Per què les pimes són importants per a Oikocredit? - Oikocredit Catalunya\nPer què les pimes són importants per a Oikocredit?\nEn Hans Perk, Director Regional d’Oikocredit per a Àfrica i Especialista en el Sector Agrícola Global, ens parla sobre la importància de les petites i mitjanes empreses (pimes) i com Oikocredit els dóna suport.\nLes petites i mitjanes empreses (pimes) solen ser anomenades el motor de l'economia. Més que cap altre, el sector de les pimes crea llocs de treball i contribueix al desenvolupament econòmic a tot el món. Segons el Banc Mundial, les pimes contribueixen fins a un 40% del PIB nacional en les economies emergents. Aquestes xifres són més elevades si s'inclou el sector informal de les pimes.\nLa definició d'una pime difereix d'un país a un altre, però tots tenim la nostra pròpia comprensió d'una fleca, un garatge local o una petita empresa manufacturera. Les pimes se centren principalment en els mercats locals i exerceixen un paper crucial en el desenvolupament de l'economia local, amb el potencial d'impulsar la demanda de béns i serveis locals.\nEl desenvolupament del sector de les pimes és cada vegada més important a Àfrica, on la població és relativament jove i cada vegada més instruïda. Les pimes poden exercir un paper important en la creació d'ocupació i d'un mitjà de vida decent per als i les joves i, com a tals, contribueixen a l'estabilitat de la regió. Segons les investigacions dutes a terme per l'Organització Internacional del Treball i l'Organisme Alemany de Cooperació Internacional (GIZ), al voltant de dos terços de tots els llocs de treball formals a Àfrica són creats per les pime.\nFalta d'accés al crèdit a Àfrica\nLa llista de limitacions a les quals s'enfronten les pimes a Àfrica és llarga. La falta d'accés al crèdit és la més important, com he escoltat sovint dels empresaris africans. L'accés al crèdit és necessari perquè les pimes puguin desenvolupar tot el seu potencial. Més del 40% de les empreses d'Àfrica consideren que la disponibilitat i el cost del finançament és el seu major obstacle, gairebé el doble que fora d'Àfrica, segons les enquestes d'empreses del Banc Mundial.\nS'estima que a l'Àfrica subsahariana més del 60% de les microempreses i les petites i mitjanes empreses (mipimes) necessiten un préstec i no poden accedir a ell a través dels canals oficials. Per aquesta raó, la majoria d'elles depenen del crèdit informal de familiars i amics. En alguns països d'Àfrica on Oikocredit està present, hem vist que només unes poques mipimes poden obtenir un préstec formal.\nLes pimes atrapades a l'espai del mig\nPer a accedir al finançament oficial, els propietaris de les empreses s'enfronten a molts obstacles i sovint no poden aprofitar plenament el seu potencial. Les empreses dirigides per dones es veuen particularment afectades, ja que poques tenen accés als serveis financers per a desenvolupar els seus negocis, pel fet que no disposen de les garanties requerides pels bancs. No és infreqüent que empreses reeixides dirigides per dones des de fa molt temps, per exemple a Kenya, no tinguin el títol legal de la terra on funciona la seva empresa.\nEls inversors solen considerar que les pimes d'Àfrica són d'alt risc, febles en la seva gestió financera i fràgils. Com a conseqüència de la falta de reglamentació o d'aplicació de les lleis, la concessió de crèdit a una pime és difícil i costosa. En molts casos, la necessitat de finançament, per exemple la suma del préstec, és massa gran i complicada per a les institucions de microfinançament, però massa petita perquè la considerin els bancs comercials. Les pime estan atrapades en el que s’anomena el «missing middle», l’espai mig al que falta proveir serveis financers.\nSuport a les pimes que marquen la diferència\nFa diversos anys, Oikocredit va començar a brindar suport financer a institucions financeres centrades específicament en aquest mercat de les pimes. Quan considerem la possibilitat de finançar a una organització sòcia que finança a les pimes, no sols ens fixem en quants llocs de treball addicionals crearà o mantindrà una organització sòcia potencial, sinó que, encara més important, ens centrem en quins són els seus objectius socials.\nPer exemple, ens fixem en si els proveïdors de serveis financers treballen amb pimes registrades que proporcionen ocupacions formals. A Àfrica moltes empreses no estan formalitzades, la qual cosa significa que les persones treballadores d'aquestes empreses no estan protegides per lleis laborals que els donin la protecció bàsica d'un lloc de treball segur i una remuneració decent.\nTambé examinem si la possible organització sòcia se centra en empreses propietat de dones i els preguntem si tenen una estratègia, productes específics i capacitació per a arribar a aquest grup destinatari. Preguntem si tenen productes específics per a les pimes agrícoles i com se situa la institució financera de les pimes per a prestar serveis a les regions amb altes taxes de pobresa.\nAvaluació de l'acompliment social i ambiental\nDesprés d'avaluar les possibles organitzacions sòcies financers de les pimes sobre el seu acompliment social i ambiental, ens comprometem amb elles i els proporcionem retroalimentació i assessorament sobre com poden millorar el seu acompliment social. En alguns casos també proporcionem suport en forma d'assistència tècnica.\nUn exemple és el Family Bank, una de les nostres organitzacions sòcies en el finançament de les pimes a Kenya, en el qual proporcionem creació de capacitats perquè el banc pugui augmentar els seus préstecs a les empreses agrícoles de les zones rurals. Entre 2018 i 2019, després d'identificar la necessitat que el banc augmentés la seva cartera de préstecs a les agroempreses, vam donar suport a una enquesta en les zones rurals per a identificar les necessitats dels petits agricultors i les diferents cadenes de valor a les que el banc dóna suport.\nEl projecte va identificar tres cadenes de valor rendibles: la producció lletera, l'horticultura, el te i les empreses que se centren en elles. El nostre personal va col·laborar amb el banc per a elaborar diversos productes per a atendre les necessitats de les empreses de les cadenes de valor seleccionades.\nLa capacitació és important\nEn el projecte de foment de les capacitats també es va determinar que la necessitat de capacitar al personal de les organitzacions sòcies era un element important. Els representants dels agricultors i les empreses seleccionades també van rebre capacitació sobre la forma en què el finançament del deute pot ajudar a augmentar els ingressos al llarg de les cadenes de valor. A principis de 2020, el banc va decidir realitzar un projecte pilot centrat en la cadena de valor dels productes lactis, que va tenir molt d'èxit.\nLa pandèmia del Covid-19 va frenar les cadenes de valor de l'horticultura, mentre que l'interès en les cadenes de valor dels productes lactis i el te està millorant. A principis de setembre de 2020, la organització sòcia va destinar 10 milions d'euros a donar suport a les empreses agrícoles al llarg de la cadena de valor dels productes lactis, la qual cosa beneficiarà a més de 100.000 petits agricultors.\nOikocredit creu que hi ha més oportunitats de fer costat a altres prestadors de pimes com el Family Bank, per a tenir un major impacte en les zones rurals on els nivells de pobresa i desocupació són alts. Les cadenes de valor agrícoles ben pensades i finançades a través de prestadors poden tenir un impacte positiu en els petits agricultors i les comunitats locals a tot el món.


Nadales i indianes en el concert de Nadal de la coral l’Amistat - Ràdio Premià de Mar\nNadales i indianes en el concert de Nadal de la coral l’Amistat\nLa Coral l’Amistat farà aquest dissabte el seu tradicional concert de Nadal. El concert, en un format tradicional, constarà de dues parts, una primera amb vuit nadales populars de Manel Oltra, i una segona amb sis indianes originals de Carlos Guastavino. El concert es farà dissabte a les 9 del vespre a la Capella de l’escola la Salle. La entrada valdrà 5€.\nEns avancem ara a un acte del cap de setmana i és que la Coral l’Amistat ens porta aquest dissabte el seu tradicional concert de Nadal. Enguany la gent de la coral ens proposa un concert de tall tradicional nadalenc amb dues meitats ben diferenciades. La primera ens porta un repertori amb vuit nadales populars de Manel Oltra. Des de la coral l’Amistat ho ha explicat a Premià Notícies un dels cantaires, en Joan Francesc Atés.\nI pel que fa a la segona part del concert, podrem sentir sis indianes originals de Carlos Guastavino. Intervindran en el concert, a banda de la Coral l’Amistat, la Montserrat Cabero al piano, i en Jaume Bruguera com a rapsode, tos ells sota la direcció del metre Daniel Antolí.\nAquest concert d’indianes i nadales tindrà lloc dissabte vinent, dia 18 de desembre a les 9 del vespre a la Capella de l’escola la Salle. La entrada valdrà 5€.\n▶El classicisme i la improvisació de Carlos Bianchini, avui a l’Amistat\nDilluns es posen a la venda les entrades del primer concert del cicle de música clàssica de l’Amistat\nLa coral l’Amistat porta divendres el Trio Art per interpretar obres de Mendelssohn i Xostakòvitx\nBe the first to comment on "Nadales i indianes en el concert de Nadal de la coral l’Amistat"


Classe #11: des de Baklanowa a Krotkiewsky via Kayser | Aprenent a ser arquer\nClasse #11: des de Baklanowa a Krotkiewsky via Kayser\nBé, ja fa dos mesos i mig que vaig començar amb tot això del violí tot i que em dona la sensació de que duc molt més. Avui la classe ha anat molt bé. Hem fet una mica de tot. Primer hem fet els exercicis de canvi de 1era a 3era posició del Krotkiewsky i llàstima perque no havia llegit bé la partitura i no els feia correctament però beno, pel pròxim dia ja ho solucionarem!\nDesprès, hem fet l’estudi #1 de Kayser amb diferents velocitats per anar corregint diferents problemes que em van sorgint. Hem vist que tinc problemes per fer passatges descendents. O sigui que si per exemple sóc a la primera corda, el MI, i haig de fer SOL, FA#, MI, doncs quan col.loco el dit del SOL, bé però desprès al treure’l i posar el primer dit del FA#, trec el dit d’una manera ‘pecul.liar’ que fa que soni lleig.\nTambé hem provat de treure un so més constant a totes les cordes. Quan intento anar una mica més ràpid, no moc suficientment el canell i això ocasiona que l’arc s’em torçi i soni lleig també.\nDesprès he tocat el Largo affettuoso de Corelli i la Mazurka de Baklanowa que feia molt que no tocava. Han sonat millor que en el passat però encara s’han de polir molt! No puc pretendre avançar amb peçes més complicades si amb aquestes encara no estic segur i confiat. Les havia deixat una mica de banda perque tenia el Kayser i els Krotkiewsky però ara tinc ganes de fer-les Bé, Bé.\nAh! i tinc més material per afegir al FOC! Tot un seguit d’escales d’un llibre Rus que no sé ni escriure…… i alguna peça senzilla que utilitza aquests escales.\non Abril 7, 2008 at 9:39 pm Feu un comentari\nThe URI to TrackBack this entry is: https://arquer.wordpress.com/2008/04/07/classe-11-des-de-baklanowa-a-krotkiewsky-via-kayser/trackback/


Entrades exhaurides per a un dels dos concerts de comiat de Txarango a Lleida\nLa gira ja ha venut 50.000 entrades i ha fet 10 'sold out' en 48 hores\nTxarango ha venut en només dos dies 50.000 entrades pels concerts de la seva gira de comiat, segons va celebrar la banda a través d'Instagram dimecres al vespre. A Girona, Vic i Mataró s'han exhaurit les localitats del doble concert que hi oferiran, respectivament, i tampoc queden entrades per un dels dos de València i Lleida, ni per les actuacions a Sant Feliu de Guíxols i Calafell. En total 10 'sold out' en poc més de 48 hores des que es fes públic que l'any vinent cessarà la seva activitat properament. Txarango dirà adéu amb un nou disc, el quart de la seva carrera, que presentaran l'any vinent amb una sèrie de concerts sota una carpa del circ. Així, deu anys després, es tancarà "el viatge" de la banda liderada per Alguer Miquel.\nA Instagram, Txarango també ha avisat que les entrades pel proper Festival Clownia també estan a punt d'exhaurir-se. Clownia és el festival creat i organitzat pel grup, i aquest any vinent hi actuaran per acomiadar-se també a casa seva, a Sant Joan de les Abadesses.\nEl grup ha celebrat a través d'aquesta xarxa social l'alt ritme de venda d'entrades pels concerts de la seva darrera gira. "Mai hauríem imaginat que tan sols 48 hores després d'anunciar les dates de la gira comptaríem amb 50.000 persones que ja tenen la seva entrada". "Amb moltes ganes de tornar-vos en directe l'abraçada gegant que estem rebent", expressen.\nLa gira de comiat de Txarango compta amb 31 dates anunciades i actuacions en diversos punts dels territoris de parla catalana, incloent-hi dos concerts a València i dos a Manacor. Barcelona (Festival Cruïlla), Girona, Lleida, Terrassa, Vic, Manresa, Valls, Olot, Sant Feliu de Guíxols o Amposta són algunes de les moltes localitats escollides pel grup per dir adéu al seu públic.


