Bona nit i tapa't: Original\nA.C. 26 de setembre de 2010 a les 21:54\nI ser original és una cosa bona en sí mateixa? ;-)\nBé, si relacionem la originalitat amb la personalitat, amb ser “uns mateixos” i no copiar el que fan els demès, jo et podria dir que tu tens un blog boníssim...\n- Ets la persona que més espai dedica a respondre els comentaris, ho fas amb calma, com parlant amb cada un, punt per punt... això jo li trobo un mèrit excepcional.\n- Mantens l’interès dels temes que tractes tan sols amb la paraula, explicant-los, sense imatges... (Poso més fotos jo en un post que tu en tot el teu blog)... això jo no ho sé fer... per tant, per mi, tu ets original...\nCadascú és diferent... això és maco, no? Ah! i al menys tu has fet propostes que jo no recordo haver-ne fet cap... Mmmm... n’hauré de fer alguna? ;-)\nA.C. 26 de setembre de 2010 a les 21:56\nEeeeeeeeeeps!!!! Què passa? I els Premis C@ts? De quin caparró van sortir? :-))\nCarme Rosanas 26 de setembre de 2010 a les 22:00\nTots copiem encara que sigui de manera inconscient. No recordem tot el que hem vist ni el que hem llegit ni el que hem parlat, però queda allà i un dia ens surt una idea que pot estar relacionada o no... potser sortiria igual. Impossible saber-ho, però realment importa?\nI tens raó, no et reconeixes cap mèrit i en tens molts que els altres et reconeixem. No faré la llista que semblaria que et faig la pilota i no vull, però seria llarga.\nGarbí24 26 de setembre de 2010 a les 22:01\nSi dos pagesos viuen de costat i els dos tenen un cirerer, pots jugar el que vulguis que li seran més apetitoses les del vehi, no sabem perquè però sempre ens sembla que els altres ho tenen o ho fan millor que nosaltres.\nMolta gent ve a picar a la teva porta i opina, això alguna cosa vol dir.\nAra copiaràs dues mil vegades: si sóc original\nLaia 26 de setembre de 2010 a les 22:03\nOstres, l'altre dia em va passar, això!!! Estava fent un disseny d'un cartell i sorprenentment em va quedar força xulo... Més tard, per casualitat, vaig veure un tríptic que tenia al llit que havia agafat de la gestió acadèmica de la facultat.. I la meva idea hi tenia una retirada... Em vaig quedar molt i molt sorpresa! Si m'haguessin dit què apareixia a la portada del fulletó no ho hagués sabut dir, però en canvi el meu caparró sí que s'hi va fixar!\nGuspira 26 de setembre de 2010 a les 22:19\nSuposo que encara queden moltes coses per fer, moltes idees que han de sortir i moltes propostes per tal de millorar aquestes idees originals...\nAquesta sensació de la que parles també l'he tingut i em va passar una cosa molt curiosa, de fet amb una idea teva. Resulta que per l'aniversari del meu bloc volia fer alguna cosa especial on volia d'alguna manera agrair a la meva gent dels blocs el fet de formar part del bloc i vaig pensar en fer un escrit on tothom hi sortís. I la meva sorpresa va ser quan vaig veure un escrit teu on feies exactament això. Llavors, vaig pensar que si ho feia, es pensarien que t'havia copiat. El fet és que el que vas fer va ser fantàstic i original. La qüestió és que sí que has tingut idees i propostes originals, però potser no ho has valorat prou. Jo crec que això ens passa a tots. I encara més, si tenim una bona proposta per millorar una idea que coneixem, per què no fer-ho? No passa res si el fonament ja estava inventat.\nPer cert, dóna gust venir a casa teva! La música m'encanta!\nTxell Salip 26 de setembre de 2010 a les 22:23\nTotes les coses son originals, si que les fa, les fa amb ganes. Sovint copiem sense adonar-nos i quant ho fem llavors es massa tard??? noooooo, nomes cal que ho facis a la teva manera, solsament per el fet d'haver-ho fet tu ja es original :-D\nrits 26 de setembre de 2010 a les 22:24\njustament és el que vaig pensar quan vaig veure el teu comentari al meu relat dels Moai amb el paral·lelisme amb Friends! recordo el capítol i en canvi no el vaig tenir present quan em va venir la idea del post. Potser reposava a la ment.\nno sé si està tot inventat, potser agafem idees de tot el que anem veient, ens agrada, però no crec que hi hagi malícia.\nmaria 26 de setembre de 2010 a les 22:54\nAquests que es dediquen a patentar idees no sé pas com s'ho deuen fer per pensar que han creat una idea nova...No crec que tot estigui inventat.Les teves idees són bones.\nFa molt poc que van inventar els post-it...com podien viure sense ells?:P\nAnònim 26 de setembre de 2010 a les 22:55\nDiuen que tot està inventat, però´crec que no és així. Sempre sorgeix alguna ment brillant capaç d'inventar el que mai havíem iamginat. Així és com hem anat millorant les nostres condicions de vida al llarg de la història.\nEn el petit món dels blocs, sorprèn la de coses que es proposen. És una comunitat molt viva. I més que en sorgiran!\nClidice 26 de setembre de 2010 a les 23:06\nno hi pateixis, som humans, comunitaris, per tant les idees, com els acudits, mai són d'una sola persona, ni tan sols les més brillants han sorgit per generació espontània :)\nJJMiracle 26 de setembre de 2010 a les 23:23\nAquests pensaments fa anys que em ronden pel cap. I he arribat a la conclusió que no sé ser original, però mira, potser tampoc és tan greu…\nJoana 26 de setembre de 2010 a les 23:27\nXexu, diuen que tot està inventat, que tot és cíclic, que encara són vigents els pensaments dels antics filòsofs...\nCrec que cadascú és com és i sí que som únics però ens nodrim d'algú, dels conceptes apresos, de l'experiència i segur també de frases llegides i de converses robades.\nEn tot cas crec que ets únic.\nEncara he de votar al C@ts. No se'm passarà :)\nSalvador Macip 26 de setembre de 2010 a les 23:30\nFa 2000 anys que està tot inventat, com diu la Joana! Però encra podem fer alguns remixos interessants...\nA.C. 26 de setembre de 2010 a les 23:34\nAquest post apunta a rècord de comentaris... m'encanta!! :-))\nÉs original aquesta teoria que tot ja està inventat... no la sabia :-)\nlolita lagarto 27 de setembre de 2010 a les 0:56\ntot i que a tots ens agrada molt ser originals, realment m'he preguntat moltes vegades el perquè d'aquest afany, ser original és realment una cosa tan preciada? per què ho valorem tant? en certa manera aquest desig és un desig de sobresortir i de l'EGO de cadascú ... vull dir que tot té la seva contrapartida, no hi ha res que sigui 100 per cent bo.\nD'altra banda només dir-te que cadascú val molt pel que és, per la seva manera de fer... i la teva manera està clar que agrada a molta gent i suscita sempre un munt de comentaris, dir les coses d'una manera natural i alhora parlar de coses que interessin no és gens fàcil, sovint aquests són els relats més difícils d'escriure, els que parlen de la nostra vida de cada dia.\nkika 27 de setembre de 2010 a les 8:30\nuna vegada em van definir creativitat com la capacitat de reorganitzar la informació que t'arriba. o sigui que de fet no som pacaços de crear res nou. l'únic que podem fer és reutilitzar de maneres diferent allò que hem après. per això és lògic que a tu et sembli poc original (estrany) el que has pensat tu mateix però a un altre el pot sorprendre molt més. i al mateix temps, a tu et sorprendrà (i et semblarà molt més original) molt allò que et proposa un altra persona, perquè es probable que estigui basat en una iformació diferent de la que tens tu.\nMcAbeu 27 de setembre de 2010 a les 8:42\nPotser no tot està inventat però moltes, moltes coses si :-). Per això és difícil ser original en el sentit d'únic, qualsevol idea que tenim està basada, per força, en el que hem vist i el que hem viscut. Per tant crec que l'originalitat, en sentit estricte, no existeix. El que si existeix és la manera com ens fem nostres aquestes idees que ens envolten, adaptant-les i, de vegades, millorant-les. Jo crec que si alguna vegada aconseguim això podem donar-nos per més que satisfets.\nUnknown 27 de setembre de 2010 a les 10:50\nPotser sí que tot, més o menys, pot estar ja inventat, tot i que a mi encara em sorprenen moltes coses en tots els àmbits. Però, sempre hi ha el toc personal, la manera de dir-ho, d'expressar-ho, de fer-ho, l'entorn, les circunstàncies, què sé jo, que poden fer que esdevongui plenament original, diferent i per què no, únic...\nElfreelang 27 de setembre de 2010 a les 11:32\nSaps? això de l'originalitat és una mena de trampa del nostre cervell...jo crec que sempre podem fer coses noves però noves per a nosaltres perquè al mateix temps potser no ho sabem però milers de persones estan tenint les mateixes idees....vull dir que no ens podem escapolir del nostre passat, de les coses que llegim de la influència dels mitjans ....original original és molt complicat...ens copiem , ens imitem sense saber-ho...a més çes curiós però aquests desig de ser original és un desig relativament recent....als segles XV i XVI per exemple els escriptors no tenien cap mania a copiar-se els uns als altres o a reescriure obres d'altri..."aurea mediocritas"era el fet de passar desapercebut de no descatar....és un tema complexe...o potser és que jo sóc així de rareta i tot ho embolico....si llegim obres dels clàssics grecs veiem que totes les emocions humanes ja sortien...\nsànset i utnoa 27 de setembre de 2010 a les 11:50\nTens tants comentaris que no tinc temps per parar a llegir-me'ls, així que comento sense haver llegit el que t'han dit prèviament, disculpa si em repeteixo!\nSegue que queden coses per fer! i per inventar, d'això n'estic completament segura! Ja siguin idees totalment innovadores, adaptades o basades en, al cap i a la fi si el que en sorgeix és quelcom nou ja és en sí un invent original. L'altre dia vaig veure a les notícies que els xinesos (crec) s'han inventat una nova forma de transport públic (un que va per sobre dels cotxes) i quan ho vaig veure em va semblar molt bona idea i recordo que li vaig dir a e Sànset "com és que no se m'havia acudit mai??", doncs quan ho veus tampoc sembla el GRAN INVENT!\nTambé penso que moltes vegades ens inventem coses sense voluntat expressa per a això, però al no tenir els mitjans ni els coneixements suficients per desenvolupar-ho allò es queda en l'oblit. Si no, pregunta-li al Sànset, que fa anys que es va inventar un estri de cuina (no puc de què es tracta...) i encara no l'ha fet realitat!\nI és cert, cap la possibilitat que plagiem sense ser-ne conscients. Això m'ho pregunto jo amb les cançons... com pot ser que hi hagi tantes i tantes cançons diferents?!?!?! M'impressiona! jeje\nA.C. 27 de setembre de 2010 a les 12:20\nJo vaig inventar un mòbil multi-usos (hehehe)... però, en realitat, el mòbil, la pinta, el llapis, el boli, l'obrellaunes i el llevataps de tirabuixó ja estaven inventats :-DD\nÉs he he estat meditant... i he vist que potser és absolutament impossible ser original i només podem "adaptar" les idees que algú ja va tenir abans...\nBé, l'exemple és broma, clar, però la reflexió l'he feta de veritat... és que ho he pensat... Molts "invents", moltes "idees", moltes "iniciatives" són, en realitat, adaptacions d'altres ja existents...\nZincpiritione 27 de setembre de 2010 a les 16:20\nD'ençà del dia que hom va inventar la Nocilla rosa, ja no queda re més per inventar!\nDeric 27 de setembre de 2010 a les 21:58\ndiuen que l'originalitat no existeix, que el que fa diferent les coses és el nostre punt de vista particular. Però entenc perfectament el que dius, jo també vaig a la recerca d'alló totalment original\nDeric 27 de setembre de 2010 a les 21:59\nla nocilla rosa????\nAnònim 27 de setembre de 2010 a les 23:54\nIgual no és que el que tu facis no sigui original, simplement que com ho fas tu no t'ho acabes de creure que ho sigui.Pot ser? A vegades necessitam algú que mos digui que ho feim bé per adonar-nos-en :)\nAh! Genial la cançó dels Antònia! És de les que més m'agraden d'ells.\nneus 28 de setembre de 2010 a les 0:25\noh! jo havia deixat un comentari... coi de blogger afamat...\ndeia que penso que ja està tot fet i dit i que segurament m'ho fa dir la mandra i la son, sobretot la mandra, últimament em fa mandra fins i tot pensar massa...\nbona nit, maco :*)\nsànset i utnoa 28 de setembre de 2010 a les 9:27\nSempre he pensat que ningú inventa res del no-res. Cadascú avança una miqueta i sempre és només un qui acaba sent considerat “l’hòstia en patinet”. A tu potser et sembla que no innoves i que agafes idees d’altres, però ho estàs fent, i els que vinguin darrere teu també n’agafaran algunes de teves. Sóc dels que creu que queden moltes coses per fer, només cal mirar tot el que ens envolta.\nPlagi? sempre invento coses que ja estan inventades, que hi farem. El nom del bloc n’és un exemple, pensàvem que innovàvem i es veu que era el títol d'una cançó d’aquella panda de grenyuts de Liverpool...caguncoi!\nmarta (volar de nit) 28 de setembre de 2010 a les 13:48\nAbsolutament sí. No inventarem res però la construcció és i serà infinita\nCèlia 28 de setembre de 2010 a les 20:24\nHem de pensar que és necessari ser diferents i que cadascú s'especialitza en una cosa determinada per ajudar a millorar el que l'envolta. Som socials però plens d'individualitats especialitzades (o jo ho veig així), la originalitat és com ens podem ajudar els uns als altres! Qui és massa genial té d'altres carències físiques o psíquiques.\nTot en el seu punt just, és com si jo estigués trista per no ser stephen hawking!oi? Però segur que alguna cosa només la puc fer jo, segur! I tampoc no cal que els altres s'adonin...\nXeXu 28 de setembre de 2010 a les 21:04\nMoltíssimes gràcies a tots plegats per tots aquests comentaris. La veritat és que heu dit coses molt interessants i m’heu fet rumiar molts per contestar-vos de manera convenient. No sé si cap de nosaltres inventa res nou, però noi, com xalo amb totes aquestes converses!\nAssumpta, encara em faràs posar vermell. Bé, no em referia a això, però tan tu com altres ho heu destacat. Vull dir que sóc d’una manera i això no ho canvio. Com ja hem dit altres cops, potser mostrem sempre la nostra millor cara però em sembla que tu ja m’has vist en altres llocs mostrar cares no tan agradables com quan escric posts meus. Però és que també és part de mi, les meves cares no tan agradables són jo també, i no les amago ni aquí ni enlloc.\nC@ts és una cosa en la que he pensat quan escrivia. Fins i tot he de dir que anava a posar un logo al final del post per fer propaganda del final del període de votació, però he pensat que seria absurd escriure sobre això i després promocionar un projecte que va sortir en aquest blog. És cert, c@ts és un projecte que m’agrada molt i estic molt content de com va. No va ser només idea meva va ser una cosa compartida amb algú que ja no hi és, i que després es va construir amb els que van formar part de l’equip. El més maco és que ara sento que és de tots, i segurament això és el millor.\nI tu què amb les teves imatges!? Jo no sé si és una idea original o no, ho feies en un altre lloc, però també era teu. Però jo m’ho passo pipa participant, i com que ja no vaig líder, encara m’ho passo millor amenaçant els que em guanyen!\nComentari 3: Que aficionada que estàs a aquesta cançó. No crec pas que arribi a record de comentaris aquest post, no és prou original! Què passa, m’havia de defensar després de la teva frase trapella!\nComentari 4: És com tu dius, molts invents són adaptacions del que ja hi ha, o en tot cas, són inspiracions que de vegades milloren tan el producte que es poden considerar novetat. Exagerant una mica, és com qui diu ‘mira, els ocells volen, podríem inventar una màquina perquè l’home pugui volar, li donarem una forma similar’. Bé, en realitat es van basar en les bèsties que volaven per fabricar les màquines voladores, però ja m’entens. Els ocells no els van inventar els humans, però els avions sí, observant i estudiant molt com fer-ho. I de vegades posar una aplicació que fins llavors no s’havia ni pensat que tingués relació a un aparell, el pot convertir en una gran novetat, com en el cas del teu mòbil!\nCarme, pobra de tu que facis una llista així, que em faries morir de vergonya. Em sembla que ens passa talment com expliques, la percepció que tenim és tan potent que no processem tot el que ens arriba, però un bon dia ens surt i pensem que hem tingut una idea brillant. Probablement ho haguem vist, llegit o sentit en algun altre lloc, però ens pensem que és nostre. Però bé, si anem aportant la nostra particular visió potser ho modificarem prou perquè sigui també original.\nGarbí24, quin símil més bo aquest dels pagesos i els seus cireres! Miraré de recordar-lo, però no em facis copiar res dues mil vegades, que ja tinc prou feina a contestar els comentaris de tots els que passeu per aquí, gent amb molt poc criteri, sens dubte.\nLaia, és un clar exemple de que la nostra percepció és molt potent, tant que moltes coses que rebem no passen pel nostre pla conscient, però arriben més a dintre. No controlem quan afloren o la manera com ho fan, però encara que ens sembli que hem tingut una bona idea probablement es basi en alguna cosa que hem percebut. I en el teu cas encara que vas trobar el fulletó, perquè molts cops no arribem a saber si és una idea pròpia o adaptada, i com que el més probable és que sigui adaptada, no arribem a saber d’on l’hem treta.\nXeXu 28 de setembre de 2010 a les 21:06\nGuspira, d’escrits d’aquests dels que dius n’he fet tres. El primer quan portava tres mesos a la catosfera, i tenia pocs noms, és clar. Després vaig voler-ne fer un de més gran al segon aniversari. En aquests dos casos feia servir els noms dels blogs integrats en un escrit que explicava alguna cosa. La tercera vegada va ser al tercer aniversari, però aquest cop feia servir els sobrenoms i era una història en que m’anava trobant amb tothom. No sé si són idees originals, estic segur que molts altres ho han fet abans, en tot cas no ho considero una idea meva i en cap cas em semblaria malament que algú ho fes, de fet, fa poc en Joanfer ho va fer i ja li vaig comentar que ho havia fet abans. Em penso que ell també s’havia inspirat en el meu. També em va passar amb una altra blogaire, però fa moooooolt temps. Com et dic, probablement ho devia veure en algun lloc, encara que no sé on, i ho vaig fer a la meva manera. Qui sap, potser era algú que només feia servir un parell de noms de blog i com que li sortien en l’escrit els ressaltava amb un link que portava al blog del mateix nom, i jo ho vaig estendre a molts més noms i a fer-m’ho venir bé per quadrar-los. No en tinc ni idea. Però et convido a que ho facis pel proper aniversari, ja veuràs que passaràs una estona entretinguda.\nTxell, em sembla que qualsevol cosa que pensem estarà basada en alguna altra, però és això que dius tu, només de donar-li el nostre toc ja la farem una mica diferent. Això sempre i quan no es plagii amb mala llet, si és de manera inconscient hauria d’estar permès. Però feta la llei, feta la trampa.\nrits, potser sí que aquell capítol reposava a la ment i et va venir quan vas escriure el relat. La veritat és que estava molt bé el teu relat. Jo et vaig comentar allò perquè sabia que eres seguidora de la sèrie, i la veritat és que no sé per què. Segur que és per comentaris que ens hem deixat en alguna ocasió que ha sortit la sèrie, però no sé quan ni on. No em preguntis per què, però ho sabia. I els que l’hem vista segur que tenim mil situacions d’ella al cap, no és estrany que algun dia pensem que ens ha vingut una idea molt bona de relat i expliquem alguna cosa de FRIENDS adaptada. El pitjor és que no ens n’adonarem, creurem que és una idea nostra, però els altres se n’adonaran. Som rarets. Però saps què, jo vaig viure una situació molt semblant a aquesta, a més petita escala, però també per voler fer una sorpresa vaig anar al lloc on estava la persona mentre ella estava on se suposa que hauria d’estar jo. Però ella no em buscava a mi, per aquí falla el tema. El viatget no era curt, però tampoc com el de la sèrie o el teu relat, molt més casolà!\nMaria, hi ha moltes coses que no es pot entendre com pot ser que abans no hi fossin. Nosaltres que ja tenim certa edat n’hem viscut unes quantes, i si no mira internet, que és el que ens uneix a tots nosaltres. Et recordes de quan érem jovenets? Però què collons fèiem sense connectar-nos? No m’ho puc ni imaginar. Ostres, el que va inventar la xarxa sí que es mereix un monument. Que segur que era militar, però per sort ens ha arribat a tots!\nAlbert B i R, per sort hem anat evolucionant a base d’innovacions i idees brillants, i estic segur que encara ens queda molt per veure. Algunes idees són d’autèntic geni. I en la nostra xarxa domèstica també es fan propostes interessants, però tant a gran com a petita escala, no podem saber d’on s’ha tret la idea i si s’ha inspirat en alguna altra o és pròpia.\nClídice, estic segur que moltes idees han sorgit per la unió de diferents cervells. Cadascun arriba a un punt concret que quan es barreja amb el punt dels altres esdevé una bona idea, una mica d’allà i una mica d’aquí. També està bé aquesta idea d’avançar i evolucionar. Ajuntar tres punts de vista diferents, per exemple, pot donar bons resultats i aportar una idea que en si és novedosa per tot el que abasta.\nXeXu 28 de setembre de 2010 a les 21:08\nP-CFA…, no és tan greu, però em sembla que la qualitat de ser original ens la marquen els altres més que nosaltres mateixos. Considerar-se molt original o enginyós generalment no va en concordança amb el que pensen els altres de tu.\nJoana, no podem evitar anar absorbint tot el que ens arriba, i algunes coses ens queden a la consciència i altres no. Tenim tanta capacitat que no processem tot el que arriba, només ho guardem. Una frase que et queda perquè et marca, roman a la memòria i també recordem on l’hem sentida i de qui. Probablement, són records que conservarem sempre. Però aparentment altres coses no ens impacten tant d’inici i es queden emmagatzemades sense notificació. Poden sortir en qualsevol moment, i aquí està la gràcia, potser arriba un dia en que ens poden ser útils i surten amb facilitat, però no hem registrat les dades d’aquell record, això ocupa massa espai. És un record cru i el vivim en forma de pensament propi, no té ‘collar d’identificació’. Potser saber treure aquestes informacions quan més adients són és el que ens fa únics, i saber-ho transformar amb el nostre criteri també. De totes maneres, és com fer màgia, i per nosaltres és totalment una pensada pròpia. És genial, encara que hi hagi conflictes d’idees.\nEi, que no se’t passi la votació, que queda molt poquet, el dia 30 s’acaba!\nSM, potser la gràcia està en això, saber fer mega-mix dels bons. Aportar la nostra pròpia visió a les coses modifica la idea original i la pot fer pitjor, però també millorar-la i això té mèrit, oi?\nLolita, bones reflexions les teves. No crec que sigui necessari ser original, de fet ja he dit algun cop que cadascú ha de fer el que sap. Hi ha gent molt creativa i amb molta imaginació. Aquests sempre ens sorprenen amb les seves invencions. No cal que tots siguem així, deixem que siguin ells els que tinguin les idees, segur que destaquem en alguna altra faceta. I una bona idea també se’ns pot presentar de tant en tant, és clar. Això sí, ser original no vol dir que tot el que es pensi sigui bo, és clar.\nA mi m’agrada poder escriure les coses que penso i també de vegades les coses que em passen. Per sort, he trobat una quanta gent que li ha agradat el que troba en aquesta casa. Estic molt agraït, ja se sap que això és com un cercle viciós, ara segurament ja no sabria estar sense la gent que em llegeix, però això no vol dir que jo em seguís preocupant per les mateixes coses, i en cas d’escriure-les que no les escrivís igual.\nKika, molta part hi ha del que dius, però també s’ha d’anar introduint variants noves perquè si no no avançaríem mai, i la ciència i la tecnologia, per posar exemples, estan avançant a molta velocitat. En alguns casos només són millores respecte el que ja hi ha, poca sorpresa, una reorganització de la informació només. Però d’altres hi ha grans avenços, coses noves que en un futur tindran les seves opcions de millora, però que inicialment s’assemblen molt poc a tot el que hi hagi. És clar que hi arribarem gràcies a tots els coneixements que tenim, però llavors entraríem a discutir quan una cosa es considera només una millora o un producte totalment nou. Posar un motor a un carro va esdevenir un cotxe, però no creus que conceptualment això es mereix el qualificatiu de gran avenç i de novetat sorprenent?\nMcAbeu, com li deia a la Kika, hem de saber marcar una línia entre el que suposa només una millora, i el que suposa una novetat tan gran que estem parlant d’una cosa nova. No li he dit a ella, però no deixa de ser el mateix problema que hi ha en l’evolució de les espècies. Tot el que anem fet està basat en el que es coneix, partir de zero ara per ara és impossible perquè encara que no vulguem estem envoltats d’informació. N’hi ha tanta, tantes invencions i ara tantes explicacions, que és molt difícil arribar enlloc sense inspirar-se en alguna cosa. I és que per crear de zero caldria tenir la ment en blanc completament, buida, i no l’hi tenim.\nXeXu 28 de setembre de 2010 a les 21:09\nManuscrits, no coneixem tot el que existeix, per això tenim la sort de seguir-nos sorprenent. Si està tot inventat, les modificacions realitzades per alguna ment diferent a la creadora ens poden sorprendre tan o més. Els tocs personals o la manera de veure les coses poden ser el que marca les diferències.\nElvira, estem molt influenciats per un bagatge molt gran de percepció de la qual no som conscient. Poc és el que recordem sempre i que diem que ens ha marcat, si ho comparem amb tot allò que portem dins i que no sabem que ho tenim ni d’on ha vingut. No m’estranya que el voler ser original sigui un desig recent. Podem posar l’exemple de la canalla. Quan són petits tot és nou i ho aprenen fàcilment, no hi ha base, tot ens arriba per primera vegada. El mateix passava abans, tot estava per descobrir, però un cop se sap tantes coses, no ens podem quedar amb aquests coneixements, cal que busquem alguna cosa nova. Però tu et refereixes a que abans no tenien tantes manies en copiar-se. És ara quan tenim totes aquestes manies! Ara no es pot fer res que segur que està mal fet. No sé, abans no devia importar tant, es devien preocupar de coses més importants que barallar-se per això.\nUtnoa, tenim molta tendència a veure un invent simple que ens sembla una genialitat, i pensem que com pot ser que no se’ns hagués acudit, si tampoc no és tan complicat. Però s’havia de pensar. I també tenir recursos per tirar-ho endavant, però primerament pensar-ho, i no és tan fàcil com sembla. Segurament les idees més genials surten espontàniament, pensar-hi massa ja és posar-te pressió i no funciona.\nDigues a en Sànset que espavili amb aquest estri que ha inventat, que encara us traurà de pobres! No cal que expliquis de què es tracta, però moveu-ho, potser algú us comprarà la idea. Potser podeu trobar patrocinadors o ajudes per emprenedors, qui sap! Hi ha coses que fem servir en la nostra vida quotidiana que abans no existien, algú les va pensar i posar al mercat. A nosaltres ens sembla obvi tenir-les. Potser el seu invent arribarà a ser com un d’aquests estris tan estàndard. Animeu-vos!\nAh, a mi també m’estranya això de les cançons, si no hi ha tants acords diferents, no? Però de tant en tant surt a la llum algun plagi que no ens esperàvem, com saber si era voluntari o només coincidència? Complicat.\nZinc, parlem d’un invent revolucionari de difícil comparació, però per poc, per poquet, jo em quedo amb internet.\nDeric, tu com a escriptor sempre deus buscar idees originals per escriure, però és clar, no deu ser fàcil! A més, sobretot quan es tracta de creació artística, i sobretot escrita, no sabem quan estem subjectes a alguna idea que en realitat hem vist en un altre lloc. Segur que t’ha passat algun cop de tenir una idea collonuda per un relat i de sobte adonar-te que ja ho vas veure en alguna pel•lícula o llegit en un llibre. Quin pal, eh?\nD’això de la nocilla rosa no en vull saber res, no m’hi emboliqueu, cosa d’en Zinc, tu!\nCaterina, sempre ens costa reconèixer-nos algun mèrit, però a mi de vegades m’incomoda una mica que m’ho diguin també, quan faig alguna cosa bé. És una mena de barreja, ja m’entens, et fa sentir bé, però a l’hora fa vergonya. Jo no sé reaccionar mai, més aviat em surt de ser borde quan hauria d’estar molt agraït!\nAquesta cançó també m’encanta a mi, però a més té història darrere, així que…\nElur, ja m’estic cansant del blogger (dels collons) que fa desaparèixer comentaris, segur que em perdo coses interessants! Si em sent Sant Google que em perdoni, eh? Però el blogger falla més que una escopeta de fira. Amb mandra no anirem enlloc, encara que sigui tard. Sempre hem de ser receptius a les bones idees, no?\nSànset, estic d’acord, normalment els grans invents no són cosa d’un de sol, aquest ha tingut ajuda i s’ha inspirat en molts treballs anteriors. Però ens agrada molt personificar i posar nom als invents, així que em sembla que això no ho canviarem.\nEi, de mi que no agafin cap idea, eh, que els denuncio! No, és broma. Per cert, diu la Utnoa que tens un invent collonut per la cuina, des d’aquí t’animo a que miris de fer-lo una realitat per tots els públics, a veure si et fas ben ric i mantens a la teva dona. I quan estiguis podrit de calers espero que et recordis dels teus companys blogaires!\nQue vols que et digui, a mi m’agrada més el teu/vostre blog que la música d’aquells tios de Liverpool. Ja sé que no coincidim, però si a mi em pregunten, jo diré que van ser ells que us van plagiar a vosaltres.\nMarta, hi posarem el nostre granet per, si més no, fer les coses millors del que són.\nCèlia, és una visió força optimista, però va molt en concordança amb alguns temes que hem parlat aquí i que jo he parlat fora d’aquí (de fet molts cops el que escric és reflex del que parlo amb la meva gent, i acaba sent una cosa de tots). No ens cal ser com els altres, no ens hi hem de voler assemblar. Podem millorar alguns aspectes en els que no som tan bons, però deixem que els que destaquen en alguna cosa facin aquesta cosa. Nosaltres ja destacarem en alguna altra que els que admirem segur que admiren de nosaltres. Tothom té alguna virtut per admirar, i el pitjor del cas és que ens surt tan natural que no li donem cap mena d’importància. Però els altres ens les veuen. Vaja, això és anar-se’n una mica del tema que parlàvem, però el teu comentari m’ha recordat tot això. Si no som bons inventant, que ho facin els altres. Potser a aquests els caldrà el nostre suport perquè si no no sabran fer res.\nkweilan 28 de setembre de 2010 a les 21:26\nPotser tot està inventat...però grans autors que han passat a la història de la literatura ho han fet per imitar de manera personal altres autors. Vull dir que mentre no hi hagi ganes de copiar a propòsit, estem sent més o menys originals.\nsànset i utnoa 29 de setembre de 2010 a les 8:35\nAhhhhhhhhhhh! jo també ho penso: ells ens plagien, segur!\nEl tinc al cap el meu invent... i no seria difícil dur-lo a la pràctica. I crec que seria molt pràctic... el que passa és que sóc de lletres i ja m'esglaio només de pensar que he de muntar una prestatgeria de l'Ikea!\nGuspira 30 de setembre de 2010 a les 0:28\nJa ho sé que n'has fet més d'un, jo en coneixia dos dels tres. És que jo he passat més d'un aniversari i no n'he celebrat cap... I la veritat és que potser pel proper m'animo i faig un escrit dels meus!


