordre TSF/122/2018, de 23 de juliol, que estableix les bases reguladores.\nLa subvenció atorgada des del SOC es la corresponent al Programa D: Programa d’Experienciació laboral – Actuacions Ocupacionals; amb un import de 70.339,32€ euros, i que ha permès contractar 7 persones aturades, durant 9 mesos, pel projecte “Agents cíviques de sensibilització ambiental i convivència ciutadana”.\nAquesta subvenció ha iniciat el 28 de desembre de 2018 i finalitzarà el 27 de setembre de 2019.


D’alumnes aplicats a ferotges diables – El blog de l'Ajuntament de Tarragona\nD’alumnes aplicats a ferotges diables\nRepassem la recuperació del Ball de Diables de Tarragona, que enguany compleix 30 anys\nÉs el curs 1982-83 i ens situem a l’aula de l’Institut Pons d’Icart de Tarragona, on l’aleshores professor Josep Bargalló imparteix Literatura Catalana a tercer de BUP. Durant el curs els alumnes analitzen diferents obres, fins que topen amb La família dels Garrigas, la novel·la de Pin i Soler que inclou el cèlebre capítol que fa una vívida descripció de les festes de Santa Tecla de mitjan segle XIX. Fruit d’aquella lectura, dos joves estudiants, Jordi Bertran i Pep Blay, fan un petit inventari dels balls parlats de la festa major tarragonina. Aquell treball va ser, en certa manera, la guspira que va permetre la recuperació del Ball de Diables de Tarragona, efemèride de la qual es compleixen 30 anys.\n“Van confluir diferents escenaris“, matisa Bertran. “La ciutat vivia una gran efervescència, Santa Tecla ja anava guanyant protagonisme i, fins i tot, l’any 1980 va acollir el Ball de Diables de Vilanova i la Geltrú. Fins que l’any 1983 un grup ens desplacem a Vilafranca del Penedès per veure les Festes de Sant Fèlix i allí es concreta la proposta de recuperar el Ball de Diables“, afegeix. Començava aleshores un any intensíssim.\nEl nucli d’aquell grup de joves va començar a parlar amb els responsables d’altres balls de diables de l’entorn, com el de Vilanova, el de l’Arboç, el de Reus o el del Vendrell, per donar-se a conèixer dins aquell món i agafar-ne els elements més interessants. Paral·lelament va començar la recerca històrica. “Ràpidament ens vam adonar que el material documental existent era insuficient per fer una reconstrucció històrica exacte“, explica Bertran. Així, per exemple, els únics diables tarragonins dels quals hi havia imatges era el diable que acompanyava el Ball de Dames i Vells, el vestit del qual estava confeccionat a Reus, on van anar a buscar els patrons.\nFins i tot en un primer moment tampoc tenien la certesa que els diables tarragonins fossin un ball parlat. No va ser fins molts anys després que es va trobar un parlament de 1833. “Tot el que vam intuir ho vam encertar“, confessa Bertran. A l’assemblea constituent es va aprovar la participació activa de les dones, fet força destacable si es té en compte la presència encara molt residual de la dona a la festa de la ciutat. Aquell grup de joves d’entre catorze i divuit anys ja s’havia estès del Pons d’Icart al Martí Franquès, amb la Colla Jove i la Parròquia de Sant Joan com a nexes d’unió.\nEnric Garriga és un dels pocs diables presents en aquella assemblea que encara continua avui, trenta anys després, en actiu a l’entitat. Va ser ell qui va proposar al ferrer vila-secà Antoni Mas que confeccionés els ceptrots dels nous diables. “Ens va fer autèntiques escultures!“, exclama Garriga. Un altre Antoni, Torrell, fou l’encarregat de pintar manualment els primers vint-i-dos vestits del Ball, que abans havien estat cosits per les mares d’aquells joves amb empenta però sense traça per a la costura. Per finançar aquests encàrrecs l’entitat va aconseguir diners venent castanyes per Tots Sants i loteria de Nadal, a més de sol·licitar una subvenció a la Generalitat.\nL’any 1984 l’entitat ja va aparèixer com a comparsa de Carnaval, però els diables buscaven un primer marc per llençar les primeres carretilles en públic. L’oportunitat va arribar l’agost de 1984, en una sortida assaig emmarcada en el cinquè aniversari de la Colla Jove. Aquell dia només van sortir la meitat dels integrants, i l’encenedor i els timbalers encara anaven vestits de carrer.\nVa ser el preludi de la primera sortida del Ball de Diables de Tarragona per a la Cercavila de Santa Tecla. No va ser un dia fàcil. “La gent no estava acostumada al foc i es queixava. Els botiguers, que lògicament encara no protegien els comerços amb cartrons, protestaven perquè les espurnes els embrutaven els vidres dels aparadors“, remarca Garriga. “Els diables obríem la cercavila i vam ser ser els últims en arribar a l’Ajuntament. La resta d’entitats del Seguici, amb les quals la relació no era molt fluïda, ens van avançar“, destaca per la seva banda Bertran.\nJa en aquella primera Santa Tecla els Diables van oferir els seus versots, carregant amb força contra tot i tothom i amb un llenguatge expressament barroer. A proposta d’Alfred Fort, aleshores tècnic de Festes de l’Ajuntament, la Mercè va viure el seu primer Correfoc, en què també van participar els diables de l’Arboç i el Vendrell i els dracs de la Gornal, Santa Margarida i els Monjos i Banyeres del Penedès. L’any següent els veïns del Cós del Bou van impulsar la sortida del Drac de Sant Roc i el 1986 el mateix Ball de Diables va promoure la creació de l’Àliga. El foc i la rauxa ja estaven instal·lats a la ciutat.\nFotografies cedides pel Ball de Diables de Tarragona\nEtiquetes: Ball de Diables, Jordi Bertran, Josep Bargalló, Santa Tecla\nCaliu tecler amb els aliguers\nEi, que jo també sóc encara actiu, encara que sigui poc! :D\nCorregit! Bona Santa Tecla!


ENLAIRA’T, és una activitat adreçada a l’empresa de nova creació que consisteix en posar a la seva disposició el servei de domiciliació en el Centre de Serveis a les Empreses Joan N. García Nieto, que ofereix espais d’oficina compartits, prestacions i recursos, que necessiten per iniciar la seva activitat empresarial.\nEl servei de domiciliació inclou les prestacions bàsiques definides a l’art. 10 de les Condicions Generals d’accès i d’ús, entre les quals destacar l’ús privatiu d’una bústia, per a la recepció de la correspondència de l’usuari de l’activitat i servei de recepció de trucades.\nTambé, segons la necessitat de l’empresa, es pot accedir a packs que inclouen l’ús exclusiu d’una taula i una cadira d’oficina, d’un armari amb clau, equipament informàtic dotat de connexió a Internet, telèfon, i accés a sales de reunions en hores convigudes.\nA qui s'adreça: a qualsevol empresa que estigui dintre dels seus primers tres anys de creació.\nSol·licitud condició d’usuari


‘The Covid Game’, un nou videojoc per ajudar a fer entendre la importància del confinament als més petits - Social.cat\nDissabte, 4 d'abril de 2020 | 10:15 h\nPantalla del videojoc, en la que es veu el personatge fora de casa i com s'està propagant el virus | Marc Llovera (ACN)\nEl professor de tecnologia de l'Institut La Valira de la Seu d'Urgell, Marc Llovera, ha creat un videojoc per ajudar a fer entendre als infants la importància que té l'aïllament domiciliari per frenar el coronavirus. A ‘The Covid Game’, l'usuari ha d'intentar arribar a casa per confinar-se abans que el virus el toqui i evitar que aquest es multipliqui per tres, simulant el volum de contagis que es produeix entre humans. L'eina, que té un caràcter divulgatiu i de conscienciació, està disponible gratuïtament a través d'Internet i s'hi pot accedir tant amb ordinador, com mòbil o tauleta. A la pantalla també hi surt un hospital com a lloc on curar-se de la malaltia, tot incidint que aquest procés és més lent que el de l'evolució de la pandèmia.\nEl videojoc està pensat com una activitat per fer en família i "reflexionar sobre què passa durant la partida", segons explica Llovera. Per començar, cal triar un personatge humà femení o masculí, el qual s'ha de portar a casa abans que la Covid-19 l'infecti. A més, cada vegada que el virus toca una de les cantonades de la pantalla "es mou més ràpid" i hi ha més possibilitats de contagi, diu el professor de tecnologia que l'ha ideat.\nUna opció que també es dona en cas d'infecció és la d'amagar-se darrere l'edifici de l'hospital per guarir-se i "esperar que la pandèmia disminueixi per arribar amb seguretat a casa", explica Llovera, que afegeix que l'objectiu és que els més petits comprenguin que això seria l'equivalent a un ingrés hospitalari per curar-se. El joc i la pàgina web www.thecovidgame.com on està disponible s'ha creat amb "scratch i codi html", recursos que disposa l'alumnat se 3r i 4t d'ESO de l'institut, segons detalla el mestre.\nLlovera remarca que "per tal que la canalla n'extregui conclusions", cal fer-los veure com prolifera la covid-19, a més de fer èmfasi en com el personal sanitari ajuda a curar als afectats i, sobretot, la importància que té confinar-se. "Per a elles i ells pot ser difícil" entendre que han d'estar diverses setmanes a casa "tot i que segur que els pares i les mares els hi ho han explicat molt bé", diu el professor, que conclou que, no obstant, aquest joc "replica la situació real" de propagació de la malaltia.\nTot i que portar el personatge a casa i "vèncer la partida" resulta molt fàcil, Llovera convida a repetir el joc diverses vegades per experimentar què passa si es decideix exposar-lo al risc durant més estona. Així, l'objectiu és que l'usuari pugui visualitzar com el virus es va multiplicant successivament per tres i que, en el cas de l'hospital, els pacients curats van sortint d'un en un.


Hospital de Dia Còrsega - CPB - Serveis Salut Mental\nCentres i programes\nL’ Hospital de Dia Còrsega (any 1994) és un servei d’hospitalització parcial, que té com a objectiu aconseguir la millora clínica de la persona afectada evitant la desvinculació del seu medi habitual de vida, durant el període de tractament i recuperació.\nA més de l’assistència psicofarmacològica i psicoterapèutica, adquireix un especial valor terapèutic la mediació de les relacions interpersonals establertes en el sí de la col·lectivitat institucional. Amb aquesta finalitat estan programades una sèrie d’activitats individuals i col·lectives que, des de l’atenció a les necessitats quotidianes fins a la realització de tasques creatives, formatives i lúdiques, fomentin les actituds d’adaptació i integració. Algunes d’aquestes activitats es realitzen en col·laboració amb el club terapèutic “L’Oreneta”.\nUnitat d’Hospitalització Parcial a Domicili\nA finals de 2016 s’ha posat en marxa la Unitat d’Hospitalització Parcial a Domicili (UHPAD) gràcies a la signatura del conveni mar de col·laboració entre la Fundació de Gestió Sanitària de l’Hospital de la Santa Creu i Sant Pau i la nostra entitat. Es tracta d’un dispositiu innovador d’àmbit comunitari que ofereix una alternativa assistencial a l’hospitalització psiquiàtrica. Proposa un conjunt d’intervencions mèdiques i d’infermeria intensives en el domicili, i l’adequada articulació amb la resta de dispositius del territori per tal de garantir un relleu terapèutic eficient. L’equip de la UHPAD treballa també de manera integrada amb la resta de dispositius. La seu d’aquesta unitat és al mateix Hospital de Dia Còrsega, en unes instal·lacions independents.\nPrograma d’acollida ràpida- que permet agilitar la resposta terapèutica, orientar i atendre aquells casos que requereixen una actuació urgent per tal de tractar el trastorn, evitant, sempre que estigui indicat, l’internament.\nOfereix elements de diagnòstic, de pronòstic i de procés terapèutic específicament indicats en aquest tipus de casos, i que estan desenvolupats per professionals especialitzats de l’equip assistencial.\nPrograma integral d’atenció als trastorns psicòtics\nAmb l’objectiu de fomentar tant l’estabilització clínica del pacient com les estratègies terapèutiques i rehabilitadores que permetin la seva recuperació i reinserció sociolaboral.\nUnitat d’Hospitalització Parcial a Domicili (UHPAD)\nLa Unitat d’Hospitalització Parcial a Domicili (UHPAD) es tracta d’un dispositiu innovador d’àmbit comunitari que ofereix una alternativa assistencial a l’hospitalització psiquiàtrica i que es planteja com una unitat funcional conjunta aprofitant les experteses dels professionals d’ambdues institucions (CPB SSM i Hospital de la Santa Creu i Sant Pau)\nDra. Núria Ribas\nSra. Anna Martí\nPtge. Còrsega, 20\nPer a més informació truqueu al tel. 93 459 24 92 o al 682 340 701\no envieu un Fax al 93 676 28 00\nde 9.00 a 14.00 h i de 15.00 a 17.00 h de dilluns a dijous\ni de 9.00 a 14.00 h els divendres.


