Poesia Valenciana Contemporània (segles XX-XXI): Raimon Ribera: «Palestina»\nRaimon Ribera: «Palestina»\nAllà on els murs tapen el sol,\non les bales maten gent,\non l'exèrcit nega el poble,\non els infants volen ser lliures,\non els vaixells mai no arriben,\non els ciutadans no tenen drets,\non els pares són deportats,\non els xiquets perden les mares,\non «pau» perd tot significat,\non la lluita és constant,\ni les morts s'han fet habituals.\nOn la gent és Palestina.\nPublicat per Salvador Jàfer Sanxis a 23:42:00\nEtiquetes de comentaris: 1993, l'Alcúdia, la Ribera Alta, poema «Palestina», poema inèdit, Raimon Ribera\nRaimon 7 de setembre de 2010 a les 2:07\nPodríeu canviar "L'Alcúdia de Carlet" per "l'Alcúdia" ja que aquest és el topònim oficial des de ja fa varies dècades.\nTerra d'Enlloc 7 de setembre de 2010 a les 13:07\nBon dia, Raimon!\nPer als topònims em guie pel Nomenclàtor geogràfic del País Valencià, Promocions Culturals, S. A., València, 1970, que seguia les directrius toponímiques elaborades pel professor Manuel Sanchis Guarner, que són també les del Diccionari Català-Valencià-Balear i les de Joan Coromines, El que cal saber de la llengua catalana, Palma de Mallorca, Editorial Moll, 1977.\nJa sé que molts pobles actualment han canviat els seus topònims segons els propis criteris. Però en aquest cas, com es distingeix l'Alcúdia vostra de la de Crespins, per exemple? Mantenir els complements especificatius amb la preposició de era molt adequat en els temps que la toponímia estava en mans d'experts. Ara, cada ajuntament fa el que vol.\nDe tota manera, canviaré el topònim a la versió "oficial".\nanmonbar 19 de setembre de 2010 a les 11:02\nLa de Crespins és la de Crespins, farà falta més distinció? L'Alcúdia és l'Alcudia, la de la Ribera, la de Bausset...


Decrets i acords de l'ordre del dia: Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet\n2 - SECRETARIA GENERAL - Ratificar i/o donar compte de diversos decrets.\n2.1 – Tinència d’alcaldia de Serveis Territorials, Urbanisme, Comerç i Mobilitat – Donar compte del decret número 8760/2021, de 16 de setembre, relatiu a l’aprovació definitica de la modificació de l’Ordenança fiscal número 13 de la taxa per ocupació de la via pública, taules, cadires i vetalladors (terrasses) de l’exercici 2021.\n2.2 – Alcaldia [Secretaria General] – Donar compte del decret número 9325/2021, de 28 de setembre, relatiu al nomenament de Tinències d'alcaldia, formació de la Junta de Govern Local i delegacions.\n2.3 - Tinència d'Alcaldia d'Economia, Serveis Interns, Treball, Universitats, Innovació i Transparència [Servei de Selecció i Desenvolupament] - Donar compte del primer apartat del decret 9380/2021, de 30 de setembre, relatiu a una contractació laboral.\n2.4 - Tinència d'Alcaldia d'Economia, Serveis Interns, Treball, Universitats, Innovació i Transparència [Servei de Selecció i Desenvolupament] - Donar compte del primer apartat del decret 9388/2021, de 30 de setembre, relatiu al nomenament d’un funcionari interí i una funcionària interina.\n2.5 - Tinència d'Alcaldia d'Economia, Serveis Interns, Treball, Universitats, Innovació i Transparència [Servei de Selecció i Desenvolupament] – Ratificar el primer apartat del decret 9599/2021, de 6 d’octubre, relatiu a una modificació de la plantilla.\n2.6 - Tinència d'Alcaldia d'Economia, Serveis Interns, Treball, Universitats, Innovació i Transparència [Servei d’Atenció a l’Empleat/da] – Ratificar el decret número 9603/2021, de 6 d’octubre, relatiu a deixar sense efectes una compatibilitat.\n2.7 – Alcaldia [Secretaria General] – Ratificar el decret número 9632/2021, de 6 d’octubre, relatiu a l’actualització de la relació de càrrecs de la corporació amb dedicacions exclusives i parcials.\n2.8 - Tinència d'Alcaldia d'Economia, Serveis Interns, Treball, Universitats, Innovació i Transparència [Servei de Selecció i Desenvolupament] – Ratificar els apartats primer i segon del decret número 9641/2021, de 7 d’octubre, relatiu a una modificació de la plantilla i de la Relació de llocs de treball.\n2.9 - Tinència d'Alcaldia d'Economia, Serveis Interns, Treball, Universitats, Innovació i Transparència [Servei de Selecció i Desenvolupament] – Ratificar el primer apartat del decret número 9645/2021, de 7 d’octubre, relatiu a una modificació de la Relació de llocs de treball.\n2.10 – Alcaldia [Gerència] – Donar compte del decret número 9775/2021, de 13 d’octubre, relatiu a emetre les instruccions pertinents per a facilitar les condicions òptimes pe al desenvolupament de les tasques dels i les professionals dels serveis socials.\nPetició de paraula Junta de Personal i Comitè d'Empresa de l'Ajuntament – Sra. Gemma Jaumandreu.\n2.11 - Tinència d'Alcaldia d'Economia, Serveis Interns, Treball, Universitats, Innovació i Transparència [Servei de Selecció i Desenvolupament] - Donar compte del primer apartat del decret 9781/2021, de 13 d’octubre, relatiu al nomenament d’un funcionari interí.


Un 37% dels menors considera que ha estat difícil seguir el curs escolar des de casa - Altaveu el diari digital d'Andorra\nUn 37% dels menors considera que ha estat difícil seguir el curs escolar des de casa\nL’Observatori de la infància ha actualitzat els indicadors de benestar infantils destacant la manca de dades sobre el col·lectiu\n22/10/2020 (14:57 CET)\nUNICEF Andorra i el Centre de Recerca Sociològica han presentat aquest dijous les noves dades de l’Observatori de la infància, actualitzant 34 dels 58 indicadors de benestar infantils que es disposen. Així doncs, destaquen que el 2018 l’11,8% dels menors d’edat estava en risc de pobresa i el 4,2% estava en situació de privació material severa, que el 2019 es van registrar 19 casos de violència a menors en l’àmbit familiar i 18 delictes contra la llibertat sexual. Quant al benestar subjectiu, el 75% dels menors entre 12 i 16 anys enquestats l’any passat valoraven el moment actual de la seva vida amb puntuacions entre 7 i 10.\nL’objectiu d’aquest informe és donar visibilitat a la situació dels nens i les nenes en el context andorrà i, d’aquesta manera, també fer un incís en el debat sobre la manca de dades sobre el col·lectiu infantil. Com a primer punt ha d’estacar, l’observatori ha argumentat que es continuen necessitant dades amb informació recent i que consideren importants per poder conèixer, ja que, per exemple, no s’han pogut actualitzar les dades sobre salut i seguretat i estils de vida.\nRespecte a les dades sobre infància vulnerable, el nombre de menors de 0 a 17 anys víctimes de violència en l’àmbit familiar identificats per la policia l’any 2019 va ser de 19 casos i es van denunciar 18 casos de delictes contra la llibertat sexual.\nPel que fa als indicadors de benestar material, l’any 2018, l’11,9% de la població menor de 18 anys estava en risc de pobresa (despesa per sota del 60% de la mediana nacional) i el 4,2% de la població menor de 18 anys es trobava en situació de privació material severa. També cal destacar que el 40,7% de la població declara no poder fer front a una despesa imprevista de 950€, un 71,6% en el cas de les llars formades per un adult i infants dependents, i un 37,5% de les famílies amb dos adults o més amb infants dependents.\nRespecte a les dades sobre infància vulnerable, el nombre de menors de 0 a 17 anys víctimes de violència en l’àmbit familiar identificats per la policia l’any 2019 va ser de 19 casos i es van denunciar 18 casos de delictes contra la llibertat sexual. D’altra banda, segons les dades recollides en l’enquesta de convivència escolar d’Andorra durant el curs 2018-2019, el 24% de nens/es de 12 a 16 anys declaren haver estat colpejats, trepitjats o empesos a l’escola/institut alguna vegada durant el curs i un 3,3% dels alumnes de segona ensenyança consideren que sovint s’han ficat amb ells amb la intenció de molestar-los. En total, l’any 2019, segons les dades de la policia, hi va haver 31 menors entre 11 i 16 anys víctimes de violència física o psíquica en l’àmbit escolar.\nQuant al benestar subjectiu, el 75% dels menors entre 12 i 16 anys enquestats l’any 2019 valoraven el moment actual de la seva vida amb puntuacions entre 7 i 10 i un 8% amb puntuacions entre 0 i 4.\nQuant al benestar subjectiu, el 75% dels menors entre 12 i 16 anys enquestats l’any 2019 valoraven el moment actual de la seva vida amb puntuacions entre 7 i 10 i un 8% amb puntuacions entre 0 i 4. Així doncs, en general, la major part dels infants d’Andorra tenen una bona percepció de la seva situació, de la seva salut o de la relació amb els amics, companys i professors.\nRepercussió de la situació creada per la Covid-19 durant el període de confinament.\nEn referència al seguiment del curs escolar durant el confinament la majoria dels joves i dels progenitors consideren que als alumnes els ha resultat fàcil o molt fàcil seguir els estudis des de casa (un 63% i un 55%, respectivament). També la majoria dels docents (59%) consideren que els alumnes s’han adaptat bé al seguiment de les classes en línia, però cal tenir en compte que per a una part important dels nens ha estat difícil seguir el curs des de casa.\nEn relació amb la valoració de la situació econòmica, un 37% (que ve a ser una de cada 3 famílies) afirma que la seva situació econòmica ha empitjorat. D’altra banda, la meitat dels pares que treballaven durant el confinament diuen que han tingut algun problema per conciliar la seva feina amb l’atenció als fills pel fet que no han anat a l’escola. Pel que fa al benestar subjectiu, un 59% dels alumnes diuen que s’han sentit bé o molt bé durant el confinament, un 32% regular i un 7% malament o molt malament.