Uber prova cotxes autònoms | ElMotordeGirona.cat\n26 maig, 2016 albertalsina 0\nLa cursa pel cotxe autònom suma un nou actor. Uber està provant a Pittsburg un Ford Fusión per veure si pot fer un pas tecnològic endavant en el seu servei de transport privat.\nSegons explica EcoMotor l’empresa de Califòrnia està treballant en un cotxe que té el sostre ple de sensors i ginys tecnològics que arxiven dades cartogràfiques i analitzen la capacitat de autoconducció. Si alguna cosa fallés, el Ford compta amb un conductor físic a l’interior. De fet aquesta va ser una de les condicions que l’administració local d’aquesta ciutat de l’Estat de Pennsilvània va posar a la tecnològica per expedir el permís corresponent. El cotxe no passa inadvertit per la seva gran quantitat de gadgets i igual que el Google Car és una atracció més dels carrers de la ciutat nord-americana.\nL’empresa disposa d’un Centre de Tecnologies Avançades en col·laboració amb la Universitat\nCarnegie Mellon enfocat a desenvolupar la tecnologia de la conducció autònoma.\nFonts de la companyia han explicat que la ciutat escollida és ideal perquè té una gran varietat de tipus de carreteres, diferents modes de trànsit i multitud de condicions climàtiques diferents. A més és un hub d’innovació i tecnologia als Estats Units.\nUber, això sí, encara no ha confirmat quan té previst llançar el seu primer servei de vehicle autònom.\nRevolta contra els cotxes autònoms a Arizona\ntags: cotxe autònom mobilitat autònoma Uber\nprevious Un emoji de ferralla adverteix del perill xatejar i conduir\nnext Google patenta un capó enganxós que protegeix els vianants


El passat dimarts, dia 30 de juny, va tenir lloc la presentació del número 32 de la revista Àgora Cultural, al jardí de la Casa Ramonguem, a la plaça d’Ordino. Una publicació cultural amb una llarga trajectòria al país. Els organitzadors van triar aquest lloc per al llançament del nou número, amb l’objectiu de donar a conèixer els diversos espais culturals i emblemàtics, que existeixen al Principat.\nLa presentació de la nova edició va anar a càrrec de les entitats que conformen Àgora Cultural al Principat d’Andorra. La nova edició conté un reportatge del Dia de la Cultura 2019, el lliurament dels premis Àgora a Joan Burgués, Maria Domingo, Simó Duró, i Anna Riberaygua, Pere Miquel Fonolleda, un homenatge a John Morrison, Ambròs Caralt i Melcior Font, el record de Salvador Brasó, el Poemari, Irene Clua a Joves artistes, i altres seccions habituals amb les quals compta la revista. Va ser editada amb el suport del Ministeri de Cultura i del Comú d’Andorra la Vella. Durant l’acte els assistents van poder gaudir d’un aperitiu i van rebre un exemplar d’aquesta nova edició.\nAlguns dels organitzadors de l’esdeveniment com ara, Claude Benet i Simó Duró, van oferir una xerrada per a donar a conèixer el contingut d’aquesta nova edició, un acte que va servir per presentar l’espai triat per a realitzar el llançament de la revista i per a acostar el patrimoni cultural d’Andorra, i els principals protagonistes de la cultura, a tot el públic del país. A l’acte també va assistir la ministra de Cultura i Esports, Sílvia Riva; el conseller de Cultura d’Andorra la Vella, Miquel Canturri; i la directora de Promoció Cultural, Montse Planellas, entre altres.


Concert d’Iván González Brass Family a El Puntal de Banyoles - SIESTV\n08 gen. 2019 Concert d’Iván González Brass Family a El Puntal de Banyoles\nUn projecte del músic, conductor i trompetista nascut a Alcoi\nRedacció.- El Puntal – Laboratori de les Arts de la Fundació Lluís Coromina acull aquest mes de gener la residència artística d’Iván González Brass Family, un projecte del músic, conductor i trompetista nascut a Alcoi Iván González. Des que es va iniciar al món musical, González ha obtingut el títol superior de Jazz del Conservatori Superior de Música del Liceu i ha col·laborat amb músics de l’escena jazzística nacional com Perico Sambeat, Horacio Fumero, David Mengual, Ramon Prats, Juan de Diego i Mariano Díaz, entre d’altres. Ha format part del David Mengual Free Spirits Big Band i és un dels creadors del grup Free Art Ensemble. Amb un gran sentit de la força que pot tenir un col·lectiu i la visió de la música a gran escala amb imaginació i sentit de la coherència dels discursos sonors, González té un enorme talent per a les conduccions. Ha revolucionat l’escena de Barcelona amb les seves sessions de Memoria Uno, amb qui ha enregistrat quatre discos en els quals ha gestionat improvisacions dirigides per tot tipus de grans formacions.\nEl seu projecte més recent, Brass Family, amb el qual realitzarà la residència a la Fundació, és un ensemble format per dues bateries, tuba, quatre trompetes i tres trombons. Una formació poc típica entre les brass band dels anys 60 i 70, amb la qual s’interpreten composicions de músics com Albert Cirera, Julián Sánchez, Vicent Pérez, Toni Vaquer o Fernando Brox, arranjades i dirigides per Iván González i interpretades per músics de l’escena jazzística nacional, com Roger Gutiérrez i José Benítez (bateries), David Parras (tuba), Pol Omedes, Pol Padrós, Òscar Latorre i Iván González (trompetes) i Vicent Pérez, Aram Montagut i Víctor Colomer (trombons).\nEl concert tindrà lloc el diumenge 13 de gener a les 21 h al mateix Puntal – Laboratori de les Arts de la Fundació Lluís Coromina (C/ Girona, 161) de Banyoles. Les entrades tindran un cost de 5 euros i l’aforament és limitat.


La CONFAVC reclama l’alliberament de Pablo Hasél i senyala la Llei Mordassa com un instrument per la repressió de llibertats i drets – CONFAVC\nPàgina inicial/Notícies/La CONFAVC reclama l’alliberament de Pablo Hasél i senyala la Llei Mordassa com un instrument per la repressió de llibertats i drets\nComunicat CONFAVC.-– Una mala notícia per a la nostre democràcia, per l’empresonament de la llibertat d’expressió, és la condemna de presó de Pablo Hasél. Un molt mal símptoma per una ja esquerdada democràcia.\nDes de la Confederació d’Associacions Veïnals de Catalunya(CONFAVC), casa del moviment veïnal de Catalunya, volem expressar el nostre suport cap a en Pablo per aquest injust empresonament. Tenim clar que defensar la llibertat d’expressió no té res a veure amb compartir o no el contingut de les seves cançons, però voler silenciar el malestar i el punt crític dels seus continguts, que reflecteixen un sentir de la població, no és en absolut acceptable en democràcia.\nDes de l’aprovació de l’anomenada “Llei mordassa” hem anat a pitjor: s’han vist greument alterades les llibertats i expressió del poble al carrer. No podem oblidar que tenim veïnes i veïns processades judicialment com a conseqüència de la aplicació “ per aquesta Llei de l’ordre”.\nLa societat civil i els seus moviments socials- també el veïnal-, han sortit moltes vegades a manifestar-se per exigir la seva derogació. El poder públic i polític no han fet res de res, palesant l’empresonament de la llibertat d’expressió. Moltes promeses i un nul compliment.\nAlgún sector polític diu que tramitarà l’indult. Però no és això senyories, aneu tard,i sense idees, compromisos clars i unitat, que és el que cal ara mateix, per donar respostes i solucions creïbles. De res serveixen els panys calents.\nDit això, des de la CONFAVC també pensem que cal condemnar els actes violents: la llibertat d’expressió s’ha de defensar en termes democràtics i pacíficament.\nwebeditor2021-02-17T12:58:16+01:0017 de febrer de 2021|Tags: confavc, llibertat d'expressió, Pablo Hasél|


Notícies - El vent destrueix la teulada de l'escola Ferran i Clua, que no podrà reprendre les classes dilluns\nel 24/gen/09 Miquel Herrada Societat PDF\nEl vent ha fet caure una part de la teulada del CEIP Ferran i Clua de Valldoreix, que no podrà obrir la instal·lació aquest dilluns. A Valldoreix, el temporal ha provocat la caiguda de centenars d'arbres a les zones boscoses, fet que ha obligat a tallar algunes vies com l'accés a la colònia Montserrat. Alguns veïns han tingut problemes per accedir als seus domicilis i el subministrament elèctric també s'ha vist afectat.\nL'EMD de Valldoreix ha activat aquest dissabte un dispositiu d'emergència per atendre les nombroses incidències, en coordinació amb l'Ajuntament. La més destacada ha estat la caiguda d'una part de la teulada metàl·lica del CEIP Ferran i Clua a causa de les fortes ràfegues de vent. L'escola es planteja obrir les portes dilluns tot i que la decisió inicial fos contrària. La presidenta de l'EMD, Montserrat Turu, considera que encara s'ha d'avaluar quants dies duraran els treballs de reparació.\nÉs difícil fer una previsió. La Generalitat ha de fer una valoració dels danys i preveure quants dies haurà d'estar tancada l'escola.\nLa ventada ha fet caure prop de 400 arbres a Valldoreix, segons l'EMD, algunes dels quals han dificultat la circulació de vehicles. És el cas de l'accés a la colònia Montserrat, nucli que ha quedat pràcticament aïllat durant gairebé tota la jornada. L'EMD ha suspès el servei d'autobusos i ha assistit alguns veïns que no podien accedir als seus domicilis o que havien quedat incomunicats i sense llum als seus domicilis.\nTuru assegura que aquestes incidències són les més greus dels últims anys i han provocat molta 'devastació'.\nFa més de 30 anys que sóc a Valldoreix i mai havia vist una cosa així. Ha estat devastador. En algunes zones boscoses ha caigut el 60% dels arbres.\nTuru assegura que la ventada ha canviat bona part del paisatge d'algunes zones de Valldoreix. L'EMD, els veïns i les asseguradores quantificaran en els propers dies el cost econòmic de la ventada.\nEl sostre de l'escola Ferran Clua ha caigut pel fort vent