La Mancomunitat proposa als municipis de la comarca la creació d'una orquestra comarcal | Mancomunitat Intermunicipal de l'Horta Sud\nEls municipis de l'Horta Sud posen en comú les seues preocupacions per l'increment de la incidència de la pandèmia a la comarca\nLa Mancomunitat de l'Horta Sud treballa des de fa algunes setmanes amb els municipis de la comarca en la creació d'una orquestra comarcal que puga oferir una alternativa als estudiants d'instruments de corda dels conservatoris de la zona una vegada finalitzats els seus estudis.\nLa Mancomunitat de l'Horta Sud va organitzar ahir la segona de les reunions d'organització amb els responsables de cultura dels consistoris i amb els impulsors del projecte per a continuar avançant en la creació de l'orquestra. Com a conclusió de la reunió, es va decidir sol·licitar als ajuntaments un compromís d'adhesió al projecte i la designació d'un comité que s'encarregue de la seua posada en marxa.\nLa majoria dels municipis que van participar en la trobada van acollir amb molt d'interés la proposta i es van felicitar per una iniciativa que tots van considerar necessària per a l'Horta Sud. A la comarca en l'actualitat existeixen 3 conservatoris públics i 3 centres professionals amb prop de 60 estudiants d'instruments de corda en total.\n“Se'ns va traslladar la falta d'opcions que tenen els estudiants d'instruments de corda una vegada finalitzats els estudis. Molts d'ells no troben un espai on poder continuar desenvolupant el seu talent i continuar creixent. Ens va semblar un projecte molt interessant i per això l'hem traslladat als ajuntaments”, explica la presidenta de la Mancomunitat de l'Horta Sud Eva Sanz.


«Es comença a percebre una reactivació del mercat en general, tant de venda com de lloguer» | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\n«Es comença a percebre una reactivació del mercat en general, tant de venda com de lloguer»\nJoan Lligoña s’encarrega de la Direcció Comercial de Finques Meslloc, des del Masnou. És al capdavant d’un equip de sis persones «amb moltes ganes de treballar i donar el millor servei al client», assegura.\nQuan es va fundar Finques Meslloc, el negoci immobiliari amb seu al Masnou?\nL’empresa pertany a la nostra família des de l’any 1990, quan el meu pare, Joan Antoni Lligoña Asensio, la va comprar, si bé l’empresa va ser fundada l’any 1974 per Manel Aracil. Finques Meslloc sempre ha comptat amb el suport de molta gent del Masnou, sobretot quan de forma inesperada el nostre pare va morir essent molt jove i nosaltres vàrem assumir el relleu generacional. En aquell moment vàrem veure la bonhomia i ganes d’ajudar-nos de molta gent. Finques Meslloc va adquirir, fa uns anys, una de les empreses més importants de Mataró, Vivé Finques, fundada el 1910; la dirigeix el meu germà, David Lligoña.\nDes de fa 25 anys ens hem anat adaptant a les necessitats dels nostres clients. Intentem que, així que un client es posa en contacte amb nosaltres, no s’hagi d’ocupar de res. En concret, oferim els serveis de compra i lloguer d’immobles, administració de comunitats i patrimonis, i servei jurídic, amb una advocada a la empresa que és la meva germana, Marta Lligoña.\nD’altra banda, fa temps que vam decidir no ser una botiga de pisos, sinó una empresa de serveis immobiliaris. I això s’aconsegueix dotant l’empresa d’un equip humà amb ganes de treballar. I dotant-la, també, de les millors eines informàtiques i d’unes oficines on podem atendre els clients com es mereixen. En la actualitat Finques Meslloc té una plantilla de 19 persones i tot això s’organitza i es dirigeix pel nostre gerent, Josep Lligoña, el gran dels tres nois.\nLa confiança en l’agent immobiliari continua sent una de les claus perquè els clients trobin un bon immoble?\nÉs evident que estem obligats a donar la seguretat que tota l’operació es farà conforme a la legalitat, i donant la seguretat al client que no hi haurà sorpreses ni enganys. Creiem que els clients, quan van a una empresa, haurien d’estar segurs que són al davant d’un professional amb el títol i la col·legiació necessària per exercir –cosa que per desgràcia no sempre es produeix –. A Meslloc som agents de la propietat immobiliària, administradors de finques i llicenciats en dret, i per tant oferim la seguretat de formar part dels tres col·legis professionals, amb la garantia que això comporta als nostres clients.\nActualment, el comprador o llogater arriba majoritàriament al coneixement de l’immoble a través de la xarxa?\nÉs innegable que Internet i les noves tecnologies han ajudat, i molt, a augmentar la relació amb els clients, però alhora a la xarxa també hi ha molta informació errònia o poc fiable. Serveix com a primer contacte amb el producte, però la feina important es fa amb el tracte personal amb el client.\nA la zona del Baix Maresme, on vostès tenen incidència, es compra o lloga més, actualment?\nTant a l’oficina del Masnou com a la de Mataró, degut a la bona cartera de clients que tenim, no hem deixat de llogar ni de vendre els últims anys. Però és cert que es comença a percebre una reactivació del mercat en general, tant de venda com de lloguer.\nPodem dir que el sector immobiliari ja està sortint de la crisi?\nLa veritat és que la crisi ha estat molt forta i molt llarga, però tot i això, s’ha de dir que a la nostra zona d’influència, tot i l’ajust important de preus, no hi ha hagut i no hi ha una sobreoferta, i per tant sí que estem sortint de la crisi. Hi ha zones, tanmateix, on hi ha una oferta molt sobredimensionada a la demanda, i per tant en tenen per a més temps. Si hi afegim, a més, que la demanda per comprar al Maresme existeix i que les entitats financeres comencen a competir per donar hipoteques, creiem que aquests dos fets contribuiran a deixar enrere la crisi. Ens agrada veure que avui hi ha ofertes d’hipoteques al 2’5% fix, això dóna seguretat al comprador que decideix adquirir un immoble.


17 accidents en cinc mesos al tram pacificat de Consell de Cent | betevé\nDe tots els sinistres, només en un hi va haver una col·lisió amb els polèmics bancs de formigó per part d'un conductor sota els efectes de les drogues\nRoger Torres i Liñán | Dimecres, 21 d'Octubre del 2020, a les 23.07\nLa pacificació del Consell de Cent no ha provocat cap accident amb ferits lleus, greus o víctima mortal per col·lisió amb els polèmics bancs de formigó que s’hi han instal·lat i que la fiscalia de seguretat viària està investigant. Ho recull un informe de l’Ajuntament sobre seguretat viària i urbanisme tàctic que s’ha presentat aquest dimecres a la Comissió de Presidència, que revela, això, sí, 17 accidents en el tram entre Rocafort i Girona de l’1 de maig al 27 de setembre.\nAccidents mortals a Barcelona: on, com i quan es produeixen [MAPA]\nDe tots els sinistres, només en un hi va haver una col·lisió directa amb els bancs, el 18 de maig. En aquest cas, es van produir danys materials a un vehicle i es va obrir un atestat per conduir sota els efectes de les drogues. La majoria d’accidents, 12, van passar en cruïlles on no hi ha els bancs i un altre en un pas de vianants previ. També hi va haver un xoc d’un ciclomotor amb els separadors del carril bici, un altre amb un arbre i una topada entre una furgoneta i una moto.\nSeguiment continu de la Guàrdia Urbana\nEn el balanç d’accidentalitat del 2019, Consell de Cent ocupava el setè lloc en el rànquing de carrers que concentren més accidents amb víctimes (145). El tinent d’alcalde Albert Batlle ha dit que la Guàrdia Urbana fa un seguiment continuat de tots els elements que s’han incorporat amb l’urbanisme tàctic per si cal aplicar-hi millores. “La coordinació amb les àrees de Mobilitat i Urbanisme ha estat reforçada”, ha afirmat.\nEn aquest sentit, ha explicat que es van arrodonir les arestes dels bancs de formigó –qüestionats també pels motoristes– i s’hi van instal·lar elements reflectants. Pel que fa a altres actuacions fetes amb urbanisme tàctic, Batlle ha explicat que s’han posat separadors als nous carrils bici i s’ha reforçat la senyalització en els trams de carril bus segregat per problemes d’interpretació dels conductors.\nL’oposició hi veu un risc\nEn el debat en comissió, Francina Vila (JxC) ha celebrat les “correccions” que s’han fet als bancs de formigó i ha demanat autocrítica al govern municipal. “L’urbanisme tàctic és un risc per a la seguretat viària”, ha afirmat Paco Sierra (Cs). El popular Josep Bou ha apuntat que els experts demanen retirar els bancs de formigó i Manuel Valls (BCN Canvi) ha demanat fer una anàlisi més enllà del tram de Consell de Cent.\nDes d’ERC, Max Zañartu ha reclamat que l’urbanisme tàctic sigui provisional i que a la llarga es faci una reforma estructural a les vies on s’ha actuat. El regidor ha demanat també senyalitzar millor el carril per a vianants a la via Laietana que fan servir més els ciclistes.\nBarcelona, seu del congrés de transport públic mundial del 2023