L’Ajuntament de Pego incorpora huit nous treballadors a través dels programes d’ocupació de Labora - Ajuntament de Pego : Noticies\nL’Ajuntament de Pego incorpora huit nous treballadors a través dels programes d’ocupació de Labora\nPublicat per l'Ajuntament de Pego el 3 de gener de 2022 a les 2:52 PM\nS’han contractat tres persones a través del programa Empuju i altres cinc a través del programa Ecovid\nHuit persones aturades s’han incorporat el passat mes de desembre a diferents àrees de l’Ajuntament de Pego gràcies als programes d’ocupació del Servei Valencià d’Ocupació i Formació de la Generalitat Valenciana (Labora).\nD’una banda, a través del programa Empuju 2021/22 per a la contractació de persones desocupades menors de 30 anys per entitats locals de la Comunitat Valenciana, en el marc del Programa operatiu del Fons Social Europeu 2014-2020 de la Comunitat Valenciana, l’Ajuntament de Pego ha rebut ajudes que han permés la contractació de tres persones desocupades menors de 30 anys. Es tracta de dos auxiliars administratius que prestaran els serveis en l’Agència de Desenvolupament Local i en altres departaments de l’Ajuntament reforçant l’atenció al públic i acomplint tasques administratives; i també un peó de jardineria que realitzarà funcions de conservació i manteniment de jardins i parcs públics. La durada d’estes contractacions serà de 12 mesos i l’import rebut en aquesta subvenció és de 61.248,33 euros.\nPel que fa a la resta de contractacions, s’han realitzat a través del programa Ecovid 2021/22 per a la contractació de cinc persones desocupades d’almenys 30 anys per entitats locals de la Comunitat Valenciana, en el marc del Programa Operatiu del Fons Social Europeu 2014-2020 de la Comunitat Valenciana (Avalem Experiència Plus). Es tracta d’una auxiliar administrativa per a treballar en la Residència de la Tercera Edat de Pego, un conserge per aconseguir un reforç al personal de les escoles, una netejadora per a augmentar l’equip de neteja de l’Ajuntament, un periodista per desenvolupar tasques relacionades amb la informació relacionada amb la Covid i d’altres d’interés general, així com un tècnic d’infantil per tal de reforçar l’equip de l’Escoleta Municipal Infantil ‘La Trilladora’.\nAquest és un programa dut a terme amb col·laboració de corporacions locals de la Comunitat Valenciana, de la Conselleria d’Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball a través de la Generalitat Valenciana, Labora, Servei Valencià d’Ocupació i Formació: Empuju 2021. És finançat amb fons procedents del Servicio Público de Empleo Estatal SEPE. L’import rebut en aquesta subvenció és de 108.619,11 euros.\nAquestes cinc contractacions s’han dut a terme durant aquest mes de desembre de 2021 i tindran una durada de 12 mesos.


L’Estat espanyol m’ha enganyat | Anton Monner - Setmanari l'Ebre\nL’Estat espanyol m’ha enganyat\nVaig anar a votar com ho he anat fent sempre des de l’aparició de la democràcia. Vaig votar sí a una Constitució que redactada per juristes de diferents tendències em va fer creure que tots els espanyols seríem iguals davant la llei. Fins avui, des d’aquell 1978, hi ha hagut daltabaixos a la política espanyola. Els que sempre havien manat i dirigit Espanya no podien consentir que tots fóssim iguals. Vet aquí que es van inventar la LOAPA i posteriorment el cop d’estat de Tejero. I és que a Espanya, a més de les dretes i les esquerres, existeixen destructors reincidents de la concòrdia. Una vegada i una altra, quan entenen que s’atempta contra els seus interessos personals, socials, egoístics o econòmics, amb fusells o amb lleis, i mai amb diàleg, resolen el problema. Durant el segle xix, els "pronunciamientos" i les baralles monàrquiques es barrejaven amb la lluita d’interessos d’uns i altres amb l’església pel mig i fent-la part de la qüestió. Durant el xx, el pistolerisme de l’alta burgesia catalana, amb la Setmana Tràgica com a exemple, amb el clar suport d’Espanya, va incidir a barrejar els interessos de la dreta i l’esquerra, el poder de l’Estat i seguir mantenint les desigualtats socials.\nUn país on es nega el diàleg i s’usa la justícia per reprimir, castigar i coartar, sense pensar-s’ho, esfondra l’essència de la democràcia\nAparegut el colpista Primo de Rivera es va prohibir el català a les escoles, seguint els passos de Carles III, el Borbó reformista que seguia les decisions de la unificació lingüística dels seus parents, els borbons francesos. Aquest dictador va prohibir bandera, llengua i va obligar a tothom a seguir el que ell desitjava. I per la llei del pèndul, va tornar a arribar la democràcia, i el general Franco va colpejar la República, va causar milions de morts innocents als fronts de batalla, va afusellar aquells que no pensaven com ell i sobretot la voluntat d’aniquilar els costums ancestrals dels catalans. Pretenia escapçar les nostres arrels creient que mai més podríem servir-nos d’allò que ens manté com a poble; la llengua, la cultura, el pacifisme i el pactisme. Va assassinar, va empresonar, va condemnar milers de catalans i altres republicans a treballs forçats que amb la seva suor construïren el mausoleu on havia de ser enterrat com un faraó egipci i ser recordat per les futures generacions com un heroi i mai com a rebel colpista.\nHavent entrat en democràcia, van emprar la LOAPA i el cop d’estat de Tejero. Com que no ho van aconseguir, l’any 2010 va destruir il·legalment l’Estatut, aprovat i ratificat. Novament els poble català es va rebel·lar pacíficament i indignat. Allò ens havia de portar a l’estafa que l’Estat m’ha fet a mi com a ciutadà català i a milions que hem votat a les municipals, a les autonòmiques, a les estatals i a les europees, a candidats que havent estat elegits se’ls han negat els drets a exercir la funció democràtica de defensar els interessos dels votants. M’ha robat el vot i destrueixen el parlamentarisme emprant lleis fetes a la seva mesura per tal de procedir il·legalment contra els que no pensen igual que ells. Un país on es nega el diàleg i s’usa la justícia per reprimir, castigar i coartar, sense pensar-s’ho, esfondra l’essència de la democràcia.\nVan tancar els líders d’un govern que desitjava cercar solucions raonades quan il·legalment havien destruït l’Estatut. No van acceptar dialogar i a més van emprar la justícia de part per pressionar-los a desobeir. On son els drets de llibertat d’opinió, de reunió i de manifestació?\nNo és nou! Al president Companys el van tancar en democràcia i el van afusellar en dictadura. I ve de més lluny; a Pau Claris el van enverinar 40 dies després de proclamar la República Catalana. Espanya estafa quan li convé i jo em sento estafat en nom d’una llei que no em tracta d’igual a igual. Vet aquí que la indignació augmenta paral·lelament i mai no acabaran el problema català sense diàleg. Cada cop som més els que ens sentim estafats per l’Estat espanyol.


L’Open internacional compta amb 164 participants - El Periòdic d'Andorra\nL’Open internacional compta amb 164 participants\nEl francès Vladislav Tkachiev és el cap de sèrie del torneig\nPublicat el Dimecres, 15 de juliol de 2015 | 01:45 h\nAndrey Vovk, en l’edició de l’any passat del torneig. | FEVA\nDissabte arrenca una nova edició de l’Open internacional d’Andorra, que engany celebra la seva 33a edició. En aquesta ocasió són 164 els jugadors inscrits, que representen dinou països. El torneig, que està organitzat per la Federació d’Escacs Valls d’Andorra, finalitza el 26 de juliol. Se segueix disputant a l’Hotel Sant Gothard d’Erts.\nCom a cap de sèrie número 1 es troba el gran mestre francès Vladislav Tkachiev, que té un ELO de 2.661. Per darrera es troba el peruà Julio Granda amb 2.652. En les 10 primeres posicions del rànquing es troben els ucraïnesos Yuri Vovk (2.632) i Andrey Vovk (2.621), el veneçolà Eduardo Iturrizaga (2.625), els espanyols Renier Vázquez (2.581) i Julen Arizmendi (2.529), i els francesos Yannick Gozzoli (2.567), Maxime Lagarde (2.544) i Adrien Demuth (2.531). L’andorrà millor situat de sortida és Raül Garcia, que es troba en el 55è lloc amb 2.158. Es disputaran un total de nou rondes. L’esdeveniment té una bossa de premis que ascendeix a 10.500 euros, dels quals 2.100 són per al guanyador.\nCom és habitual, el primer diumenge del torneig es desenvolupa el Gran Prix d’Andorra. És un torneig que es disputa en la modalitat suïssa a vuit rondes, amb partides a cinc minuts. Comença a les 10.00 hores i es realitza a la Sala Àgora de la Casa Pairal d’Andorra la Vella. Es reparteix 1.525 € en premis. D’aquests, 300 són per al campió. Una altra de les activitats paral·leles de l’Open és el Campus d’escacs amb els grans mestres Arthur Kogan i Òscar de la Riva. És la segona edició i es realitza des d’avui fins divendres.


Castelló impulsa un Servei de Vigilància Informativa per a captar finançament públic | Castelló Extra\nL’Oficina de Planificació i Projecció Econòmica estableix un sistema d’alertes sobre convocatòries de subvencions\nL’Oficina de Planificació i Projecció Econòmica de l’Ajuntament de Castelló, departament adscrit a Alcaldia, presta des de la setmana passada un Servei de Vigilància Informativa per a la identificació de línies d’ajuda i subvencions públiques –estatals, autonòmiques i provincials- que puguen ser d’interés municipal. L’objectiu d’aquesta unitat és que les diferents regidories i departaments municipals puguen disposar d’informació actualitzada sobre les convocatòries de subvencions relacionades amb les seues competències i així optimitzar la captació de finançament per a les diferents iniciatives i projectes municipals.\nL’alcaldessa de Castelló, Amparo Marco, ha destacat que aquest tipus d’iniciatives permet “agilitar i optimitzar la captació d’ajudes per a impulsar projectes municipals i que contribuïsquen a millorar la qualitat de vida dels castellonencs, a millorar els serveis que es presten i, en definitiva, a transformar la ciutat de Castelló”.\nPer a això, i amb la finalitat de ser el més àgils possibles, des de l’Oficina de Planificació i Projecció Econòmica es prepararà una fitxa amb la informació clau de cada convocatòria, i l’enllaç al text complet de la mateixa perquè cada regidoria i departament puguen completar la informació.\nAquest Servei de Vigilància Informativa facilita la identificació de totes aquelles línies d’ajudes i subvencions d’interés per a l’Ajuntament de Castelló de la Plana sobre la base dels criteris definits en el punt anterior publicades en el Boletín Oficial del Estado (BOE), Diari Oficial de la Generalitat Valenciana (DOGV) i Butlletí Oficial de la Província (BOP). El sistema d’informació permetrà el seguiment de les diverses convocatòries per temàtiques d’interés, àmbit geogràfic, temporalització, taxa de presentació i taxa d’èxit.\nD’aquesta manera, l’Oficina de Planificació i Projecció Econòmica presta un servei integral a totes les regidories d’informació sobre la convocatòria de subvencions públiques estatals, autonòmiques i provincials destinat amb l’objectiu de facilitar l’accés a finançament. Aquest nou servei optimitza els recursos, permet emetre alertes davant convocatòries d’interés per a projectes d’àmbit municipal i pot contribuir a incrementar la captació de fons procedents d’altres administracions públiques.\nL’Oficina de Planificació i Projecció Econòmica ja ha emés les seues primeres alertes per les convocatòries de diferents ajudes i subvencions en àmbits com la mobilitat sostenible en l’espai urbà; la millora de l’accessibilitat a través de la supressió de barreres arquitectòniques; la contractació de personal que exercisca labors d’informació turística o unes altres de l’àmbit cultural.