Núria Ventura Brusca: de maig 2011\nNota del PSC d'Ulldecona\nAtenció a les Persones, propostes de futur\nCasa d'Oficis Pinzellades de Natura\nCliqueu a l'enllaç de baix per baixar-la amb format PDF:\nNota PSC d'Ulldecona\nNo és fàcil resumir en l'espai d'un díptic o tríptic les propostes de futur de totes les àrees en que hem dividit en nostre programa electoral per a les properes municipals. El que publiquem és només un resum d'accions molt concretes englobades en les àrees de referència i el gruix del programa, amb els objectius, sempre queda a nivell intern, com a guia per als propers anys. Hem presentat ja el seguit de propostes d'Atenció a les persones, on hi ha cultura i història, educació i formació, salut, persones grans i persones en dependència, joves, infància i esports.\nMantindrem i millorarem els serveis d’atenció a les persones grans i a les persones amb dependència prestats per la Fundació Ulldecona com l’Espai de Respir, l’atenció domiciliària i l’establiment d’una línia d’ajudes per a persones de més de 70 anys per a la neteja de les seves cases.\nObrirem el servei de rehabilitació amb derivació mèdica, ampliarem les rutes del servei de transport adaptat i marcarem circuits cardiosaludables.\nImplementarem mesures per que els joves puguin tornar al nostre poble a viure, a treballar i a gaudir del seu temps d’oci i lleure.\nAmpliarem els serveis a les famílies i als xiquets i xiquetes amb projectes com el Lúdik, les programacions d’activitats de lleure de qualitat, el servei precoç d’atenció a la infància, el menjador escolar, la llar d’infants o un centre obert per a joves d’entre 12 i 16 anys.\nRecuperarem la memòria històrica recollint els testimonis i les vivències de les persones de més edat per tal de guardar-ho per sempre.\nEngegarem una aula de formació adreçada a persones adultes interessades en cursos diversos (llengua, informàtica, oficis, artesania, esports ...) i farem gestions per nous cicles formatius.\nCoordinarem amb les entitats socials, esportives i culturals programacions estables i de qualitat al llarg de tot l’any.\nTindrem millors equipaments culturals fent realitat l’arxiu històric, l’hotel d’entitats, la nova biblioteca i l’acabament de les obres de rehabilitació del teatre municipal.\nMillorarem les instal.lacions esportives amb la reforma de la pista per a patinar, pistes de tennis, skate park, l’ampliació del gimnàs del pavelló, els vestuaris del camp de futbol, els equipaments als barris, i implantarem una gestió pública integral de tots ells, així com rutes verdes i circuits saludables.\nAquestes són les nostres propostes concretes a desenvolupar al llarg dels propers 4 anys a Ulldecona si ens renoveu la vostra confiança el 22 de Maig. ESTIMO ULLDECONA\nCom dieun que una imatge val més que mil paraules, us deixo tres fotografies de la feina que estan fent els alumnes, el monitor i la directora de la Casa d'Oficis Pinzellades de Natura, que des de l'Ajuntament d'Ulldecona vam posar en marxa el passat octubre.\nEl programa té com a finalitat donar formació i treball a 10 joves en situació d’atur, mentre participen en un projecte d'utilitat pública o d'interès general i així es facilita la seva incorporació al mercat laboral, en aquest cas se'ls forma com a pintors/es.\nEls i les alumnes han fet pràctiques ja a la Sala de Sessions de l'Ajuntament, a la seu del Jutjat de Pau, a l'Esglèsia de l'Ermita de la Pietat i l'entrada del propi santuari, a l'edifici municipal d'esports de l'escola "Ramón y Cajal", mobiliari urbà o punts del recinte del poliesportiu, entre altres.


Curs de tast i menú de brasa o calçotada a Guardiola de Font-Rubí ( Barcelona Alt Penedès )\nTipus Visita, Curs/taller, Degustació, Cata comentada, Maridatge, Tast de vins i caves i Visita guiada\nLocalitzacio Barcelona Alt Penedès - Guardiola de Font-Rubí\nPreus des de 45,0€\nEndinsa't en la cultura del Penedès i deixi els seus sentits meravellar descobrint la gastronomia local i els vins del Celler J. Miquel Jané.\nAl cor del Penedès es troben el celler i les vinyes familiars J. Miquel Jané. Gràcies al coneixement de quatre generacions, el celler és un punt de trobada on es pot gaudir dels nostres vins exclusius, d'alta qualitat i premiats internacionalment.\nEn el nostre celler J. Miquel Jané, de propietat privada amb una extensió de 100 hectàrees, es poden realitzar visites guiades a les vinyes, seguit d'un tast dels nostres vins i d'un menú de brasa al restaurant. Aquest menú, canviant bimensualment, està format per 4 plats singulars i amb estil propi, elaborats amb productes de qualitat, frescos i de temporada de la comarca del Penedès.\nAprofitant l'entorn de natura, rica en estímuls i sensacions, tenim com a finalitat apropar-los a la viticultura, el procés d'elaboració del vi al celler i l'aprenentatge de l'art del tast de vins, complementat amb un menú de temporada en les mateixes instal·lacions just després del tast.\n- Tast de 4 vins Miquel Jané elaborats al celler i avalats amb premis de prestigi internacional (1h30)\n- Aperitiu de productes de la regió\n- Menú de brasa o calçotada que inclou 1 entrant, 1 primer, 1 segon i 1 postre.\nGuia i Dinar


Bus de l'Escala als premis Capital de la Sardana 2019 - Canal 10 Empordà\nBus de l'Escala als premis Capital de la Sardana 2019\nEls Premis Capital de la Sardana 2019 tenen un clar caràcter escalenc: medalla al Mèrit de la Dansa per a Josep Clos i Premi a la Continuïtat per a l'Agrupació Avi Xaxu. I per a seguir la festa de lliurament dels premis, s'ha organitzat un bus des de l'Escala per anar-hi.\nEl dissabte 14 de desembre es celebra a Perpinyà, Capital de la sardana de 2019, la festa de lliurament dels premis anuals de la sardana. Una celebració que tindrà lloc al Teatre de l'Arxipèlag, amb actuació de la cobla Mil·lenària i presentació de la Guia Sardanista 2020. En l'apartat de lliurament de premis, dos d'ells tenen un perfil ben escalenc: Medalla al Mèrit de la Dansa per a Josep Clos i Blanco; i premi a la Continuïtat per a l'Agrupació Sardanista Avi Xaxu.\nÉs per això que s'ha organitzat un bus per a assistir a la festa. A un preu de 17 euros, preu que inclou el viatge amb bus i l'entrada a l'acte oficial, tots aquells qui ho desitgin poden inscriure's contactant amb l'Agrupació sardanista o amb el grup de danses La Farandola del CER. L'autocar sortirà a dos quarts de tres de l'Escala. La tornada es calcula pels volts de les vuit del vespre. Les places son limitades a l'aforament de l'autobús.


Mursi declara l’estat d’emergència | Mosaic Oriental\nMursi declara l’estat d’emergència\nPublicat el 28 gener 2013 per valdano7\nEl Caire.-El president egipci recorre a una mesura excepcional per intentar recuperar el control de les ciutats de Port Saïd, Suez i Ismailiya, escenaris dels disturbis més greus de la darrera onada de violència.\nVuit mesos després, a Egipte s’ha tornat a declarar l’estat d’emergència, vigent durant els 30 anys de l’era Mubarak, si bé només es limita a tres províncies, Port Saïd, Suez i Ismailia, durant un perídode d’un mes. En la seva primera intervenció des de l’inici de la present crisi, el president Mursi va anunciar en un missatge televisiu que s’aplicarà el toc de queda a aquestes tres províncies entre les 9 del vespre i les 6 del matí.\nEl raïs intentava així recuperar així la iniciativa política, i responia a les veus que des del seu propi partit li havien reclamat un gest de fermesa. No obstant, la mesura no rebrà probablement el suport per part de l’oposició, i és que l’onada de violència que pateix el país àrab, i que s’ha cobrat almenys 46 vides des de divendres, ha afegit encara més confusió i crispació a una escena política polaritzada\nEn un comunicat públic, els principals partits de l’oposició van tornar a exigir la formació d’un govern d’unitat nacional i la cancel·lació de la Constitució aprovada fa tot just un mes. A més, van convocar noves protestes per avui. La seva escalada verbal contra el partit de l’executiu va ascendir ahir un graó més, en demanar la dissolució dels Germans Musulmans.\nEgipte va viure ahir la quarta jornada consecutiva de disturbis. Els més greus van tenir lloc a Port Saïd durant els funerals de 33 dels seus habitants morts el dia anterior en cruents enfrontaments amb la policia. Mentre una multitud desfilava pels carrers de la ciutat portuària, carregant a les espatlles els taüts de les víctimes, es van produir uns confusos incidents que es van saldar amb la mort de tres persones i ferides greus a unes altres 17, totes elles per ferida de bala.\nLes forces de seguretat, que van assegurar haver rebut diversos trets per part de desconeguts, van llençar gasos lacrimògens, provocant una estampida dels milers d’assistents a les exèquies. Més de 400 persones van haver de ser ateses amb símptomes d’asfíxia als diversos hospitals de la ciutat, presa per l’exèrcit des de dissabte al migdia.\nL’atac contra la multitud va inflamar encara més els ànims dels ciutadans de Port Saïd, que durant els funerals ja van proferir consignes contra el govern i van clamar venjança. “Amb la nostra sang i la nostra ànima ens sacrificarem per Port Saïd!”, van cridar en repetides ocasions. L’actual clima de crispació es va desfermar fa dos dies, tan bon punt es va donar a conèixer el veredicte sobre la tragèdia que va tenir lloc l’any passat a l’estadi de futbol, que va condemnar a pena de mort a 21 seguidors del Masry, el club local.\nTambé al centre d’El Caire es van repetir ahir les escenes de violència. De forma intermitent, centenars de joves es van enfrontar a la policia amb pedres i còctels molotov, resistint amb màscares i mocadors els gasos lacrimògens. Per la nit, els hotels de la zona, entre els més reputats de la capital, van tancar les seves portes per ordre de les autoritats. Al final del dia, desenes de persones van resultar ferides i es va afegir un mort més als 10 caiguts en els disturbis desfermats arran de la commemoració del segon aniversari de la revolució, el passat 25 de gener.\nArticle publicat a l’ARA el dia 28-01-2013\nL'entrada va ser publicada el Uncategorized i etiquetada estat emergencia, Germans Musulmans, Port Said, toc de queda, tragedia futbol per valdano7. Guarda l'enllaç permanent.