El radar de Sarrià: Amèrica segons TV3\nA banda de la més que lògica corresponsalia als Estats Units amb seu a Washington i a càrrec del senyor Bassas, aquell periodista que sembla ser que té massa crosta catalanista per continuar treballant a la Catalunya governada pel tripartit, la nostra cadena pública de televisió només disposa d’una altra corresponsalia fixa per a tota la resta del continent americà. Té la seu a Caracas i la porta Isabel Galí. Potser recordareu que quan aquesta senyora es trobava destinada a l’Orient Mitjà i ens feia les cròniques sobre els jueus i els palestins, sempre es mostrava indefectiblement partidària dels de la kefia en detriment dels de la kipà. No sé si va ser per les seves claríssimes simpaties i antipaties polítiques que la van enviar allà, o potser precisament per això la van acabar traient de Jerusalem per enviar-la a Caracas.\nLa qüestió és que ara la senyora Galí ha desat la kefia a l’armari i s’encarrega d’explicar-nos les bondats (i també, de tant en tant, alguna maldat, tot s’ha de dir) del chavisme veneçolà, així com les dels seus règims satèl·lits liderats per aquells governants que han anat sorgint darrerament apadrinats pels petrodòlars del règim d’Hugo Chávez (Aló Presidente!). Parlem de la Bolívia d’Evo Morales, de la Cuba dels germans Castro (tot i que aquests dictadors ja hi eren molt abans, ja porten més de cinquanta anys ocupant els despatxos governamentals de l’Havana), de l’Equador de Federico Correa, de l’Hondures de Manuel Zelaya (un projecte de dictadura chavista ara mateix a la corda fluixa), així com també de la Nicaragua de Daniel Ortega, un dels promotors de la piñata en què va acabar tristament aquella primera etapa del sandinisme post Somoza que tant prometia, de la mateixa manera que també prometia molt el castrisme de l’any 1959, i després va anar evolucionant fins arribar a la trista realitat d’avui en dia.\nSense ser cap especialista en l’Amèrica llatina, que no ho sóc tot i que hi he estat unes quantes vegades, tinc alguna idea de quins són els països informativament més interessants de la zona: cap dels països que cobreix actualment TV3.\nA TV3 se li veu massa el llautó de la ideologia dels seus dirigents, i ens transmeten una visió d’Amèrica que no té res a veure amb allò que et trobes quan hi vas. Pretenen fer-nos creure que a Amèrica només hi ha dues realitats: els Estats Units per una banda i la creixent xarxa del chavisme per l’altra. Però l’Amèrica llatina és, afortunadament, molt més que això.\nEm sembla que, ens diguin el que ens diguin, a TV3 ens mantenen correctament desinformat. Cal agraïr-los l'esforç d'equiparar-se als media de tot el món. ;)\n27 d’octubre de 2009, a les 8:06\nTotalment d'acord, menys amb el fet Galí era parcial. Jo la trobava molt bona.... Però vaja, de visions sempre n'hi ha moltes...\n27 d’octubre de 2009, a les 9:51\n"dictadura chavista"? no és un pèl agosarada aquesta afirmació? Una dictadura no realitza eleccions avalades com a netes per organismes internacionals, no?\n27 d’octubre de 2009, a les 14:26\nAQUEST SRO. DE TV3,ESTAN FENT BONA BONISSIMA LA TV3 CONVERGENT.\nQUE TRIST OI?.\n27 d’octubre de 2009, a les 19:29\nTrenco una llança en favor de Galí: no és ella la parcial, sinó el mitjà en sí. La Catalunya mediàtica té uns herois, i ella només juga les seves fitxes. Com a periodista em sembla bona, del milloret que té TV3; com a periodista imparcial... no, perdó, m'he equivocat: aquest concepte no eixteix.\n27 d’octubre de 2009, a les 19:45\n"A TV3 ens mantenen correctament desinformats". Molt bona frase, la comparteixo.\nA veure, de parcial ho és tothom però alguns periodistes quan treballen ho dissimulen bastant bé, i no em sembla que sigui aquest el cas de la senyora Galí. I parlo especialment de la seva etapa “palestina”.\nAl meu entendre, gens ni mica. Ens hem de fixar en les eleccions, sí, però també en moltes altres coses que estan convertint Veneçuela en una dictadura amb dictador de per vida. Amb eleccions, sí, com també se’n fan a Cuba de tant en tant.\nEs pot explicar de moltes maneres però el resultat és el que és.\n27 d’octubre de 2009, a les 20:00\nUna persona escollida pel poble amb un sistema net avalat per organismes internacionals no és una dictadura. Ni poc ni molt. Les paraules tenen el seu significat i no es val a canviar-lo segons es vulgui qualificar algú.\nAra bé, amb la comparació reiterativa amb Cuba ja entenc el teu punt de vista :-) Res a dir, cada ú té el seu. Però les paraules només tenen un significat establert, i cal que ens hi ajustem per a poder-nos entendre :-)\n28 d’octubre de 2009, a les 9:28\nEl diccionari Enciclopèdia Catalana defineix així els mots "democràcia" i “dictadura” així:\nf POLÍT 1 Doctrina política que defensa la intervenció del poble en el govern i en l’elecció dels governants.\nf HIST/POLÍT 1 Forma política de què es revesteix l’estat com a instrument de poder posat en mans de la classe dominant per esclafar la resistència dels seus enemics.\nEls canvis constitucionals que s’han anat introduint en aquells països forçant, per exemple, la reelecció directa del president o dictador de torn (no oblidem que Chavez va arribar per primera vegada al govern de Veneçuela després d’un cop d’estat), combinat amb l’eliminació de facto de qualsevol possibilitat d’alternança política (cada país ho ha fet a la seva manera, en alguns no deixant entrar al parlament als diputats de la oposició en dia de la votació, en d’altres de manera més sibil·lina), porten a Veneçuela i països satèl·lits a una definició política molt més semblant a la segona definició que a la primera.\nJo almenys ho veig així, i t’asseguro que no sóc l’únic.\n28 d’octubre de 2009, a les 14:20\nDe fet, també es parla de la dictadura de la democràcia o sigui que... :)\nAquí sí que t’haig de donar la raó, tot i que en aquests termes només en vaig sentir a parlar quan vaig ser a Cuba, mai en un país democràtic. De fet el politburó de l’illa sovint encara es refereix als països democràtics en termes similars.\n28 d’octubre de 2009, a les 17:59\nBon dia Greips,\nUn diari tan poc sospitós com El País publica avui el següent editorial:\nÉs a dir, un exemple més del que discutíem ahir.\n29 d’octubre de 2009, a les 7:49


Publiquem la memòria anual de la cooperativa! - MARGES\nEns fa molta il·lusió poder-vos presentar la memòria anual de la cooperativa, on expliquem qui som, què fem, com ho fem, i quins impactes hem generat aquest 2020, i fer un exercici de transparència que creiem del tot imprescindible!\nEnguany hem pogut formar part de 34 processos de formació, acompanyament, supervisió, dinamització, recerca i disseny de polítiques públiques en acció comunitària! I ho hem fet a 23 comarques de Catalunya, i una miqueta més enllà, ja que hem tingut l’oportunitat de ser a Madrid i a Mèxic. Ens sentim molt contentes i agraïdes d’haver pogut formar part de projectes i processos tan enriquidors i transformadors.\nDes de l’equip de Marges SCCL seguirem treballant per enfortir els models i processos comunitaris d’organitzacions i territoris, confiades que són imprescindibles per poder sortir, juntes, d’aquesta crisi.


Aquesta informació de galeta es va actualitzar per última vegada el Gener 4, 2021 i s’aplica als ciutadans de l’Espai Econòmic Europeu.\nEl nostre lloc web, https://www.livinginaclip.com (d’ara endavant “el lloc web”) utilitza galetes i altres tecnologies relacionades (per comoditat, totes les tecnologies es denominen “galetes”). Les galetes també són col·locades per tercers que hem contractat. En el document següent us informem sobre l’ús de les galetes al nostre lloc web.\nQuan visiteu el nostre lloc web per primera vegada, us mostrarem una finestra emergent amb una explicació sobre les galetes. Tan bon punt feu clic a “Accept cookies”, accepteu utilitzar totes les galetes i extensions tal com es descriu a la finestra emergent i a aquesta Política de galetes. Podeu desactivar l’ús de les galetes a través del vostre navegador, però tingueu en compte que el nostre lloc web ja no funcionarà correctament.\nLiving in a Clip\nSant Isidre, 36 08370 Calella\nLloc web: https://www.livinginaclip.com\nCorreu electrònic: info@livinginaclip.com\nAquesta política de galetes s’ha sincronitzat amb cookiedatabase.org el Gener 4, 2021