Meditació sobre una emigrant desconeguda - Blog de CJ\nNavega: Home » 2010 » February » 24 » Meditació sobre una emigrant desconeguda\n24 February 2010 · per Victor Codina · a Migracions i refugi\nVíctor Codina. No sé qui ets, ni com et dius, ni conec de quin país has vingut. Però et vaig veure l’altra tarda a Barcelona a la cruïlla de Roger de Llúria amb Aragó, travessant el carrer mentre empenyies la cadira de rodes d’una senyora gran. Començava a fer-se fosc i feia fred, la senyora portava un abric de pell llarg, un barret també de pell, guants i una bossa de mà molt elegant. Tu anaves vestida molt senzilla, amb una bufanda al coll, sense guants. Se’t veia, però, jove i forta, potser una mica seriosa.\nPels trets del teu rostre, pel color de la teva pell, per la teva forma d’anar vestida vaig comprendre clarament que no eres ni asiàtica ni africana, ni tampoc de l’Europa oriental. Segurament eres llatinoamericana: equatoriana?, boliviana?, peruana?. No ho puc dir amb certesa.\nEres jove i acompanyaves una persona gran, vella. Segurament a casa seva, la seva família, així ho espero, et tracta bé, et pagan un bon sou, molt més gran que el que rebies a Llatinoamèrica. Imagino que ja tens els papers en regla i que no pateixes al sortir al carrer tement que la policia t’aturi, et denunciï per il.legal i et torni al teu país d’origen. Però penso en els que has deixat allà: has deixat als teus pares? Has deixat els teus fills a càrrec del teu marit o dels seus avis? Per què has abandonat la teva terra, les teves costums, les teves tradicions, la teva família? Segurament per guanyar més, i així poder pagar els estudis dels teus fills, comprar una petita parcel.la i fer-te una casa on muntar un petit negoci per quan tornis.\nPerò el preu de la teva estada aquí és molt alt: separació, sol.litud, trencaments culturals i humans. Veient com empenyies la cadira de la vella senyora em va semblar que representaves als països joves que ara ajuden al Primer món, a la vella Europa, culta i rica, però en tants aspectes decadent.\nFa 500 anys l’Espanya colonial, concretament el Regne de Castella, va descobrir, conquistar, explotar, saquejar, violar i en gran part extingir la població originària del continent americà. Aragó no participà en la conquesta, encara que segurament no hagués actuat d’altra manera en cas de tenir-ne l’oportunitat. Segles després, els historiadors afirmen que molts catalans es van enriquir a Amèrica traficant amb esclaus que treballaven en les plantacions de canya de sucre i cafè.\nAvui, després de 500 anys, els descendents originaris o mestissos d’aquells pobles heu vingut a Espanya, convertits en serfs, en els nous esclaus del segle XXI: teniu cura de vells, treballeu en la construcció, recolliu el fruit del camp… Ara patiu també les conseqüències de l’actual crisi econòmica: alguns estan a l’atur, altres tornen al seus països d’origen… Però en realitat, encara que no es pot dir massa alt, aquí us necessiten, ja que als emigrants us toca fer moltes vegades els treballs més durs i humiliants que ningú vol fer. Que passaria si algun dia decidíssiu tots fer vaga? Els país s’enfonsaria en el caos més absolut!\nI aquells pobles llatinoamericans que entre llums i ombres van ser evangelitzats per l’Església colonial, ara es sorprenen en veure que l’antiga metròpoli catòlica està molt descristianitzada, molt secularitzada, agnòstica i freda religiosament. Segurament això et sobta a tu, que encara reses a “Diosito” i a la “Virgen” cada dia, i que estàs acostumada a posar espelmes als sants per a què protegeixin a la teva família. Segurament aquesta vella dama a la qual tu acompanyes en la seva cadira de rodes és una dona creient i piadosa, possiblement té millor formació religiosa que tu, potser l’estaves acompanyant a la propera parròquia de la Concepció. Però els seus fills i nets molt probablement no acostumen a anar a cap temple.\nTu, segurament sense adonar-te’n, amb la teva fe senzilla, el teu tracte afectuós i dolç vers l’àvia, amb el teu sentit de l’honradesa, l’austeritat, del compartir, amb el respecte que el teu poble té vers les persones grans, també l’estàs evangelitzant. Segurament si has viatjat alguna vegada al teu país li has portat regals a la senyora: un xal, uns bombons, artesania… perquè els llatinoamericans teniu un fort sentit de la gratitud i la gratuïtat. Possiblement la senyora s’haurà estranyat. T’haurà dit que no era necessari fer-ho, però tu saps molt bé que això sempre es fa al teu país, on el diner no és pas el principal.\nA la gent que et va veure passar i travessar el carrer empenyent la cadira de la vella dama, segurament no els vas atreure l’atenció: són tants els casos com el teu. Tampoc és la primera vegada que jo ho veig, però aquesta vegada em va colpir, em va sacsejar perquè fa molts anys vaig tenir tracte amb els espanyols que van emigrar a Alemanya i sé el que van patir, i ara que resideixo a Bolívia veig el dolor de les famílies dividides per l’emigració, nens sense els pares, sense l’afecte matern, encara que rebin mensualment remeses d’euros. Per això als qui em pregunten si val la pena viatjar a Espanya, jo els aconsello que es quedin al seu país, a la seva terra.\nTant de bo arribi un dia en què ningú hagi d’abandonar el seu propi país per a sobreviure i es complexin els desigs del vell profeta Isaïes per al poble d’Israel que retornava de l’exili:\n“Construiran cases i les habitaran, plantaran vinyes i en menjaran els fruits. No edificaran perquè un altre hi habiti, ni plantaran perquè un altre mengi. El meu poble viurà tant com els arbres que haurà plantat; els meus elegits veuran com envelleix l’obra de les seves mans”. (Is 65, 21-22)\nTant de bo la vella dama a la qual acompanyes pugui un dia escoltar dels llavis del Senyor Jesús: “era foraster, i em vau acollir” (Mt 25, 35). Perquè els orfes, la vídua i el foraster sempre han estat els predilectes del Senyor, fins al punt que s’identifica amb ells.\nMentrestant, jove emigrant desconeguda i anònima, segueix tenint cura amb afecte de la vella senyora. Tant de bo aviat puguis tornar a la teva pàtria.\nTot això pensava quan travessaves el carrer Roger de Llúria a l’alçada d’Aragó. M’hagués agradat saludar-te, parlar amb tu, però no tenia temps. Vas passar ràpidament abans que el semàfor tornés a canviar a vermell. Et vaig perdre de vista. Només va quedar el semàfor amb una senyal d’alerta per a tots nosaltres. Feia fred. Però en seguir caminant vaig pensar que els pobres ens evangelitzen.\n← El factor humà\nEl “YO” entre la cosmética y el capital humano →


Una noia de 14 anys mor en accident de canoa per un cúmul de negligències\nActualitzat 31/10/2020 10:26\nL'estiu passat, la mort d'A.R., una noia de 14 anys, en un accident de canoa a Cantàbria va commocionar l'opinió pública. La menor, que estava de colònies, va morir després de bolcar la canoa en en la que anava amb una companya, una activitat organitzada per una empresa de la zona, el que va provocar que la Guàrdia Civil iniciés una investigació.\nI la conclusió a la qual han arribat els investigadors és que hi va haver diverses negligències gravíssimes, pel que han detingut l'empresari J.M.D.C., de 48 anys, per un presumpte delicte d'homicidi imprudent.\nMoment en què els serveis d'emergència recuperen el cadàver d'A.R., quatre hores després de l'accident / cedida\nLa noia va morir pel tomb de la seva canoa al riu Cares\nEls fatídics el fets van passar el 3 de juliol, quan vint adolescents que es trobaven de campament d'estiu a Valdádiga (Cantàbria) es van desplaçar fins al riu Cares per realitzar la pràctica esportiva juntament amb tres monitors. A l'arribar a una zona de roques i ràpids, la canoa en la qual anava A.R., va bolcar i la noia va morir ofegada després de quedar atrapada entre les roques.\nNi els tres monitors ni els 20 nois del campament no podien veure el cos de la jove. A més, no hi havia cobertura de telefonia, per la qual cosa es va tardar gairebé una hora a poder avisar els serveis d'emergència.\nDues hores després de l'accident, un dels monitors va veure el cos sense vida d'A.R., que no va poder ser rescatat fins passades les quatre hores de l'accident, a la mitjanit, per la dificultat de l'orografia.\nEls fatídics fets van passar al riu Cares / Google Maps\nL'empresa organitzadora va incomplir un munt de requisits\nEl ràpid del riu Cares on va succeir del fatídic accident està considerat com d'aigües braves, una etiqueta que requereix autorització per a l'activitat de Canoa-Raft (piragüisme en aigües ràpides), que l'empresa encarregada de l'activitat no tenia malgrat publicitar el contrari al seu web.\nA més, per dur a terme la funció de monitor d'aquestes activitats és necessari estar en possessió d'una formació específica, en matèria de primers auxilis, seguretat, protocols de prevenció d'accidents i evacuació, de la qual tampoc en disposaven.\nL'excursió no complia tampoc la ràtio de guies/monitors qualificats per client que s'estima convenient per a l'activitat, que la Guàrdia Civil creu que va poder ser clau en la demora en el temps de recerca de la noia després de caure al riu.\nL'empresa, a més, no disposava de mitjans alternatius de comunicació com emissores i vehicles de suport, la qual cosa va demorar en més d'una hora la comunicació amb els serveis d'assistència.\nLa torre Picasso, un dels edificis més emblemàtics que posseeix la família Reyzábal, de la qual A.R., era hereva / Pixabay\nA.R., hereva d'una de les famílias més riques d'Espanya\nLa mort en accident de canoa d'A.R., va commocionar la jet set espanyola, ja que la noia de 14 anys era la neta d'Eduardo Reyzábal Larrouy, un dels set fills de Julián Reyzábal Delgado, propietari, entre d'altres, de diversos edificis de Madrid com el Windsor, la Torre Picasso, el cinema Callao o el Palau de la Premsa. A més, la família Reyzábal controla diverses empreses del sector audiovisual, discoteques i empreses immobiliàries.\nALERTA: Descobreixen un nou i perillós coronavirus que podria infectar humans


Sobre el Dr. José Nieto\nEl Dr.José Nieto Enríquezes va llicenciar en medicina en la Universitat de Barcelona (Hospital Clínic), i posteriorment va accedir a una plaça MIR com a resident d’oftalmologia a l’Hospital Vall d’Hebron de Barcelona, el major hospital universitari de Catalunya. Durant la residència va superar els exigents exàmens de l’equivalent a l’examen MIR americà (USMLE), aconseguint la certificació de la Educational Comission for Foreign Medical Graduates per a exercir la medicina als Estats Units.\nEl Dr. Jose Nieto i el seu interès per la cirurgia oculoplàstica\nJa com a resident en oftalmologia a l’Hospital Vall d’Hebron, el Dr.Nieto va mostrar especial interès per la cirurgia oculoplástica, realitzant diverses estades com a metge observador en el Moorfields Eye Hospital i el Western Eye Hospital de Londres. Una vegada completada la seva formació com a resident, el Dr.Nieto va accedir a una plaça de subespecialización (fellowship) en cirurgia oculoplástica en la Universitat de Michigan dels Estats Units, conviertint-se així en el primer oftalmòleg espanyol que accedia a un fellowship oficial de la prestigiosa American Society of Ophthalmic Plastic and Reconstructive Surgery (ASOPRS).\nDes del seu retorn a la seva ciutat natal, Barcelona, el Dr.Nieto compagina la seva activitat en el sector privat en la Clínica Corachán amb la seva activitat en la medicina pública com a referent en cirurgia oculoplàstica reconstructiva en dos hospitals públics.\nEl Dr. José Nieto ha presentat nombrosos treballs científics en congressos nacionals i internacionals sobre la seva especialitat i és autor de diversos articles en revistes mèdiques especialitzades. És membre de la Societat Europea de Cirurgia Oculoplástica (ESOPRS) i un dels pocs membres europeus de la Societat Americana de Cirurgia Oculoplástica (ASOPRS).