Els ajuts de Barcelona Activa incentiven la contractació\nEls ajuts de Barcelona Activa incentiven la contractació de 211 persones\nL'Ajuntament amplia el termini per sol·licitar subvencions a la creació de feina fins al 30 de juny\nper ACN Barcelona. 18 de desembre de 2020 15:17\nEls ajuts de Barcelona Activa faciliten la contractació de 211 persones | ACN\nEls ajuts a la creació de feina de Barcelona Activa han incentivat la contractació de 211 persones. Fins ara s'han acollit a la subvenció 170 empreses, que han contractat en total 132 dones i 79 homes. Cada companyia podia contractar fins a un màxim de deu persones en situació d'atur i havia de formalitzar un contracte d'un mínim de sis mesos, amb possibilitat de ser indefinits, i a jornada completa.\nA canvi, les empreses acollides al programa comencen a rebre aquest divendres el pagament de 5.000 euros cadascuna. A través de Barcelona Activa, l'Ajuntament ha destinat fins ara prop d'un milió d'euros dels 1,5 milions assignats a les subvencions a empreses per crear feina. Per això, s'amplia el termini per sol·licitar l'ajut fins al 30 de juny.\nDe les 170 empreses contractants que s'hi han apuntat fins ara, la majoria (139) han contractat una sola persona, 23 n'han contractat dues, 6 n'han contractat tres, i 2 han contractat quatre persones. Pel que fa a la tipologia de les 211 contractacions realitzades fins el moment, 60 són de caràcter indefinit, 138 temporals, 7 d'inserció per aturats en risc d'exclusió social; 5 en règim de pràctiques i 1 en formació.\nPer sectors, el comerç lidera la llista amb 43 contractacions, seguit dels serveis a les empreses (38) i les TIC (29).