Colomines: "Per què s'equivoca Jordi Amat?" · Tribuna.cat\nDimarts, 28 de de febrer del 2017 | 11:53\nRecull De Premsa, Agustí Colomines, El Nacional\nEn aquest article Colomines ens explica com va conèixer a Jordi Amat i a continuació ens dòna la seva oponió sobre aquest i la seva trajectòria:\nCom que això va ser així, gent com Jordi Amat, a qui vaig conèixer en els dinars que organitzava Antoni Vives a la seu de la rambla de Catalunya de la Fundació Ramon Trias Fargas, no va poder entrar a la universitat. Aquesta circumstància ha fet que alguns joves investigadors, que ara ja no ho són, es rebotessin. És el cas de Joaquim Coll, el capitost de SCC que abans havia estat a prop d'ERC, que va fer una tesi sobre Narcís Verdaguer i Callís, un dels líders de la Lliga Regionalista i cosí germà de Mossèn Cinto, sota la direcció de Jordi Casassas, amb una mirada que no té res a veure amb els postulats polítics que defensa avui dia. La frustració sovint és més estimulant que resistir les maltempsades per molt que pesin. Amat, en canvi, que no és historiador, es va refugiar sota l'ala del catedràtic Jordi Gracia, del departament de Filologia Hispànica, i no va esdevenir doctor fins al gener del 2016 amb la tesi La semilla del liberalismo. Política y literatura en torno a la actividad española del Congreso por la Libertad de la Cultura (1958-1969), que és una mena de patchwork dels múltiples llibres que ha escrit abans, però amb faltes d'ortografia i tipogràfiques, amb l'afegitó d'una aproximació desdibuixada a Julián Gorkin, l'antic dirigent del POUM, l'antiestalinisme del qual va portar-lo a col·laborar amb els nord-americans contra l'URSS. Entrar a la universitat costa, però si no fas la feina a temps gairebé és impossible. Amat forma part d'una generació de gent que té bons coneixements però que està excessivament ideologitzada. Deu ser per això que li està costant tant fer la biografia de Josep Benet que li va ser encarregada, crec, per Xavier Folch ja fa anys. Benet no encaixa en la història de blancs i negres a la qual és tan aficionat Amat i que també li impedeix de presentar-nos qui era i què representava Gorkin entre tots els marxistes que van deixar de ser-ho després de l'experiència de la Guerra Civil.\nAquest cap de setmana, Jordi Amat ha publicat un llarg comentari, perquè no és cap ressenya ni tan sols una crítica, sobre el darrer llibre de Joan-Lluís Marfany, dedicat una altra vegada a la Renaixença. I comença amb una evocació, a l'estil postmodern, que consisteix a donar versemblança viscuda al que algú li ha contat sobre una reunió científica que va tenir lloc a París l'any 1995, convocada per la catalanòfila Marie-Claire Zimmermann per homenatjar Antoni Badia i Margarit. Segons Amat, que diu que hauria pagat diners per haver contemplat l'escena, i no m'estranya perquè llavors ell tenia 17 anys i encara estava per deslletar, vaig condemnar a galeres al pobre Marfany en la meva ponència "Nació i Estat. Problemes d'interpretació sobre la relació del catalanisme amb el nacionalisme espanyol": "Era durant la sessió de tarda d'un col·loqui que se celebrava a la Sorbona i que congregava, bàsicament, historiadors catalans i catalanòfils francesos. La cosa va anar així. Agustí Colomines va venir a dir que hi havia un parell de professors marxistes que treballaven amb l'afany de sabotejar els fonaments del país. Catalunya, esclar. Els va identificar: Joan-Lluís Marfany i Josep Maria Fradera. Perquè la cosa no pugés de to, Pere Gabriel va posar el braç damunt del de Fradera, que era a la sala i seia al seu costat, per evitar que aquest no demanés el torn de paraula i repliqués. No va passar d'aquí, certament, però l'anècdota és significativa". Amat fa com els postmoderns, que van arribar a l'extrem de defensar que la història no existeix i que només és una recreació de l'historiador. El que no va viure, Amat s'ho inventa amb una literatura bucòlica, molt pròpia del seu tarannà romàntic i naturalista.\nDe fet, Amat, que necessita identificar-me amb la meva actual posició com a director de l'Escola d'Administració Pública de Catalunya perquè li quadri la seva interpretació, cosa que és totalment irrellevant per definir-me historiogràficament, diu que fa una mica més d'un any, en un dels meus sovintejats articles a la premsa digital, despatxava Marfany i Fradera una altra vegada amb "la mateixa cançó per fer por a la criaturada": tots dos serien "principals exponents de la historiografia vinculada al PSUC i a Josep Fontana". Amat, que és un dels abanderats de l'anomenada tercera via i per això el promociona la premsa que defensa aquesta mena de falsa equidistància entre "malvats", cita malament i distorsiona el meu article, que vaig publicar el 4 de setembre del 2015, amb el títol El renacer del populismo, per rebatre un article de Xavier Domènech, el "cervell" de Colau, que es mostrava favorable a reinterpretar mel·lífluament el lerrouxisme: "Según Domènech, Lerroux y Solé Tura habrían sido deformados por la "historiografía nacionalista" para convertirlos en "mitos útiles" del catalanismo. Antes de que él afirmase algo así, eso mismo lo dijeron Joan-Lluís Marfany y Josep Maria Fradera, principales exponentes de la historiografía vinculada al PSUC y a Josep Fontana, antes de que éste descubriese con su reciente libro lo que Termes debió contarle a lo largo de los años de amistad sin que le prestase demasiada atención". Citar malament és el pitjor pecat que pot cometre un historiador. Però, com ja he dit, Amat no n'és, d'historiador, i per això es pot permetre aquest luxe. Josep Benet tampoc no ho era, però va ser el primer a carregar contra Solé Tura per la seva interpretació ahistòrica d'Enric Prat de la Riba. Ho va fer des de les pàgines de Serra d'Or, aquella mena de Parlament de paper de l'oposició que "va fer més pel catalanisme que Destino", per capgirar una de les bestieses apuntades per Amat en una de les entrevistes de promoció del seu llibre "tercerista" El llarg procés. Cultura i política a la Catalunya contemporània: 1937-2014. Domènech, que és millor parlamentari que historiador, hauria de llegir Joan B. Culla o José Álvarez Junco abans de ser tan benèvol amb Lerroux i així ajudaria Amat a no caure pres per les dèries.\nA diferència de l'estil fantasiós d'Amat, servidor, que no ha coincidit mai amb Marfany enlloc, es va prendre la molèstia de comprar el seu nou llibre —i llegir-lo— i d'assistir a una conferència que el professor jubilat de Liverpool i ara investigador ICREA a Girona (com m'agraden els damnificats que sempre cauen drets!) al TNC. Érem pocs a escoltar-lo i va exposar la seva teoria sobre la inexistent Renaixença amb un munt d'exemples que, un cop escoltats, almenys a mi, em va quedar la sensació que demostraven el contrari del que es volia defensar. Abans que Marfany ens martiritzés amb els seus llibres, de redacció envitricollada i pèssima, molt del que ell explica ja ho va explicar Àngel Carmona el 1967 a Dues Catalunyes. Jocfloralescos i xarons (ara reeditat per Lleonard Muntaner), un infravalorat intel·lectual català que mai va ser professor d'universitat, que ja es va carregar la interpretació, diguem-ne, montserratina de la història de Catalunya per demostrar la força creadora de les masses populars sense que haguessin de renunciar al català.\nJosep Termes, a qui Albert Manent (mentor d'Amat, per cert) qualificava d'extravagant, com a mi, suposo perquè érem gent que sortíem de l'esquerra per defensar el catalanisme popular davant la tesi oficial marxista segons la qual el catalanisme era cosa de la burgesia, va ser l'únic professor que em va parlar de Carmona, que també era dels ambients del PSUC. Si Amat fos historiador, sabria que Àngel Carmona i Josep Termes són equiparables a Edward P. Thompson, però sense la càrrega dogmàtica que arrossegava el britànic, per la seva immersió en allò que s'anomena "economia moral de la multitud", que no és altra cosa que la reconstrucció cultural i simbòlica de la resistència popular als canvis imposats pel mercat i l'estat. Amat despatxa el catalanisme popular en un parèntesi tan pretensiós com simplista ("un equívoc historiogràfic poc clarificador, al meu entendre, amb copyright de Josep Termes"), perquè certament no l'entén (ell que només assaboreix la cultura d'elit) i perquè vol fer una defensa política de les tesis de Marfany amb un biaix presentista que no té cap mena de sentit.\nAmat posa qualificatius, com ara "historiografia nacionalista" per designar a qui no ha reivindicat mai aquesta orientació, per menystenir una tradició historiogràfica que no li plau. Jo, per no parlar per boca d'altres, no em considero nacionalista. Estudio el nacionalisme i, cívicament, estic compromès amb la constitució d'un estat català, però això no em converteix en un "historiador nacionalista". De fet, em repugna, com al seu dia també em va repugnar un libel (atribuït al mentor d'Amat) que van fer córrer contra Enric Ucelay Da Cal i Borja de Riquer, i que ja el juny del 2013 va servir a Amat per assegurar que "se construyó a partir de un principio ontológico servil: los historiadores no podían cuestionar el relato homogéneo sobre el cual el nacionalismo había construido la médula de su cultura política". Suposo que Amat ara no deu saber què fer amb Borja de Riquer, decantat públicament pel sobiranisme, i amb la metafòrica mort del Cobi.\nI conclou Colomines "Marfany va ser alumne de Joaquim Molas, però la seva trajectòria intel·lectual és totalment contraria al "cànon" imposat pel catedràtic de la UB, que l'havia començat a dissenyar sota el mestratge de Jordi Rubió i Balaguer, de la nissaga dels Rubió renaixentistes. Joaquim Molas, Josep Termes, Albert Balcells i Jordi Nadal, per posar quatre noms, són els definidors de la història de la Catalunya contemporània des d'un punt de vista cultural, historiogràfic i econòmic que està molt per sobre de les banalitats que explica Amat al seu article. La historiografia catalana no és resultat de cap conspiració "nacionalista". És que Jaume Vicens Vives era nacionalista? Ho era Pierre Vilar? I aquest Fontana que escriu sobre la identitat catalana també ha estat abduït pel nacionalisme historiogràfic? La suposada polèmica s'acabarà com sempre, amb uns professors que diran que són uns marginats mentre paren la mà i gaudeixen dels privilegis que els ofereix la universitat que tenen sota control".


El risc de rebrot ja està per sota del pic de la primera onada - Diari de Girona\nEl risc de rebrot ja està per sota del pic de la primera onada\nGirona viu un repunt de casos i morts mentre la majoria d'indicadors de contagi segueixen baixant\nlaura teixidor/agències 28.11.2020 | 00:32\nEl risc de rebrot ja està per sota del pic de la primera onada Diari de Girona\nUn dels indicadors de contagi que va començar a experimentar un descens més destacat des de l'aplicació de les restriccions i que s'ha mantingut és l'índex de rebrot. Aquest paràmetre mesura el creixement de positius a curt termini i està relacionat amb la probabilitat d'aparició de nous brots epidèmics. Es calcula a través de la velocitat de reproducció mitjana dels darrers set dies i la incidència acumulada de casos.\nEl pic més alt de la segona onada –i de tota la pandèmia– es va assolir el 23 d'octubre, amb un total de 1.186 punts. Aquesta xifra multiplicava per 11 el llindar de 100, que ja es considera alt per Salut. A més, va arribar a quadruplicar el pic més alt de la primera onada, assolit exactament set mesos abans. A partir de llavors, però, la dada va començar a davallar fins que ahir ja es va situar en un valor de 264 punts, catorze per sota d'aquest primer pic del mes de març. En un mes, l'índex ja ha baixat gairebé 900 punts.\nD'altra banda, la velocitat de propagació del virus va seguir baixant i la taxa ja és de 0,76.\nLa resta de dades, però, presenten un patró irregular, com és el cas del nombre de positius i defuncions, ja que van experimentant pujades i baixades. Ahir es va produir un repunt destacable. Concretament, Salut va notificar 312 casos nous, un centenar més que el dia anterior, i onze defuncions, onze més que el dia anterior, quan per primera vegada en quinze dies les funeràries no en van reportar cap. D'aquestes defuncions noves, nou s'han produït en hospitals o centres sociosanitaris i els dos restants encara no s'han classificat.\nFinalment, ahir hi havia 236 gironins ingressats, cinc menys que dijous. D'aquests, 44 es troben a l'UCI, un més que el dia anterior.\nBrot estable al Santa Caterina\nD'altra banda, l'Institut d'Assistència Sanitària va informar ahir que el brot que afecta una planta d'hospitalització del Santa Caterina es manté estable, amb vint pacients afectats i catorze treballadors amb infecció activa, dos menys que dimecres. Tant el Servei de Prevenció de l'IAS, pel que fa als treballadors, com el cos assistencial, pel que fa als pacients, estan fent un seguiment acurat de les persones infectades amb els cribratges i controls corresponents, d'acord amb les directrius del Departament de Salut i protocols propis. Preventivament, i fins a nou avís, s'han restringit les visites. Només es permet un acompanyant en els casos de final de vida, persones amb targeta TSI Cuida'm parteres i menors. Aquest acompanyant ha de ser sempre la mateixa persona.\nEl brot es va detectar la setmana passada i tots els pacients i professionals infectats són asimptomàtics o tenen simptomatologia lleu.\nCatalunya suma 79 morts\nD'altra banda, Catalunya, tot i la millora dels indicadors epidèmics, va sumar 1.652 nous contagis de coronavirus i va reportar 79 morts més per la malaltia, mentre que es va estabilitzar la velocitat de propagació del virus (Rt) en 0,77 i va seguir disminuint la pressió hospitalària.\nSegons les dades epidemiològiques actualitzades ahir pel Departament de Salut, el nombre de persones hospitalitzades per coronavirus era de 1.748, un total de 85 menys que dijous, de les quals 472 estaven a les unitats de cures intensives, dotze menys que el dia abans.\nEl risc de rebrot del coronavirus (EPG), índex de creixement potencial de l'epidèmia, segueix descendint i es va situar en 234 punts –22 menys que dijous–, lluny del màxim de 1.046 punts que es va assolir el 23 d'octubre, tot i que aquest indicador encara assenyala un perill extrem, ja que a partir de 100 es considera un risc alt.\nSegons Salut, el nombre total d'infectats confirmats amb tota mena de proves des de l'inici de l'epidèmia és de 337.631, dels quals 1.652 es van notificar divendres, un total de 70 més que el dia anterior.\nEl nombre de morts a Catalunya comptabilitzats des de l'inici de la pandèmia és de 15.736, dels quals 79 han estat reportats des de dijous, amb un màxim diari de morts en la segona onada que es va assolir el passat 5 de novembre, amb 85 defuncions en un sol dia, i una tendència consolidada des de llavors a anar disminuint la mortalitat.\nPel que fa a la situació epidemiològica per comarques, un brot ha fet que l'Alta Ribagorça, una de les menys poblades, hagi disparat el seu risc de rebrot (EPG) fins a 917 punts, mentre que també tenen un índex extremadament alt el Pallars Jussà (866), el Moianès (635), el Solsonès (592), la Segarra (576) i Osona (491).\nMés de 10.000 casos a Espanya\nFinalment, el Ministeri de Sanitat va registrar 10.853 nous positius i 294 morts més per coronavirus a Espanya respecte al total de casos confirmats dijous, amb 44.668 defuncions totals des de l'inici de la pandèmia. Segons l'últim informe publicat, fins ara hi ha hagut 1.628.208 casos confirmats per proves diagnòstiques. Madrid continua al capdavant en nombre de contagis i n'acumula 346.850 des de l'inici de la pandèmia, tot i que en la darrera setmana n'ha registrat 7.208, xifra superada per Andalusia amb 10.654 i Catalunya amb 7.601.\n«30 minuts» ofereix una radiografia sobre el virus de la sida.