Imatges d'un assaig de Capgrossos\nDesprés de fer la seva millor actuació a la passada Festa Major de Les Santes, els Capgrossos tornen aquest cap de setmana a l'activitat castellera. Ho faran per partida doble: dissabte no faltaran a una cita convertida en clàssica de la seva tornada a l'agost com és la Festa Major de Palau Solità i Plegamans –amb els Castellers de Mollet i els Minyons de Terrassa– i diumenge al vespre seran a la Festa Major de Pineda, en companyia dels Castellers de l'Alt Maresme i d'una Muixeranga valenciana.\nDesprés d'aquestes dues diades, els blaus encetaran un setembre frenètic farcit de diades d'envergadura com les de Sabadell, El Born, Esplugues o Lleida. Es tracta d'un mes en què haurien de tornar els castells de 9 en espera de tornar a temptejar la gamma extra al Mercadal de Reus, el 7 d'octubre.\nAquest setembre, també, els Capgrossos seran a les festes patronals d'Olite, a Navarra.


El Vilafant afronta el repte de Divisió d'Honor amb tres cares noves - Empordà\nEl Vilafant afronta el repte de Divisió d'Honor amb tres cares noves\nEl bloc de la temporada passada es manté i no es descarten altres fitxatges; el debut serà el 4 d'octubre\nEl Vilafant afronta el repte de Divisió d'Honor amb tres cares noves fs vilafant\nEl sènior del Futbol Sala Vilafant, que aquesta temporada debuta a Divisió d'Honor Catalana, ja té la plantilla pràcticament definida, amb les renovacions confirmades del gruix de l'equip de l'any passat i, de moment, tres incorporacions. Els nous fitxatges són els germans Jouga, Abdel i Bader, i Marcos Carrasco. Els tres seran reforços de qualitat i amb experiència, i donaran un bon impuls al club vilafantenc en aquest nova etapa.\nEl míster Jose Garcia té previst començar la pretemporada la dar-rera setmana d'agost i ja ha tancat tots els amistosos fins a la primera jornada de lliga, en què el Fricafor Vilafant debutarà a Malgrat contra l'Inter Esportiu el 4 d'octubre.


El Festival Insòlit consolida la seva aposta per la cultura i el patrimoni de Palma — Mallorcactual.com\nDesprés de l’èxit de les dues primeres edicions, els organitzadors del Festival Insòlit -els joves arquitectes Aina Bigorra, Erik Herrera i Pep Rovira- aposten per consolidar l’obertura dels patis del Casc Antic de Palma perquè durant quatre dies -de l'11 al 14 de juliol- els veïns i veïnes puguin gaudir d’aquestes obres del patrimoni mallorquí i veure-les transformades en veritables intervencions efímeres realitzades per autors internacionals.\nLa selecció d’aquest any dels autors que realitzaran les intervencions ha comptat amb més de 80 propostes d’arreu. I l’alt nivell dels participants ha dificultat l’elecció per part del jurat que, finalment, n’ha triat 5 que es podran visitar durant els quatre dies del festival. A més dels cinc equips seleccionats, el festival comptarà amb la col·laboració dels alumnes de l’Escola d’Art i Superior de Disseny de les Illes Balears que realitzaran una sisena intervenció, recuperant un dels objectius del festival: donar visibilitat als joves creadors illencs.\nA part de l’augment de participants en la preselecció, aquesta tercera edició tindrà novetats destacades durant els dies del festival. Part de la consolidació de l’obertura del patrimoni de Palma es veu reflectida en l’augment de patis que tindran intervencions durant els quatre dies del Festival. L’Estudi General Lul·lià i Can Balaguer seran dos dels indrets on trobarem moltes novetats i intervencions efímeres. Aquests dos espais se sumen als patis de Can Oms, Can Bordils, Cal Comte de la Cova i Cal Marquès de la Torre.\nUn any més, el Festival Insòlit compta amb el suport de diverses institucions com el Departament de Cultura, Patrimoni i Esports del Consell de Mallorca, impulsora del projecte, l'Ajuntament de Palma, la Universitat de les Illes Balears o el Col·legi Oficial d’Arquitectes, així com la col·laboració d’altres entitats i empreses locals que ajuden a consolidar i fer créixer la iniciativa.\nLa suma d'esforços fa que el programa del festival es completi amb un cicle de conferències, rutes guiades, activitats familiars i performance.\nL’Insòlit 2018 s’inaugurarà aquest pròxim dimecres 11 de juliol, al pati de l’Estudi General Lul·lià a les 12h del migdia. Tots aquells que vulguin participar en la inauguració podran gaudir d’un petit recorregut per alguns dels patis i la degustació d’un vermut en acabar.


Des d'avui ja es pot participar al sorteig per veure la Festa Major de Vilafranca des del balcó de l'Ajuntament - El Cargol l El setmanari del Penedès\nEl sorteig es realitzarà, probablement, el dia 24 d’agost i s’escolliran tres persones per cada dia i tres suplents.\nL’any passat es van presentar 427 butlletes de les quals 379 van ser vàlides. El regidor de Cultura i de Gent Gran, Raimon Gusi, comentava que “els que venen cada any al balcó queden meravellats de l’experiència”.\nJa fa 10 anys que l’ajuntament va començar a donar l'oportunitat a 3 vilafranquins de veure des del balcó una jornada de la Festa Major, en total hi han passat 90 ciutadans diferents en aquest temps. L’alcalde de la Vila, Pere Regull, comentava que diverses poblacions han començat a fer activitats semblants, i explicava que havien rebut una trucada des de Berga interessats a saber quin mètode feien servir per sortejar l’estada al balcó i poder posar en pràctica la iniciativa al seu municipi.


Mas Marcè, visita a una granja d’ovelles\nActivitat per a grans i petits\nLatitud: 42.2111510 Longitud: 2.994149\nc/ Ribera, 5 17469 Siurana d'Empordà Alt Empordà - (Girona)\nTel. +34 972 53 80 03 / +34 674 076 691 (visites granja, també whatsapp) / masmarce@masmarce.com\nMas Marcè és una granja d’ovelles de l’Empordà (Siurana d’Empordà) on s’hi elaboren formatges i recuits de llet d’ovella, 100% ecològics.\nLa visita guiada per les seves instal.lacions comença amb la visita a l’obrador on pots veure com elaboren el formatge i els recuits de llet d’ovella. De la part de l’obrador (que es pot veure a través d’un vidre) es passa a la sala de munyir, i d’aquí al corral on els nens podran veure i tocar xais petits.\nEl recorregut segueix per els camps on pasturen les ovelles i s’arriba fins una bassa on ens explicaran com funcionen la depuradora i les plaques solars. I ja de tornada, es fa un tastet de 5 formatges, recuit, iogurt, vi de l’Empordà, aigua i un tall de pa amb Oli de Mas Marcè.\nLa visita a les instal·lacions es pot fer en català, castellà i anglès, tots els dies excepte diumenges a la tarda. Cal fer reserva prèvia com a mínim 24 hores abans i ha d’haver-hi com a mínim 2 persones.\n+ info: http://www.masmarce.com


ᐅ Activitats Teambuilding per Empreses a Alcanó - Esportec\nACTIVITATS TEAMBUILDING A ALCANÓ PER EMPRESES\nOferim un gran ventall d'activitats de teambuilding a prop de Alcanó adaptables tant per a petites, mitjanes i grans empreses.\nExperts en serveis outdoor per a empreses a Alcanó\nComptem amb molts anys d'experiència en la realització d’activitats de team building a prop de Alcanó per a qualsevol tipus d’empresa. Som especialistes en activitats Físico Esportives en el Medi Natural, i, des d’Esportec, volem donar a conèixer les possibilitats que ofereix el nostre entorn, ja sigui al mar o a la muntanya.\nÉs de coneixement general que la pràctica habitual d’esports o les visites culturals tenen una sèrie de beneficis que aprofiten les empreses per organitzar activitats de teambuilding a Alcanó per empreses que fomentin el treball en equip i la cohesió amb l’objecte de millorar la relació entre els treballadors i l’empresa.\nL’estratègia consisteix a realitzar activitats de treball en equip a Alcanó fora dels horaris laborals per així generar en els treballadors la sensació que es tracta de jornades d’oci on poden socialitzar amb els seus companys. Per aquest motiu, des d’Esportec, per a qualsevol estació de l’any plantegem una sèrie d'experiències de teambuilding a la zona de Alcanó ideals per aconseguir aconseguir el treball conjunt i efectiu dels treballadors arran d’aquestes pràctiques.\nActivitats predefinides a prop de Alcanó de Teambuilding\nActivitats esportives i d'aventura a prop de Alcanó per a PIMES.\nVolem que les nostres aventures siguin úniques i originals, respectant sempre el medi que ens envolta. Per aquest motiu, treballem contínuament en dissenyar noves activitats esportives per a empreses a Alcanó, per tal que pugueu descobrir els indrets més idíl·lics de les nostres contrades.\nSom creadors d'experiències a prop de Alcanó. Molts anys d'experiència en teambuilding.\nLes activitats esportives a l’aire lliure, originals i amb certa adrenalina pel mig, estan entre les preferides per les empreses per practicar activitats a Alcanó i apropar-se als empleats d’una forma diferent.\nLa idea del teambuilding prové de l’esperit esportiu i la filosofia de treball en grup tradicional d’esports d’equip. Els esportistes han d’aprendre a confiar en els seus companys i assumir el seu rol dins de l’equip per aportar tot el que puguin i aconseguir entre tots guanyar, i això traduït al món empresarial se centra en la millora de la gestió i la productivitat per incrementar els beneficis i aconseguir l’èxit. I aquest és el motiu principal de totes les activitats de treball en equip a prop de Alcanó que us proposem.\nLes activitats esportives a l’aire lliure, originals i amb certa adrenalina pel mig, estan entre les preferides per les empreses per practicar activitats a la zona de Alcanó i apropar-se als treballadors d’una forma diferent.\nÉs ben sabut que un grup cohesionat, des de l’amistat i el respecte, és molt més capaç d’afrontar els reptes de la feina, tant a curt com a llarg termini. Per això, des d’Esportec Outdoor Sport proposem diferents jornades d’activitats de team building a prop de Alcanó amb l’objectiu de viure experiències que reforcin els vincles personals dins de la plantilla i, així, millorar-ne el rendiment. Pretenem incentivar valors com el treball en equip, la il·lusió, la solidaritat, l’esforç, l’empatia i la cooperació.\nA Esportec som experts en teambuilding a la zona de Alcanó per a petites, mitjanes i grans empreses.