La UGT denuncia que l’equip de govern de Terrassa no compleix el compromís de municipalitzar el servei de menjadors escolars | UGT Catalunya\nTot i que l’any 2019 ens vam reunir amb l’equip de govern, que va mostrar la seva predisposició per municipalitzar el servei de cara al curs 2021, posteriorment vam assabentar-nos pels mitjans de comunicació que els números no sortien i que, per tant, aquesta opció no era viable. Davant la notícia vam tornar a sol·licitar una reunió amb l’equip de govern per valorar les condicions laborals i socials de la plantilla i fer propostes de millora del servei amb la intenció que quedessin recollides al plec. L’equip de govern es decideix a donar-nos data tres mesos més tard, quan evidentment tota la feina ja estava feta. Exposem el nostre malestar per menystenir el diàleg social, que tan important els semblava en la reunió de 2019. Ens escolten però ja no hi ha res a fer: les propostes de la part social no estaven al plec, no els van importar les millores que demanàvem per garantir la qualitat laboral de la plantilla ila repercussió al servei és evident.\nRàtio per ral personal de cuina, cuiners i cuineres i ASLS.\nNo empreses multiserveis.\nConveni d’aplicació de restauració social per a tot el personal.\nAplicar la sentència que hi ha pel conflicte col·lectiu qeu actualment es troba al TSJ amb el recurs de cassació encara no resolt. Si fos favorable als treballadors i treballadores, hauria d’aplicar-se a tot Terrassa.\nReforç per l’alumnat NESE.\nEn els menjadors escolars de Terrassa s’aplica actualment una doble escala salarial, i existeix una esclexta salarial en els mateixos centres que va de 80 a 150 euros al mes, entre treballadors i treballadores que fan la mateixa feina. L’equip de govern n’és conscient, ho permet i ho continuarà permetent. No ha escoltat la representació social i només ha volgut escoltar l’empresari que més diners ha pogut aportar. Denunciem que l’equip de govern té un doble discurs. D’una banda, aposta pels serveis de qualitat. De l’altra, no treballen aquesta aposta a fons i no pregunten al personal per saber les mancances estructurals d’un servei especialment sensible pel fet de tractar amb infants.\nAquesta entrada ha estat publicada a Acció sindical amb els tags denuncia, FESMC, FSP, menjadors escolars, municipalització, Terrassa . Guarda a marcadors permalink.


▷ ⭐El temps a Montagut i Oix⭐ - eltemps24.cat\nEl temps 24 » El temps a Montagut i Oix\nA continuació tens la previsió del clima de Montagut i Oix per demà, si vols veure la informació més actualitzada del temps a Montagut i Oix en aquesta secció tindràs la possibilitat de trobar tota la informació perquè aconsegueixis organitzar la teva setmana.\nMontagut i Oix és una població de la província de Girona a Catalunya en concret pertany de la comarca Garrotxa, i compta amb 0 pobladors segons les últimes dades. Seguidament tens la informació del clima per a les pròximes hores a Montagut i Oix. Disposaràs de tota la informació de temperatura, vent i temps i cal destacar que la temperatura màxima va a ser de ºC i la temperatura mínima serà de graus.\nPrevisió del temps a Montagut i Oix avui\nara tens la previsió meteorològica per a les properes hores a Montagut i Oix tens totes les dades de temperatura, vent i temps i cal Posar èmfasi que la temperatura màxima s’espera que sigui de graus i la temperatura mínima serà de ºC.\nPrevisió del temps a Montagut i Oix demà\nEn aquesta part de la web pots veure les dades de la previsió meteorològica de Montagut i Oix per demà, pots veure la informació de les pròximes hores i pots veure la previsió general per demà.\nMeteorologia a Montagut i Oix per als propers dies


Superfície 320 m2:\nSala d'estar amb xemeneia\nsuite amb bany, armaris enquestats, molt il·luminada\n1 bany complert\n50 m2 parquet, parets folrades de fusta, il·luminació indirecta. Sala d'esbarjo\n400m2 de parcel.la i 150m2 de Jardí amb piscina, zona chillout amb barbacoa, cuina independent, bany.\nAcabats en materials nobles, estat de conservació excel·lent. A pocs minuts de la platja.\nREF: 1509 CASA UNIFAMILIAR URB.CAN SEMÍ\nCasa de 321 m2 amb bones vistes, construida l'any 2007,acabats i estat impecable, decoració exqisida. Amplia sala, lluminosa amb finestrals i xemeneia. cuina office i menjador amb sortida a la Terrassa i zona barbacoa4 dormitoris dobles i 3 bany\nREF: 1518 CASA AÏLLADA amb VISTES AL MAR\nREF: V051 CASA A URBANITZACIÓ PROPERA A AL CENTRE\nPreciosa casa de 208 m2, amb un gran torrassa , acabats amb arcs de pedra i pedra artificial. Superfície de jardí de 1000 m2 amb arbres fruiters i gran barbacoa d'obra. bona conservació\n475.000 € 415.000 €\nREF: V069 CASA ADOSSADA A LES OLIVERES\nCasa adossada , semi nova , de 175 m2 més garatge i terrasses. Cèntrica , caminat a la Platja i al centre . Piscina comunitària i jardins espectaculars.\n515.000 € 510.000 €\nXalet 350 m2 de vivienda a una parcel·la de 1427 m2,5 habitacions i 3 banys. Vivenda distribuida en dues plantes independents.Estat impecable, materials nobles, jardí que bordeja tota la casa i piscina.Pocs minuts de la poblac\nREF: V110 CASA APARELLADA CENTRE POBLACIÓ\nCasa de 90 m2 superfície en 2 plantes.\nPlanta baixa saló menjador de 25 m2 amb llar, cuina equipada, dos dormitoris tipus suit,un amb sortida a terrassa.Bany amb dutxa i aseo. Terrassa de 12 m2 y porxada.