Una estelada origina una baralla entre aficionats de l'Espanyol\nEl club emprendrà mesures legals contra l'agressor identificat, no soci\nSergio García, durant el partit contra el Vila-real RCD ESPANYOL\nCornellà de LlobregatUn cop conclòs l'Espanyol - Vila-real, a la grada de l'RCDE Stadium s'ha viscut una baralla entre diversos aficionats blanc-i-blaus. L'origen de l'incident, que ha acabat sent resolt per membres de la seguretat privada del club, està en una estelada, segons ha pogut saber l'ARA gràcies a un testimoni directe dels fets. La disputa s'ha produït a la zona del lateral del camp, al costat oposat al de les banquetes dels tècnics, prop del sector 120.\nUn cop finalitzat el partit, un seguidor ha mostrat una estelada i uns aficionats li han dit "pallasso" i li han dedicat altres qualificatius. "A partir d'aquí, ha començat tot. Hi ha hagut diverses baralles, a la grada i a les escales. Els membres de la seguretat del club han tardat alguns minuts a arribar", ha explicat a l'ARA un aficionat que ha presenciat els fets.\nEl seguidor que ha exhibit l'estelada, un jove d'uns 30 anys, anava acompanyat del seu avi, de 84 anys, i que han acabat amb la cella oberta i amb cops de puny a les costelles, respectivament. Els Mossos han registrat a l'acta aquest incident. A més, expliquen que al marge de l'actuació policial hi haurà mesures disciplinàries per part del club, ja que, segons aquest mitjà, "alguns agressors han sigut identificats per les càmeres". A mitja tarda, l'Espanyol ha confirmat que s'ha identificat l'agressor i que ha pogut confirmar que no és soci de l'entitat. Alhora, l'entitat ha anunciat que "activarà totes les mesures necessàries per tal que la persona agressora no accedeixi en endavant a les nostres instal·lacions esportives com a mínim fins que la justícia esportiva es pronunciï sobre la potencial sanció amb prohibició d’accés a recintes esportius que li correspongui afrontar". Així mateix, l'Espanyol assegura que es personarà com a acusació en el procediment judicial, i s'ha posat a la disposició de les víctimes i les seves famílies, a qui oferirà assistència legal i representació lletrada en el procés a fi i efecte de rescabalar el dany sofert.\nQue una persona per treure una estelada li diguin “pallaso” i a partir d’aqui es formi una baralla immensa. A la grada i més enllà, enganxar-se més d’un cop. #RCDE pic.twitter.com/2nmTLILEc4\n— Àlex (@alexdeulofeu7) 18 de febrero de 2018\nAquest dilluns, l'Espanyol, després de consultar l'acta del partit que van aixecar els Mossos d'Esquadra, ha expressat "la seva condemna més absoluta a tot incident de violència física i/o verbal" i ha mostrat "el seu compromís més ferm d'erradicar aquestes actituds en l’esport i en la societat".\nAixí mateix, l'Espanyol ha informat que recollirà tota la documentació que hi hagi sobre aquest incident en un expedient del Comitè de Disciplina Social per determinar les responsabilitats i proposar, si cal, "l'expulsió immediata com a socis de l'entitat d'aquelles persones que pugin ser identificades com a causants de qualsevol acció violenta contra altres aficionats".\nRCD Espanyol futbol Primera


El temps a Palamós: Diumenge 9 de febrer: torna el garbí després d'una nit freda\nDiumenge 9 de febrer: torna el garbí després d'una nit freda\nCel serè i el fum d'una crema agrícola estancat a prop del terra, el passat diumenge 9 de febrer a primeres hores del matí. Font: càmera web de Sant Daniel (Calonge i Sant Antoni)\nEl vent va retornar amb força durant el passat diumenge 9 de febrer.\nLa falta de vent detectada el dia anterior va durar ben poc gràcies a l'arribada de les restes d'un front, la qual cosa va fer reaparèixer el garbí o llebeig amb marcada intensitat. Això va provocar que finalment només hi haguessin dos dies sense vent destacable al llarg de la setmana del 3 al 9 de febrer.\nEl vent de component sud i sud-oest va bufar a uns 20-25 km/h de mitjana a partir de les 14:30h i enregistrà una ratxa màxima prou important de 52 km/h.\nLa presència del garbí, el temps assolellat i el fet que la massa d'aire no fos gaire freda a uns 1.500 metres (4,3 ºC a 850 hPa), va portar un ambient força suau per l'època de l'any, sobretot a l'interior de la comarca. Destaquen els 17,0 ºC de màxima de Les Olives, els 16,9 ºC de La Bisbal d'Empordà o els 16,5 ºC de Monells.\nTot i la ventada que hi va haver a la tarda, fins a les dotze del migdia vàrem tenir vent en calma. Aquesta manca de vent, el cel serè de la matinada i el fenomen de la inversió tèrmica, van fer caure el mercuri en hores nocturnes, però sense arribar a gelar. Per exemple, a Monells van tenir 1,5 ºC de mínima o a La Bisbal d'Empordà 2,0 ºC.\nL'arribada d'una extensa capa de núvols mitgencs va tapar la posta de sol del passat diumenge 9 de febrer. Font: càmera web de Sant Daniel (Calonge i Sant Antoni)\nMés dades meteorològiques del passat diumenge 9 de febrer del 2020 a Palamós., temperatura màxima 14,3 ºC (14,7 ºC al passeig del Mar i 14,3 ºC a La Fosca), mínima 7,3 ºC (6,1 ºC al passeig del Mar i 6,2 ºC a La Fosca).\nEstat del cel: al matí van aparèixer de 1/8 a 3/8 Ci i de 0/8 a 4/8 Sc i St., a la tarda van aparèixer de 3/8 a 7/8 Ci, As i Ac, alguns lenticulars, a més de 2/8 a 3/8 Sc i St.\nVent: fins les 12:00h s'aprecià vent en calma., a partir de llavors hi va haver vent de direcció S i SSO, a 2-5 km/h de mitjana., a partir de les 14:30h bufà vent del SSO, S i SO, a 20-25 km/h de mitjana., a partir de les 19:00h va bufar vent del S, SSO i SSE, a 15-20 km/h de mitjana., a partir de les 20:00h hi va haver vent del S, SSO i SO, a 10-15 km/h de mitjana., a partir de les 23:00h hi va haver vent en calma.\nEstat de la mar amb mar arrissada o marejol al matí, maror a la tarda, blancalls., mar endins hi havia de maror a forta maror (onatge sig. de 0,94 metres a les 08:00h davant del cap de Begur, de 0,7 metres a les 12:00h, de 1,47 metres a les 18:00h i de 2,34 metres a les 23:00h)., alçada màxima de l'onatge 4,61 metres a les 22:00h.\nPressió atmosfèrica màxima 1029 hPa, mínima 1025 hPa. Humitat relativa màxima 93 %, mínima 78 %. (Dades de meteoclimatic.com i Puertos del Estado)\nNúvols baixos baixos observats el passat diumenge 9 de febrer al migdia. Font: càmera web de Sant Daniel (Calonge i Sant Antoni)\nEn un altre ordre de coses, si mirem detalladament la temperatura màxima assolida el passat diumenge 9 de febrer al Baix Empordà, es veu que va pujar amb més o menys força a gairebé tot arreu, respecte el dissabte.\nPer exemple, a La Bisbal d'Empordà van tenir una màxima 2,2 ºC més alta, a Monells pujà 1,2 ºC i a Torroella de Montgrí també ascendí 1,2 ºC. A Castell d'Aro hi hagué una excepció, amb una màxima 0,3 ºC inferior.\nEls 17,0 ºC de Les Olives van ser la màxima més alta del dia, en canvi, els 14,1 ºC de Palafrugell foren la màxima més baixa.\nPer acabar el resum meteorològic, veiem que la mínima va ser un xic més baixa a la major part d'indrets, respecte el dia abans.\nPer exemple, a La Tallada d'Empordà va baixar 1,0 ºC, a Castell d'Aro baixà 0,6 ºC i a Monells descendí 0,5 ºC. A Torroella de Montgrí no va variar.\nA Palamós va ser 0,5 ºC inferior.\nEls 1,5 ºC enregistrats a Monells foren la mínima més baixa de la jornada, per contra, els 7,3 ºC de Palamós es quedaren com a mínima més elevada. Dades de Meteoclimatic i Meteocat\nMàximes registrades el passat diumenge 9 de febrer al Baix Empordà, segons el Servei Meteorològic de Catalunya. Entre parèntesi us poso la temperatura mínima:\nLa Bisbal d'Empordà 16,9 ºC (2,0 ºC)., Monells 16,5 ºC (1,5 ºC)., La Tallada d'Empordà 16,4 ºC (2,8 ºC)., Castell d'Aro 16,2 ºC (4,1 ºC)., Torroella de Montgrí 15,7 ºC (4,0 ºC).


Quatre nous casos eleven a 28 els afectats per coronavirus a Catalunya - Diari de Girona\nEls nous infectats són tots lleus i de Barcelona, contagiats per contactes amb casos anteriorment confirmats\n04.03.2020 | 19:42\nReunió de la consellera de Salut, Alba Vergés, i el secretari de Salut Pública, Joan Guix, amb responsables i professionals de l'Hospital Clínic, centre referent del coronavirus SARS-CoV-2 ACN\nReunió de la consellera de Salut, Alba Vergés, i el secretari de Salut Pública, Joan Guix, amb responsables i professionals de l'Hospital Clínic, centre referent del coronavirus SARS-CoV-2\nEl Departament de Salut ha confirmat quatre nous casos de coronavirus a Catalunya i s'arriba així als 28 positius en total. En tots els casos s'ha pogut trobar l'origen del contagi i tots estan en estat lleu. Entre els quatre casos nous hi ha un home de 30 anys de Barcelona que va estar amb persones que van viatjar a Itàlia. Els altres són persones que han estat en contacte amb un cas anteriorment confirmat. Es tracta d'una dona de 61 anys, un home de 51 anys i una dona de 86 anys, tots ells de Barcelona.\nD'altra banda, aquest dimecres s'ha reunit per primer cop el consell assessor del pla PROCICAT per emergències associades a malalties transmissibles emergents d'alt risc.\nEn el marc de la reunió s'ha decidit assumir les recomanacions del Ministeri de Sanitat pel que fa a les competicions esportives i analitzarà cada cas amb la Secretaria General de l'Esport, els organitzadors i els ajuntaments implicats. El consell ha estat presidit pel president de la Generalitat, Quim Torra, i també hi han participat la consellera de Salut, Alba Vergés, i el d'Interior, Miquel Buch.\nCal recordar que el Ministeri va decidir ahir celebrar a porta tancada les competicions esportives professionals en les quals s'espera una alta presència d'aficionats provinents de les zones de risc del coronavirus, les quatre regions del nord d'Itàlia (Llombardia, el Vèneto, el Piemont i l'Emília-Romanya), la Xina, el Japó, Corea del Sud, l'Iran i Singapur.\nPel que fa a la resta d'esdeveniments esportius o de competicions no professionals que no tinguin un impacte classificatori i que tinguin a veure amb les zones de risc abans descrites, la recomanació és suspendre-les o ajornar-les. Aquesta mesura no s'estén a les competicions, professionals o no, implicades en processos de classificació o rànquings internacionals i que tinguin un impacte reduït pel que fa a número d'aficionats.