Dels voltants del Turó, la Plaça Francesc Macià, i fins a Pau Claris: Diagonal III\nDe Juli Pernas - de desembre 12, 2014\nLa zona on avui es troba la plaça Francesc Macià era coneguda a finals de segle XIX i principis del XX com el Pla de Galvany. La instal·lació més antiga construïda en aquesta zona té història, coneguda com el Velòdrom de la Bonanova , en ells, a més del ciclisme en pista, van jugar-se alguns dels primers partits de foot-ball i de lawn-tennis de la nostra ciutat. Es va inaugurar el 24 de setembre de 1893, i va deixar d’utilitzar-se a partir de 1906. El velòdrom estava situat darrere de l’actual Turó Park, entre els carrers Vallmajor, Reina Victòria, Modolell i Valero. Just darrere d’aquesta instal·lació, en els jardins de Can Lluch, les famílies residents del Turó van fer-se dues pistes de tennis ( La Vanguardia, 7 de juny de 1905 i Los Deportes, 14 de juliol de 1906). Al costat hi havia també un terreny en la desapareguda plaça Galvany, on jugava el Foot-ball Club Condal ( Los Deportes, 9 de març de 1902). Probablement és el mateix terreny on jugava el F.C. Numància. A la Guia del S\nCampionat del món d’hoquei sobre patins – 1964 (Campionat del món XVIII)\nDe Juli Pernas - de desembre 03, 2014\nDesprés dels reeixits mundials disputats el 1951 i 1954 –l’altra edició disputada a Espanya es va celebrar a Madrid el 1960, i Portugal va conquerir el primer lloc amb Espanya classificada en segon lloc– la ciutat comtal tornava a esdevenir capital de l’hoquei patins tot albergant el mundial de 1964. En les darreres quatre edicions, l’última a Santiago de Xile (1962), Portugal havia pujat al més alt del pòdium, però tothom esperava que la ciutat talismà, com havia passat el 1951 i 1954, ajudés a la selecció a conquerir el triomf. A més, aquest any, la selecció havia guanyat la copa Llatina i el prestigiós torneig de Montreux. El mundial es va disputar al Palau d’Esports del carrer Lleida del 23 al 31 de maig de 1964. Van participar Alemanya (Occidental), Argentina, Anglaterra, Holanda, Itàlia, Japó, Portugal, Suïssa, Uruguai i Espanya. Per primera vegada des que s’iniciaren els campionats del món (1936) participava un equip asiàtic. Precisament per ajudar al Japó s’havia d\nDe Juli Pernas - de novembre 25, 2014\nDesprés de la Guerra Civil la plaça de Les Arenes (18 de febrer de 1940) i La Monumental ( 20 d’abril) van obrir les seves portes a les corrides de braus; però no seria fins al 2 d’agost de 1941 que es va fer la primera vetllada de boxa. “Retrotrayéndonos a los mejores tiempos del boxeo local, y demostrándose los progresos logrados en la recuperación de este deporte, los empresarios actuales, entusiastas emprendedores, se han lanzado con alientos a la organización de las veladas al aire libre, celebrándose anoche la primera en Las Arenas” ( La Vanguardia ). Uns dies després, el 6 d’agost, i a la mateixa plaça, es disputava el campionat d’Espanya del pes ploma, i Francesc Peiró retenia el seu títol de campió d’Espanya davant d’Eusebio Librero. Fins al 1945 es van fer un bon nombre de vetllades a Les Arenes, fins al punt que entre el 12 de juliol i l’11 d’octubre de 1944 es van organitzar 5 vetllades. Una de les figures d’aquest període era el basc Ignacio Ara, un boxejador intel·lig\nDels voltants del Turó, la Plaça Francesc Macià, i...\nCampionat del món d’hoquei sobre patins – 1964 (Ca...


Justícia i Pau - Tu canviaràs res després de Charlie Hebdo?\nTu canviaràs res després de Charlie Hebdo?\nPublicat el 14 Gener 2015\n"L’assalt a la redacció del Charlie Hebdo ens ha inundat de dades i opinions. Moltes d’elles tracten sobre canvis polítics i de seguretat. Però tu, lector, canviaràs res d’aquests fets? Vull compartir uns breus pensaments que ens haurien de corsecar com a europeus, ciutadans, cristians, pacifistes o simplement usuaris de les xarxes socials." Article d'opinió d'en Joan Gómez i Segalà, membre de Justícia i Pau de Barcelona.\n1) El primer ministre francès, Manuel Valls, acaba de declarar la guerra al terrorisme, als gihadistes, al radicalisme islàmic. Ho fa en nom de la llibertat, de la democràcia, fins i tot, ho pot fer en nom de la laïcitat. Però en les societats no secularitzades del Nord d’Àfrica i del Proper Orient, ha de costar molt d’entendre que no es tracta d’una guerra de religions, quan els països de l’OTAN (països de tradició cristiana amb l’excepció de la laïcista Turquia) ataquen països de majoria islàmica. El 2001 ja ho vam provar. Hem vist el resultat. Cal tornar-hi?\n2) S’acaben de fer públiques les imatges de l’enfrontament dels homicides amb uns policies en el moment de la seva fuga. Pels qui coneixem la guerra de lluny, ens sorprèn la sang freda amb què són capaços d’actuar els qui tenen formació militar. Però cal afegir un matís: és impossible vèncer un contrincant que no tem la mort. Tant se val el motiu: sigui perquè les seves condicions de vida el porten a no valorar-la, sigui perquè ha crescut amb la creença que la vida que val no és d’aquest món. El terrorisme suïcida només es podrà vèncer en el terreny de les idees. Militarment se’l pot afeblir, mai aniquilar.\n3) El diari madrileny ABC anunciava en portada la mort dels germans Kouachi per part de la policia francesa amb el següent titular: “França venja els seus morts”. Cap intent de descripció, cap pretensió de temperar els ànims, cap valoració de la vida dels ajusticiats. Jo condemno rotundament l’atemptat a la redacció de la revista. Celebro que la policia els trobés. Lamento la mort dels germans Kouachi. Aquest diari no té, ni de lluny, cap sensibilitat cristiana cap a la vida humana. Per si algú els ho vol dir en el seu idioma: “ni por asomo”.\n4) Davant d’un assalt que ha trasbalsat la política francesa, però que a més posa en escac la convivència en molts barris d’arreu d’Europa, tot de forces polítiques s’han afanyat frívolament a fer córrer una interpretació adequada als seus interessos. Sectors racistes han proposat el tancament de fronteres en l’espai Schengen, per intentar fer creure que l’amenaça és externa, i que aquesta mesura evitaria que ens arribés el perill. En primer lloc, el tancament de fronteres evitaria que vinguessin tants immigrants, però una xarxa terrorista prou que sabria com infiltrar-se. Però el gran contrasentit és que Europa exporta gihadistes, nascuts i formats al continent, que sobretot es dirigeixen als països en conflicte com Síria i Iraq. No em vull ni imaginar les conseqüències d’aquesta proposta xenòfoba.\n5) Permeteu-me una anècdota personal. Quan al setembre de 2001 hi hagué l’atemptat de Nova York, l’equip de recerca universitària en el que jo treballava tot just havia començat un treball de camp sobre les comunitats islàmiques a Catalunya. Vaig témer que aquell succés afectés la confiança que els musulmans em podien tenir davant dels meus qüestionaris. La meva sospita va resultar infundada: cap interlocutor temia l’ús que pogués fer d’aquelles dades, perquè cap d’ells no se sentia gens identificat amb el terrorisme islamista. Per entendre’ns, ells se’n sentien tan allunyats com jo. Però a base de prejudicis innocents com el meu, més d’altres que no tenien res d’innocència, s’han vist assenyalats. I en conseqüència, molts d’ells marginats.\n6) En una ocasió vaig poder comentar amb Carlus Padrissa, director de la Fura dels Baus, quins criteris utilitzaven per no ferir sensibilitats quan actuaven en països àrabs. I em va explicar que diferenciaven molt si l’espai era una via pública i d’accés obert, o bé un recinte tancat i de pagament. En el primer cas, eren absolutament respectuosos amb totes les sensibilitats. En canvi en el segon, donaven per fet que l’espectador estava suficientment informat sobre el tipus d’espectacle, i que estava disposat a deixar-se interpel·lar. L’interès que per mi té aquest criteri, aplicat a la situació actual, és que no és el mateix trobar-te un acudit en una revista satírica o un diari danès que trobar-te’l reproduït en tots els diaris del món o circulant lliurament per les xarxes socials. I això és responsabilitat tant dels líders islamistes que ho difonen per escalfar els ànims com de tots els qui ho reenviem impunement per facebook, twitter i whatsapp.\n7) Finalment, un apunt sobre la curiosa afirmació de la llibertat d’expressió a partir d’un suposat dret a l’ofensa. És típic de l’adolescent afirmar la seva llibertat transgredint horaris, consumint productes nocius o amb pràctiques esportives de risc, però una persona madura no necessita temptar els límits per reafirmar-se. Voleu dir que la reacció de la nostra societat davant d’un atac a la llibertat d’expressió ha estat madura? Després del “caca, cul, teta” ve la fase de riure’s de negres, mariques i Mahoma? No és una reacció primitiva? Cal demostrar que no ens fa por d’ofendre? Què guanyem exercint la llibertat d’expressió sense tenir en compte a qui ofenem? No hagués estat més subversiu, i graciós per inesperat, riure’s dels sobtats nous amics de la revista satírica, reputats governants impulsors de la censura? Realment hem de comprar milions d’exemplars de revistes amb Mahoma a la portada? Fer córrer aquests dibuixos és, com afirma Vicent Partal en l’editorial del 14 de gener, el millor homenatge contra el gihadisme? En nom d’aquesta llibertat també podrem riure’ns dels ninotaires assassinats? Necessitem ofendre per divertir-nos? Realment fa gràcia?\nJoan Gómez i Segalà, membre de Justícia i Pau