Indiecat - Música en català: Arthur Caravan presenta el seu segon disc: ‘Atles enharmònic’\nArthur Caravan presenta el seu segon disc: ‘Atles enharmònic’\nEl quintet alcoià Arthur Caravan presentarà el proper 8 d’octubre al Teatre Principal d’Alcoi el seu segon treball discogràfic, que porta per títol ‘Atles enharmònic’. El grup ofereix un segon disc molt esperat pels seus seguidors, després de les excel·lents crítiques i els reconeixements que van rebre pel seu àlbum de debut, que va veure la llum a principis de 2009.\nAlgunes de les cançons del nou disc han estat ja estrenades en directe, a algun dels nombrosos concerts que els darrers mesos han estat oferint a diverses localitats del nostre àmbit lingüístic. Altres són totalment inèdites i mai han estat escoltades abans ni interpretades davant el públic. Fins i tot, el quintet ha complementat el nou àlbum amb dos temes extra, dues cançons noves que seran obsequiades a alguns dels ‘mecenes’ que el passat estiu van fer les seues aportacions al projecte de crowdfunding amb què el grup alcoià va aconseguir els fons per mesclar, masteritzar i fabricar el disc, una vegada que les cançons havien sigut ja gravades.\n'La flexió verbal' és un tema composat ex professo per a la Nit d’Escola Valenciana celebrada el passat mes de març a Alcoi. Constitueix tot un homenatge a Enric Valor, en usar a la seua lletra només formes verbals dels verbs de la 'Taula de verbs model' de l'obra de referència del mestre de Castalla. La creació de la cançó parteix del repte autoimposat d'utilitzar només aquestos 102 models de flexió, que semblen molts, però no en són tants per a triar donades les peculiaritats de cadascun. Sense utilitzar cap article, pronom o qualsevol altre tipus de connector, la lletra rememora una història de superació i lluita de classes en la que la llum del coneixement i la raó s'imposen a la ignorància per a alliberar als protagonistes d'una vida de subordinació i desesperança.\n‘Khorosho’, per la seua banda, és el tema final de la B.S.O del curtmetratge que porta el mateix títol. La peça instrumental envolta l'aura de fum de l'escena final, on el protagonistes (Beka Kavtaradze i Andro Sarishvili) exorcitzen els seu mals amb l'ajuda del vodka i el tabac. Cap dels dos ha pogut perdonar-se a si mateix, però decideixen perdonar-se l'un a l'altre. El film, escrit per Luís Moya i el propi director Miguel Àngel Jimenez, es va realitzar a Georgia (2010), després de l'èxit obtingut amb 'Ori' (2009) al festival de San Sebastián. A més del tema principal, la resta de la totalitat de la música que ambienta la cinta està firmada pels Arthur Caravan i gravada durant una nevada a Alcoi. El curt ha guanyat el 1er Festival Internacional de curtmetratges 'Art Kurtz Festival' (a Montolieu, França), el premi al millor curt estatal al 'Festival Cortada' (Vitoria) i al millor curt internacional al festival internacional argentí 'Uncipar'.\nTal com van acordar amb aquells col·laboradors que durant el projecte de micromecenatge van aportar determinades quantitats de diners com a finançament del disc, seran ells els qui rebran abans que es pose a la venda el disc sencer: la propera setmana serà distribuït en format digital mitjançant un sistema de codis personals i exclusius que rebran aquells que, a través de la plataforma Verkami, van participar en aquesta acció de finançament compartit. Aquests codis podran ser utilitzats per a descarregar-se l'àlbum als seus ordinadors. A partir d’ahí, el 8 d’octubre eixirà a la venda el disc, que podrà ser adquirit en determinats establiments arreu de la geografia valenciana i catalana, i també sol·licitant-lo a través de la pàgina web www.arthurcaravan.com. Cal assenyalar que, una vegada més, Arthur Caravan posarà la seua obra a l’abast del públic, per a la seua descàrrega i circulació gratuïta. No de bades és una de les bandes senyeres dins el panorama valencià en l’àmbit de les llicències Creative Commons i del Copyleft.\nCom és Atles Enharmònic?\nUna vegada més, Arthur Caravan ha optat per l’autoproducció i el treball casolà: la gravació ha estat realitzada, de nou, als propis domicilis dels músics. L’estiu passat, fins i tot, el grup es va tancar en un estudi durant unes setmanes per a la gravació del disc, però els resultats obtinguts no van satisfer els músics, i van tornar a la fórmula do it yourself, portant a terme de nou un projecte autogravat i autoeditat. En canvi, i a diferència del primer disc, cal dir que la mescla ha passat pels estudis Rockaway de Castelló de la Plana, mentre que la masterització ha corregut a càrrec de Chicago Mastering Service, amb el prestigiós Jason Ward al front, tot un artista del màster que ha deixat emprenta en grups com Fugazi, Lambchop o Arcade Fire.Fruit d’aquesta feina, ‘Atles enharmònic’ és farcit de cançons més contundents i rockeres que l’àlbum de debut d’Arthur Caravan. Més guitarres, més potència i més brillantor, sense deixar de banda la intensitat de les melodies i el lirisme que caracteritza el quintet.\nD’aquesta evolució sonora procedeix el propi nom del disc: una ciutat no és la mateixa ciutat si s’arriba a ella a peu o en avió. Un cim no és el mateix cim si s’atansa escalant o amb globus. El món del jove nihilista no és el mateix món que el del director d'una gran corporació. Però Alcoi és Alcoi, el Montcabrer és el Montcabrer, i el món és un desastre. Enharmonia és precisament això: dues notes musicals són les mateixes, però són diferents segons el context i la forma en què s’arriba a interpretar-les. Arthur Caravan juga amb aquest concepte musical per explicar que, encara que el seu segon treball sone un tant diferent del primer, al final tot és en essència Arthur Caravan.\n‘Atles enharmònic’ recull, documenta i plasma un itinerari musical que arrenca i finalitza al mateix lloc: Arthur Caravan. Al seu esperat segon treball discogràfic, el quintet alcoià mostra un gir que torna a si mateix: un itinerari que recorre les geografies de la melodia, valls dels pentagrames i turons de solfa, serres de partitures i oceans de polifonies, per oferir un treball que presenta aquest bagatge en forma d’evolució de potència i intensitat musicals, de dramatisme i angúnia poètica, però sense abandonar el substrat líric que caracteritza la banda. Un territori acabat d’explorar, que Arthur Caravan ens convida a descobrir. El grup, a més, estrena segell propi amb aquest disc: Música de Telers. Una denominació que parteix del projecte de disc recopilatori i espectacle que fa uns mesos van tirar endavant diversos grups alcoians, i que tindrà continuïtat amb aquest projecte discogràfic. Però també coedita Malatesta Records, un dinàmic segell valencià que, entre d’altres publica a Senior i El Cor Brutal, un altre dels més reeixits projectes musicals del País Valencià.\nI ara, un musical\nLa vida artística d’Arthur Caravan els darrers anys ha estat intensa i fructífera. Des de l’aparició del seu primer disc, s’han succeït els reconeixements i els concerts, però també circumstàncies complicades, com el robatori que van patir al seu local d’assaig, el qual va deixar la banda sense instrumental durant alguns mesos, fins que es van poder refer del cop i van poder adquirir noves eines per al seu treball.\nL’estiu passat, a més, el grup es va centrar en la producció d’un espectacle que han presentat a nombrosos auditoris valencians i catalans: ‘Si t’arriba el dematí (la nit de la música en valencià)’, un muntatge que repassa la història de la música popular feta en valencià durant les darreres dècades, amb versions de diferents i variades cançons, acompanyades d’un audiovisual amb testimonis de les diferents èpoques d’aquesta evolució. Ara, Arthur Caravan assisteix a un singular projecte basat en la seua música, sense que el grup tinga gairebé res a veure: dijous 29 de setembre a les 20 hores s’estrena al Centre Cultural El Teular de Cocentaina la pel·lícula ‘Laia a l’institut de les meravelles’, un film musical basat en les cançons del primer disc de la banda alcoiana, que ha sigut interpretat i registrat pels alumnes de l’institut Pare Arques de la capital del Comtat. Una iniciativa que, òbviament, suposa una gran càrrega d’il·lusió i alegria per als membres del grup. Sense dubte, aquest musical suposa una gran notícia per acompanyar el llançament del disc ‘Atles enharmònic’, un treball que, de ben segur, donarà molt a parlar a l’àmbit musical valencià.\nDissabte 1 d’Octubre, 23’30 hores, a la Plaça de la Vila de Vila-real. Dins la Llotja de Música Urbana.\nDivendres 7 d’octubre: actuació a l’homenatge a Josep Albert Mestre. A partir de les 20’30 hores, al Teatre Principal d’Alcoi.\nDissabte 8 d’octubre. Presentació d’Atles Enharmònic, a les 22 hores al Teatre Principal d’Alcoi, dins la programació del 9 d’Octubre.\nDissabte 15 d’octubre. ‘Si t’arriba el dematí (la nit de la música en valencià)’ a Xixona. A les 20’30 hores al Cine de Dalt.\nDijous 27 d’octubre. Actuació dins la cerimònia dels Oxcars. Des de les 20 hores a la Sala Apolo de Barcelona.\nDivendres 28 d’octubre. Presentació d’Atles Enharmònic a la Sala Mirror de València, a la festa de comiat de la Gira 2011 d’Orxata Sound System, junt amb At-Versaris. A partir de les 20’30 hores.\nDissabte 12 de novembre. Presentació d’Atles Enharmònic a la Sala Music Hall de Barcelona, junt amb Hugo Mas.\nPublicat per Indiecat a 9:54


recomana.cat - Crítica de l'obra: Aquest país no descobert que no deixa tornar de les seves fronteres cap dels seus viatgers | Parlar de la mort celebrant la vida per Pep Barbany\n3 raons per veure AQUEST PAÍS NO DESCOBERT...i una per no fer-ho\nRaó número 1: per la veritat que transmet la proposta\nAlguns parlaran de la nova proposta de l’Àlex Rigola com a teatre documental, com antiteatre, etc. No deixen de ser etiquetes que ens obsessiona trobar per qualificar d’alguna manera una proposta escènica tan senzilla com radical, tant natural com universal, amb tanta veritat que és difícil no connectar-hi emocionalment com a espectador.\nEn poc més d’una hora es condensen les llargues converses mantingudes entre el mateix Rigola, l’actriu Alba Pujol i el seu pare, Pep Pujol (malalt de càncer terminal) sobre com afrontar el final de l’existència. I paradoxalment, més enllà de conèixer una mica més qui era el pare de l’Alba i com es preparava per morir, l’espectacle acaba convertint-se en un emocionant cant a la vida. En el qual l’emoció és real, verdadera, i no només en forma de llàgrimes (com podríem suposar), sinó també en somriures còmplices.\nRaó número 2: per aconseguir donar ganes de viure tot parlant de la mort\nRigola explica que, preparant l’obra, i buscant respostes en la filosofia, es va adonar que no es pot dir gaire cosa de la mort. Perquè reflexionant-hi un en realitat acaba parlant de la vida. I veient Aquest país no descobert… un s’adona que, gràcies a aquest estrany i preciós procés de coneixement i preparació grupal per a la mort, acaba donant més valor al fet de viure. Resulta emocionant sentir les reflexions (sovint sorprenents i divertides) d’aquest catedràtic d’història davant de la “putada” de saber que ja té data per al seu final.\nLluny de convertir-se en un lament continu i tràgic, és l’excusa per reflexionar sobre el neoliberalisme, la família, l’amor, l’amistat, l’individualisme... Un preciós camí, compartit i sincer, directe i honest, cap aquest lloc desconegut del qual no es pot parlar, i del qual Shakespeare ens parlava a Hamlet.\nRaó número 3: per la nova etapa del Rigola\nFugint dels grans espectacles i del teatre trencador i fins i tot rebel amb el qual es va donar a conèixer i es va consolidar com a creador escènic, les darreres propostes d’Àlex Rigola semblen buscar un trencament de la quarta paret amb l’espectador, que demana dels actors quelcom molt difícil: reduir la interpretació a la mínima expressió.\nAixò, que podria semblar contradictori al teatre, converteix l’experiència en quelcom únic, impossible de reproduir en qualsevol altre mitjà. Per això encara resulta més recomanable la proposta.\nRaons per no anar a veure Aquest país no descobert...\nAlgú que rebutgi un teatre que el faci reflexionar, emocionar, apropar-se a un tema com la mort. Algú que tingui por a deixar-se sorprendre per un teatre directe, fresc, viu i emocionant. I a qui en general tingui fugi de propostes que fan pensar i emocionar al voltant d’allò més difícil d’acceptar: que tenim un final.


Home / Productes / Productes / La prostitución\nSKU: 9788472905665 Categories: Feminismes, Llibreria, Llibres\nLa prostitució és, des de fa dècades, un dels temes més importants del feminisme i un dels quals més ha contribuït a dividir-ho en dues meitats aparentment no reconciliables. Des dels anys 60 les feministes discuteixen sobre si la prostitució ha de regular-se, prohibir-se, combatre’s o deixar-se com està. Sobre aquesta qüestió s’han escrit milers de llibres i articles, no hi ha una sola feminista que no tinga la seua opinió sobre aquest tema i el debat a l’interior del moviment feminista ha aconseguit alts nivells de virulència teòrica. Les postures estan tan enfrontades que debatre amb tranquil·litat, escoltant els arguments de l’altra part, exposant els propis, s’ha convertit quasi en una missió impossible. Gimeno sosté que, en l’assumpte de la prostitució, el debat en si s’ha convertit en un problema perquè els arguments no es mouen un mil·límetre des de fa anys. I no obstant açò, pocs assumptes com el de la prostitució, tan important per al feminisme i alhora tan complex, necessiten d’un vertader debat, perquè en cas contrari es corre el risc que finalment no siguen els arguments feministes els tinguts en compte a l’hora de donar-li a la qüestió una solució política. En aquest assaig, Beatriz Gimeno, proposa punts de fugida i nous arguments a un debat que, ara com ara, està col·lapsat.