setembre 2021 - horecalleida.es\nTorna PORCPASSIÓ, reprenem la mostra gastronòmica de tardor més autèntica i lleidatana\nHan estat temps difícils per a la restauració que poc a poc es va recuperant. Ara és el moment de retrobar-nos amb la 9ª edició de PORCPASSIÓ. Una campanya que torna amb energia renovada i l’esperit d’unió del sector amb un producte de la terra, de proximitat i 100% lleidatà com és el porc. L’objectiu […]\nNormativa vigent des de les 00:00 h. del 30/09/21 a les 23:59 h. del 7/10/21 La Resolució SLT/2921/2021, de 29 de setembre, per la qual es prorroguen i es modifiquen les mesures en matèria de salut pública per a la contenció del brot epidèmic de la pandèmia de COVID-19 al territori de Catalunya, estableix en […]\nSalon SETT a Montpellier\nEls dies 2, 3 i 4 de novembre torna a Montpellier el Saló SETT , organitzat per la Fédération de L’Hôtellerie de Plein Air del Llenguadoc-Rosselló, en col·laboració amb les federacions regionals de Migdia-Pirineus, Roine-Alps, Alvèrnia, Còrsega, Llemosí, PACA i Borgonya Franc Comtat, aquesta fira sempre ha estat de referència pel sector càmping, ja que […]\nSaló Internacional del Caravaning. Del 16 al 24 d’ octubre al recinte Gran Via de Barcelona\nUn any més, torna el Saló del Caravàning a Barcelona. Aquest any, l’Associació de Càmpings de Lleida hi participa amb els companys de la FCC. Un nou format on compartim un estand amb format illa, i on cada associació disposarà del seu taulell per atendre al públic. És un any estrany, ja que la pandèmia […]\nLa Jornada Innocamping, a Lleida el 20 d’ octubre\nEl dimecres dia 20 d’octubre es durà a terme a Fira de Lleida ( pavelló 1, saló Segrià ) la Jornada Innocamping, dins el Saló d’Equipaments i Serveis per a Càmpings i Allotjaments Turístics. Es planteja una Jornada Tècnica amb horari de 10.00 a 14.00 hores amb ponències molt interessants presentades per Agustí Valls, periodista, […]\nGIROCAMPING PRO. Congrés professional de turisme i càmping\nEl pròxim dia 30 de setembre és dura a Terme Girocamping Pro, un congrés Especialitzat en el sector càmping, que obri els ports per tractar temes d’actualitat del sector turístic català. El lloc, al Palau de Congressos de Girona. Us facilitem l’enllaç del programa per tal que hi pugueu participar gratuïtament: Girocamping PRO 2021\nHan ampliat ½ h més als bars i restaurants, i han deixat obrir a l’oci nocturn, sols els que tenen espai exterior, en realitat a una minoria. Suposem que a l’espera de com responem als primers freds de la tardor, la prova de foc del sistema sanitari. Les dades sanitàries, de moment estan sent positives. […]\nDesprés de nou anys, i com ja havia anunciat a la passada Assemblea, la Marta Cortina deixa la Presidència, i agafa el relleu la Cel Feliu, del Càmping Noguera. La Marta ha profunditzat en les accions de comercialització, ha participat de ple en la negociació del Pla Director Urbanístic de Càmpings de Catalunya, aprovat recentment, […]\nAquesta setmana s’ha publicat l’estadística provisional de l’Ine, del mes d’agost, ens hem quedat per sota del rècord del 2019. Tot i que no s’ha superat la xifra del 2019 i tenint en compte la situació global, ha estat un excel·lent estiu pels hotels, l’augment ha vingut per part dels residents, tot i que també […]\nDes d’Hotaleria de España et conviden a participar en la 12a EDICIÓN DE RESTAURANTES CONTRA EL HAMBRE. Tot i l’any que estem vivint, MÉS DE 330 ESTABLIMENTS ja s’han sumat a la campanya amb l’objectiu comú d’ajudar a les famílies afectades per la crisi de la COVID-19 a Espanya i en els altres 50 països […]


Cròniques de la Base | Feb 29 – 1 Març – Força Lleida Club Esportiu\nCròniques de la Base | Feb 29 – 1 Març\nInici/Actualitat, Cantera, Notícies/Cròniques de la Base | Feb 29 – 1 Març\nTorrons Vicens Força Lleida Pre-mini A 72-22 Cal Marxant Vallfogona CEP\nA pesar de la diferencia en el marcador, partit molt disputat entre els dos equips. Els nostres petits van sortir molts motivats i amb una bona defensa i ràpids contraatacs van obrir una bona diferencia en el primer període, que a poc a poc van anar augmentant durant el partit. El Vallfogona a pesar de la diferencia en el marcador, va lluitar i intentar contrarestar el joc local durant tot el partit.\nSedis Estacions Valentí 72-65 Torrons Vicens Força Lleida Mini D\nPartit molt igualat el disputat en la Seu d’Urgell. Els dos equips van lluitar i intentar en tot moment fer bé les coses. El Sedis des d’un primer moment es va posar per davant al marcador, però sense anar-se de molt i la lluita del Força va aconseguir reduir la diferencia i començar l’últim període amb una diferència de 9 punts en contra, però l’equip local va fer un bon útil període i va aconseguir la victòria.\nTorrons Vicens Força Lleida Mini B 95-75 CB Castellet\nBon partit el que vam poder viure al pavelló Agnès G.regori entre Torrons Vicens Força Lleida Mini B i CB Castellet\nEl partit va començar amb domini local, que agafava els primers avantatges en els primers períodes gràcies a la seva intensitat defensiva, que permetia recuperar moltes pilotes i aconseguir molts contraatacs, però les individualitats del Castellet aconseguien capgirar el marcador en el 2n i 3r període. Però els Lleidatans, van fer una passa endavant en la segona part i van passar a dominar el joc, d’aquesta manera tornava a agafar distància en el marcador. Bon partit dels dos equips que continuen millorant i creixent\nTORRONS VICENS FORÇA LLEIDA Mini A 89- 67 SANT QUIRZE BASQUET CLUB\nEl Mini “A” va superar a un bon Sant Quirze en un partit amb molts alts i baixos. En els primers 4 períodes els locals van imposar-se gràcies a un bon ritme d’atac i a un molt encerta segon quart.\nEn els darrers 4 següents períodes, però, els visitants van mostrar-se molt combatius i van ser capaços d’endur-se 2 dels 4 períodes gràcies a un major control del rebot i un millor treball defensiu que va dificultar en major mesura els atacs del Força Lleida.\nTorrons Vicens Força Lleida pre-infantil 68- 62 CBT ABSALLE\nVictòria del Torrons Vicens Força Lleida en un partit amb dues parts molt diferenciades. Superioritat dels ilerdencs en la primera part, especialment en el segon període, quan gràcies a una bona feina defensiva, el Força Lleida aconseguia recuperar pilotes i llançar ràpids contraatacs que li van permetre obrir diferències importants en el marcador (41-25 al descans).\nEn la segona part, el CB Tarragona va prendre el comandament del partit, va mostrar molt bon criteri en les seves accions ofensives i va malbaratar intensitat en defensa, la qual cosa li va permetre anar reduint el desavantatge fins al 60-56 mancant 4 minuts per a finalitzar el partit.\nEn aquest moment, el Força Lleida va mantenir la calma, i amb diversos bons atacs i encert en el tir, va ser capaç d’emportar-se el triomf en aquest final ajustat (68-62 final).\nTorrons Vicens Força Lleida infantil B 60 – 9 CB Tremp\nPartit molt correcte i seriós dels lleidatans en el que, des de l’inici, els lleidatans van jugar a un bon nivell d’intensitat, corrent la pista i sent agressius en defensa. El Tremp va competir durant tot el partit però es va veure superat pels lleidatans.\nSESE 92-70 Torrons Vicens Força Lleida infantil A\nEl partit va començar amb domini visitant gràcies a una pressió molt efectiva i molt d’encert en el llançament. Però a partir del minut 6 de partit, els locals van incrementar la seva intensitat i van millorar les seves prestacions ofensives. Els visitant van aguantar el ritme anotador fins a la meitat del segon període on els jugadors del SESE obrien la primera escletxa en el marcador.\nEn la segona meitat va continuar la mateixa dinàmica, en un partit amb moltes possessions els locals es sentien còmodes i amb molt d’encert continuaven augmentant l’avantatja davant d’un Torrons Vicens Força Lleida que li va faltar més duresa defensiva, i que si vol competir contra equips d’aquest nivell haurà de millorar.\nTorrons Vicens Força Lleida Cadet 1r any 89 – 65 Mas de Sant Lleí CBVV Negre\nUna sortida de partit apàtica dels locals va suposar un parcial de 2-10 en els primers set minuts de partit a favor d’un Vilanova que va venir amb tan sols sis jugadors i que va plantejar 40 minuts de defensa zonal. Una mica d’encert al final del primer quart, va reduir les distàncies a tres punts. El segon quart va ser bo en l’àmbit ofensiu, però molt dolent en l’àmbit defensiu i al descans, dominaven els lleidatans només per quatre (42-38) davant un equip que dominava el ritme del partit. El tercer quart, que es va fer etern degut a les contínues interrupcions, va resultar ser una prolongació del segon i no va ser fins al darrer quart on els lleidatans van complir en defensa, eixamplant així, les diferències en el marcador.\nCE Laietà 55 – 81 Torrons Vicens Força Lleida Cadet Inter\nTriomf del Cadet A del Força Lleida a la pista del CE Laietà per 55 a 81. Els lleidatans van fer un bon inici en defensa, amb una bona pressió a tota pista, i amb un alt ritme ofensiu. El domini del rebot defensiu i les bones seleccions de tir en atac obrien cada cop més marge entre els dos equips.\nA l’inici del 3r quart hi va haver una reacció local a la qual es van saber sobreposar els jugadors del Força Lleida des de la defensa i la paciència en atac contra zona. El darrer parcial els visitants van seguir sòlids darrer per augmentar la diferència fins al final.\nTorrons Vicens Força Lleida Júnior 1r any 68 – 73 UE Gaudí-Holmes Place B\nEl força Lleida va perdre aquest diumenge per 68-73 davant EL Gaudí, equip que en la primera volta ens havia superat per més de 30 punts.\nL’inici de partit va ser molt favorable a l’equip local, jugant a un alt ritme i així aconseguint cistelles senzilles, per altra banda, al segon període les nombroses interrupcions a causa de les faltes va fer que el ritme disminuís, i per tant perjudiqués el nostre joc.\nEn la represa, vam tornar a calcar l’inici de partit, ficant pel mig un avantatge, que a causa dels tirs lliures, equip visitant va llançar fins a 17 tirs lliures més, va fer que s’emportessin un ajustat partit.\nTorrons Vicens Força Lleida Júnior A 64 – 61 U.E. Gaudí Holmes Place A\nEl Torrons Vicens Força Lleida va aconseguir la victòria i l’average amb un gran competidor, el Gaudí, líder del grup.\nLa mala sortida dels lleidatans, compartint poc la pilota, cometen errors defensius i jugant amb més nervis que concentració, va fer que el Gaudí es sentís còmode a pista gràcies també al seu nivell competitiu. D’aquesta forma la primera part seria pels barcelonins amb un 26 – 34 en el marcador.\nA la represa els locals van sortir esperonats dels vestidors i ràpidament van tornar a igualar el partit. Per la seva part el Gaudí es va veure superat però no va perdre mai la cara al partit, demostrant lo bé que competeix aquest equip.\nAl final, a cara o creu però amb un Força Lleida més consistent, el partit va caure de costat lleidatà aconseguint una soferta victòria davant d’un gran rival.\nPer flleida| 2020-03-03T16:53:56+01:00\tmarç 3rd, 2020|Actualitat, Cantera, Notícies|0 Comentaris