Fem un mos: d’abril 2016\n50 cl d’aigua amb gas\nTallem les parts verdes dels calçots i reservem.\nPelem i netegem molt bé els calçots i els coem a la barbacoa.\nBarregem el formatge amb l’orenga molta, un polsim de pebre blanc i el suc de la llimona. Posem aquesta barreja a una màniga pastissera amb una boca ben prima i farcim les cues verdes.\nUn cop farcides, les arrebossem amb una barreja de farina i l’aigua amb gas, que ens quedi com una tempura una mica consistent. Les fregim a una paella amb oli només volta i volta.\nServim els calçots acompanyats d’aquestes cues farcides.\nRecepta vista a YouTube, adaptada al meu gust.\nEtiquetes de comentaris: calçots, formatge, recepta\n½ k de faves desgranades\n½ tassa de crema de llet de 35º\n100 g de virostes de pernil Ibèric\nEl pes de les faves es un cop desgranades, per poder mesurar la resta d’ingredients.\nPortem una olla amb aigua al foc, quan comenci a bullir posem un polsim de sal al nostre gust i les faves, deixem uns cinc minuts des que comenci a bullir un altre cop, m’agrada que quedin al dente.\nQuan les tinguem cuites, les escorrem i les posem a un bol amb gel, per parar-ne la cocció. Reservem\nPer preparar la crema de formatge, raspem una mica la pell del formatge brie, el tallem a trossos i el posem a una paella amb una mica de mantega. Ratllem el formatge Emmental i també el posem a la paella, la portem al foc que deixarem molt suau perquè es vagin desfent els formatges, anirem remenant, quan gairebé estiguin desfets, afegim la crema de llet. Ha de quedar, una crema un punt liquida.\nAfegim les faves a la paella, remenem perquè s’integrin els dos ingredients. Per últim hi posem el pernil, donem una volta i ja podem servir.\nPublicat per Fem un mos a 9:27 2 comentaris\nEtiquetes de comentaris: faves, formatges, pernil iberic, recepta\n1 orada grossa\n1 got de Cava Brut Nature Reserva de Celler Vell\nPelem, rentem i tallem les patates a rodanxes. Posem-les a la safata per anar al forn, ragem amb un fil d`oli, fem coure a 200 ºC, durant uns deu minuts. Reservem\nNetegem el peix, l’eixuguem amb paper de cuina. Fem-li un parell de talls al llom, salpebrem i el posem sobre les patates que tenim reservades.\nPartim una taronja per la meitat i en tallem unes cunyes, per posar-les en els talls que hem fet al peix.\nAmb un pelador traiem la pell sense la part blanca a les taronges, la tallem en juliana.\nEscorrem la resta de taronja i l’aboquem sobre el peix, afegim el cava i les fulles de llorer.\nEscaldem la juliana de taronja durant uns 2 minuts i escampem-la per sobre del peix.\nDeixem coure el peix al forn a 180º C, durant uns 30 minuts, que anirem mullant amb el seu suc de tant en tant.\nQuan el tinguem llest, deixem reposar uns minuts, servir calent.\nLa resta de cava Brut Nature Reserva de CellerVell, ens va servir per maridar el plat.\nPublicat per Fem un mos a 9:27 5 comentaris\nEtiquetes de comentaris: cava, orada, patates, recepta, taronjas\nDesprés de fer l’ultima calçotada, ens van sobrar alguns calçots amb els quals vaig preparar aquests petits mos per acompanyar una cervesa i estaven molt bons.\nSal oli d’oliva\nEls calçots eren cuits a la brasa. Els pelem i els tallem a trossos d’uns 3 o 4 cm.\nPosem a un bol la cervesa, la farina i el llevat, barregem-ho.\nQuan tinguem la massa, afegim l’ou i remenem. Afegim-hi la sal i els calçots tallats.\nA una paella posem oli, deixem escalfar molt suaument i anem fregint lentament cullerades de massa amb un tros de calçot, deixem que s’infli i retirem. Posem sobre paper absorbent.\nAl moment de menjar, tornem a fregir els petits mos a foc fort per daurar-los.\nPublicat per Fem un mos a 12:21 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: calçots, recepta\nJa tenim aquí la diada de Sant Jordi, podem aprofitar per prepara aquesta torrada, doncs queda prou bé per l’ocasió.\n1 cebeta envinagrada\nEscaliven els pebrots a la barbacoa o bé com tinguem costum de fer-ho.\nQuan s’hagin refredat una mica els traiem la pell i la grana, els amanim amb sal i oli.\nNetegem les anxoves, les desespinem sota un rajolí d’aigua i les amanim amb oli.\nTallem una llesca de pa de pagès, tallem les dues puntes perquè ens quedi més rectangular. Posem les tires dels pebrots intercalant els colors simulant la senyera. Enrotllem la cebeta amb dos filets d’anxova i bon profit.\nPublicat per Fem un mos a 14:07 5 comentaris\nEtiquetes de comentaris: anxoves, pa de pagès, recepta, verdures\nNetegem els camagrocs, els trossegem i els saltem en una paella amb un raig d’oli. Reservem (Aquests camagrocs els tenia de la temporada passada)\nPiquem l'all i el julivert en un morter. Afegim una mica de formatge i treballem-ho amb oli fins que tinguem una textura de crema. Salpebrem al gust.\nTallem el bacó a trossets. Reservem\nTorrem les llesques de pa de pagès i les dividim en tres trossos.\nAmb un ganivet, untem les torrades amb la crema de formatge, cobrim-les amb els camagrocs saltats i uns tallets de bacó fumat. Ja podem servir el plat.\nEtiquetes de comentaris: bacó, Bolets, formatge, recepta\nPublicat per Fem un mos a 11:25 12 comentaris\nEtiquetes de comentaris: canelons, gambes, peix, recepta\nUna bossa de créixens\nNetegem les carxofes, deixant el cor polit al nostre gust. El tallem per la meitat i amb una mandolina en fem talls prims. Els anem posant a un bol amb aigua i el suc de la llimona, per què no se’ns oxidin.\nNetegem les anxoves, les desespinem sota l’aixeta amb un rajolí d’aigua. Les posem a un bol petit amb un raig de vinagre, per treure la salabror. Passats uns deu minuts, les esbaldim bé i les cobrim d’oli fins al moment d’emplatar.\nEsbaldim els créixens i reservem.\nPer servir, al plat fem un llit de carpaccio de carxofa, a sobre posem un grapat de créixens i coronem amb uns filets d’anxoves.\nPublicat per Fem un mos a 20:15 2 comentaris\nEtiquetes de comentaris: anxoves, carxofes, créixens, recepta\n8 cors de carxofes\nNetegem les trompetes i els camagrocs amb molta cura de no trencar-los, ja que per la recepta ens interessen sencers. Un cop nets els reservem, i els posem sobre paper absorbent. Aquest pas no l’he tingut que fer, doncs en tenia de congelats de la temporada passada.\nTornegem les carxofes i reservant-ne els cors, amb aigua i una llimona espremuda, perquè no se’ns oxidin.\nPosem la mantega a una cassola, un cop la tinguem desfeta a foc moderat, aboquem-hi les carxofes i deixem sufragi durant uns minuts.\nAfegim el brou de pollastre, apugem el foc i tapem la cassola. Quan el cor de la carxofa estigui tendre, traiem del foc. Per controlar la cocció podem punxar amb un palet.\nA continuació saltem els rossinyols i les trompetes amb una mica d’oli durant uns dos minuts. Tallem, la cansalada virada en lamines fines i la saltegem perquè ens perdi el gruix i ens quedi cruixent.\nFarcim les carxofes amb els bolets i la cansalada. Fornegem fins que estigui calent tot el conjunt. Servim immediatament.\nEtiquetes de comentaris: Bolets, cansalada, carxofes, recepta\n300 g de cloïsses del Carril\nPosem al foc una olla amb aigua, mentre s`escalfa, netegem el peix, salem i a una paella amb oli, el fregim una mica, quan el tinguem llest el posem a l’olla, amb l’oli que ha quedat sufragui’m la ceba i el tomàquet, després tot cap a l’olla. Deixarem coure una mitja hora.\nPosem les cloïsses a un cassó amb un grapat de sal, perquè deixin anar la sorra que puguin porta, així en el cas de que en portin, no ens la trobarem a l’arròs.\nA un cassó, obrim els musclos que ja tindrem nets, com tinguem costum de fer-ho. Reservem l’aigua d’obrir-los per afegir-la al brou.\nA una paella per fer l’arròs, posem oli, salem i sufragui’m la sípia tallada a trossos al nostre gust, reservem, amb el mateix oli, confitem la ceba i després el tomàquet, quan ho tinguem al punt, posem-hi la sípia que tenim reservada i les galeres crues i empolsinades amb un punt de sal, donem unes quantes voltes, afegim l`arròs, enrossint-lo una miqueta, aboquem el suc que hem recollit i el brou, en aquest punt hi posem les cloïsses remenant de tant en tant, afegim els musclos que tenim oberts i que els hem retirat una clova, esperem uns minuts més i ja el tindrem llest.\nPublicat per Fem un mos a 12:56 2 comentaris\nEtiquetes de comentaris: arròs, galeres, moluscs, recepta, sípia\nPublicat per Fem un mos a 11:43 2 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Bolets, cansalada, galtes de porc, magra de porc, recepta, vedella


Kantugansu: DE MOMENT SEGUEIXO CORRENT\nDE MOMENT SEGUEIXO CORRENT\nSi, gent, això ja sembla un blog d’un running no d’un trepa (en el sentit d’escalador). I es que entre que el roco està xapat, per la redistribució de totes les presses desprès de la compe. i que l’espatlla ja no ser si es meva o del veí del 3er 1ª em passo els dies corrent.... Aquest tema, el de l’espatlla, ja em comença a tenir una miqueta preocupat. De dia no em molesta massa, però a la nit, dormint, fins i tot se m’adorm el braç. Ara el dilluns visita al metge i desprès espero i suposo unes sessions miraculoses de fisio amb la meva “estimada” Marta, mans miraculoses...\nBen mirat el tema de corre ja m’està prou be, és una bona manera d’anar preparant l’hivern (espero que aquest any ni hagi). Tenir el fons suficient per poder anar tranquil alhora de fer les aproximacions als corredors, goulottes i alguna que altre cara nord. Esquís de randonnè als peus i amunt. És una altra bogeria que tinc... Quan la neurona del cervell nota el fred, raca, es gira i visc dins del mon de la neu. Ja us explicaré.\nBe, ahir de moment 11 quilometrillos a ritme (48 minuts temps total) i a sota d’una intensa pluja. És un dels bons plaers que em dona el corre, rodar sota la pluja... I arribar a la perfecta comunió: cervell, pulmons i cames per aconseguir el karma del ritme mantingut i sostingut... bufffff quines sensacions !!! Feia molts dies que no les tenia corrent; quan els tres elements en son un i el ritme intens flueix tot sol es el clímax, una canya !!!!\nAixò si, avui roco.\nPublicat per Isidre Escorihuela a dimecres, de novembre 21, 2007\n"Irracional, inútil, inconsecuente..\ndicen que vivo en un mundo ideal,\nyo vivo a mi manera..."\nYeaaahh, ja estàs enganxat col·lega..i no d'una corda..\nAnar a correr es el que hauria de fer jo. Fa massa temps que no ho faig i el meu fondo... be, quin fondo?!\nTinc zero fondo! No pot serrrr :(\nKantu... hi ha confiança no? el que has d'explicar es les series que vas fer al Ribeiro després del running.\nNo se de que et pot venir aquest mal d'espatlla però crec que la teva fisio (que es molt assenyada) et dirà de fer una mica de reposssssssss!!!!!!\nApa cuidat i ens veiem a la tortura, que jo no et tindrè compassió.\nEp, que m'has dit que demà estareu per Os de Balaguer? Doncs potser vindria.\nM'ho pots confirmar aquí o al meu correu (al Gencat no, al de Hotmail).\nEi si demà estare a Os de Balaguer segur


Compte arrere per a iniciar la conversió en zona de vianants del Centre d'Alcoi - El Nostre Ciutat\nCompte arrere per a iniciar la conversió en zona de vianants del Centre d’Alcoi\nEn breu s'obrirà el termini de tramitació dels permisos per a vehicles\n22 febrer 2021 10:30\nEl remodelat carrer Sant Francesc ja és per als vianants\nAIcoy ha iniciat el compte arrere per a la posada en marxa de la conversió en zona de vianants del seu Centre històric amb la publicació de l’ordenança reguladora en el Butlletí Oficial de la Província (BOP). Després de la seua aprovació en el Ple a principis d’aquest mes, aquest tràmit administratiu és l’últim abans que comence el procés per a la limitació del trànsit en el barri antic de la ciutat.\nEl primer pas serà obrir el termini per a sol·licitar els permisos necessaris per a la circulació de vehicles en el cas de veïns i comerciants. La intenció és que en breu, dues o tres setmanes, arranque la tramitació de les autoritzacions, havent-hi diferents models diferenciats segons es tracte de residents, càrrega i descàrrega, o repartiment a domicili, entre altres.\nLa conversió en zona de vianants, tal com s’ha anat informant, s’escometrà per fases i l’objectiu és que abans de l’inici de l’estiu siga efectiva en tot el Centre, exceptuant Sant Nicolau, que continuarà oberta al trànsit fins que estiguen en funcionament les zones d’aparcament dissuasiu que projecten als voltants.\nMentrestant, el PP ha sol·licitat per escrit al govern municipal la convocatòria de la Mesa del Centre, amb l’objectiu que es pronuncie entorn d’una desena d’iniciatives que afecten la zona. “La prioritat és que el govern informe i consensue amb els membres de la Mesa l’aplicació de la nova ordenança de conversió en zona de vianants”, assenyala la regidora del PP, Amalia Payá.\nEn matèria urbanística, Payá afig la necessitat de definir com es durà a terme la reurbanització dels carrers adjacents a Sant Francesc i de presentar a la societat el projecte de reforma de la part alta de Sant Nicolau.\nFinalment, des de Ciutadans han tornat a criticar la “nefasta gestió” del govern municipal en el tema de la conversió en zona de vianants. “S’ha parlat amb els qui interessava parlar”, assegura l’edil Marcos Martínez amb relació al procés participatiu dut a terme.\nAlcoialcoyCentrePermisosvehicleszona de vianants