.: CONSIDERACIONS SOBRE EL 29M\nPublicat per Pau Alonso a 8:52\nJordi Abadal i Cortada 24 d’abril de 2012 a les 2:37\nBon dia a tothom, sóc en Jordi Abadal. Primer de tot dir-vos que els meus arguments es basaven en els rumors i sensacions del personal de l'Ajuntament i aquests surten segurament de la desconfiança que hi ha envers els sindicats.No he tornat a escriure, tal i com vaig dir, perquè no he tingut temps de contrastar les diferents opinions i recollir aquets rumors de base per donar-los-hi un argument sòlid o no, d'entrada hi ha opinions de tot tipus, és clar que els que no han fet la feina ben feta o s'han aprofitat del sindicat per assumptes personals segur que callaran com a "putes" i llavors només et pots fonamentar amb rumors o has de perdre el temps i fer de Herlock homes.Estic segur que els rumors no surten del no res, sóc concient que moltes vegades d'una petita cosa se'n fa una muntanya i que no podem posar a tothom al mateix sac. En tot cas deixeu-me demanar disculpes als que us heu sentit ofesos pel meu escrit i creiueu amb els ideals que representeu amb tots els ets i uts i dediqueu part de la vostra vida professional i privada a defensar els nostres drets.\nUna altra cosa, com és possible que es facin eleccions sindicals i a les llistes hi figuri gent que n'hi ho sabia? que va passar amb el sindicat d'independents? Aquestes coses són les que creen desconfiança i llavors no ens aclarim.\nI ja per acabar les meves paraules no eren malintencionades eren reflexives desprès del fracàs de la concentració. Si això serveix per canviar les coses i crear debat per tornar la confiança em donaré per satisfet en cas contrari, si això us encent de tal manera que penseu que ho he fet en mala fe, primer de tot que no em coneixeu i llavors bon vent i barca nova, jo continuaré batallant com sempre intentant arreglar les coses per aconseguir viure en un món més just, solidari i respectuós.\nJordi Abadal i Cortada\nUn treballador més de l'Ajuntament que té veu i no va poder tenir vot!\nEm vaig assabentar de les eleccions sindicals perquè vaig anar a fer un tràmit a la casa gran. Llavors va resultar que no estava a les llistes perquè feia un mes, em penso, que m'havia incoorporat desprès d'una exedència.\nEn fi, aclarim-nos tots plegats si no volem que el govern central ens continuï donat pel cul. Siguem valents en dir les coses, resolem els conflictes el més aviat possible i denunciem les injustícies al moment perquè llavors no ens haguem de basar en suposats rumors\nI ara si, acabo, no vull ser protagonista de res!


El Bloch Gris: avril 2006 Archives\nBy JS on 29 avril 2006 22h31 | 5 Comments\nAquests dies d'absència han estat marcats sobretot per la diada castellera a la Universitat de Girona, de la qual encara me n'estic recuperant. Va ser força animal.\nBé, de Ganàpies érem una desena mal comptats, i encara vem poder fer un 2d5 amb tota la pinya prestada i jo de baix amb en Juanele a sobre, i un 4d5a i un 3d5 de germanor entre nosaltres, els Gambirots i els Emboirats. Vem acabar i començar amb el mateix pilar de quatre.\nEls Xoriguers de Girona finalment van haver de conformar-se amb castells de sis, però tots molt macos: 3d6s, 4d6a i 2d6. Van acabar amb un pilar de cinc que va quedar en només carregat. Els Arreplegats van provar un 4d7, però davant la manca de pinya i d'efectius el van desmuntar assenyadament abans que fos massa tard. Van fer la mateixa actuació que els Xoriguers però amb un pilar de quatre de comiat.\nEn acabat, va començar a poc a poc la festa. Tres xoriguers van mirar d'animar l'ambient davant el micro, cantant cançons de borratxos i d'esplai. Va anar fent acte d'aparició el vi i la cervesa i va anar fosquejant. Vem sopar un entrepà d'alguna cosa que no recordo (hamburguesa i formatge?) i tot seguit, animats per l'alcohol, vem protagonitzar enmig de Montilivi, i amb tot d'estudiants passavolants bocabadats, les més immorals demostracions d'impudícia i poca-vergonya que es deuen haver vist mai a Girona a un recinte universitari. La gimcana va ser molt divertida, ha estat la segona en què m'hi he implicat força. Aquest cop, no per guanyar (vés quin sentit té!), sinó senzillament perquè em venia de gust ser el més degenerat de la colla. Vaig tornar a aconseguir la puntuació més elevada, apuntada a una natja del cul, no recordo per quina marranada.\nI bé, massa tard pel meu gust, i molt i molt borratxo, massa, vaig acabar marxant d'allà. Abans vaig passar per ca la Imma i vaig despertar en Ferran. Vaig tornar al campus i vem tirar cap el poble. En René va dur-me fins la Via Augusta alçada Bonanova, on tenia la bici, i a un quart de vuit del matí, l'hora en què ma mare marxava a la feina, vaig ajocar-me al jaç.\nEn resum, m'ho vaig passar d'allò més bé, vaig aprendre a ballar els Set Salts i vaig tornar amb els perdularis de la Uni, una experiència única que ni que us l'expliqués en vers amb deu mil sonets no l'acabaríeu de copsar en tota la seva magnitud. Cal ser-hi per riure's d'un mateix i de les cares esbalaïdes dels expectadors involuntaris.\nBy JS on 23 avril 2006 23h34 | 4 Comments\nAvui és Sant Jordi encara, felicitats als jordis i jordines que em llegeixin, espero que us hagi provat la diada. Pel que a mi fa, m'ha provat força.\nM'he llevat a quarts de deu i un hora més tard he anat a la Plaça de Santa Magda (de l'Ajuntament) per veure la paradeta d'ERC i dels castellers. He aprofitat per veure una exposició sobre Txèrnobil que fan al Robert Brillas, i per visitar el museu d'Esplugues, a l'edifici de Can Tinturé, dedicat a les rajoles de ceràmica. Avui l'entrada era de franc i en regalaven la guia.\nAl voltant d'un quart d'una ha començat la diada castellera, que és del que tracta això. Hem aixecat el primer castell de set d'enguany, el quatre de set, a més d'un 2d6 i un 4d6a. Ha anat com oli en un llum sense masses problemes i amb la sensació de què aquesta temporada anirà encara millor que l'anterior. Estem tots molt contents.\nEl 4d7, després d'un peu desmuntat, ha pujat una mica tremoladís. Sent el primer de la temporada, es pot considerar conseqüència dels nervis i tal; tanmateix, veient com han anat els assaigs, i comparant-lo amb els de l'any passat, jo crec que hoch, que potser alguna cosa d'aquestes hi pot haver hagut, però que en tot cas hauria estat el tercer més parat dels cinc que vem plantar el 2005. Vull dir que no ha patit en excés, que tot i bellugadís, no ha sofert batzegades fortes, i ha estat executat més ràpidament que de costum, malgrat continuar sent una mica massa lent.\nFeliços per la gesta, tota la resta ha estat molt facilot. El dos de sis ha estat molt i molt quiet, amb quatre cordons de pinya propis i tot. Al quatre de sis amb el pilar al mig hi he entrat a terços; estava una mica molt desquadrat i d'entrada jo, molt entrat. Ho he arreglat una mica i al capdavall no hi ha hagut cap problema. Hem acabat amb tres pilars de quatre simultanis, girats.\nEl tast que deixa la diada és, com he dit, d'optimisme. En primer lloc, perquè érem força gent, i molts de nous. En segon lloc, perquè es configura un pom de dalt de mides estàndards que és un goig de veure. Ha entrat una nena fa quatre dies que puja àgil i ràpid, i amb la recuperació d'una enxaneta que ja havia reaparegut la temporada passada, hem aconseguit baixar a dosos les nenes de catorze anys que ens coronaven els castells. I en fi, en tercer lloc hi ha molt bon rotllo surant en l'ambient, d'amistat i diguem-ne germanor. Hi ha gent nova amb empenta que ha renovat la sang de l'entitat, hi han ganes i compromís per fer encara una millor temporada.\nSant Cugat ha plantat un 3d7 i un 4d6a perfectes i un 3d6 aixecat per sota que sempre deixa bocabadats el públic no entès, i que els de Collserola dominen a la perfecció. Per acabar, un pilar de cinc molt bonic. Els Castellers de Caldes de Montbui s'hi han presentat amb pocs efectius i han tingut molts problemes per defensar un primparat 4d6, on un dels rengles, sobretot a terços, estava entradíssim, a més d'un 2d6 també bellugadís i un 3d6 millor.\nEn acabat donaven birres i bosses de patates per les colles. He ballat la famosa polka castellera amb una xiqueta de Sant Cugat que conec de Ganàpies, i he acabat tirant cap a l'Ajuntament per xerrar una estona amb els de la colla de Diables, els castellers i els d'Entrebastidors, el diari alternatiu d'Esplugues de periodicitat indeterminada i en el qual hi he col·laborat redactant alguna coseta. A casa hem dinat de costellada. He dormit i he tornat a l'Ajuntament per ajudar a desmuntar i fer la birra.\nDiada de Sant Jordi 2006\nCastellers d'Esplugues: Pd4, 4d7, 2d6, 4d6a i 3Pd4\nCastellers de Sant Cugat: 2Pd4, 3d7, 4d6a, 3d6s, Pd5\nCastellers de Caldes de Montbui: Pd4, 4d6, 2d6, 3d6, Pd4\nBy JS on 9 avril 2006 21h48 | No Comments\nAvui per fi hem començat la temporada. Quan segons el rànquing ja han actuat més de la meitat de les colles, i esperant que les de zona tradicional comencin a rodar, nosaltres hem actuat a Sant Cugat, a la plaça de Pere Sant.\nEn cercavila hem tirat des de la Rambla del Celler fins Pere Sant passant per davant del Monestir. Jo estava amb quatre hippies més fent la birra veient desfilar la filera verdiblava. Una mica a correcuita hi hem arribat sense temps per enfaixar-nos pel pilar d'entrada.\nBé, avui ha estat una diada d'aquelles sense història que només ha servit per agafar rodatge i encarar la diada de Sant Jordi. Jo havia pronosticat tres, quatre i quatre de sis amb l'agulla, l'actuació més bàsica que es pot fer. Vaig pensar que potser aixecaríem la torre, perquè no hem assajat el quatre amb l'agulla, però finalment hem acabat amb aquesta cosa.\nEns faltava força gent, alguns que són de vacances, d'altres treballant i uns altres han desaparegut. També hi ha hagut molta gent nova a terços i canalla, en què hem estrenat acotxadora i ara s'albira un pom de dalt més decent. Tot plegat continua sent esperançador.\nEn fi, jo he pujat al quatre de sis, en què m'hi he avorrit d'allò més. Per mi el 4d6 és el castell més lleig que hi ha, i més els nostres. Els castells no han patit gens perquè és gairebé impossible patir amb aquests tràmits, i au, fins el 23 d'abril.\nSant Cugat, per la seva banda, ha plantat tres castells de set sense problemes, acomplint amb els seus objectius de temporada de completar-los en una mateixa diada abans de Setmana Santa.\nEsplugues: Pd4, 3d6, 4d6, 4d6a, Pd4\nSant Cugat: Pd4, 4d7a, 4d7, 3d7, 2Pd5\n« mars 2006 | Main Index | Archives | mai 2006 »\nThis page is an archive of entries from avril 2006 listed from newest to oldest.