David Lobo, cap de colla de la Colla Castellera de Sant Pere i Sant Pau. Font: Christian Muñoz.\nEl 2 de 8 amb folre que va aixecar la Colla Castellera de Sant Pere i Sant Pau a Santa Tecla 2018. Font: Laia Díaz\nLa Colla Castellera de Sant Pere i Sant Pau va participar recentment a la diada de les Festes de Maig de Badalona. Font: Colla Castellera de Sant Pere i Sant Pau\nLa Colla Castellera Sant Pere i Sant Pau afronta les dues diades del juny, marcades en vermell al seu calendari, la diada del local i la de Sant Joan, com a punt d'inflexió per recuperar el nivell prepandèmic.\nMalgrat que la temporada castellera va arrencar ja fa diverses setmanes, les colles encara estan agafant el ritme després de molt temps amb entrebancs i restriccions per assajar i aixecar castells. Més enllà dels diversos castells de vuit que ja s'han vist aquest any, moltes de les colles han decidit agafar un pas més prudent i presentar momentàniament castells d'un nivell més discret per recuperar l'alt nivell assolit de l'època prepandèmica. En el que sí que coincideixen totes les colles és en la il·lusió de poder tornar a les places amb normalitat.\nLa Colla Castellera Sant Pere i Sant Pau treballa actualment per recuperar el seu nivell habitual que, com a la resta de colles, ha quedat afectat per aquesta frenada tan forta provocada per la crisi sanitària. Parlem amb el cap de colla, el David Lobo, sobre aquesta tornada a les places, la situació de la colla castellera del barri de Sant Pere i Sant Pau, a Tarragona, i l'estat del món casteller.\nCom ha estat la trajectòria de la Colla Castellera de Sant Pere i Sant Pau fins avui dia?\nEls orígens de la colla rauen de l'associació de veïns del barri, al voltant del 1989, quan una part d'aquesta entitat veïnal va tenir la voluntat d'impulsar una colla castellera. A partir de 1990 la colla castellera es va desannexionar de l'associació de veïns, perquè va començar a adoptar una identitat prou potent per poder caminar amb independència. I a partir d'aquí es va acabar constituint com una colla castellera, tal com la coneixem ara.\nDes de llavors, moments de glòria i peripècies pel desert. Vam tenir un creixement molt ràpid als noranta i al 1995 aixequem el primer castell de vuit. Però a principis del 2000 hi va haver uns anys de davallada on el nivell de la colla i el volum d'aquesta van complicar l'activitat. Amb l'afluència de gent, a partir del 2006 es va produir un creixement exponencial que ens ha fet recuperar el gran moment del 1995, i a superar-lo amb escreix, quelcom que ens ha portat a fer-nos notar en un panorama tan exigent i competitiu com són els castells a casa nostra.\nQuina és la salut de la colla ara mateix?\nDel centenar de colles que hi ha en actiu, es manté entre les vint primeres. Entenem que el nostre nivell és de vuit pisos, i tenim la voluntat de reeditar-lo enguany. Hem de tenir en compte que l'activitat s'ha vist truncada en els darrers dos anys i que no hem pogut assajar com nosaltres hauríem desitjat. Enguany, fins al moment, hem portat a plaça castells de set, però la idea és anar avançant. Volem recuperar aquest nivell que per a nosaltres havia estat sòlid, però no és pas fàcil tampoc: els castells requereixen molta tècnica i molta preparació.\nAmb la sortida de la pandèmia, el volum de gent ha arrencat una miqueta més baix del que ens agradaria a tots plegats. La pandèmia ha fet estralls en la pròpia vida de la gent, i a l'hora de reubicar els castells dins del seu dia a dia. S'està treballant en això i crec que avançada la temporada la gent de mica en mica s'anirà enganxant. De fet, ja veiem que s'està incrementant el volum de gent als patis d'assaig. Això permetrà obtenir nivells prepandèmics i poder treballar amb garanties. Més gent és sinònim de més èxit.\nAmb tot el que ha passat, la temporada s'afronta d'una altra manera?\nEn època prepandèmia ja tindríem realitzada tota la gamma de set i mig. Per tant, més enllà d'aquests, ja venen els castells de vuit. El plantejament de les següents setmanes seria on estrenar castells de màxima dificultat per a nosaltres, com són el 3d8 o el 4d8.\nEnguany, aquests primers mesos són per buscar alineacions pels castells de set, amb les expectatives de tornar les garanties a mitjà i llarg termini. Tot això requereix una feina prèvia. Aquesta preparació fa que s'ajornin les estrenes d'aquests grans castells un parell o tres mesos més. Estem agafant embranzida per tornar a aixecar grans castells amb seguretat i garanties.\nMoltíssimes gràcies a la @jovedebarcelona i @collamicaco per les ajudes a les pinyes i l’ambient a la plaça!! pic.twitter.com/3jb9sdGG7l\n— CCSant Pere Sant Pau (@CCSPISP) May 15, 2022\nAl juny teniu dues diades marcades en vermell al calendari.\nTant la diada del local com la diada de Sant Joan són dues diades que ens les prenem com dos punts d'inflexió del mes de juny i, en certa manera, de la temporada. Ens plantegem a totes dues intentar portar els millors castells que tinguem en aquell moment, tenint en compte que una és a principis i l'altre a finals de mes. Crec que la colla sabrà aprofitar aquesta ocasió i tornarem a fer que la diada local sigui una jornada on es plantegen castells de primer nivell. Sense estirar més el braç que la màniga, intentarem estar a l'altura de les circumstàncies.\nCom ha estat la tornada a les places?\nVam fer la primera diada durant l'inici de temporada, al Pla de la Seu de Tarragona, amb castells de set i de sis. Per trobar un castell de sis al nostre cartell de diada ens hem de remuntar molts anys enrere. El que vam mostrar aquell dia eren alineacions completament noves amb l'objectiu de donar garanties per a les properes diades. Ara, tenim diverses diades durant quatre caps de setmana seguits. La idea és anar estrenant castells que enguany encara no hem aixecat. D'aquesta manera anem introduint a tothom de forma progressiva a més dificultat.\nLa pandèmia va afectar a tot el món casteller, als assajos, les restriccions, la canalla. Però quina va ser l'afectació més gran?\nEls castells són una activitat de molta perseverança i d'estar en comunió constantment. Ja no només pel vessant tècnic sinó també pel vessant social. Hi ha molta gent que li aporta molt a les seves vides estar dins una comunitat tan heterogènia. Aquests nexes i activitat social va desaparèixer. Les connexions humanes, allò que intrínsecament ens permet treballar i fer castells, es van anar esborrant. Des de la colla, però, sempre vam intentar que no es trenquessin del tot.\nEls castells són una activitat de molta perseverança i d'estar en comunió constantment.\nEl nivell tècnic és una qüestió més aviat matemàtica, ja que invertint recursos, temps i pràctica, al final tot acaba sortint. Això no obstant, és veritat que, en haver canviat la dinàmica física de fer castells, moltes persones no es veien amb cor de tornar a pujar i van aprofitar aquest moment per penjar la faixa. Quant a la canalla, són uns pisos molt canviants, que any rere any es va actualitzant. Els anys previs es van fent pinzellades, i es fa una transició de pis a pis. Enguany, però, ha estat una creació des de zero, molt més complicat.\nCom us van afectar les restriccions?\nAl final, el que ens va permetre continuar, va ser les ganes de fer castells, de trobar-nos tots. Quan vam tenir l'oportunitat, vam tornar amb una sèrie de requisits que, d'alguna manera, dificultaven poder convèncer gent a fer castells i els allunyaven. Molta gent es va mostrar reticent fins al moment de dir que quan tot estigués arreglat ja tornarien. En canvi, altra gent, sí que va tenir la voluntat i va voler-ho tirar endavant.\nCal dir que Tarragona va assumir la responsabilitat d'impulsar la represa, i de fer un estudi, de caràcter vinculant, juntament amb la Xarxa sanitària Santa Tecla. Aquest fet determina la voluntat de Tarragona i les colles de tirar endavant aquesta activitat. Els resultats dels estudis i les proves realitzades durant els assajos i les diades van servir per mostrar a la societat que els castells són una pràctica segura. I que si es feien sota unes circumstàncies i requisits específics, la pràctica es podria realitzar amb seguretat.\nQuina és la salut del món casteller?\nÉs evident que la pandèmia ha esdevingut un fre important. Totes les èpoques daurades dels castells són cícliques i aquesta n'és una claríssimament. Ara bé, crec que el món casteller ja estava acabant l'època daurada abans de la pandèmia. Les colles, mesos abans, ja estàvem percebent una davallada de volum de gent, després de tants anys d'activitat frenètica. Va ser una època en què el nivell d'assaig ens permetia veure unes fites que fins al moment no s'havien aconseguit. En definitiva, aquests recents anys es van escriure pàgines per la història.\nAra, crec que tots hem de passar per la mateixa travessia en el desert d'acabar de trobar-nos i de recuperar el nivell que ens acabava de posicionar al calendari. La repercussió pel que fa a salut mental de les colles també ajuda. Hem de tornar a agafar aquestes piles i col·locar, o inclús superar, el nivell i el prestigi dels nivells prepandèmics.\ncultura popular i tradicional, castells, Colla Castellera de Sant Pere i Sant Pau, tarragona, tarragonès


PROGRAMA D'ACOMPANYAMENT A ESCOLES I INSTITUTS\nESCOLA LITERÀRIA és un programa per a centres educatius de primària i secundària en temes de foment del gust lector, biblioteca de centre i d’aula i recursos per a l’aprenentatge lector, que ofereix acompanyament en el disseny i l’implementació de programes pedagògics en matèria de literatura, lectura i biblioteca.\nPosada a punt dels espais de la biblioteca del centre // Esporga de llibres // Assessorament en compra de llibres // Re-disseny dels espais de biblioteca de centre i d'aula // Revisió dels espais lectors del centre més enllà de la biblioteca\nAcompanyament del disseny del pla lector de centre. En cas que el centre ja en tingui un, el revisem i actualitzem // Informe de l'estat actual // Disseny del pla lector i de la biblioteca // Disseny dels objetius i accions futures\nImplementació d'un programa de modelatge aprenentatge servei per als docents // Formacions a mida per dotar de noves eines de foment del gust lector al claustre\nServei de reforç lector per atendre grups reduïts d'alumnes // Contribuïr a l'assentament dels aprenentatges lectors bàsics // Assitit de manera individualitzada a aquells alumnes que el centre consideri d'alta prioritat\nPrograma a mida de formació per a famílies, amb propostes mensuals per a tots els cicles. // Quin és el seu paper en el foment del gust lector? // Com acompanyar-los en cadascuna de les etapes educatives?\nCatàleg de recursos variats: espectacles de petit format, instal·lacions i accions literàries, espais de descoberta, tallers de creació, programes, etc.\nets mediador literari?