Suanthulien Guest House & Restaurant Vang Vieng Laos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBan Phoudindeng, Ban Phoudindeng, Vang Vieng, Laos - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Suanthulien Guest House & Restaurant?\nMés informació sobre Suanthulien Guest House & Restaurant\nDissenyat tant per oci com per negoci, Suanthulien Guest House & Restaurant està situat idealment a Ban Phoudindeng; una de les localitzacions més populars de la ciutat. A només 4.0 km del centre de la ciutat, la localització estratègica de l'hotel garanteix que els seus clients puguin accedir fàcil i ràpidament als punts d'interès locals. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a BCEL, Green Discovery, LV Natural Tours donen a aquest hotel un encant especial.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Vang Vieng. Els clients de l'hotel poden gaudir de recepció 24 hores, aparcament de cotxes, restaurant, caixa forta, àrea de fumadors.\nL'ambient de Suanthulien Guest House & Restaurant es reflexa en cada habitació. habitacions per a no fumadors, ventilador, plat de dutxa, empolles d'aigua de cortesia són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Suanthulien Guest House & Restaurant és una elecció inteligents per a viatgers a Vang Vieng, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Aquest estiu recordarem així: 15 sucoses fotos de l’AFP-Tendències018\nAquest estiu recordarem així: 15 sucoses fotos de l’AFP-2018\nDel 10 al 12 d'agost, a prop de Nizhny Novgorod, va tenir lloc el cinquè festival de música, tecnologia i esports Alfa Future People . L'esdeveniment va reunir milers de persones que van venir a buscar inspiració i energia no només de tota Rússia, sinó també de diferents parts del món.\nDe nou un colorit espectacle musical i ball durant tota la nit, de nou descobriments impressionants en el camp de la tecnologia moderna i instal·lacions impressionants , amb el qual tothom s’esforça per fer fotografies, de nou competicions esportives i classes magistrals; tot això sembla que ja és familiar per als participants del festival, però cada any és nou i emocionant, com un aire fresc.\nLa nostra selecció de fotos conté moments i emocions inoblidables dels que van veure Alfa Future People 2018 amb els seus propis ulls.\nLa disfressa temàtica és el distintiu dels convidats de l'AFP. Cada any, els participants intenten trobar alguna cosa extraordinari i passar a la història del festival.\nAlgú prefereix afegir color no a la roba, sinó als cabells.\nDefinitivament és impossible avorrir-se al festival: hi ha un munt d'entreteniment i instal·lacions futuristes.\nLa màgia s'està produint a l'escenari d'Alfa Future People. No només podeu escoltar els vostres artistes preferits, sinó també admirar el programa làser.\nL'AFP és un ball sense fi. I un gran foc pirotècnic és un final digne de les vacances.\nPublicació anterior Stethem Almighty: 7 fets sorprenents que no sabíeu de la vida d'un actor\nPropera publicació Preguntes i respostes: com rentar sabatilles esportives blanques?\nEts el que menges: consulta dietista. Projecte editorial especial\n12321 Posa't en forma en 30 dies. Projecte editorial especial Plans de menjars individuals i formació per a tots els gustos i pressupostos: e...\nExercici de Salt de Jack. Crema de greixos en pocs minuts al dia\nJumping Jack o Jumping Jack es considera un dels millors exercicis per baixar de pes ràpidament. I per una bona raó. A més de l’evident disminució...\nPreparació per a l’estiu: 10 exercicis efectius per a zones problemàtiques\nEl sol apareix ara amb més freqüència i, amb ell, el desig de moure’s més. És hora de dur entrenar! A més, cadascun de nosaltres recorda la proper...\nCom bombejar el pit. 3 exercicis que bombaran els músculs del pit\nEls músculs pectorals són una part important del tors masculí. Per fer-los potents i en relleu, heu de treballar al vestíbul. Vam demanar a l'entr...\nSecrets de fitness: com triar un entrenador i crear un pla d’entrenament tu mateix?Aptitud\nYana Kudryavtseva: la meva victòria més important a la vida és la meva famíliaTendències\nCalculat estrictament: quantes calories hauríeu d’haver a la dieta?Aptitud\nCampionat de maniquís: 6 moments que van fer que la Copa del Món de Rússia fos inoblidableTendències\nIvan Tcherezov: Podria pensar-me en PhelpsTendències\nExperiència personal: com l’estirament em va ajudar a posar-me en formaAptitud\nChampionship for Dummies: els 10 jugadors de futbol més sexy de la Copa del Món de 2018Tendències\nEncaixa bé: 7 nadons en forma per ajudar-te a motivarTendències\nPlats deliciosos i saludables a la taula de Cap d’Any: 5 ideesAptitud\nMatemàtiques simples: com es calcula la taxa de proteïnes, greixos i hidrats de carboni?Nutrició\nSistema Qigong: postures senzilles per a la pèrdua de pes i la promoció de la salutSalut\nUn vestit que canvia de color. Com són els vestits de skater més bonics?Tendències\nEl musical dels 90: com han canviat les Spice GirlsTendències\nSí o no: és possible preparar-se per a una marató sobre una cinta de córrer?Correr


La mascletà: Foguera Florida-Portazgo\nEt trobes a: Inici Coneix la nostra festa La mascletà\nSón festes, i després d’alçar-nos i prendre un xocolate amb xurros reparador, ens posem en marxa per a visitar les fogueres. S’acosten les dos de la vesprada i comencem a veure, des dels quatre punts de la ciutat, una allau humana que s'adreça, com si estigués posseïda per un estrany poder, cap a un mateix punt de la ciutat: la plaça dels Estels.\nLa dolçaina i el tabalet es van sentint ascendir des de la Rambla tot donant pas als Nanos i Gegants, que amb la seua dansa, alcen la sorpresa de xicotets i majors. Tots ens concentrem al voltant de la plaça, busquem un lloc on poder acomodar-nos per a veure i sentir millor. La música dels racós i de les barraques de l'entorn amenitzen l’espera. La gent, poc previsora i que no ha tingut la sort de trobar lloc en l’ombra, busca aconseguir eixe gorro publicitari que els alleuge un poc del sol. Altres troben refugi en una cervesa ben freda. I entre el sarau, rialles i comentaris sobre el pirotècnic, es fan les 2 de la vesprada.\nAlgú comença a impacientar-se, el del seu costat allarga el cap tot buscant alguna cosa o a algú i comenta somrient: Acaben d’arribar! ja comença! Són les Belleses del Foc, major i infantil, amb les seues Dames d’Honor. I en pocs segons, sentim dir per megafonia a les Belleses del Foc: Senyor pirotècnic pot començar la mascletà.\nEl primer avís, és senyal perquè s’emmudisca la música que fins a eixe moment ens ha acompanyat. La gent comença a prestar atenció com si en el teatre de l’òpera estiguera. Donarà començament la Mascletà.\nA diferència del que puguen pensar aquells que desconeixen la matèria, la mascletà no és soroll, és música, així cal sentir-la i, alhora, veure-la, perquè és música que podem veure. Una bona mascletà ha de tindre el seu temps i el seu ritme, ha de ser com una simfonia que, en la seua execució, fa aflorar els sentiments d’aquells que l’escolten.\nVa baixant per Marvá la simfonia de coets i petards en direcció a la plaça dels Estels. Seguix un ritme pausat, però constant; els temps estan ben compassats; la gent expectant veu com el cel es va omplint del fum de la pólvora; les xiuladores s’entremesclen amb l’estrèpit dels petards quan esclaten al terra. El ritme va “in crescendo”, la gent es mou, les mirades s’entrecreuen dient “açò va bé, promet”. I després d’uns minuts, la mascletà destrossadora entra en la plaça dels Estels, és l’apoteosi. En qüestió de segons, centenars de petards esclaten quasi simultàniament en el sòl, altres tants coets i carcasses s’eleven al cel en sorolloses rèpliques del que està succeint al sòl. La gent, amb la boca oberta per amortir els efectes de l’ona expansiva, esclata en víctors i aplaudiments, fan bots amb les mans alçades, és una bogeria col•lectiva. I en un instant, el silenci.\nUn últim coet solitari, anuncia que tot ha finalitzat. És el moment de reconéixer la tasca del director de l’orquestra, i amb ovació tancada així es fa. Alguns mocadors veuen aguaitar en els balcons i finestres dels edificis limítrofs com una plaça de bous bolcada amb el seu destre. El pirotècnic agraït saluda, fa la volta a la plaça, a la multitud que està rendida davant d’ell.\nLa gent es va retirant, és l’hora de menjar, i alguns comencen a buscar un bon lloc on fer-ho mentre comenten els detalls del que acaba de succeir: Perquè a mi em va agradar més la d’ahir…. Se sent dir a algú i un altre li contesta: No digues això, la de hui ha tingut més ritme i ha sigut més fort… . Igual que succeïx amb la música, n’hi ha per a tots els gustos. És la mascletà.


DIMARTS 3 DE JULIOL. Ponent Coopera presenta el Mapa Virtual de l’Economia Social i Solidària. - TOTLLEIDA\nLa presentació es farà coincidint amb la segona Taula Territorial per l’Economia Social i Solidària de Ponent. A les 10,00 h- a Viver d'empreses de Tàrrega (Fàbrica Trepat)\nUn dels objectius de Ponent Coopera és mapejar i visibilitzar totes les iniciatives de l’economia cooperativa, social i solidària de les terres de Lleida i per aquest motiu s’ha creat el mapa interactiu que contribuirà al desenvolupament territorial, mostrant empreses de tots els sectors que tenen la seu i l’activitat en aquest àmbit.\nDIMARTS 3 DE JULIOL Inauguració de la exposició “ La glòria del Retall ” de l’autor Josep Maria Rexach ( Parmetié).


El Govern denunciarà els fets\nper ACN 05 de juliol de 2019 07:31\nAbans de l'atac, els agents van evitar que dues mobilitzacions de signe contrari es trobessin, una d'elles convocada per la Xarxa d'Acollida Popular del Masnou. Un grup contrari a la presència de MENA al poble es va dirigir després cap a l'alberg, custodiat pels Mossos. Alguns menors es van pujar a la teulada del centre per burlar-se dels concentrats. "Avui els fem fora" o "Veniu a robar-nos el mòbil" eren algunes de les expressions que cridaven les persones que protestaven. "Exigim que la justícia actuï amb la màxima contundència davant d'aquest tipus d'actituds de tanta gravetat i que no s'han de tornar a repetir", apunta Afers Socials, que ha volgut agrair la feina i el compromís dels educadors i de la resta d'equips professionals dels centres, especialment en aquestes situacions "tan complexes".\nAl Masnou hi ha 50 places per a menors sota protecció de la DGAIA des del mes de setembre del 2018. Els Mossos han obert diligències per investigar els fets, tot i que recorden que aquest no és un problema estrictament policial.\n¿Y las feministas de la CUP?. Fa 7 mesos\nPues eso, calladas cómo put.., verdadera podedumbre.\nPerquè a Euskadi , Navarra , Castella, etc. no tenen immigració ?..... Perquè els envien des de Andalusia amb bitllet de bus pagat cap a Catalunya?..... Perquè els polítics catalans són tant ineptes?\nDisbauxa. Fa 7 mesos\nLa situació d'aquests joves està fora de control. Es passen el dia voltant, sense estudiar ni treballar i generen conflictes contínuament. Qui promou que vinguin, si se sap que la majoria no trobaran feina? Potser que el rei del Marroc se'n faci càrrec.\nvolia preguntar si apareix en aquest digital que ahir un grup dels denominats menas van apunyalar un guàrdia de seguretat que volia impedir el robatori d'un rellotge a una parella al centre de Barcelona? ho dic, perquè el dia que tinguem algun mort per culpa de segons quins col·lectius que haurien de ser retornats al seu paisos, llavors plorarem\nja tenim un altre merder més Fa 7 mesos\nQuin còctel! : feixistes espanyols i Menas, estem ben servits!\nAgafar-se la llei pel seu compte, efectivament, no és la solució Fa 7 mesos\nPerò molta gent comença a estar-ne fart de la immunitat d'alguns col·lectius. Un menor de 17 anys i 11 mesos, pot haver assassinat un nadó, que no només no li passarà res, sinó que pot demanar que s'esborra el seu historial i acabar sent mestre. Els robatoris, amenaces, pallisses, assetjaments etc, surten pràcticament de franc. A aquest país, ser un ciutadà honrat i respectuós és gairebé opcional. Si a un fill/a meus els violessin, no podria romandre quiet. Tenim dret a poder anar p


2018 / EE.UU / 116 minuts No recomanable per a menors de 12 anys\nEastwood encarna a Earl Stone, un home d’uns 80 anys sol i arruïnat que s’enfronta a l’execució hipotecària del seu negoci i al qual ofereixen un treball en el qual només ha de conduir. Però sense saber-ho, Earl acaba de convertir-se en un correu de drogues per a un càrtel mexicà. Earlho fa tan bé, que la seva càrrega augmenta exponencialment i se li assigna un controlador. Però aquest controlador no és l’únic que vigila a Earl. La nova i misteriosa mula de la droga també ha arribat al radar de Colin Bates, un agent de la DEA. I encara que els seus problemes de diners han desaparegut, els errors del passat de Earl tornen a la càrrega. No és clar si tindrà temps per a corregir aquests errors abans que els agents de la llei, o els sicaris del càrtel, l’atrapin.