PVTV especial de Nadal – Escola Garbí Pere Vergés Badalona\nPVTV especial de Nadal\nCom és habitual, els darrers dies de l’any l’escola es submergeix en l’ambient nadalenc, i des de PVTV ens n’hem fet ressò.\nPublicat el 22 de desembre de 2015 22 de desembre de 2015 By noticiesbdn2\nCom és habitual, els darrers dies de l’any l’escola es submergeix en l’ambient nadalenc, i des de PVTV ens n’hem fet ressó: us oferim reportatges sobre els Pastorets, el Sant Nicolau dels grans i el dels petits, la fira de Batxillerat, i d’altres que podreu veure en aquest programa especial de Nadal, que té una cirereta final que no us podeu perdre!\nAbans de veure’l, i donada la llarga durada del programa, us recomanem que el deixeu carregar sencer al vostre ordinador.\nEtiquetes: curs 15-16, escola\nWritten by noticiesbdn2\nNotícia prèviaBlue-Bots a Primària\nNotícia següentRecomanacions per jugar i aprendre\nEls Bibliotecaris Generals descobreixen un secret\nBy bibliotecabdn\tPublicat el 8 de març de 2018\nPresentació oficial de la nova Xarxa d’Antics Alumnes\nBy comunicaciomaster\tPublicat el 13 de març de 2017 13 de març de 2017\nQuants llenguatges tenim per comunicar-nos!\nBy bibliotecabdn\tPublicat el 21 de novembre de 2019\nRevista Crònica Estiu\nPublicat el 1 de juliol de 2020 6 de juliol de 2020 By comunicaciomaster\nPromoció “Trzy” Matrícules d’Honor\nPublicat el 26 de juny de 2020 26 de juny de 2020 By bibliotecabdn


L'artista Glòria Mas omple l'Aljub d'Es Baluard amb la seva reflexió crítica sobre l'actualitat\nLa instal·lació, en la qual ha utilitzat projeccions, sons i llàgrimes de vidre, s'inaugura avui vespre\nM.Loshuertos | 29 juny 2007\nAporia és aquí «el terme que designa l'absència d'horitzó i, tal com l'entenien els filòsofs grecs, per donar nom a aquells problemes que presenten una dificultat insalvable des d'un sentit lògic, allò que comportaria una situació contradictòria que, en definitiva, és sobre el que l'autora vol posar l'accent». Amb aquestes paraules inicia la crítica d'art Rosa Queralt el text recollit en un catàleg sobre la instal·lació que ha creat l'artista Glòria Mas per a la sala de l'Aljub de Es Baluard, que s'inaugura avui a les 20.00 hores. Durant tot el dia, el museu mantindrà les portes obertes amb motiu de la festivitat de Sant Pere.\nL'artista, nascuda a Palma, ha recuperat en la seva proposta la funció original de l'aljub com a «contenidor o recipient d'elements». «L'aljub és com un aparell digestiu en què les llàgrimes són secrecions i l'aigua de la mar és un element esperançador i purificador», explicà l'artista, que ha concebut Aporia com una proposta crítica que «convida a la reflexió». En aquest muntatge, hi conviuen projeccions d'imatges preses amb mòbils robades de la xarxa que parlen «des de l'11 S fins als nostres dies sobre els conflictes bèl·lics, el medi ambient, o la degradació de la dona». Totes aquestes propostes «conflueixen en el dolor dels hereus d'aquest món, que són els infants», argumentà Mas, que se serveix també de sons suggeridors per completar l'obra: «He imaginat el so de l'aigua quan s'omple un aljub i he fet que s'assembli al d'una metralleta» amb l'objectiu que el públic «desperti» de la seva letargia.\nSons i imatges, mai clarament manifestes, dialoguen dins la sala amb les 255 llàgrimes de vidre transparent que ocupen el centre de la instal·lació i que, en paraules de la mateixa artista, serveixen per «vetlar, desenfocar i amagar» la realitat i alhora, «accentuar la ficció», comentà Queralt. En aquest sentit, destacà que la transparència «és una qualitat molt estudiada per l'artista», que parteix del vidre, treballat artesanalment, com una manera de «mantenir el contacte amb la natura».


Els veïns de Can Llong volen un CAP "com tots els altres de Sabadell" | Ràdio Sabadell\nImatge de com serà el CAP Can Llong/ Cedida\n25.02.2020 12:47 Karen Madrid\nEls veïns de Can Llong i Castellarnau reivindiquen que el Centre d'Atenció Primària del barri tingui personal propi i sigui "com tots els altres de Sabadell". Així ho ha apuntat a Ràdio Sabadell la presidenta de la Unió Veïnal de Can Llong i Castellarnau, Tània Caubera, l'endemà que s'hagi fet oficial l'adjudicació de les obres de construcció del reivindicat CAP Can Llong. Segons va anunciar Sanitat l'any 2016, després d'arribar a un acord amb l'Ajuntament, el nou ambulatori tindria personal del CAP Can Rull, que hi aniria de forma rotativa. "El CAP de Can Llong ha de ser com tots. Ja se sap que el sistema sanitari de Sabadell, com el de tota Catalunya, va fatal. Però dins del que hi ha, volem un CAP com els altres", reitera Caubera.\nMalgrat llançar aquesta reivindicació, els veïns de Can Llong veuen amb bons ulls l'adjudicació de les obres de construcció del nou ambulatori, ja que el consideren un equipament imprescindible per al barri i un pas endavant per començar a comptar amb tots els serveis que necessiten i reivindiquen, als quals cal sumar també l'institut, l'Escola Virolet i el parador de Renfe. "És un barri fantàstic d'infraestructura però es va entregar sense cap servei", recorda Caubera.\nDesprés de l'adjudicació de les obres, els veïns de la zona estan pendents que comencin els moviments sobre el terreny i asseguren que fins que no hi hagi un cartell anunciant les obres no s'acabaran de creure que el projecte va endavant. Cal recordar que, segons l'acord del 2016, el CAP Can Llong s'havia de posar en marxa a finals del 2019, mentre que la nova data de posada en marxa del servei és el 2022.\nLes piscines reobriran amb analítiques de l'aigua, límits d'aforament i personal format contra el coronavirus\nEl Consell Comarcal facilita 120 targetes moneder a les famílies per comprar aliments als establiments més pròxims


La pandèmia de coronavirus supera els 460.000 morts i els 8,6 milions de contagis\nPublicat 20/06/2020 11:11CET\nRita Franca/SOPA Images via ZUMA / DPA\nEls casos diaris globals arriben a 174.000 en 24 hores, la segona xifra més alta des del començament de la crisi\nLa pandèmia del nou coronavirus originada a la ciutat xinesa de Wuhan ha registrat en les últimes 24 hores un total de 174.400 casos, la segona xifra més alta des del començament de la pandèmia solament per darrere dels 177.000 del dimecres, la qual cosa eleva el total a més de 8,6 milions de persones contagiades i més de 460.000 víctimes mortals, segons l'últim balanç de la Universitat Johns Hopkins.\nD'acord amb les dades actualitzades a les 9.00 hores d'aquest dissabte, el balanç global del coronavirus ascendeix a 8,66 milions de casos i 460.043 víctimes mortals en 188 països i territoris. El total de persones recuperades supera els 4,24 milions, amb els Estats Units al capdavant de la llista, amb 606.715 persones curades.\nEls Estats Units segueix com el país més afectat per la pandèmia amb 2,2 milions de persones contagiades i 119.131 víctimes mortals, després de registrar 27.800 casos en les últimes 24 hores.\nEl Brasil roman en segona posició i registra en les últimes 24 hores 54.000 positius, la qual cosa eleva el balanç a més d'un milió de contagis (1.032.913) i 48.954 morts. Rússia es queda en la tercera posició, amb 568.292 positius i 7.831 morts, després de sumar 8.000 casos des del balanç anterior.\nÍNDIA FREGA ELS 400.000 CONTAGIS AMB UN NOU RÈCORD DIARI\nEn quarta posició, Índia acumula 395.048 casos i 12.948 morts, després de batre el seu rècord en el balanç diari per segon dia consecutiu amb 14.500 casos en les últimes 24 hores. A continuació, el Regne Unit registra 303.285 persones contagiades i 42.546 morts, per davant d'Espanya, que té 245.575 persones amb coronavirus i 28.315 víctimes mortals.\nEl Perú, per la seva banda, acumula 244.388 casos i 7.461 morts, avançant a Itàlia, que té 238.011 persones amb coronavirus i 34.561 víctimes mortals. En la novena posició, Xile acumula 231.393 contagiats i 4.093 decessos. A continuació, Iran acumula ja més de 200.000 casos (200.262) casos i 9.392 morts, seguit per França, amb 196.083 contagis i 29.620 víctimes mortals, i per Alemanya, que registra 190.299 contagis i 8.887 decessos.\nTURQUIA S'APROPA Als 190.000 CASOS\nEn la tretzena posició, Turquia té 185.245 persones amb coronavirus i 4.905 morts, seguit pel Pakistan, amb 171.666 casos i 3.382 morts, i Mèxic, amb 170.485 contagiats i 20.394 decessos.\nTancant el grup de més de 100.000 contagis es troben l'Aràbia Saudita, amb 150.292 contagiats i 1.184 morts, Bangladesh, amb 105.535 malalts i 1.388 víctimes mortals, i el Canadà, amb 102.314 casos i 8.408 decessos.\nPer sota dels 100.000 positius, Sud-àfrica, amb 87.715 casos i 1.831 morts; Qatar, amb 85.462 casos i 93 morts, i la Xina, el país en el qual es va originar la pandèmia, acumula 84.524 casos amb 4.638 morts.\nPer la seva banda, Bèlgica registra 60.476 casos i 9.695 morts, per davant de Colòmbia, que té 60.387 persones contagiades i 2.046 morts i de Bielorússia, que acumula 57.333 contagis i 337 víctimes mortals. Suècia i Egipte tanquen la llista de països amb més de 50.000 casos, amb 56.043 contagiats i 5.053 decessos i 52.211 casos i 2.017 morts, respectivament.\nSuperant els 40.000 positius estan l'Equador, Països Baixos, els Unió dels Emirats Àrabs, Indonèsia i Singapur, mentre que l'Argentina, Kuwait, Portugal, Ucraïna, Polònia i Suïssa, acumulen més de 30.000 casos.\nPer la seva banda, Filipines, l'Afganistan, Oman, el Iraq, Irlanda, República Dominicana, Panamà, Romania, Bolívia, Bahréin i Israel depassen els 20.000 positius per coronavirus, per davant d'Armènia, Nigèria, el Japó, Àustria, el Kazakhstan, Moldàvia, Ghana, Sèrbia, Dinamarca, Guatemala, Corea del Sud, l'Azerbaidjan, Algèria, Hondures, el Camerun i República Txeca, que tenen més de 10.000 contagis.\nEl Marroc supera els 9.000 casos i Noruega, Malàisia i el Sudan tenen més de 8.000 positius. A continuació, Austràlia, el Nepal i Finlàndia superen els 7.000 casos, la Costa d'Ivori i l'Uzbekistan tenen més de 6.000 i el Senegal, República Democràtica del Congo i el Tadjikistan sobrepassen els 5.000 positius.


Espot i Port Ainé, escenaris de rutes a peu i amb BTT aquest estiu - Diari de la neu\nEspot i Port Ainé, escenaris de rutes a peu i amb BTT aquest estiu\nPort Ainé incorpora una nova activitat: la Cronoescalada amb bicicleta de carretera\nPallars SobiràAgències 19.06.201718.15 h\nAquesta temporada, l’estació de Port Ainé incorpora una nova activitat: la Cronoescalada amb bicicleta de carretera, que compta amb 18,6 quilòmetres de pujada i un desnivell positiu de 1.228 m. Durant aquest estiu es realitzarà a través de l’APP de Port Ainé. Començarà a l’encreuament de la carretera general C13 i arribarà fins a l’Hotel Port Ainé 2000***.\nA l’inici i final s’instal·laran uns cartells informatius on hi haurà un codi QR per descarregar-se l’APP de l’estació. Cada participant enregistrarà el seu temps i haurà un rànquing dels millors temps. Només per completar l’etapa tots els ciclistes obtindran un forfet 2x1 per a la propera temporada, a banda dels premis dels patrocinadors locals, com un casc “Specialized Align” gentilesa d’Esierri Bikes.\nEl Telecadira JET CIM obrirà els dies 5 i 13 d’agost per arribar al Pic de l’Orri i al mirador del Parc Natural de l’Alt Pirineu


1.059 nous contagis i 4 morts a la Comunitat Valenciana - À Punt\n1.059 nous contagis i 4 morts a la Comunitat Valenciana\nL'última actualització de la Conselleria de Sanitat deixa 19 persones menys als hospitals valencians.\nImatge d'arxiu d'un sanitari realitzant una prova PCR / À Punt NTC\n25 d'agost 2021 - 18:20\nLa Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública ha notificat 1.059 nous contagis i quatre morts des de l'última actualització. Malgrat l'augment de casos diaris, si observem les xifres basant-nos en la mitjana dels últims 7 dies, aquesta confirma la baixada sostinguda del nombre contagis notificats, iniciada a finals del mes de juliol. Així, la mitjana mòbil de contagis a 7 dies és de 924 aquest dimecres, mentre que el passat dimecres 18 d'agost era de 1.199.\nQuant a la pressió hospitalària, les xifres d'aquests dimecres mostren una relaxació, amb 438 persones ingressades als hospitals, mentre que en l'última actualització (ahir dimarts) eren 457 les persones ingressades. Són 19 persones menys als hospitals valencians. On s'observa un lleuger augment és a les UCI, que registren tres noves persones més (93) respecte dels hospitalitzats dimarts (90).\nD'acord amb les dades registrades, en aquests moments hi ha 11.880 casos actius. I, pel que fa als nous brots, s'han registrat un total de dos nous brots d’origen social, un a la ciutat de Gandia, a la comarca de la Safor, amb 11 casos; i altre a Torrevella, al Baix Segura, amb 14 casos.\nLa incidència es desploma\nLa incidència acumulada per franges d’edat en el trams que han protagonitzat aquesta quarta onada s’ha desplomat en comparació a les dades de finals de juliol. Així, la incidència en el grup de 12 a 19 anys s’ha situat aquest dimecres en 585,12 casos per cada 100.000 habitants, un 57,2% menys que l’últim dia de juliol (1.368,33). Igualment, la incidència en el grup de 20 a 29 anys se situa en 495,23 casos, un 65% per davall de les dades de finals del mes passat.\nEn l'àmbit general, a la Comunitat Valenciana, la incidència ha continuat baixant, en aquest cas, 12 punts, fins a situar-se en 232,02 casos. La tendència és semblant a la que s'ha registrat al conjunt d'Espanya, on la incidència ha baixat un poc més de 14 punts, fins als 291,28 casos.