El recompte més incert de la història electoral\nActualitzada 29/04/2019 a les 09:50\n© El recompte més incert de la història electoral\nEl 15 de juny de 1977, en recuperar la democràcia, pocs dubtaven que guanyaria l’UCD de Suárez que s’acabava de constituir; però va sorprendre la seua exigua majoria. El 28 d’octubre de 1982, amb l’UCD descomposta, el pronòstic era que guanyaria el PSOE de Felipe González; però ningú no va vaticinar que per més de dos-cents diputats. El 14 de març de 2004, després dels atemptats d’Atocha, el vot es va disparar a favor de Zapatero, i es trencava l’empat entre PP i PSOE que assenyalaven les enquestes en els últims dies.\nHi va contribuir una nefasta gestió de la crisi per part del Govern d’Aznar. Quan tothom ja sabia de l’autoria jihadista de la massacre, Aznar trucava personalment als diaris insistint que havia estat ETA. Van caure, setmanes després, els directors d’El País i d’El Periódico de Catalunya perquè es van empassar la seua notícia falsa i van canviar la portada de l’edició especial.\nD’incertesa n’hi ha sempre en un recompte electoral, però mai tanta com ara. S’hi sumen molts factors: primer, l’aparició d’una força d’extrema dreta, i d’indignació, en sintonia amb l’ascens internacional del populisme (els Estats Units, el Brasil, Itàlia o Finlàndia), esperonat aquí pel desafiament desestabilitzador de l’independentisme català. En segon lloc, l’alt nombre d’indecisos fins a l’últim moment amb sospita que el vot ocult és més elevat que mai. Qualsevol sap el signe de tot aquest vot per correu.\nSumem dos debats seguits de candidats presidencials, una cosa insòlita en qualsevol país. Més d’un debat, sí, però a l’endemà, mai s’havia vist. Considerem a més la incògnita del lideratge conservador que es disputen Casado i Rivera –“les primàries de la dreta”, segons Pedro Sánchez– però amb un tercer en discòrdia que va desbordar aforament als mítings. Inquietant. I fitxatges sorpresa d’última hora impactants com el d’Ángel Garrido, president popular de la Comunitat de Madrid fins fa unes setmanes. Es va escapar a Ciutadans “perquè Casado ha dretanitzat el Partit Popular”.\nEl mateix Casado se’n va assabentar per la premsa, com Garrido amb el seu relleu; igual que la resta de defenestrats de les llistes populars. Amb tants cops d’efecte seguits, incertesa disparada. Màxima tensió garantida en el recompte.\nPerò hi ha una incògnita més, que mai no es revelarà: l’opinió de milers i milers d’espanyols residents a l’estranger que podrien haver votat, però les dificultats tècniques d’un confús procediment els ho han impedit.\n“El tema del vot pregat va ser un retrocés”, assenyala un ambaixador. Inadmissible deixar-los, a la pràctica, sense dret a poder votar. Urgent la reparació. A aquestes eleccions arribem amb el mal sabor dels crispats debats electorals. S’esperava més altura d’Estat, sense baralla dialèctica. Qui no es controli en una situació de crisi creada argumentalment és difícil que reaccioni amb la serenitat exigible davant de greus problemes reals.\nEl món rural esperava que abordessin assumptes oblidats, com el de l’Espanya Buidada. Hi ha indignació. L’única sorpresa, un Pablo Iglesias entossudit a encunyar la seua imatge de moderació, aprofitant que a ell no l’atacaven. Alguna cosa així com un reforç a la seua petició de participar en el Govern.\nA cara o creu. Si sumen les dretes, tindrem Casado, o Rivera, a Moncloa. És la incògnita afegida. Si no sumen, Pedro Sánchez pot governar, però vés a saber amb qui. Com més diputats obtingui, menys dependència externa tindrà.\nEntre els convençuts del seu entorn, no es descarta un període llarg de govern en funcions perquè les negociacions s’intueixen molt difícils. Si l’opció de govern no queda clara, caldrà donar temps perquè s’oblidin els proclamats cordons sanitaris i les asseveracions del tipus “mai no pactaríem amb aquests”. O repetir eleccions. Absurd, però ja va passar.\nEn definitiva: saber, saber, de veritat ningú no en sap res. Cordin-se el cinturó. Un recompte electoral tan tens mereixeria reforçar les guàrdies de cardiologia a urgències. Ve molt fort.


#EP-CM L’època dels castells – Col·legi Sant Gabriel Viladecans\nCol·legi Sant Gabriel Viladecans > Notícies > #EP > #EP-CM > #EP-CM L’època dels castells\n#EP-CM L’època dels castells\nEls alumnes de 4t de Primària, durant aquest trimestre, han realitzat el projecte interdisciplinar: L’ÈPOCA DELS CASTELLS!\nHan investigat sobre la societat medieval, han escrit un conte amb personatges de l’època, han construït una maqueta, han buscat informació sobre els jocs habituals d’aquell temps, han conegut l’art romànic i gòtic i, fins i tot… han practicat la dansa medieval!\nCom a cloenda, els alumnes, van exposar per grups la feina realitzada. Van venir ben ambientats i van escenificar com era la societat de llavors.\nEl passadís de 4t ha retrocedit en el temps!\nMireu, mireu! En el vídeo podreu veure un resum sobre totes les activitats realitzades durant aquestes setmanes!


La spin off de la Universitat Rovira i Virgili desenvolupa un marcador mèdic que els pacients poden utilitzar des de casa\nAnna Rodriguez Barcelona. 19 de març de 2019 05:30\nL'equip de CreatSens | Cedida\nSi tot va bé, un trosset de paper farà la vida molt més fàcil a les persones que pateixen malalties renals cròniques. Bé, és evident que no parlem d'un paperet qualsevol. I d'acord, no fa tota la feina ell tot sol, però, en qualsevol dels casos... Déu n'hi do! Concretament, ens referim al marcador mèdic creat per CreatSens, una spin off de la Universitat Rovira i Virgili, capaç de detectar la quantitat de creatinina i potassi en sang dels pacients amb aquest tipus d'afectacions des de casa. L'objectiu és prevenir l'aparició d'afectacions greus que poden conduir, fins i tot, a la mort.\nMés info: La recepta de Barcelona per ser un referent mèdic\nTot això és possible combinant les tiretes de paper (molt semblants a les que es fan servir per fer un test d'embaràs), que estan recobertes d'una membrana especial que reacciona amb una sola gota de sang, amb un dispositiu electrònic que és capaç de llegir ràpidament els resultats de l'anàlisi. A banda, el giny electrònic envia els resultats al metge per tal de poder reaccionar en cas de perill. "En cap cas pretenem que els pacients interpretin els seus propis resultats, al contrari, ja que podria generar inquietud. Només el metge és conscient de la teva tipologia i quines quantitats de potassi i creatinina són les normals en tu", explica Adrià Maceira, CEO de CreatSens.\nDispositiu de Creat Sens | Cedida\nQualitat de vida, estalvi i control\nQuè comporta això? Primer de tot, una millora important de la qualitat de vida dels pacients, ja que no han d'invertir tant de temps a fer-se anàlisis de sang. D'altra banda, implica que es pot fer una millor monitorització del seu estat, perquè es poden fer anàlisis més sovint. El més important, però, és que gràcies a tot això, els metges tindran més dades per tractar als pacients i així evitar que la seva malaltia degeneri en un problema més important. "Bàsicament, podran mesurar l'eficàcia dels tractaments, reduint els danys col·laterals que aquests causen. L'objectiu és evitar l'últim estadi de la malaltia renal crònica que és la diàlisi", explica Maceira. D'aquesta manera no només milloren les perspectives del pacient, sinó que s'evita un cost molt important pel sistema sanitari.\nMés info: Biotecnologia, camí de roses o de pedres?\nAmb tot, ara per ara, encara hauran de passar entre dos i tres anys perquè el sistema estigui disponible al mercat. “Hem de demostrar la mateixa precisió que un laboratori clínic. Per això hem de passar per un procés de validacions clíniques molt llarg”, explica Maceira. Per portar endavant el projecte han aixecat 300.000 euros i preveuen captar més de dos milions d’euros per acabar de desenvolupar el dispositiu i passar els controls necessaris per llançar-lo al mercat. A banda, aquest any tenen l’objectiu d’industrialitzar la producció, ja que ara mateix cada sensor es fa a mà i implica més d’una setmana de feina.\n"Hem d'aconseguir la mateixa precisió que un laboratori clínic", diu Maceira\nAnualment, el cost del dispositiu serà d’entre 300 i 500 euros l’any, que cobriran dues anàlisis per setmana. “No vendrem la part electrònica, sinó les tires de paper, que no són reutilitzables, i facilitarem la part electrònica, com es fa amb els diabètics”, especifica el CEO de CreatSens.


Viure les golfes | MD Creative Lab | Arquitectura i Disseny\nDisseny d'interiors de mansarda\nViure les golfesArc. Maria Duborkina2021-05-16T18:58:22+02:00\nEl mobiliari d’un altell habitable, per raons d’alçada del sostre i les seves diverses inclinacions, pot posar en dificultat qualsevol persona. La clau és trobar la solució que us permeti aprofitar al màxim l’espai disponible i fer que l’entorn sigui únic i personal.\nPer començar el projecte d'un àtic és necessari partir de l'estudi de les altures per situar els sistemes a les zones inferiors i estudiar les zones de servei com a armaris. El gran avantatge d’una sala d’estar a les golfes és la seva il·luminació natural, que a través de claraboies i finestres deixa entrar la llum sense ser obstruïda pels edificis que l’envolten. Per a les hores del vespre és recomanable utilitzar l’espai entre els feixos per integrar focus o altaveus que emetran música a la sala.\nA la zona on el sostre és més alt, vaig crear la prestatgeria que crea ordre visual amb la seva simetria, portant l’ull cap amunt. La xemeneia es destaca per un color blau aviació. El còmode seient davant de la xemeneia, amb l’afegit de butaques, afavoreix el diàleg gràcies a la seva disposició vis-a-vis.\nCasa al nucli\nAquest saló es va crear realment en unir les dues cases del nucli. Per aquest motiu, s’han inserit 3 passos que condueixen des de la zona de la xemeneia fins a la zona de TV. La decisió de dividir aquestes dues funcions es deu a l’estil de vida de la família. El sofà, situat a la zona més alta, té una pràctica prestatgeria amb prestatges oberts com a respatller, que serveix de suport per al sofà que dóna a la televisió.\nDividiu espais de manera intel·ligent\nUna paret divisòria lleugera actua com a suport del televisor i tanca la zona d’emmagatzematge on baixa l’alçada del sostre. El truc adoptat per ampliar l’espai és mantenir la connexió visual amb l’armari a través de l’obertura de la part inferior de la partició.\nOrdre i color


Ruta emprenedora. Projecte ua:emprende\nPer a emprendre amb èxit un negoci hem de seguir una sèrie de passos que ens permeten anar des de la identificació o definició d'una idea fins a la seua transformació en projecte empresarial. Per a açò hem de passar per un procés de maduració.\nIntegració de les fases ua:emprèn\nEstimulació » Motivació X\nUna motivació per a orientar, organitzar i concentrar tots els teus esforços cap a la consecució d'una meta emprenedora. Amb açò assegurem un compromís personal amb l'objectiu d'emprendre.\nEstimulació » Sensibilització X\nAccions de sensibilització i dinamització, que divulguen casos d'èxit empresarial lligats a entorns universitaris, ponències d'experts o emprenedors reconeguts així com formació específica al professorat.\nEstimulació » Autoconeixement X\nUna orientació sobre el teu perfil emprenedor per a determinar els teus punts forts i febles. A partir del teu autoconeixement emprenedor podrem reforçar els teus potencials i reformular positivament aquells aspectes personals que has de millorar per a desenvolupar-te com a emprenedor.\nPer a desenvolupar i engegar la teua idea d'empresa la UA t'ofereix un programa d'actuacions personalitzades (2.1, Tutorització) d'assessorament i orientació i també un programa d'accions grupales (2.2, Formació) encaminades a donar la formació bàsica que et permeta introduir-te en els fonaments de la gestió empresarial.\nPer a maximitzar les possibilitats d'èxit de la teua iniciativa empresarial, la Universitat t'ofereix la possibilitat de comptar amb un servei de tutoritzacions gratuïtes durant tot el procés d'engegada. Per a accedir a aquest servei envia'ns un correu electrònic sol·licitant una cita a: uaemprende@ua.es\nAl llarg del curs acadèmic ua:emprèn t'ofereix un conjunt d'activitats formatives que t'ajudaran a definir i desenvolupar amb més garanties d'èxit la teua iniciativa empresarial. Consulta-les en ua:emprende lab\n- Premis Impuls\nImpuls » Premis Impuls X\nEls premis IMPULS de la Universitat d'Alacant, dirigits a investigadors/as, estudiants i titulats/as, són una oportunitat per a consolidar la teua idea de negoci. IMPULS et proporciona no solament un premi en metàl·lic, sinó també l'accés a una sèrie de recursos i serveis del Parc Científic i Centre de Creació d'empreses que et seran de gran utilitat per a donar projecció empresarial a la teua idea de negoci.\n- Altres premis\nImpuls » Altres premis X\nua:emprèn promou i esponsoriza altres iniciatives en l'àmbit de la UA i fora d'ell la finalitat de la qual és premiar i recolzar les iniciatives emprenedores.\nImpuls » Incubació X\nEl recolze en els primers anys de vida d'una empresa és vital per al seu desenvolupament i consolidació. En la UA recolzem el teu projecte en la seua fase inicial, oferint serveis d'incubació d'alt valor afegit, especialment serveis d'innovació, tant des del Parc Científic d'Alacant com des del Centre de Creació d'empreses.