Patrimoni abandonat, patrimoni reutilitzat | Cafès de patrimoni\n22 Juny 2015 · by cafesdepatrimoni\t· in Desenvolupament local, Finançament del patrimoni, Patrimoni en risc, patrimoni reutilitzat, Polítiques patrimonials.\t·\nEncetem un nou tema per al proper trimestre estival reflexionant, un cop més, sobre els perills a què s’enfronta actualment el nostre patrimoni cultural. La legislació que s’ha anat desenvolupant des de l’arribada de la democràcia ha permès grans avenços en la protecció dels béns patrimonials, homologant els sistemes de protecció català i espanyol als que podem trobar en la majoria de països occidentals més desenvolupats i sensibilitzats.\nMalgrat tot, com ja vam veure durant el trimestre que vam dedicar al patrimoni en risc, aquesta legislació encara no garanteix prou la supervivència de tots els elements considerats d’interès per especialistes i ciutadans. Fets recents com l’enderroc d’un grup de cases modernistes del barri barceloní del Putxet, denunciat amb contundència pels veïns, posa de manifest les mancances existents encara en la protecció del patrimoni, especialment d’aquells elements de caràcter més local que no formen part de les grans fites artístiques del país però que donen caràcter, personalitat i identitat allí on s’aixequen.\nPatrimoni abandonat: entre el perill i la seducció\nSigui com sigui, el gran perill que amenaça el patrimoni actualment, i no només els béns més locals sinó també conjunts catalogats amb la màxima protecció, és la degradació per abandonament o per manca d’inversions.\nTot i les pèrdues sofertes al llarg dels segles, tant a Catalunya com arreu d’Europa s’hi conserven més testimonis del passat dels que l’administració pot conservar i garantir en bon estat. Com vam poder veure en el trimestre dedicat al patrimoni en risc, les inversions per restauració i conservació del patrimoni no arriben a tots els béns que ho necessiten i n’hi ha molts que estan en perill, especialment els que es troben en mans privades. Casos com el de Can Ricart, a Barcelona, resulten molt simptomàtics: els veïns es mobilitzen durant anys per evitar l’enderroc d’un dels complexos industrials més interessants de Catalunya. Les seves campanyes donen fruit i el conjunt és catalogat com a Bé Cultural d’Interès Nacional i l’administració comença a fer plans per rehabilitar-lo i allotjar-hi nous equipaments. Però la crisi ha paralitzat les inversions i les naus, tot i que ara estan protegides legalment i una part ja té un ús definit, continuen en perill perquè no han estat recuperades en la seva totalitat i el pas del temps continua degradant-ne les estructures.\nDe fet, l’abandonament i la degradació dels béns patrimonials és una de les tàctiques més utilitzades actualment per tal de fer desaparèixer elements del patrimoni col·lectiu que interfereixen en els plans dels agents polítics o econòmics. I és una tàctica que resulta especialment efectiva contra béns catalogats. Els propietaris deixen desprotegits aquests béns esperant que es degradin prou com per poder-ne demanar i certificar el caràcter ruïnós. Quan l’element patrimonial esdevé irrecuperable la seva catalogació queda sense efecte.\nAquesta tàctica és molt utilitzada per especuladors immobiliaris però també s’hi han apuntat en més d’una ocasió algunes administracions públiques. Un cas molt clar és el de l’Ajuntament de València. Com que l’anterior alcaldessa, Rita Barberà, no va aconseguir fer descatalogar la part del barri del Cabanyal que entorpia la prolongació d’una avinguda fins al mar, el consistori va optar per deixar degradar els seus edificis catalogats denegant qualsevol llicència per a rehabilitació.\nMalgrat el perill que l’abandonament i degradació suposa per a la supervivència del patrimoni, cal fer notar, també, que aquest estat de deixadesa pot arribar a resultar atraient per a una part gens menyspreable de la societat. Des que el Romanticisme va elevar l’esplendor de les ruïnes a la categoria d’obra d’art, el patrimoni deixat, abandonat o derruït pot arribar a resultar molt atractiu als nostres ulls. Ens agradi o no, l’abandonament envolta el patrimoni de nous valors i qualitats, de nous atractius fins i tot, que es perden si aquest bé és recuperat i rehabilitat. No és estrany, doncs, trobar ciutadans que poden arribar a viure com una pèrdua la recuperació d’elements patrimonials que feia temps que es trobaven en estat semiruïnós. I de fet, tindrien el mateix atractiu conjunts com Escala Dei, Sant Pere de Rodes o els nombrosos castells medievals enrunats que hi ha arreu de Catalunya si se’n pogués recuperar el seu estat original?\nLa reutilització: entre l’oportunitat i el risc\nMés enllà de l’abandonament oportunista per motius especulatius, quan un bé patrimonial es troba buit i degradat és perquè ha quedat obsolet, perquè la utilitat i la finalitat amb què van ser realitzats ha desaparegut o ha deixat de tenir sentit. Per tant, més enllà de rehabilitar i restaurar aquest bé, si se’n vol garantir i allargar la pervivència cal donar-li un nou ús que permeti reutilitzar-lo tot adaptant-lo als nous temps.\nAquesta reutilització, tot i ser sempre una gran oportunitat per al patrimoni, no està exempta de perills. L’adaptació a les necessitats actuals acostuma a requerir transformacions molt profundes, i el gran risc és que aquestes modificacions arribin a alterar la naturalesa del bé patrimonial fins al punt de desvirtuar o destruir aquells elements que li donaven singularitat i, sobretot, que donaven sentit a la seva preservació i conservació. Queda clar, per tant, que la reutilització ha de tenir límits, perquè si es desvirtua el sentit del monument allò que es volia conservar desapareix, igual com desapareixeria si el bé fos destruït. Això explica que rehabilitacions i reutilitzacions no estiguin mai exemptes de polèmica. Entitats com SOS Monuments han denunciat activament algunes d’aquestes intervencions perquè les han considerat excessives.\nDe totes maneres, les grans obres de rehabilitació no sempre són imprescindibles i hi ha força elements patrimonials que podrien ser reutilitzats, ni que fos provisionalment, amb unes intervencions mínimes que garantissin, almenys, els requisits legals bàsics de seguretat. És el que han fet, per exemple, els veïns de Can Batlló, farts d’esperar que les naus d’aquest complex industrial barceloní s’obrissin al barri i els permetessin disposar d’espais i equipaments. Davant de la paralització dels projectes de reforma, les plataformes veïnals van aconseguir la cessió d’un bloc després d’haver amenaçat d’ocupar-lo.\nTambé amb unes intervencions mínimes es va poder donar ús, l’any 1992, al convent abandonat de la colònia de Cal Rosal, al Berguedà. L’associació cultural Konvent hi promou tot tipus d’activitats culturals i artístiques que l’han convertit en un espai de referència arreu de Catalunya.\nAquest concepte de la intervenció mínima també el podem trobar, de fet, en rehabilitacions promogudes per l’administració. L’arquitecte responsable de la recuperació de la fàbrica Oliva Artés de Barcelona, per exemple, ha apostat per fer-hi només les modificacions estrictament necessàries per als nous usos que ha d’assumir l’antiga fàbrica.\nQueda clar, doncs, que la rehabilitació i reutilització també plantegen reptes difícils, que les reformes integrals han de respectar la idiosincràsia que dóna valor al monument i que una rehabilitació massa invasiva no sempre ha de ser necessàriament una opció millor que la de la ruïna, especialment si es pot garantir un estat de “ruïna” consolidada.\nAquestes reflexions permeten constatar, un cop més, que la conservació i preservació del patrimoni no està, en cap cas, exempt de contradiccions. Esperem poder-ho debatre amb tots vosaltres en els propers mesos.\n← Valoració de ‘Carajillu de Cafès’ al XVII Festival Tarraco Viva\nPatrimoni abandonat, patrimoni reutilitzat: ‘Quan els vapors ja no fumegen’, d’Agus Giralt →\nOne response to “Patrimoni abandonat, patrimoni reutilitzat”


L'Oficina Jove de l'Alt Urgell organitza un curs de director de lleure - FÒRUM.ad\nL’Oficina Jove de l’Alt Urgell organitza un curs de director de lleure\nEl 15/02/13 13:30\nJa estan obertes les inscripcions per a prendre part en el curs de director de lleure que convoca l’Oficina Jove de l’Alt Urgell. Aquest curs s’emmarca en el Pack Lleure 2013 que engloba tota la formació en educació en el lleure que es porta a terme a la Seu d’Urgell i comarca.\nEl curs de director de lleure consta de 100 hores de formació troncal i 70 hores de formació especialitzada, així com 150 hores de pràctiques i una memòria final de les pràctiques. L’Oficina Jove de l’Alt Urgell ofereix l’oferta de 100 hores de formació troncal i 40 de formació especialitzada, així com també acompanyament per a la realització de les pràctiques.\nPoden inscriure’s en aquest curs, si ja disposen del curs de monitors, o bé, si tenen més de 23 anys i experiència en el lleure reconeguda i batxillerat o cicle formatiu de segon grau.\nEl curs té un cost de 316 euros que es pot pagar de manera fraccionada en tres quotes. Per a les persones no empadronades a la comarca de l’alt Urgell és de 342 euros.\nEl o la jove que obtingui aquesta titulació podrà treballar de responsable de casal d’estiu, ludoteques, colònies, entre d’altres tasques en el lleure que, segons la normativa vigent, és obligatori disposar d’un director titulat a partir de 25 infants inscrits en l’activitat en qüestió.\nAmb aquesta nova convocatòria la regidora de Joventut de l’Ajuntament de la Seu, Meritxell Planes, “volem continuar la formació i educació en el lleure, ja que representa una sortida més, tant professional com formativa per als joves i adults”. Planes n’ha destacat que aquesta titulació té força sortida a la nostra comarca ja que s’organitzen diversos casals d’estiu en els diferents municipis.\nEl curs tindrà lloc al centre cívic l’Escorxador de la Seu d’Urgell. La part troncal es farà de manera semi-intensiva durant el mes de març i el primer cap de setmana d’abril, durant els caps de setmana, mentre que la part de formació especialitzada es farà en dos caps de setmana, un al mes de maig i l’altre el mes de juny.\nEls dies que s’impartirà la part troncal del curs seran el 2, 3, 9, 10, 16, 17, 23, 25, 26, 27, 28 de març i 6 i 7 d’abril. Els dies formació especialitzada estan per determinar entre els mesos de maig i juny.\nL’Escola Forca és qui imparteix la formació i és una de les escoles acreditades per la Direcció General de Joventut per a poder impartir cursos d’Educació en el lleure.\nCal remarcar també que enguany és la última promoció d’aquest curs amb 100 hores de formació troncal i 70 d’especialització. A partir del curs 2013-14, es reforma la formació en educació en el lleure i s’ampliarà les hores formatives tant troncals com d’especialització. Així mateix, es precisarà de més hores de practiques per tal d’assolir el títol de director de lleure.\nPack Lleure 2013\nAquest el primer curs del pack lleure 2013. Es pot consultar a la Oficina Jove la resta de cursos que es duran a terme, com són el curs de monitor de lleure, pre-monitor, coordinador de menjador, entre d’altres. Per consultar-ho: www.oficinajove.cat/alturgell\nNotícia Anterior: La Guàrdia Civil intervé 19.100 euros a la duana de la Farga de Moles\nSegüent Notícia: El Govern proposarà Albert Llovera com a candidat al Premi Príncep d’Astúries dels Esports