Club de l'Experiència · Dones de ciència retrobades en la història · Dones en la meteorologia d’arreu del món - Alumni Universitat de Barcelona\nClub de l'Experiència · Dones de ciència retrobades en la història · Dones en la meteorologia d’arreu del món\nEn la història de la meteorologia d’arreu del món hi hagut una sèrie de dones que han estat pioneres en fer recerca o posar en marxa projectes quan la meteorologia professional era un món d’homes.\nDoctora en Física. Investigadora i professora associada a la Universitat de Barcelona.\n03/06/2019 - 18:00 h\n03/06/2019 - 19:30 h\nDones en la meteorologia d’arreu del món\nL’any 1942 el Bureau de Meteorologia americà va publicar un anunci amb què oferia oportunitats laborals a dones formades en el camp de la meteorologia perquè cobrissin diferents llocs de treball. I és que la Guerra Civil americana va requerir molts homes per anar al front i, trencant molts prejudicis previs, es van haver d’oferir places a les dones. Fins llavors, només dues dones havien fet feines de meteorologia al Bureau. De la mateixa manera, no va ser fins a principis del segle xx que la primera dona va entrar al servei meteorològic espanyol.\nAmb aquest escenari, repassem les contribucions i la trajectòria d’algunes meteoròlogues, dones pioneres que van obrir el camí a les que avui treballem en aquest camp, pel qual hem de continuar lluitant.\nData: dilluns 3 de juny de 2019\nLloc: Seu Alimni · Edifici Jeroni Granell · Gran Via de les Corts Catalanes, 582


Gual, sobre l'ERO: "Els bancs hem de reaccionar als canvis de l'entorn"\nLa Junta General d'Accionistes de CaixaBank, celebrada avui a València on l'entitat va traslladar-hi la seu fa un any i mig, ha estat marcada, en gran part, per la negociació de l'entitat amb els sindicats arrel de l'Expedient de Regulació d'Ocupació (ERO) pel qual el banc planteja la reducció de la plantilla en 2.157 treballadors. Davant les preguntes dels accionistes, el president de l'entitat, Jordi Gual, ha assegurat que "el sector bancari se sotmet a una pressió molt forta" i ajustos com aquest "són una necessitat que demana el context".\nAlhora, Gual ha explicat que a aquest context s'hi afegeix el fet que "els hàbits de la clientela han canviat, el client vol cada vegada més digitalització, més tecnologia i més rapidesa, i és evident que els bancs hem de reaccionar als canvis de l'entorn". Per la seva banda, el conseller delegat de l'entitat, Gonzalo Gortázar, "venim d’un període molt dur, no estem en el millor moment de rendibilitat, i el que estem fent és fruit de la més evident necessitat de gestionar una empresa de cara el curt i el llarg termini".\nTot i que tant l'entitat com els sindicats asseguren que tenen "voluntat d'acord", les posicions d'ambdues bandes es troben encara molt allunyades. "Ens hem marcat el 8 de maig com a data límit per arribar a un acord. Si volem seguir com en el passat i millorar hem de prendre mesures ara, que encara hi som a temps", ha assegurat Gual.\n"S’ha de ser realista sobre la situació de transformació del negoci, amb marges baixos i costos creixents", ha explicat el president. "Cada dia hem de fer un gran esforç per augmentar beneficis i disminuir despeses, i en aquest context s’emmarca la negociació que hi tenim amb els sindicats, complicada però que tenim tota la intenció d’arribar a un acord".\nEls sindicats, per la seva banda, han convocat aturades de dues hores aquest matí a les 11, hora en què començava la junta d'accionistes de l'entitat, i fins a 200 sindicalistes s'han agrupat davant el Palau de Congressos de València, lloc on s'ha celebrat l'acte.


LA PANXA DEL BOU: JORGE AMADO: CLAU, CANYELLA I LITERATURA DE CORDILL I DE QUALITAT\nJORGE AMADO: CLAU, CANYELLA I LITERATURA DE CORDILL I DE QUALITAT\nFa avui cent anys del naixement del gran escriptor Jorge Amado, un dels meus ídols literaris contemporanis, durant un temps el vaig llegir força. Estava segura d'haver escrit en algúna ocasió sobre ell, ja porto tants anys de blog que resulta inevitable repetir-se. Ho he trobat! Va ser el 12 de gener de 2007 i no m'estranyaria que al blocat, on tenia abans La Panxa del Bou, també l'hagués mencionat en més d'una ocasió. Recupero aquell escrit per tal d'evocar aquest centenari:\n(postejat el 12/1/2007)\nAhir, per casualitat, sapejant, em vaig ensopegar amb la pel·lícula Tieta de Agreste, basada en el llibre del mateix títol de l'escriptor Jorge Amado. No recordo que aquesta pel·lícula l'haguessin passat, al cinema. He de confessar que tenia son i en vaig veure la meitat i he deixat per gravar el final, que ja conec, perquè Tieta de Agreste va ser el primer llibre que vaig llegir d'aquest autor, en una edició molt senzilla, de butxaca, amb una lletra petita i atapeïda.\nFa molts anys de tot això. Més endavant, Amado, una institució al seu país, Brasil, seria ja molt més conegut. Moltes de les novel·les d'Amado, com aquesta, beuen directament de la literatura de fil i canya, de cordill, del seu país, molt popular, i també tenen punts de contacte amb els serials televisius. Mostren com, d'un gènere poc valorat, en poden sortir obres d'art magnífiques. Amado traspua en molts dels seus llibres un optimisme vitalista, fins i tot, d'alguna manera, els fa acabar bé sovint o, al menys, no massa malament, cosa que de vegades molesta els crítics literaris i tot. Reflecteixen el poble, la gent humil, són un fresc del Brasil més viu i acolorit, sense bandejar la crítica social ni obviar els detalls més mesquins, però mostrant sempre l'esperança en la vida.\nFa també molts anys, més de vint, una companya de feina em va passar un altre llibre d'aquest autor, on s'allunyava de la seva temàtica habitual, Uniforme, frac y camisón de dormir. És un llibre on reflecteix les classes més intel·lectualitzades i benestants, durant la dècada dels 40, però des d'una visió molt crítica, em va semblar una meravella. A més, els llibres d'Amado són, generalment, distrets, malgrat la seva extensió, considerable. Hi ha qui creu que la liteeratura ha de ser feixuga, críptica, pretensiosa, la literatura catalana és plena d'exemples que no vull assenyalar. De vegades algú em menciona un títol en català, que ha assolit un èxit de vendes, jo li pregunto si no se li ha fet pesat i la persona en qüestió, si em té confiança i no té por de semblar poc intel·lectual, generalment, admet que sí, que se n'ha saltat molts trossos o que no l'ha acabat de llegir. L'ha comprat a causa de la propaganda, perquè tenia un premi, coses així.\nEl poble, el poble humil i colorista, divers, fa molt de temps que no és massa present a la literatura catalana i, en moltes ocasions, quan s'intenta reflectir-lo es nota que l'escriptor parla sense conèixer. No s'ha arribat a reinventar Folch i Torras, aquesta seria una feina digna d'algú de la categoria d'Amado, per exemple. Els serials catalans televisius no acaben de trobar el to, entre un populisme evident i unes certes pretensions realistes i de denúncia. Al capdavall, però, la gent se'ls mira, que és el que cal, suposo.\nTieta de Agreste la protagonitzava Sonia Braga, una altra institució del país, una gran dama del cinema brasiler, que ha evolucionat molt des d'aquells dies dels fulletons tipus Dancing Days. Ha estat sovint, Sonia Braga, el rostre de les novel·les d'Amado, a Gabriela, clavo y canela, que va fer en fulletó televisiu i en cinema, en aquest darrer cas amb Mastroianni, i a, crec, Doña Flor y sus maridos, que no recordo que s'hagi passat al cinema, a casa nostra o potser ho va fer de puntetes, com sol passar sovint. El cinema brasiler, com tants d'altres, no arriba amb fluïdesa a les grans sales i hem d'esperar alguna casualitat televisiva per tastar-lo. Hi ha alguna traducció al català, poques, de llibres d'Amado, però crec que paga la pena fer un esforç i intentar llegir-lo en portugués, si es pot accedir als llibres en versió original. Al capdavall, és una llengua propera a les nostres.\nEl fragment que ahir vaig veure de Tieta, em va semblar prou digne i reeixit, encara que l'univers d'Amado, complex, costa de mostrar, en la seva totalitat, en una pel·lícula. Les grans obres literàries, de vegades, han de trobar algun director que els perdi una mica el respecte, en certa manera, i les recreï en un mitjà tan diferent com és el cinema. Amado va morir l'any 2001, fa quatre dies, als vuitanta-nou anys. Al Brasil hi ha una fundació amb el seu nom i és molt conegut i respectat. Va tenir la sort, doncs, de ser profeta a la seva terra, malgrat ser d'idees comunistes o potser gràcies a això mateix, qui sap.\nBen retrobada, Júlia, i ben llegida, perquè sempre aportes algun coneixement ben expressat que s'agraeix de cor.\nSento que la precarietat de cobertura no em permetrà escriure com voldria, però ja em refaré.\nNo et deixis atrapar per l'ona de calor.\nResistirem la calor, Olga, una abraçada, jo tampoc tinc una gran cobertura, però, vaja, estic ben enganxada a aquest estri diabòlic, he, he.\nla veritat és que no hem sona de res JORGE AMADO, Sonia Braga si que em sona, de quan mirava la tele i feien la serie Dancing Days.\nVaig llegir Jorge Amado quan vaig visitar el Brasil. Si no ho he fet abans, sempre intento llegir escriptors del país que visito. Moltes vegades diuen més que els llibres d'història, sovint escrits de manera esbiaixada o interessada.\nFrancesc, això no pot ser, no n'has llegit res?Potser no te'n recordes.\nTens raó, Teresa, no he estat al Brasil però Jorge Amado te'l fa molt viu i et venen ganes d'anar-hi, allà li tenen devoció incondicional.\nJorge Amado m'agrada perquè malgrat les moltes tragèdies que t'explica ho fa sempre amb bonhomia, comprensió i fins i tot et regala finals, si no feliços, si esperançats. I és que hi ha escriptors que pensen que tot ha d'acabar malament per ser realista.\nS'inspira en això que en dèiem literatura de fil i canya, fulletons, coses així, i els dóna una dimensió universal i 'literària'.


Moviment veïnal en defensa de la sanitat al Vallès - Komunica.press\nInici Vallès Occidental Barberà del Vallès Moviment veïnal en defensa de la sanitat al Vallès\nMoviment veïnal en defensa de la sanitat al Vallès\nDes que es va posar en marxa, a l’octubre del 2016, la Coordinadora del Moviment Veïnal del Vallès va deixar molt clar que una de les seves prioritats sería la sanitat. L’entitat, que engloba associacions de veïns dels municipis de Badia, Barberà, Sabadell, Santa Perpètua, i Sant Quirze, treballa per detectar i analitzar els problemes del territori i poder determinar la prioritat i la forma més adient per reivindicar les solucions.\nÉs per això, que durant aquests propers dies, representants de la coordinadora estaran realitzant enquestes a les portes dels CAP, per tal de poder recollir el grau de satisfacció de la població respecte d’aquestes infraestructures i de l’atenció rebuda.\nSegons expliquen en un comunicat, “En els darrers anys, a Catalunya s’han perdut més de 2.500 professionals entre metges i metgesses, infermers i infermeres i personal administratiu, el personal està sotmès a unes condicions de treball precàries i estressants”. És per això que des de l’entitat posen en marxa aquesta campanya sota el lema Una sanitat pública comença per una Assistència Primària digna, que tindrà diverses fases i actuacions al llarg de l’any, totes reivindicant “una Assistència Primària al servei dels pacients, no dels resultats econòmics”.\nArticle anteriorSabadell se compromete a reducir la contaminación en la ciudad\nArticle següentEl Parc Arqueològic Mines de Gavà celebra 10 anys convertit en un referent de preservació, investigació i difusió del neolític\nAprovat el projecte de soterrament de la Granvia a L’Hospitalet