contes i narracions: d’abril 2009\n“La Laia vivia abatuda al vell balancí, on els barrots del pensament l’engaviaven dins d’ella mateixa.\nEls dies lliscaven lentament per la seva vida i un mutisme voluntari l’aïllava del món dels vius. Tothom l’havia donat per boja, conclusió fàcil per treure’s responsabilitats i alleugerir consciències. Família i amics quasi no recordaven que algun dia no pas tant llunyà aquell espectre, projecte de dona, havia estat una princeseta pujada per pares i avis entre cotons, i ignorant que darrera d’aquells ulls blaus s’hi amagava un ésser humà corull de sentiments.\nAquella nina va anar creixent al gust de tothom tret d’ella mateixa, fins que, arribada la teòrica maduresa, va caure presonera d’aquell món equivocat. La medecina actual creu erròneament que ha aconseguit diagnosticar totes aquestes patologies agrupant-les amb la paraula clau de “depressió”. Quin metge, però, s’ha aturat a pensar que no sempre és el cervell el que pot emmalaltir, que l’home té alguna cosa més que cos, diguem-li sentiments, pels creients ànima, o fins i tot ho podríem anomenar aquest jo més íntim que moltes vegades ni nosaltres mateixos sabem ben bé què és. El que sí és segur és que existeix i també és cert que és el gran ignorat de la nostra societat.\nTots aquests pensaments que semblen tant obvis damunt del paper eren totalment absents a l’entorn de la pobra Laia, presonera de les seves pròpies circumstàncies i malvivia amb la mirada perduda finestra enllà, absent, fugida d’enteniment, amb els ulls erms d’alegria. El que ni tant sols ella sabia era que finestra enllà esperava l’arribada del príncep que vingués a matar el drac ferotge de la seva tristor i l’alliberés de les cadenes daurades que la mantenien lligada a una vida imposada per les circumstàncies del seu naixement i, ja lliure, oblidar per sempre aquella cambra buida i trista. En la seva llegenda, però, mai hi naixeran roses, les flors se n’aniran amb ella”.\n— Però com es poden anomenar escriptors del segle XXI, com gosen dir la “nova llegenda de Sant Jordi” i al mateix temps oferir-nos una vegada més la dona feble, sumisa, tormentada pel poble que espera impassible que el drac se la mengi… és que el sol fet de canviar el nom de la bèstia i dir-li depressió ja el converteix en un conte modern? Per què no són prou valents per fer que la princesa mati la cuca tota sola? O per què no que sigui la dona valenta i atrevida la que allibera el pobre princep atrapat dins les seves pors. Bonica llegenda masclista!\nPublicat per maria a 12:08 4 comentaris:\nCada cop que feia lliscar els dits pels ivoris engroguits pel temps, em venien a la memòria aquells balls de festa major al carrer, l’anar i venir de tots els veïns preparant les coques i begudes, els nens penjant les garlandes de paper i els murmuris de les àvies tot criticant el vestit desvergonyit de la Remei, recordant una vegada més a tots, per si algú ho havia oblidat, la feina que feia. I com la miraven tots els homes del veïnat sense ni tant sols prendre’s la molèstia de dissimular; està clar que la culpa era d’aquella fresca.\nI jo tocant les cançons de moda sota la mirada inquisidora del mossèn, no fos cas que el ritme fos massa lent i el ball es convertís en pecat, tot i que tampoc deixés de mirar descaradament l’escot vertiginós de la Remei.\nRecordo amb nostàlgia la mare fent els últims retocs al pentinat de la meva germana, i al menut de la casa del davant que sempre s’escapava, amb l’ensurt de la pobra senyora Mercè, que el cridava per tot el barri mentre ell, arraulit darrera el piano, buscava la meva complicitat.\nPublicat per maria a 5:20 Cap comentari:\nPublicat per maria a 5:09 3 comentaris:\nVaig néixer a Barcelona ara fa uns quants anys, després d'una gestació llarga i feixuga que va produir a la meva estimada mare un munt de maldecaps.\nSegurament la decisió de portar-me al món no va ser pas precipitada, sinó més aviat va ser el producte de moltes nits de meditar; lluny de la improvització, cada una de les parts que formen el meu ésser va ser estudiada fins al límit.\nPuc dir que sóc un dels pocs de la meva espècie que gaudeixo de pare i de mare, tot i que aquest fet només va ser per infantarme en un cert anonimat. El temps, com a totes les coses, ha deixat ben clar, però, que el mèrit era exclusiu d'una dona excepcional i agosarada, que malgrat ser filla d'una societat encarcarada no va dubtar ni un moment en engendrar-me.\nSóc hereu de totes les inquietuds de la meva mare, i l'objectiu principal de la meva vida ha estat i és emocionar, entretenir, ensenyar i despertar molts altres sentiments. Amb la meva companyia puc dir amb orgull que ningú es pot sentir indiferent, que puc fer plorar, i que moltes dones s'han vist reflectides en mi.\nLa meva parla no és gens fàcil, però precisament per això se'm considera ja un clàssic, amb tots els honors que aquest mot representa. Gaudeixo del do de la immortalitat, contràriament a totes vosaltres, el temps no em fa envellir, malgrat també pugui ser totalment invisible per les ànimes buides i superficials que ignoren el valor sublim dels de la meva condició. El meu nom, Solitud, fill de Caterina.\nPublicat per maria a 10:27 3 comentaris:


Les comarques rebaixen la incidència de coronavirus a 16 casos per cada 100.000 habitants | ARA Multimèdia\nVerd és el color que predomina ja en les nostres comarques.\nSegons l'actualització feta per Sanitat aquest 23 de març, el departament de Salut d'Alcoi compta amb 13.365 casos detectats des de l'inici de la pandèmia, 22 detectats en l'última quinzena. No incrementem els morts i mantenim la xifra en 415.\nComplim una setmana sense sumar cap mort i mantenim el descens d'incidència fins a xifres molt baixes. Tan sols hem sumat 4 casos en els últims tres dies a totes les comarques.\nMentre la incidència de coronavirus repunta lleugerament en la resta d'Espanya i fins i tot a Europa, les nostres comarques i el global de la Comunitat Valenciana mantenen el ritme de descens i control. El departament de Salut d'Alcoi tan sols ha sumat 4 nous casos des de l'última actualització, i ens col·loquem en una incidència de 16 casos per cada 100.000 habitants, ja fora de risc. En les dos últimes setmanes s'han detectat 22 casos positius, i recordem que mentre no superem els 59 casos en l'última quinzena, no tornarem a estar en xifres de risc.\nEl president de la Generalitat Ximo Puig ha assegurat que la majoria dels municipis valencians, el 94 per cent, tenien a principi d'aquesta setmana un risc mínim de coronavirus, sota els 25 casos per cada 100.000 habitants. Iniciar la Setmana Santa amb una incidència mínima ens asseguraria un bon escenari si finalment es genera una nova onada, la quarta en l'àmbit nacional.\nA les nostres comarques, i com es pot vore en el mapa de Sanitat, quasi tots els municipis apareixen ja en un esperançador color verd, excepte Onil, en color marró clar, però que també està fora de risc amb 26 casos per cada 100.000 habitants. I tan sols apareix en roig L'Orxa, però tan sols tenen un cas positiu detectat en l'última quinzena, i donada la poca població aquest índex es dispara (marca 173 casos per cada 100.000 habitants). Mentre continue sent tan sols un cas i no es detecten més en la pròxima setmana, no haurien d'incrementar les xifres. A Alcoi, el municipi més poblat del departament de salut, la incidència acumulada és de 15 casos per cada 100.000 habitants.\n13 març 2021 Natxo Lara\nTornen "progressivament" les consultes presencials als centres de salut i les intervencions quirúrgiques programades


Redacció, Ripollet\t| Actualitzat el 24 Juliol 2018 a les 10:10\nUna de les reunions del Fòrum Soterrem l’Autopista. Foto: Ajuntament\nEl Fòrum Soterrem l’Autopista va anunciar el 5 de juliol la represa de la seva activitat, “després de mesos d’espera” per l’aturada de la política catalana.\nEls membres de la plataforma van expressar a través d’un comunicat que “torna a ser hora de reprendre els treballs conjunts amb totes les forces polítiques de l'Ajuntament per tal de reclamar el soterrament de la C-58 al seu pas per Ripollet”.\nEl primer pas que l’associació ha fet en aquesta direcció ha estat demanar a l’Ajuntament que convoqui una Comissió Municipal pel Soterrament amb l’objectiu de planificar de manera conjunta les pròximes actuacions.\nLes últimes accions del Fòrum Soterrem l’Autopista van tenir lloc la segona meitat del 2016, amb la celebració d’una reunió amb l’equip de govern i veïns on es va acordar intensificar la difusió de la reivindicació.\nA l’octubre del mateix any, es va aprovar per unanimitat al Ple municipal una moció a favor de “refermar com a prioritat el projecte de soterrament” i, posteriorment, la plataforma va organitzar trobades amb diferents grups polítics del Parlament de Catalunya.\nL’activitat de l’associació va quedar aturada l’any passat en el punt de planificar noves estratègies i fer realitat la Comissió Municipal pel Soterrament.


El bloc de les Pinediques: Ens visiten d'un altre planeta\nAvui a primer ha arribat en Geomètrix, ve del planeta de la geometria. Ha fet un llarg viatge per arribar fins a les Pinediques i pel camí s'ha desmontat. Ens ha demanat la nostra ajuda per construir-lo i a canvi ens ensenyarà moltes coses de geometria. De moment hem après la diferència entre figures planes i cossos geomètrics. Estem molt contents i a més a més aprenenem molt amb ell!\nMireu que simpàtic!\nPublicat per Ceip Pinediques a dilluns, de novembre 24, 2014


Hotel Class Ploiesti Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nStr.Maramures 6, Ana Ipătescu, Ploiesti, Romania, 100029 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Ploiesti, Hotel Class és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel Class asseguren una estada plaentera als seus clients. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets .\nL'ambient de Hotel Class es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses billar, sala de jocs, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Ploiesti, el Hotel Class és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (38) Parelles (18) Viatgers en solitari (12) Famílies amb infants petits (2) Grups (6)