The Mayor Review: El programa de TV ABC és l’inversió amb bon cor de Veep. - Televisió | Juliol 2022\n'Veep' és la millor comèdia de la televisió, com ho demostren els Emmys del 2017 i confirmada per la substancial autoritat crítica d'IndieWire, i la seva final de sèries que s'acosta ràpidament marcarà una gran pèrdua per a la televisió. La manera en què l'atac satíric que es va convertir en espasa contra David Capel i Julia Louis-Dreyfus contra els nostres líders nacionals corruptes ensopega i esmorteeix tots els últims polítics famolencs del poder és un servei de la màxima importància quan la còlera s’alça.\nPerò, a més d'una sèrie que satisfà la il·lusió de sang nord-americana pels cops de capçalera de Capital Hill, aquests mateixos espectadors han de creure en els polítics. Necessitem un espectacle per fomentar aquesta creença i el clima actual, que es pot qualificar de tumultuós en el millor dels casos, només subratlla aquest punt.\nEntra a 'The Mayor' d'ABC, una comèdia basada en personatges inspiradors que no només serveixen com a inversa als polítics morts emocionalment de HBO D.C., sinó que ens recorden que encara hi ha bons en aquest món i està bé creure-hi.\nCourtney Rose (Brandon Micheal Hall) és un aspirant a raper que sol·licita l'alcalde per vendre alguns CDs addicionals. Aquí no hi ha una gran ambició, ni un desig d’ajudar el seu company. I tampoc ho amaga exactament. Quan la seva mare, Dina (Yvette Nicole Brown), torna a casa de la feina, se la posa amb ganes de veure un reportatge sobre la seva campanya i diu obertament que només ho fa per atenció. Està orgullós de la seva música i vol convertir l'exposició de la seva campanya en vendes discogràfiques i millors concerts.\nÉs un esforç emprenedor desajustat, sí, però, encara que tingui en compte la història recent, és difícil castigar el nen quan fa un argument força convincent sobre el per què necessita això (a diferència d'altres candidats ja famosos, encara famosos) . Valentina (Lea Michele), que gestiona la campanya en marxa contra ell, està allà per recordar a Courtney que no guanyarà, però això no el fa progressiu. Sap per què està allà i que tot plegat s’acabarà. Fins i tot el debat que manté amb un regidor local de la ciutat (David Spade) està dirigit a la venda d’àlbums, ja que enumera de manera contundent (i amb encant) el seu lloc web de resposta mitjana. El seu oponent és tan expulsor de Courtney que enganxa accidentalment a la qüestió informada de Courtney sobre: els City Commons.\narribarà el dissabte a la nit en directe\nCourtney s'enfonsa a la multitud al voltant del munt d'escombraries convertit en un parc, Courtney està orgullós de si mateix per haver-se guanyat prou favor per vendre uns quants MP3s addicionals. Però va actuar massa bé i, per sorpresa de tots els que l’envolten, guanya la carrera. És el nou alcalde, que ho hauria encertat '>\nDina és, gràcies bondat, un personatge plenament realitzat, en lloc d'una mare simplement allà, a Courtney, que és bo. De seguida, el públic pot veure d’on es va confiar: “Res del que va passar nou mesos en mi és bo. Ets genial'.' I agrair a Dina les seves pròpies passions ambicioses (que es revelen a prop del final de l'episodi). Brown ha estat un tresor que necessitava un altre paper digne de la sèrie des que es va acabar la “Comunitat”, i és possible que sigui el bitllet.\nEl pilot de 'L'alcalde' pot ser que mereixi els millors elements per evitar les trampes. Creada per Jeremy Bronson i produïda per l'estrella de 'Hamilton' Daveed Diggs, que també escriu la música original de Courtney, la sèrie paral·lelitza les eleccions del 2016 tan de prop que hauria estat fàcil de produir-se en un atac de bromes fàcils, desconcertades i meta: hi ha una celebritat de Wannabe que corre per al càrrec; un oponent desitjós de destituir-lo com a broma; un trasbals impactant. Les connexions amb un desastre electoral són clares, però “L’alcalde” es centra en el positiu: quan Courtney guanya el càrrec, no té pànic ni esbojar-se ni explota la por de poder donar suport. Pot ser que no tingui experiència, que no estigui preparada i que sigui guanyador accidental, però arriba a treballar. Vol ajudar.\nQue la primera mitja hora pugui sentir com una diversió lleugera i divertida, alhora que funciona com una guia il·lustrada sobre “Com governar” per al nostre actual Cheeto-en-Cap només parla de la puresa de la sèrie. Segur, hi ha un avantatge en la manera en què Valentina descriu Courtney com 'un egomanià gens sabut, la campanya sencera és una acrobàcia. Els electors no seran per això; no a Amèrica. ”Però ella vol dir que, a més, no és estranyada quan ell guanya. Ella tracta el seu negoci, que s’assegura que la ciutat es mantingui a flota, els seus ciutadans feliços.\nespartacus millors escenes de sexe\n“L’alcalde” té el mateix objectiu. És aquí per recordar subtilment als espectadors què estan pensats per fer els polítics, alhora que els entretenen amb humor humà i històries humanes. L’elenc és guanyador i el pilot marca un bon començament per allò que sembla ser un primer mandat productiu al càrrec. Si és així, no podríem arribar en un moment millor.\n“L’alcalde” s’estrena dimarts 3 d’octubre a les 21.30 hores. ET a ABC.


El director del suplement cultural de El Punt Avui assegura que la cultura, tot i ser una gran arma terapèutica i didàctica no s’aprecia al nostre país. “Aquí el que importa és el futbol”\nCulturaZPortada DerechaZResto 10 December, 2015 Lluís Llaquet 0\nInici » Historic » David Castillo: “A Guantánamo els presos escriuen poesia”\n“La cultura t’uneix amb tu mateix, té un vincle espiritual i és terapèutica”. O almenys això va assegurar David Castillo, director del suplement cultural d’El Punt Avui, en una conferència als alumnes de 4t de Periodisme de la Universitat Abat Oliba CEU. Potser per això, va destacar Castillo, “a Guantánamo, els presos escriuen poesia” i en totes les presons del món, després dels llibres de dret, els de vers són dels més llegits.\nMalgrat això, a Espanya, segons el periodista, “no se li dóna importància a la cultura”, un gènere que potser “hauria de passar a la clandestinitat perquè funcionés”. Una afirmació que no és intranscendent per a Castillo, que va participar dels sindicats antifranquistes durant la dictadura, per a qui, a canvi de publicar els seus textos i poemes, repartia propaganda quan encara era menor.\nPoc després va entrar a treballar a El País, “on vam tenir la gran idea de fer un diari per a minories”, va recordar el periodista cultural. “Abans els diaris només publicaven cultura per a tots, nosaltres vam començar a publicar una secció d’escacs, una de poesia, una d’art, i així, atraient petits públics, aconseguíem molts lectors”, va explicar Castillo.\n“Si fas un suplement d’aquest tipus, si amb la secció de poesia atraus dos i amb la d’escacs a altres dos, ja et surt rendible”, va raonar el periodista d’El Punt Avui. En canvi, va destacar Castell, “si tirem només de parlar de l’Ombra del Vent o la Catedral del Mar, estem donant publicitat a uns llibres que ja es venen de per si”.\n“Veure fútbol i no jugar-lo és com veure pornografia en comptes de tenir sexe amb la teva parella”\nPerquè la cultura, va assegurar el periodista, “t’ensenya a pensar per tu mateix i a tenir ganes d’aprendre més” i, per això, la situació que viu la cultura al nostre país encara és més preocupant. Tal com va destacar Castillo, aquí l’important és el futbol. “La gent només vol pa i circ i, a sobre, en comptes de jugar amb la pilota, decideixen veure-ho per la televisió o al camp, passant fred”; cosa que per al periodista és com “mirar pornografia en comptes de tenir sexe amb la teva parella”.\nCatalunya538 catdialeg1748 cultura3 David Castillo1


(1 vs. 13) DistanciaTerraSol050612ca < ServiAstro < TWiki\nDifference: DistanciaTerraSol050612ca (1 vs. 13)\nRevision 1329 Jun 2016 - SurinyeOlarte\n< En els documents adjunts trobareu tant el guió de la pràctica per als alumnes: Pràctica1 (1r mètode), Pràctica1 (2n mètode) com un dossier per al professor (mètode1).\n> En els documents adjunts trobareu tant el guió de la pràctica per als alumnes: Pràctica1 (1r mètode), Pràctica1 (2n mètode) com un dossier per al professor (mètode1).\n< Des d'aquì podreu descarregar-vos el programa SimTV\n> Des d'aquì podreu descarregar-vos el programa SimTV\n> També és l’adreça on podreu enviar-nos els resultats de les vostres activitats.\nRevision 1213 Feb 2013 - SurinyeOlarte\nRevision 1128 Nov 2012 - SurinyeOlarte\nRevision 822 Jun 2012 - SurinyeOlarte\nRevision 714 Jun 2012 - SurinyeOlarte\nRevision 626 Jan 2012 - SurinyeOlarte\nRevision 511 Jan 2012 - SurinyeOlarte\n< L'activitat que presentem està basada en la utilització del programa de simulació SimTV el qual permet simular les observacions d’un trànsit de Venus des de qualsevol lloc de la Terra. La pràctica consisteix en realitzar dues o més fotografies des de diferents llocs per a poder arribar a determinar la Unitat Astronòmica.\n> L'activitat que presentem està basada en la utilització del programa de simulació SimTV el qual permet simular les observacions d'un trànsit de Venus des de qualsevol lloc de la Terra. La pràctica consisteix en realitzar dues o més fotografies des de diferents llocs per a poder arribar a determinar la Unitat Astronòmica. Proposem dos mètodes de realització diferents. El primer mètode consisteix en fer obervacions del trànsit des de llocs diferents. El segon mètode consisteix en mesurar els temps de contacte del trànsit també des de llocs diferents.\n< També és l’adreça on podreu enviar-nos els resultats de les vostres activitats.\nRevision 402 Dec 2011 - SurinyeOlarte\nEl mètode dels trànsits per determinar la distància Terra-Sol (i per tant el valor de la Unitat Astronòmica) es basa en l'efecte de perspectiva. Per aquest efecte la posició de Venus sobre el disc solar vista des de dos punts diferents de la Terra i en el mateix moment varia.\nL'activitat que presentem està basada en la utilització del programa de simulació SimTV el qual permet simular les observacions d’un trànsit de Venus des de qualsevol lloc de la Terra. La pràctica consisteix en realitzar dues o més fotografies des de diferents llocs per a poder arribar a determinar la Unitat Astronòmica.\n> L'activitat que presentem està basada en la utilització del programa de simulació SimTV el qual permet simular les observacions d’un trànsit de Venus des de qualsevol lloc de la Terra. La pràctica consisteix en realitzar dues o més fotografies des de diferents llocs per a poder arribar a determinar la Unitat Astronòmica.\nattachment="Distancia_Terra_Sol_professor.pdf" attr="h" comment="" date="1319194835" name="Distancia_Terra_Sol_professor.pdf" path="Distancia_Terra_Sol_professor.pdf" size="376195" user="SurinyeOlarte" version="1"\nattachment="Distancia_Terra-Sol.pdf" attr="h" comment="" date="1319194835" name="Distancia_Terra-Sol.pdf" path="Distancia_Terra-Sol.pdf" size="866134" user="SurinyeOlarte" version="1"


Nathaniel Rateliff + Laia Vehí\nLa plataforma Cooncert, la nova manera de programar concerts a Barcelona on els fans proposen grups i si s'aconsegueixen vendre un mínim d'entrades el concert es fa possible, ho ha tornat a fer.\nAquest cop amb Nathaniel Rateliff, que arriba desde Denver, que té un gran potencial per descobrir i que serà la primera visita que aquest nou geni del folk americà visiti Espanya. Ve apadrinat per Marcus de Mumford and Sons que se'l va endur de teloner en una de les seves multitudinàries gires, i també va ser triat per The Lumineers. A més, ha compartit escenari amb artistes de la talla de Wilco, Ben Howard, Laura Marling o The Tallest Man On Earth, entre altres.\nLa cantautora catalana Laia Vehí serà l'encarregada de telonejar al de Denver. Aquesta jove promesa acaba de gravar el seu primer EP, 'This world', amb Campi Campón, productor i músic de Jorge Drexler.


Puigdemont no preveu una pujada dels trams més alts de l'IRPF - Diari de Girona\nPuigdemont no preveu una pujada dels trams més alts de l'IRPF\nEl president de la Generalitat ha participat en una entrevista amb preguntes fetes per diferents usuaris de Twitter\nacn | barcelona 21.07.2016 | 20:32\nPuigdemont no preveu una pujada dels trams més alts de l'IRPF ACN\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, ha avisat la CUP que seria "ridícul i absurd" que li aprovés la qüestió de confiança i després tombés els pressupostos. "Seria incomprensible per al ciutadà perquè jo entenc que quan es fa una ratificació de la confiança en el president, es fa amb el seu programa de govern, i això porta implícit el seu desenvolupament. No seria conciliable que tres setmanes després, aleshores tot canvia de cop i volta i abruptament", ha apuntat Puigdemont, que s'ha mostrat convençut que això no passarà. Puigdemont ha participat en una entrevista amb preguntes fetes per diferents usuaris de Twitter. En preguntar-li si s'apujarà la pressió fiscal, el president ha constatat que "res fa pensar" que els criteris generals que han inspirat el projecte del 2016 canviïn ara per fer els comptes del 2017.\nPuigdemont ha vinculat aquest dijous la qüestió de confiança amb els pressupostos del 2017, com ja va fer fa uns dies el vicepresident del Govern, Oriol Junqueras. De fet, ha recordat que si ell ara se sotmet a aquesta prova és precisament per aquesta "contradicció", perquè els cupaires van subscriure un acord d'estabilitat que després no el van complir. "És una contradicció que hem de superar i estic convençut que si superem la qüestió de confiança, superarem també això", ha dit.\nEl president ha apuntat que encara no té data per reunir-se amb la CUP, però ha assegurat que no ho allargaran gaire, de forma que puguin marxar de vacances amb la reunió ja celebrada. De fet, ha explicat que la setmana passada ja es va veure amb algun altre grup polític.\nSobre el projecte de pressupostos del 2017, ha opinat que els principis que van inspirar el del 2016 es mantindran també en el de l'any vinent. En demanar-li explícitament per una pujada de la pressió fiscal a les rendes més altes, Puigdemont no ha respost directament, però ha insistit que "res fa pensar" que els criteris generals aplicats fa un mes canviaran ara.\n"Ara, si de cop i volta hi ha un enriquiment sobtat perquè hem descobert com convertir el grafè en un material per fabricar components que el món ens demana, veurem. Com que això previsiblement no passarà, les condicions difícilment seran diferents a les del 16", ha ironitzat. Al seu parer, el problema radica en el frau fiscal i en el fet que Catalunya està molt mal finançada i no rep en correspondència amb el que aporta.\nEl president ha respost les preguntes que li han formulat usuaris de Twitter amb l'etiqueta 'KRLSrespon'. Se li ha preguntat de tot, des de si prefereix Superman o Spiderman, fins a la reforma horària, passant pel full de ruta i els problemes amb Rodalies. Ha considerat que si hi hagués un referèndum independentista guanyaria el 'sí', però ha remarcat que qualsevol resultat seria una "victòria democràtica".\nSobre les represàlies que poden venir d'Espanya en cas d'independència, s'ha mostrat convençut que no es farà res "contra un país germà, que té molts vincles". "Seria inimaginable i molta gent d'aquí que se sent espanyola ho rebria com una agressió innecessària i injusta", ha afegit.\nPel que fa al full de ruta, ha remarcat que es manté vigent, però ha indicat que hi ha diferents elements que influeixen i que abans no existien, com el Brexit, el referèndum que segurament es farà a Escòcia i el nou govern espanyol. També ha recordat que hi ha un debat amb les entitats sobiranistes sobre un referèndum unilateral que també cal estudiar.\nEn tot cas, ha assegurat que no hi ha cap dubte sobre el termini. "El full de ruta el culminarem en el termini amb què ens vam comprometre, i això vol dir que en el mes de juny estarem al cap del carrer", ha dit.