10 distribucions de Linux per a desenvolupadors\nLes distribucions de Linux orientades a usuaris d'escriptori ocasionals són importants, però els desenvolupadors també han d'utilitzar Linux. Els desenvolupadors tenen necessitats diferents a la d'altres usuaris, de manera que determinades distribucions poden ser millors que altres per a finalitats de desenvolupament. Però, quines distribucions són adequades per als desenvolupadors?\nUn escriptor de TechRadar Pro ofereix un resum útil de 10 de les millors distribucions de Linux per a desenvolupadors.\nNate Drake informa de TechRadar Pro:\nLes versions més populars de Linux, com Ubuntu, se centren a millorar l'experiència de l'usuari actualitzant automàticament els paquets i proporcionant GUI cridaneres i amb molts recursos.\nTot i que les distribucions fàcils d'utilitzar (distros) certament tenen el seu lloc, en aquesta guia, hem intentat tornar als dies de glòria en què els desenvolupadors personalitzaven la seva compilació de Linux. Aquestes distribucions de Linux us permeten afinar el vostre entorn de desenvolupament, de manera que tant si sou un programador veterà com si sou un nouvingut, podeu continuar amb la vostra codificació.\nMés informació a TechRadar Pro\nRed Hat com a distribució d'escriptori?\nLinux té moltes distribucions d'escriptori diferents. Alguns són coneguts i molt populars com Ubuntu o Linux Mint. Però què passa amb Red Hat? Què tan bo és com a distribució d'escriptori?\nRecentment, un redditor va fer aquesta pregunta i va obtenir algunes respostes interessants.\nCatllife3 va iniciar el fil amb aquesta publicació:\nAlgú utilitza Red Hat com a escriptori? Com és?\nEls seus companys de redditors van intervenir amb els seus pensaments sobre l'ús de Red Hat Linux com a distribució d'escriptori:\nTurismocinc: "He utilitzat CentOS, que és bàsicament gairebé el mateix que RHEL. De fet, és molt estrany configurar-se (com agafar paquets relacionats amb còdecs de vídeo i gràfics, entre d'altres, juntament amb tipus de lletra de Microsoft o alguna cosa així), i si només volgués una distribució basada en RPM per a l'escriptori, només ho faria amb OpenSUSE o Fedora.\nM'imaginaria que l'única cosa diferent de CentOS i RHEL és la llicència".\nAliendude5300: "No a casa sinó a la feina, RHEL 7.3 és un escriptori sorprenentment funcional. Corro Fedora a casa. Coses com EPEL i Nux Dextop són totalment necessàries perquè algunes coses funcionin, ja que és una pila molt antiga. Tot i això, és increïblement estable, no massa emocionant".\nVictoresupadre: “Tot vell. Estable. Avorrit. Funciona bé per al desenvolupament de programari. És possible que us perdeu noves eines i coses web. Depèn de les vostres necessitats. Gnome es va fer estrany amb el llançament de RHEL 7. Jo faig servir Xfce. ”\nAlbionandreu: "Havia estat utilitzant com a RHEL 6 com a escriptori durant tres anys a la feina. Acabo de passar a Ubuntu 16.04 perquè estic fent més Python i volia que funcionés fora de la caixa.\nJmtd: "L'he utilitzat a la feina, un sistema basat en RHEL 7, i estava bé. RHEL 7 es basa en GNOME 3, però crec que el mode predeterminat és IIRC. No és cap avall, però tampoc hi ha sorpreses, les coses que funcionen continuen funcionant. L'avantguarda de l'escriptori està sobrevalorada, en el meu interès. Et concentres més a fer altres coses quan no jugues constantment amb l'escriptori. És una eina per aconseguir coses, després de tot, no un fi en si mateix.\nMolts dels meus companys utilitzen Fedora, i dues vegades a l'any hi ha un període d'inactivitat en què molta gent trenca les seves màquines actualitzant-se a una versió nova i detecta errors enormes, seguit d'un període de desenvolupament de solucions, que queden obsoletes en sis mesos més. ”\nRoscocoltrane: "RHEL encara executa Python 2, que s'està convertint en un problema per a algunes eines GUI de Python 3, com Back In Time. No ho recomanaria i vaig traslladar els meus escriptoris a Fedora, ja que s'ha tornat molt més fàcil d'actualitzar i ja que la tecnologia del contenidor fa que el sistema operatiu subjacent sigui cada cop més irrellevant per al desenvolupament.\nMd_tng: "Utilitzar RHEL a l'escriptori és com utilitzar Fedora des de fa quatre anys, o com utilitzar Debian Stable actual.\nTot és tan vell."\nBubblethink: "Jo faig servir RHEL 7.3 com a sistema semi primari. Funciona tan bé o millor que Ubuntu. EPEL cobreix la majoria de les coses útils addicionals. Si necessiteu controladors de Nvidia i coses relacionades amb els mitjans, hi ha un parell de repositoris (Negativo17, per exemple) que també ho cobreixen bé.\nL'únic que trobo a faltar és Unity, però Cinnamon està prou a prop (encara que no és un ciutadà de primera categoria). Això és una mica discutible, ja que Unity està de totes maneres obsolet fins i tot a Ubuntu. Per al menor inconvenient dels paquets una mica antics, però, obtindreu molts altres bits útils a Ubuntu. Per descomptat, també podeu fer servir Fedora si no us atreviu a actualitzar cada sis mesos.\nChrisTX4: "Depèn realment del que busquis. El que fa bé RHEL és proporcionar una configuració estable per treballar. Amb les col·leccions de programari, també podeu obtenir una pila decentment nova i carregar la versió d'una tecnologia que vulgueu. Si voleu utilitzar tecnologia nova, hi ha el vostre Devtoolset-6, que actualment envia GCC 6.3.1 i consorts, per exemple, de manera que la pila que sigui "vella" no és gaire preocupant.\nPer posar un exemple, un altre departament a la feina té una pila de programari complexa que utilitza MPI i Python. Hi ha una sèrie de programari FOSS a la part superior, però probablement voldreu compilar aquesta part vosaltres mateixos, però no Python o MPI. Quan utilitzeu una distribució normal, haurien de reconstruir totes les dependències tan bon punt es publiqui una nova versió MPI o Python. A RHEL, rh-python35 no afecta la funcionalitat de rh-python33 i viceversa.\nSi una pila tan estable, i potencialment la capacitat d'executar programari propietari, és el que busqueu, RHEL és la vostra millor aposta. Si busqueu un escriptori multimèdia per a ús domèstic, no us molesteu, ja que Fedora és el que cobreix aquesta necessitat al món de Red Hat.\nAh, també en aquesta nota, RHEL incorpora RH Satellite (gestió remota) i repositoris Java de tercers amb IBM i Oracle Java. Per a l'ús, RHEL té com a objectiu aquest bon valor; per a l'ús domèstic no t'importarà gens".\nDaniel_Laixer: "Actualment s'executa RHEL 6.8 a la feina\nTé ganes d'utilitzar Ubuntu amb el bon vell Gnome 2.0, però amb repositoris i gestors de paquets més febles. Un company de feina executa RHEL 7.x i té un aspecte tan dolent com Ubuntu amb Gnome 3.0".\nPer què hauríeu d'executar Windows com a màquina virtual a Linux\nEls recents atacs de ransomware Wannacry basats en Windows van sorprendre moltes persones a tot el món. Els atacs també van subratllar per què és una bona idea executar Linux en lloc de Windows. Un escriptor de PCWorld assenyala que si heu d'executar Windows, és una bona idea executar-lo en una màquina virtual a Linux.\nAlex Campbell informa per a PCWorld:\nDes del punt de vista de la seguretat, també, executar Windows en una màquina virtual pot ser molt més segur que executar Windows a la seva pròpia unitat o partició, com ho faríeu normalment. En virtualitzar el sistema operatiu, separeu el sistema operatiu del mateix maquinari i creeu una mena de barrera que el vostre sistema operatiu amfitrió (Linux, en aquest cas) pot gestionar des de l'exterior. Això és com posar Windows a la seva pròpia caixa de sorra amb el seu propi conjunt limitat de joguines que pot trencar a voluntat sense fer plorar tots els altres nens.\nAmb poques excepcions, la majoria de màquines virtuals utilitzen fitxers que serveixen com a dispositius d'emmagatzematge virtual per a la màquina virtual. L'emmagatzematge virtual sembla un disc dur normal per al sistema operatiu que s'executa a la màquina virtual i, tret que proporcioneu accés explícitament a carpetes fora de la màquina virtual, la resta del sistema no és accessible per a la màquina virtual. És una mica com The Matrix: el sistema operatiu no té ni idea que l'ordinador on s'executa no és físic.\nEl millor de totes aquestes coses d'emmagatzematge virtual és que tota l'aplicació de Windows (fitxers, aplicacions, obres) està continguda en un sol fitxer. Aquest fitxer es pot fer còpies de seguretat, arxivar, xifrar i emmagatzemar fàcilment al núvol, copiar centenars de vegades o suprimir-se. VirtualBox fins i tot pot fer instantànies de la unitat virtual dins de l'aplicació, alliberant-vos de qualsevol molèstia de fer una còpia de seguretat dels fitxers d'emmagatzematge virtual.\nQuan apunteu la VM a una còpia de seguretat de la vostra unitat virtual, arrencarà la imatge amb molt de gust com si no hagués passat res. En essència, utilitzar una màquina virtual és la millor manera de fer una còpia de seguretat d'una instal·lació de Windows, sense haver d'executar aplicacions de còpia de seguretat a l'ordinador.\nMés a PCWorld


Alsina promet «valentia» per sorprendre el Nàstic - Diari de Girona\nAlsina promet «valentia» per sorprendre el Nàstic\nL'equip d'Oriol Alsina visita el Nou Estadi en l'exigent retorn a Segona B\ntatiana pérez 25.08.2019 | 00:02\nEl Llagostera visita el Nàstic en el primer partit de Lliga. marc martí\nEl Llagostera visita el Nàstic en el primer partit de Lliga.\nTornar a competir sempre fa il·lusió. Nova temporada, nous reptes i un munt de partits per reinvindicar-se, segellant la permanència el més aviat possible. Tot per endavant. Si a tot això se li agefeix l'ascens de categoria, encara millor. El Llagostera debuta avui a la Lliga davant del Nàstic de Tarragona (19.00 hores), un dels clars aspirants a ocupar la part alta de la taula, en l'esperat retorn a Segona B. I és que hi tornen només un any després d'haver-la perdut.\nEls homes d'Oriol Alsina es planten al Nou Estadi amb les piles carregades i deixant enrere la pretemporada, on han anat «de menys a més» i que els ha servit per «crèixer setmana rere setmana». De fet, el club ha aconseguit lligar noves incorporacions durant aquests dies per diposar d'una plantilla el màxim competitiva possible en una realitat ben diferent respecte a la de l'any passat. «Estic molt content, tenint en compte les possibilitats del Llagostera. S'ha sabut treure suc del pressupost per portar bons futbolistes. Tothom ha fet un esforç per crear un equip el màxim competitiu possible», assegura el tècnic. Encara que per treure rèdit de la qualitat de la plantilla, es necessitarà cert temps de rodatge. En aquest sentit, l'inici del curs arriba en un moment poc oportú: «Els últims fitxatges han arribat tard i pot ser un hàndicap. No conèixer amb exactitud tot el que necessitem pot condicionar-nos, tot i que estic satisfet perquè tots els jugadors han assimilat molt bé la manera com han d'actuar».\nEl primer rival a batre és el Nàstic, que va dir adeu al futbol professional el curs passat. «És l'equip favorit i el més gran del grup. Al camp som 11 contra 11 i farem servir les nostres armes amb valentia. Els ho intentarem posar difícil».


CANTEU, ESPERITS, CANTEU – El Iris.cat – Digital d'informació i cultura\nHi ha llibres que són com una pedrada en el front, una ganivetada, una sacsejada al cor. Llibres que fan mal, que t’enfronten amb allò que no gosés mirar, que t’arriben a les entranyes. Llibres que cal llegir perquè així també és la vida, llibres que no pots arraconar perquè hem de saber, conèixer i enfrontar\nAvui us parlaré d’un llibre així. Canteu, esperits, canteu, de Jesmyn Ward.\nSom, gairebé no cal ni dir-ho, al sud dels Estats Units. A un estat on l’herència de l’esclavatge, de les lleis Jim Crow, de la discriminació racial és encara ben present. Ward ens porta, llavors, a viure una mena de road movie literària on es barregen vius i morts, antigues tradicions i moderna tecnologia, el realisme i la fantasia.\nPerò ara em permetreu un parèntesi. Si fes referència a novel·les on el dolor dels infants és un dels eixos argumentals de ben segur tothom pensaria en Dickens, llavors us he de dir que en molt pocs llibres he trobat tan ben descrit el patiment d’un nen com en aquesta novel·la. El desemparadament del Jojo enfront de la irresponsabilitat dels adults és absolutament aclaparador. Et deixa sense alè. Només per això ja caldria llegir Canteu, esperits, canteu.\nPerò hi ha molt més a la novel·la. El cercle viciós de la intolerància, la maledicció de la fugida fàcil, però sovint inevitable, que suposa el consum de droga, la perpetuació de l’odi, la impressionant resistència dels que saben que han nascut per perdre, les espurnes d’esperança i dignitat que et fan desitjar el canvi… Tot això i més hi podem trobar en aquesta novel·la que no dubt en qualificar d’extraordinària.\nI si això no fos prou, l’autora aconsegueix allò que podria semblar impossible. Malgrat el lloc on transcorre la narració, malgrat la descripció d’una realitat força diferent de la nostra, malgrat el seguit de problemàtiques que ens podrien semblar alienes, Ward aconsegueix que ens sentim identificats amb els personatges.\nLa família, la mort, el pas de la infància a la maduresa són temàtiques universals que a tothom afecten. Enmig d’aquesta història dura, sovint cruel, allò que s’hi viu és també allò que nosaltres vivim o podem viure.\nEl Jojo, la Leonie, el Pa, la Ma, són personatges que en realitat ens són tan propers com aparentment llunyans. I amb ells els esperits. Els esperits que ens diuen que la història no és morta, que el passat llença sempre l’ombra sobre el present.\nArticle anterior Peticions de deu col·lectius\nSegüent article Periné masculí i algunes disfuncions