Focs festius a la Mediterrània. Reus, maig de 2017 - NotíciesCentre de documentació del Patrimoni i la Memòria Carrutxa\nFocs festius a la Mediterrània. Reus, maig de 2017\nEl segon simposi sobre Focs Festius a la Mediterrània tindrà lloc els dies 26, 27 i 28 de maig a Reus. Hem rebut prop d'una trentena de comunicacions i us informem d’algunes novetats pel que fa a la seva organització. L’estructura que seguirà el Simposi, que tindrà lloc a la sala Santa Llúcia (raval de Robuster, 34) serà la següent:\nEl divendres 26 a la tarda inauguració del Simposi amb la conferència «El cicle de festes d’hivern» a càrrec de Josefina Roma i inici de les comunicacions dedicades a les festes de foc del cicle hivernal. En aquest primer àmbit parlarem, entre altres, de la recuperació de la Fia-Faia, les atxes de la nit de reis a Tona, Villores o Taradell, de les falles de la Riera de Gaia... Finalment, el dia el clourem amb música tradicional occitana.\nEl dissabte 27 el dedicarem a les festes de Sant Antoni, començant amb la conferència«Las lumbres de San Antón en Jaén» a càrrec de Rafael Cámara. La resta del matí el dedicarem a aprofundir en els costums festius de poblacions com Ascó, Sa Pobla i altres pobles de Mallorca, el Forcall, Canals... també dels foguerons de Gràcia a Barcelona, o de les tonades que sonen al voltant de les fogueres del nord del País Valencià.\nDeixarem enrere l’hivern per dedicar-lo als focs festius de la resta de l’any, amb la conferència «Eras hèstas deth solstici d’estiu en Aran e Comenge» a càrrec de Bernat Menetrier. Les comunicacions que es presentaran ens parlaran de la Flama del Canigó, els Fanalets de Sant Jaume de Lleida, la Cremada del Dimoni de Badalona o la celebració de de Sant Joan a l’entorn de Luishon. A més, també analitzarem el foc com a mitjà de comunicació en ple segle XXI i parlarem del manual de bones pràctiques per mantenir les Falles com a Patrimoni Immaterial de la Humanitat. A l’arribar la nit, activitats complementàries amb foc i música.\nFinalment, diumenge el matí, moment de clausura del Simposi, es farà la presentació del llibre d’actes del I Simposi de Focs de la Mediterrània celebrat l’any passat a Vic i la presentació del calendari de Falles del Pirineu en el que consten tots els pobles que fan falles.\nA més, el dissabte 27, a la sala del Castell (Pl. del Castell, 3) —molt propera on es fan les sessions del simposi— tindrà lloc una mostra de vídeos relacionats amb el foc a les festes populars.\nEstà previst que hi hagi una mostra audiovisual els mateixos dies del simposi a la sala del Castell. Us demanem que si disposeu d’algun enregistrament sobre focs festius del vostre poble, ens la féssiu arribar a reus@carrutxa.cat el més aviat possible.\nLa programació del simposi inclou també amb un seguit d’exposicions i conferències, amb voluntat de fer participar al conjunt de la població en l'esdeveniment:\n16 de maig: inauguració de l’exposició “Sant Antoni, la festa major d’hivern” al Museu de Reus (Pl. De la Llibertat)\n19 de maig: conferència “Les fogueres de Sant Joan a Reus” a càrrec de Ferran Sugranyes i Salvador Palomar al Centre Cívic Mestral, al Barri Gaudí.\n24 de maig: conferència “El foc a la festa: entre la necessitat i el simbolisme” a càrrec d’Ezequiel Gort a l’Arxiu de Reus.\nLa inscripció i l’assistència al Simposi són gratuïtes i lliures, però la inscripció prèvia a les jornades dona dret a rebre’n el dossier. Cal formalitzar la inscripció enviant un correu electrònic a reus@carrutxa.cat amb les vostres dades (nom i cognom, DNI i tipus de quota).\nL'organització d'aquest segon simposi sobre focs festius a la Mediterrània, en el marc de Reus Capital de la Cultura Catalana 2017, és a càrrec de Carrutxa, l'Ajuntament de Reus i el Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, amb la col·laboració de l'Institut Ramon Muntaner, el Museu Etnològic de Barcelona, la Germandat de sant Isidre i santa Llúcia de Reus, amb el suport de l'Obra Social de La Caixa.


La Generalitat celebra a Torrevieja el Dia Europeu de les Llengües amb activitats per a centenars de xiquets i xiquetes que hi han participat\nLa Generalitat commemora el Dia Europeu de les Llengües a Torrevieja. A Europa es parlen cada dia més de dues-centes llengües i el Consell Europeu advoca pel respecte a la diversitat cultural i lingüística. A la jornada ha assistit el secretari autonòmic d'Educació i Investigació, Miguel Soler, acompanyat per l'alcalde de Torrevieja, José Manuel Dolón, la directora territorial d'Alacant, Tudi Torró, pel regidor d'Educació de Torrevieja, José Hurtado, i per representants de la Universitat d'Alacant.\nMiguel Soler ha explicat que "les llengües són ponts de comunicació i donen oportunitats. Per això són tan importants aquestes celebracions, i per a nosaltres era especialment important organitzar una festa per les llengües en un lloc com Torrevieja, que acull molts ciutadans nouvinguts i té una diversitat lingüística enorme".\nD'altra banda, José Manuel Dolón ha afegit que "és un honor que aquest any Torrevieja siga seu del Dia Europeu de les Llengües. Ací resideixen més de 130 nacionalitats que comparteixen la seua vida en pacifica convivència. La celebració d'aquest dia corrobora que és un fet que les llengües serveixen per a facilitar la convivència, i Torrevieja n'és una mostra"\nLa jornada ha començat amb activitats per als alumnes dels centres educatius de Torrevieja. Entre aquestes activitats s'ha realitzat un taller de llengua de signes a càrrec de Fesord i una actuació musical del grup Carraixet.\nMiguel Soler ha afegit que "és un privilegi celebrar amb tants xiquets i xiquetes el Dia de les Llengües a Torrevieja. Estem molt agraïts a l'Ajuntament i també a la Universitat d'Alacant per la seua col·laboració. Totes les activitats organitzades són per a visibilitzar la riquesa de llengües del món".\nLes escoles oficials d'idiomes també estan presents en aquesta jornada, juntament amb el Centre de Formació de Persones Adultes i les unitats de Batxillerat dels IES de Torrevieja, amb una lectura de poemes en diferents llengües.\nPer finalitzar la jornada s'ha programat l'espectacle 'De banda a banda del Mediterrani', del valencià Pep Gimeno, 'el Botifarra', i el marroquí Ahmed Touzani, al qual assistirà també el director general de Política Lingüística.\nEn aquest espectacle es fusiona la cançó tradicional valenciana que Gimeno ha recollit després d'anys de recórrer les comarques centrals valencianes, amb la música àrab del músic i cantant Touzani, una mostra de la diversitat lingüística que construeix ponts.\nLa Conselleria aposta per l'aprenentatge de llengües com a eina per a superar les diferències culturals i arribar a entendre i comprendre altres realitats i cultures. La intercomunicació i la comprensió afavoreixen la tolerància i el respecte per la identitat i la diversitat.\nEl Consell d'Europa, mitjançant la celebració del Dia Europeu de les Llengües, vol promoure el plurilingüisme i aconseguir que, cada dia més, els europeus siguem capaços de comunicar-nos en diverses llengües en funció de les necessitats pròpies.


La més llesta de les Corts – Marco Malenin\nLa més llesta de les Corts\nEra 2007 quan Mònica es va proclamar la més llesta de les Corts. Iniciava un espectacular ascens que en només 8 anys la situaria a la Vicepresidència de la Generalitat Valenciana.\nNo importava haver traït als seus companys i companyes, ni el transfuguisme, ni la vergonya. Junt a un grup minoritari però ple de professionals es disposà a crear un partit amb el qual farien passar per l’aro a un partit amb gran implantació i estructura com és el Bloc. Com s’explica que el partit majoritari de Compromís no presente a Joan Baldoví a la presidència de la Generalitat? És evident que Mònica i els seus tenen molt de poder. Només hem de vore el cas del senyor que deixà de ser comunista de la nit al dia, i que en poc de temps arribà a l’alcaldia del Cap i Casal.\nÉs el que té el joc de l’oportunisme, un dia dius blanc i a l’endemà negre. Un dia sembles Rosa Luxemburg i l’altre González Lizondo. Eixa línia política que va des de la falta d’escrúpols a la poca vergonya. Eixe camí de les joventuts comunistes fins al catch-all party, i que no sabem on acabarà. No és la primera ni serà l’última en aquest recorregut. Altre exemple el trobem en Rafael Blasco, qui ha estat possiblement la peça clau de la política valenciana durant quasi tres dècades, des del FRAP, al PP, passant pel PSOE.\nHem d’admetre que són brillants en el la seua tasca, que sempre surten victoriosos i quan semblen acabats sorprenen amb un as a la mànega. Però la meua avia sempre em solia dir que «per molt bo que siga un, sempre hi haurà altre millor». Això és el que li ha passat a Mònica, qui en el seu camí s’ha topat amb el PSOE, que porta tres dècades més que ella en eixa faena. La convocatòria anticipada de les autonòmiques té l’objectiu de posar-li un fre a Oltra. Perquè ells saben millor que ningú de què va la cosa.\nOportunisme, Sin categoría\nLos esbirros del imperialismo bailando Bella Ciao\nLa casa de ZP, la del marqués de Galapagar i la del senyor X.\nLa falsa eternidad del constructor de un imperio\nDefender la sanidad pública frente a los del "viva la muerte"\nCulminació (els preocupa el seu cul)\nLluita de classes (62)\nPolítiques antiobreres (11)


judici | diccionari.cat\nEtimologia: del ll. judicium, íd. 1a font: s. XII, Hom.\nAcció de judicar o jutjar;\nFacultat de jutjar o judicar, d’emetre un judici.\nètica Acte o procés mental pel qual hom ordena la seva conducta en funció d’unes normes, uns principis o uns criteris determinats.\nfilosofia, psicologia i lògica Acte o procés mental mitjançant el qual hom pensa una proposició o enunciat, atribueix un predicat a un subjecte, afirma o nega una relació entre dos o més termes.\nfilosofia En la filosofia kantiana, facultat de pensar el que és particular en tant que enclòs en el que és general.\njudici temerari Pensament o afirmació, perjudicials a altri, que hom fa sobre la base de motius o raons insuficients.\nConeixement d’una causa en la qual el jutge ha de pronunciar la sentència.\nLa sentència del jutge.\njudici a porta closa Acte de judici oral en el qual les sessions no són públiques.\njudici d’arbitratge Procediment privat mitjançant el qual una o més persones nomenades de comú acord per les parts donen la solució a un conflicte plantejat, amb el compromís previ de les parts d’acceptar llur decisió.\njudici declaratiu En el dret processal civil i en la jurisdicció contenciosa, judici on hom pretén la declaració d’un dret.\njudici de conciliació Acte de comparèixer les parts davant el jutge municipal, comarcal o de pau a fi de procurar una avinença, abans d’iniciar una de les parts un procediment.\njudici de faltes Judici celebrat davant els jutjats municipals o comarcals (tribunal unipersonal) per al coneixement de les faltes o delictes menys greus. En la jurisdicció penal intervé el ministeri fiscal.\njudici especial Dit de tot procediment judicial, establert en la llei amb una tramitació diferent a la dels quatre judicis ordinaris.\njudici executiu Judici que té per objecte d’aconseguir una execució directa mitjançant un títol amb força legal reconeguda sense necessitat d’una prèvia declaració de drets.\njudici laboral Judici plantejat davant les magistratures de treball per a resoldre els conflictes propis d’aquesta matèria entre treballadors i empreses.\njudici oral Judici celebrat davant les audiències provincials (o tribunals col·legiats) per al coneixement dels delictes.\njudici sumari (o sumaríssim) Dit dels procediments judicials especials que pel fet de tractar qüestions considerades urgents tenen una tramitació abreujada.\nreligió Sanció, proferida a la mort de l’home, segons la seva fidelitat o infidelitat envers Déu.\ndia del Judici cristianisme Fi de la història en què hi haurà el judici final.\njudici final religió i cristianisme Sanció definitiva de la història salvífica de Déu a través de Crist que tindrà lloc a la fi de la història humana.\njudici particular religió i cristianisme Judici produït a la mort de cada home i que en determina la salvació o condemnació definitives.\njudici de Déu història Ordalia.