Villa in Aspiran Aspiran França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 7 allotjaments a Aspiran.\n-, Aspiran, Aspiran, França, 0 - Veure al mapa\nMés informació sobre Villa in Aspiran\nAl visitar Nebian, vosté es sentirà com a casa a Villa in Aspiran, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nVilla in Aspiran ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Villa in Aspiran es reflexa en cada habitació. piscina privada, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior, ping pong, jardí. Villa in Aspiran és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Nebian.\nAllotjaments a Aspiran


Relat "Bon dia i bon somriure"\nInici > detall del relat: Bon dia i bon somriure\n- 1401 Lectures\nAvui m'he despertat a bones amb el món. He despassat la cortina i el sol entrava per la finestra i calfava com no ho feia des de mesos enrere. M'he ficat la meua música a l'mp3 i he eixit de casa. Com sempre, havia d'agafar el bus i també el tramvia. Sempre hem fa tanta mandra! Però he pujat al bus provant de no perdre el bon humor i ho he aconseguit. Davant meu hi havia seguda una parella que devien de fer més de 160 anys entre els dos. Anaven agafats de la mà i la dolçor de la mirada d'ell, mentre ella li parlava no deixava cap mena de dubte: t'estime, li deien els seus ulls. M'ha paregut molt bonic.\nDesprés he agafat el tramvia. M'he ficat en un seient solitari, per poder mirar per la finestra tranquil·lament mentre el sol em calfava la cara. Hi ha una plaça al final del carrer principal, el que comunica Hauptplatz i Jakominiplatz. Ara que ja fa bon temps, aquesta plaça està sempre plena de gent menjant gelats. Els venen, a un preu realment baix, a la gelateria de davant. La gent seu al voltant de la font, es menja els gelats i conversa animadament. També hi ha una estàtua. El tramvia ha parat perquè el semàfor estava en roig. Llavors he vist una dona que pareixia estar boja. Anava cap a un costat de l'estàtua, s'amagava darrere, ficava cares una mica estranyes...però llavors, de darrere de l'estàtua, ha eixit un xiquet de no més de 4 anyets. La dona era sa mare i estaven jugant els dos. El xiquet somreia molt i molt. Amb les seues dentetes blanques, mentre la mare se'l mirava, i no se'l veia. Sense voler, he somrigut.\nEl semàfor s'ha ficat en verd i hem continuat fins la següent parada. Llavors ha pujat una velleta, amb el seu gaiato, i amb dues bosses de la compra. M'he ficat dreta perquè ella poguera seure. M'ho ha agraït amb un somriure radiant i unes paraules que no he arribat a entendre. Ella se n'ha adonat que jo no era d'ací, i llavors m'ha preguntat d'on venia, provant de no emprar el dialecte tan tancat que té aquesta gent. No sabia com explicar-li que el meu país no té cap nom que ella poguera conéixer, però com em mirava esperant un resposta, he optat per la solució fàcil: coneix vosté Barcelona? I València? Doncs jo vinc d'un lloc que està enmig. La dona ha sentit la paraula Barcelona i se li ha fet de dia. Llavors m'he explicat que quan ella era més jove va estar a Barcelona amb el seu marit i que aquest havia estat el millor viatge de la seua vida. Malauradament, el seu home va morir farà un parell d'anys. Li he dit que ho sentia molt, però ella m'ha dit que no hi havia res que sentir, que el seu home havia viscut molts anys, havia gaudit de cada moment de la seua vida i que ara ella havia de seguir vivint la seua sense ell. No li preocupava açò, he cregut entendre, perquè sap que el seu amor ha sigut massa gran com per a morir amb ell. M'haguera quedat més estona xarrant amb aquella velleta tan agradable, però els altaveus del tramvia han anunciat la meua parada: nächste Haltestelle, Herz-Jesu-Kirche. M'he acomiadat de la dona i m'ha desitjat que fóra molt feliç, ara i sempre.\nL'esglèsia del Sagrat Cor de Jesús és molt bonica. Les esglésies no són els meus edificis predilectes, però aquesta m'agrada perquè està envoltada de gespa, de banquets per a seure i sempre hi ha gent tirada a la gespa entre classe i classe. La meua facultat està en girar el cantó.\nPensava que en eixos moments s'acabaria el meu bon dia. Però no ha estat així. La professora estava malalta i les meues companyes de classe han decidit d'anar al parc. M'ha semblat una gran idea. Després de passar tan de fred durant l'hivern, hi ha que aprofitar el sol al màxim. Hem anat passejant des de la facultat i hem passat per casa d'una d'elles que té una manta que li va portat un amic del Marroc. Ens hem comprat un gelat i hem seguit fins al parc. No s'hi cabia de tanta gent com hi havia! Hem buscat un foraet on ficar la manta i allí hem segut. Ha estat una gran vesprada. El parc ple de gent prenent el sol (ací no tenen platja), jugant a futbol o amb el frisbee. Gent passejant amb la bici o a peu. Moltes parelles agafades de la mà, grups d'amics xarrant animadament, gent tocant la guitarra i cantant, altres fent malabarismes. Fins que ja no quedava més sol per exprimir i hem marxat cap a casa.\nPensava que el dia ja havia sigut prou bo. Llavors he arribat a casa i m'he pegat una dutxa, m'he ficat el pijama i m'he gitat a llegir una estona. Poc a poc m'he anat quedant dormida.\nDe sobte he despertat i me n'he adonat que tot el que havia cregut real, el que pensava que havia viscut, havia estat un somni. Però aquest somni ha fet que m'alçara amb un somriure a la boca i que començara el dia amb moltes ganes, per veure si el somni es feia realitat. I què és sinó les nostres ganes de transformar els somnis en realitat el que fa que aquests es tornen reals?\nBon dia i bon somriure a tothom!\nLiena | 03-09-2006\nFeia molt de temps que no entrava ací, més que res perquè quasi me n'havia oblidat, de la pàgina. Però és que porte dies volguent escriure, encara que sense cap idea, i aleshores he pensat en tu i en si hauries escrit més... La inspiració no sé si em vindrà mai; igual sempre me quede amb ganes però sense res a dir, però la nostalgia que he sentit al llegir Jakomiplatz, Herz-Jesu-Kirche, el parc, la manta de la companya que conec... aquesta nostalgia no me la treurà ningú.


Obres de millora de la xarxa de distribució d'aigua potable al barri del Torrent d'en Pere Parres\nL'objectiu de Taigua és reduir avaries, millorar el rendiment del sistema i l'eficiència de la xarxa\nL'empresa municipal Taigua realitza, des del mes de juliol, obres per millorar la xarxa primària de distribució d'aigua potable als barris de Sant Pere i Pere Parres i renovar, així, l'antiga canonada de fibrociment a determinats trams de carrers. És una de les obres previstes en el pla de renovació de canonades de Taigua per aquest any. L'objectiu és reduir avaries, millorar el rendiment del sistema i l'eficiència de la xarxa. Demà dissabte acabaran els treballs que es realitzen entre el carrer de Catalunya i la carretera de Rellinars. La previsió és que aquest dilluns, 27 de setembre, comencin els treballs al carrer del Torrent, en el tram comprès entre la carretera de Rellinars i el carrer de Miquel Àngel, fase que està previst finalitzar el dia 1 d'octubre.\nLes obres de millora de la xarxa de distribució d'aigua potable es van iniciar el passat 8 de juliol, al carrer de Francesc Salvans, amb el carrer de Catalunya, al barri de Sant Pere, i avança per fases entre els encreuaments dels carrers, la qual cosa comporta en moments puntuals, talls de trànsit i ocupació provisional de les places d'aparcament. Les actuacions consisteixen en instal·lar un total de 1.025 m de canonada de fosa DN-400 a l'avinguda de Josep Tarradellas (entre els carrers de Transversal i de Torrent), al carrer de Torrent fins a la carretera de Rellinars, al tram comprès entre aquest punt i al carrer de Catalunya fins a arribar a la plaça del Mestre Serrat. Des d'aquest punt enllaçarà, novament, amb el carrer de Catalunya fins a arribar al carrer de Francesc Salvans, a l'alçada del Mercat de Sant Pere. La previsió és que els treballs finalitzin aquest any.\nTaigua ja ha informat a les associacions de veïns dels barris del Torrent d'en Pere Parres i de Sant Pere d'aquests treballs i, durant aquests mesos, comunica de manera permanent el veïnat els talls i ocupacions de carrers amb cartells informatius a cases, portals i garatges. Les persones propietàries de pàrquings poden accedir els seus domicilis, tot respectant el ritme dels treballs. També poden contactar amb Taigua, al telèfon 93 736 28 20, per traslladar qualsevol dubte, queixa o suggeriment sobre l'execució d'aquest projecte.


PIMEC lamenta l’oportunitat perduda de crear un govern estable | PIMEC\nPIMEC lamenta l’oportunitat perduda de crear un govern estable\nL’entitat lamenta que les formacions polítiques actuïn únicament en clau partidista i no amb la voluntat de defensar els interessos generals del país\nBarcelona, 25 de juliol de 2019. PIMEC lamenta que s’hagi perdut una oportunitat de crear un govern estable, després que el PSOE i Unidas Podemos no hagin arribat a cap acord que permeti la constitució d’un nou govern. L’entitat veu amb preocupació la manca d’estabilitat que comporta aquest escenari i lamenta que les formacions polítiques actuïn únicament en clau partidista i no amb la voluntat de defensar els interessos generals del país.\nLa patronal vol recordar la necessitat d’emprendre les reformes i accions que ajudin a créixer i enfortir el teixit productiu. En aquest sentit, caldria baixar la fiscalitat de les pimes i adaptar-la a les diferents estructures organitzatives de les empreses. Pel que fa a l’energia, cal actuar per reduir el cost energètic que paguen les pimes i els autònoms, els més alts d’Europa i quant a la morositat, cal instaurar d’una vegada un règim sancionador que penalitzi les empreses que no compleixen amb la llei de lluita contra la morositat. En infraestructures, cal que es compleixin les inversions pressupostades a Catalunya i fer realitat el Corredor Mediterrani. D’altra banda, cal disposar d’una llei de la Segona Oportunitat amb efectes reals per ajudar els empresaris honestos que han fet fallida i que volen tornar a emprendre. També és necessari prendre les mesures necessàries per arribar a l’equilibri entre l’oferta i la demanda de la Formació Professional, ja que totes les empreses necessiten gent qualificada. Per últim, en matèria d’autònoms, i entre altres mesures, s’hauria d’adaptar la cotització en funció dels volums d’activitat de cada autònom.