L'EUETIB ajuda les empreses a analitzar i millorar el seus processos i productes o a dissenyar-ne de nous.\nDisposem de més de 200 professionals docents i investigadors que cobreixen totes les àrees de l'Enginyeria Industrial: Mecànica, Electricitat, Energia, Electrònica i Automàtica, química i Biomèdica.\nSi necessiteu assessorament o fer un projecte en algun d'aquest àmbits contacteu-nos i en pL'EUETIB ajuda les empreses a analitzar i millorar el seus processos i productes o a dissenyar-ne deL'EUETIB nous. L'EUETIB, el millor partner tecnològic per a les empreses de Catalunya\nL'EUETIB treballa per a ser el Departament de R+D+I de les PIMEs del seu entorn.\nLes PIMEs troben a l'EUETIB un complement ideal a les seves capacitats i necessitats de Recerca, Desenvolupament i Innovació. Treballar amb l'EUETIB és tenir un departament d'enginyeria i projectes de més de 200 professionals d'alt nivell quan les necessites.Per a les grans empreses, l'EUETIB ofereix acompanyament en projectes d'enginyeria i de recerca complexos.\nDrets i Deures Publicació d'ofertes per a titulats en Enginyeria Tècnica Industrial (ENGINYERS BCN)


(S'ha redirigit des de: Kasimov)\nKassímov (en rus Касимов, transliterat Kasimov, i en tàtar Касыйм, transliterat Qasim) és una ciutat de Rússia situada a la ribera dreta del riu Oka. Administrativament forma part de l'oblast de Riazan, centre neuràlgic del districte de Kasimovsky. Històricament, se la coneix com a Xankirmän, Gorodets Meschorsky o Novy Nizovoy.\nLa ciutat va ser fundada l'any 1152 per Yury Dolgoruky del principat de Vladimir-Suzdal amb el nom de Grodets, després canviat a Gorodets Meschyorskiy (Городец Мещёрский en rus). Fou seu d'un principat entre 1326 i 1392 (governat per Husein de Naruchad, Beklemish Useinovich, Demetri Beklemishevich, i Jordi Dmitriyevich) quan va passar a Moscou.\nL'any 1376 la ciutat va ser destruïda per invasors tàrtars i mongols, però va ser reconstruïda ràpidament amb el nom de Novy Nizovoy (Новый Низовой en rus). Després de la batalla de Suzdal l'any 1445, on el gran duc Vasili II va ser fet presoner. Les terres dels meschiora foren donades a Olug Moxammat, khan de Kazan, com a intercanvi per la vida del duc.\nA partir de 1471, la ciutat va ser coneguda com a Ciutat Qasim i va romandre com a capital del khanat de Kasimov fins a 1681 quan aquest khanat va ser novament annexat a Rússia. Un grup de tàrtars s'hi va restablir al segle xv i són coneguts com els tàrtars de Qasim, parlen un dialecte barreja del mishar i el tàtar mitjà de l'idioma tàrtar.\nCiutat Antiga (Старый Посад en rus, İske Bistä en tàtar) i la Ciutat Tàtara (Татарская слобода en rus, Tatar Bistäse en tàtar) governada pel khanat de Kasimov i la noblesa tàrtara.\n↑ El nom vol dir "Fortalesa del Khan".\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Kassímov&oldid=25855321»\nDarrera modificació: 31 des 2020 a les 11:49\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 31 des 2020 a les 11:49.


Política de cookies – FCTT – Representació Territorial de Lleida\nLa Federació Catalana de Tennis de Taula – Representació Territorial de Lleida utilitza cookies (galetes) per millorar l’experiència dels usuaris i facilitar-los la navegació pel nostre web. Estem fent tot el possible per facilitar l’ús d’aquestes cookies, per gestionar-les i per controlar-les en utilitzar els nostres serveis.\nLa Federació Catalana de Tennis de Taula – Representació Territorial de Lleida assumeix que tot visitant del portal corporatiu accepta l’ús de cookies. No obstant això, ofereix un enllaç en les pàgines inicials per informar d’aquesta política.\nLes cookies són petits arxius de text que s’emmagatzemen en el dispositiu de l’usuari d’Internet en visitar una pàgina web. L’operador del lloc web determina quin tipus d’informació conté la galeta i quin és el seu propòsit, A més, el servidor web pot utilitzar-la cada vegada que visiteu aquest web. Les cookies s’utilitzen per estalviar temps i fer l’experiència de navegació web molt més eficient. No obstant això, poden ser usades amb diferents propòsits, que van des de recordar la informació d’inici de sessió fins al que conté una comanda de compra.\nExisteix una gran quantitat de guies en les quals s’explica que són les cookies, i perquè s’utilitzen. Per part nostra, els explicarem com afecten aquestes cookies les pàgines web de la Federació Catalana de Tennis de Taula – Representació Territorial de Lleida. Si necessiteu més informació, podeu consultar aquestes pàgines:\nLa Federació Catalana de Tennis de Taula – Representació Territorial de Lleida només utilitza les cookies que ens deixeu utilitzar. Podeu controlar les vostres cookies a través del vostre navegador. Hi ha més informació sobre aquesta qüestió més endavant. Hem utilitzat algunes de les guies existents per classificar les cookies que fem servir en diversos grups:\nEs tracta de cookies que recullen informació sobre com utilitzeu el lloc web (per exemple, les pàgines que visiteu o si s’hi produeix algun error) i també ens ajuden a localitzar i resoldre problemes del lloc web.\nAquí teniu una font d’informació sobre com dur a terme aquest procés:


L'atropellament múltiple de Reus deixa vuit ferits, dos dels quals es troben en estat molt greu - Revista Cambrils\nUna conductora de 78 anys va perdre el control del cotxe, ahir, a la plaça del Nen de les Oques\nPublicat el Diumenge, 31 de gener de 2021 09:32h\nEls serveis d'emergències atenent als ferits de l'atropellament, ahir al migdia a Reus | Cedida (Guàrdia Urbana de Reus)\nL'atropellament múltiple de Reus ha deixat un balanç de vuit ferits. Tal com ha detallat l'Ajuntament de Reus, set estan a l'Hospital Universitari Sant Joan de Reus amb politraumatismes. Dues persones es troben en estat molt greu, tres en estat greu i dues en estat menys greu. També hi ha una vuitena persona a l'Hospital Joan XXIII de Tarragona. Per causes encara desconegudes, una conductora de 78 anys va perdre el control del cotxe ahir dissabte al migdia a la plaça del Nen de les Oques, va accedir a una zona de vianants i va envestir vuit persones. El vehicle va quedar encastat contra el mur d'un edifici a la cruïlla del passeig de Sunyer amb l'avinguda del Doctor Vilaseca. La conductora va donar negatiu a la prova d'alcoholèmia.\nEls set vianants ferits per l'atropellament van ser atesos 'in situ' per Guàrdia Urbana de Reus, Mossos d'Esquadra, Bombers de la Generalitat i les ambulàncies del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM). La majoria dels afectats van ser evacuats a l'Hospital Universitari Sant Joan de Reus, mentre que un d'ells va estar traslladat a l'Hospital Joan XXIII de Tarragona. El SEM va activar 9 ambulàncies, així com l'equip de psicòlegs.\nL'alcalde Carles Pellicer ha destacat la rapidesa i la professionalitat dels cossos d'emergències i de seguretat en el sinistre. A més, Pellicer ha qualificat l'accident "d'estrany" i ha assegurat que s'investigaran les causes, ja que la conductora ha travessat pel mig d'un pas de vianants. "Vuit persones són moltes persones; esperem que es recuperin aviat, en principi estan fora de perill", ha assegurat. L'alcalde i altres autoritats de la ciutat es van acostar, ahir, al lloc de l'accident. En una piulada, el conseller d'Interior, Miquel Sàmper, va explicar que s'ha posat en contacte amb el batlle per conèixer l'estat de la situació. Sàmper també ha agraït la feina dels cossos de seguretat i d'emergències que han treballat en l'atropellament múltiple.


Demanen que des dels altres partits no es faci ”un doble joc” amb Marc Castells\nDivendres, 14 juny 2019. 14:00. Redacció AnoiaDiari.\nLa formació de l'esquerra independentista donarà els seus dos vots al candidat republicà en el ple d'aquest dissabte. Volen que quedi clar que "hi ha un front sobiranista d'esquerres" al govern de Junts per Igualada.\nNeus Carles i Eva Pedraza, les dues regidores de Poble Actiu, a Igualada, votaran pel candidat d'ERC, Enric Conill, en la sessió d'investidura d'alcalde de dissabte. Així ho decidia l'assemblea de membres i col·laboradors de Poble Actiu celebrada dijous al vespre, en què l'opció de "visualitzar una alternativa d'esquerra sobiranista de set regidors" prevalia sobre la de votar la seva cap de llista, Neus Carles. "Malgrat saber que els nostres vots per ERC no alteraran l'elecció de Marc Castells com a alcalde amb una previsible majoria simple, des de Poble Actiu optem per posar en valor el nostre compromís amb el canvi i la transformació de la ciutat. Ho fem sumant puntualment al candidat d'una opció amb qui compartim part del programa, conscients de les nostres diferències però amb clara voluntat de suma que visualitzi una alternativa al govern actua" afirmen.\nL'esquerra independentista manifesta que la decisió, que no té cap efecte més enllà del ple d'investidura i "es basa en la màxima que hem ressaltat en campanya: cap vot de Poble Actiu, ni per activa ni per passiva, servirà per fer alcalde a Marc Castells. Una posició que hem mantingut atès que el model de ciutat convergent està a les nostres antípodes de molts aspectes importants del nostre programa. És per això que creiem que cal aprofitar també la sessió d'investidura per visualitzar que aquesta alternativa al model Castells compta, com a mínim, amb el suport de set regidors al ple".\nApunten que "tenim com a prioritat un canvi de govern que suposi un canvi de model de ciutat i farem el possible perquè això sigui així". Des de la candidatura impulsada per la CUP afegeixen que "evidentment, Poble Actiu té un projecte propi i diferenciat que continuarà defensant, però pensem que hem de ser tan coherents com puguem amb allò promès en campanya i els motius pels quals quasi 2.000 igualadins ens van donar suport el passat 26 de maig". La decisió s'ha pres en el marc d'un debat col·lectiu al sí de la candidatura al llarg de les darreres tres setmanes i també en les converses amb les diferents formacions presents al consistori. "Ens hem reunit i parlat amb tothom, explorant possibilitats que permetessin maximitzar l'aplicació del nostre programa malgrat potser no fossin les més òptimes per la nostra formació. Volíem explorar una proposta d'acord de govern que poguessim traslladar a l'assemblea, però finalment no s'ha arribat a comptar amb cap proposta. Ara confiem poder seguir treballant pel canvi en el model de ciutat al llarg del mandat" afegeixen.\nEs mostren disposats a continuar establint ponts de coordinació des de l'oposició d'esquerres al llarg del mandat, "com hem fet els darrers quatre anys, però s'haurà de construir en el dia a dia. Per part nostra treballarem per impulsar les mesures en què creiem, i si aquesta tasca es vol fer des de la col·laboració del conjunt de partits de l'oposició s'haurà de fer des de l'honestedat i sense cap doble joc amb el govern de Castells".\nEl pacte entre ERC i Junts obre un relleu a l'alcaldia dels Hostalets\n2 Tinta Negra demana que per Reis d'Igualada "es faci una festa inclusiva" sense cap persona pintada 2495 lectures\n7 El govern d'Òdena no té constància de cap interès de Tesla 881 lectures


Escola Rocafonda, Felicitats per les Colònies!!\nBon dia Amics i Amigues totes!!\nAmb molta alegria escoltàvem ahir la notícia a TV3 sobre les colònies de l'escola Rocafonda, en les quals han participat alguns dels nostres infants. La veritat és que només obrir ja és un repte aquests mesos, així que poder fer colònies ens sembla una passada, esperem poder-les fer nosaltres a l'estiu també!!!\nDoncs res, us deixem aquí l'enllaç perquè pugueu escoltar-ho vosaltres i agraïm i felicitem a l'equip de l'escola Rocafonda per la feinada que han fet per garantir unes colònies per tothom, l'equitat en el lleure hauria de ser quelcom essencial, i de fet la declaració dels drets dels infants recull aquest dret tant bàsic a poder jugar, cosa que sovint s'oblida en el món d'adults en el que vivim\nGràcies per tot, seguim!!\nEnllaç noticia :)