Estatut: 20 anys, 5 legislatures, 4 reformes i 3 consells per actualitzar\n01 març 2021 06:02\nBartomeu Binimelis | 08 febrer 2003\nHan passat vint anys d'ençà que s'aprovà l'Estatut un 25 de febrer de 1983. Ja s'ha vist modificat tantes vegades, com a quatre, els anys 1994, 96, 97 i 99 però, això sí, per reformes gens il·lusionants en el nostre sentiment de país. Si estam d'acord que l'Estatut és una norma amb vocació de permanència però no d'eternitat i que els propis canvis a la societat fan recomanable que periòdicament també passi algun tipus d'ITV, podem concloure que li ha arribat passar aquesta revisió que després de vint anys i cinc legislatures tampoc sembla massa estranya. No hi val badar.\nAquesta reforma a fons de l'Estatut considero que ha de servir perquè se'ns reconegui que amb la Compilació de Dret Civil i els Consells tenim unes arrels com a país des d'abans de la Constitució. També és ben hora d'afavorir que uns Consells que volen ser el govern de cada illa presentin la seva llista electoral per separat de la llista al Parlament.\nCada partit dirà la seva en temes com els drets històrics, millor finançament, un nivell més elevat de responsabilitat i, per tant, de més competències, i un llarg etcètera que demostrarà que hi ha un projecte de futur pel nostre país, viu i beneficiós per a la societat. Mancarà recórrer un llarg camí fins aconseguir un ampli consens superant la majoria absoluta que precisa el Parlament per aprovar una reforma que després s'ha de remetre a unes Corts Generals que la podrien canviar retallant l'autogovern si compten amb majoria absoluta en el Congrés i simple en el Senat. És el risc de tot debat perquè se sap com comença però no com s'acaba. No s'ha de tenir por perquè si això passés li caldria al nostre Parlament exercir el dret a retirar dita reforma que, com és obvi, sols es pot dur endavant tenint fermat i ben fermat el recolzament de populars i socialistes: a ca nostra i a Madrid.\nCal fer suficient pedagogia política per explicar els beneficis que representaria una reforma pensada per augmentar el nostre sentiment de país i el nostre benestar. Això, però, no té el perquè ser tan evident per a la majoria de la població: ni pels que es conformen amb l'actual autogovern, ni pels que son partidaris de la reforma. Sembla obligatori, per positiu, que els polítics facin l'esforç d'explicar allò que els ciutadans guanyaran amb la reforma perquè la puguin recolzar ben convençuts.\nEl treball d'anys per donar unitat a les illes entorn al concepte de comunitat autònoma s'ha substituït per la decisió de voler cada illa forta per si mateixa minvant l'esperit de sentir-se part d'una comunitat anomenada Illes Balears. Aquesta redistribució del pes institucional no és ni millor ni pitjor. Es diferent i per ser-ho reclama canvis a un Estatut pensat per tenir un govern autonòmic més fort del que heu és avui després de transferides tantes i tan importants competències a uns Consells als quals s'ha d'actualitzar. Es pot començar per canviar el sistema d'elecció dels membres d'aquests Consells ja convertits en els governs de cada illa però que mantenen a mitges el problema de que els diputats de Menorca i d'Eivissa i Formentera no poden estar a la seva illa gestionant el seu Consell i a la vegada a Mallorca participant en els treballs parlamentaris. Cada partit presentaria sense problemes dues llistes per illa: una al Parlament i una al Consell, perquè de gent, en tenen de sobra, que vol prendre part a una llista. Caldria salvar la participació al Parlament dels Presidents dels Consells per la via de ser membres nats amb veu i sense vot per poder defensar-hi personalment el que és millor per a la seva illa i més adient per a la seva institució. Vint anys després d'aprovat l'Estatut ens ha quedat un autogovern insuficient i anam cap dret a la cinquena reforma pel bé del nostre país. Tenir un mal estatut no és pecat però s'hi sembla i ja n'hi ha prou.\nBartomeu Binimelis, periodista.


JAZZ I FOTOGRAFIA DE PRIMERA MÀ: VIJAZZ PENEDÈS 2013 (II)\nVIJAZZ PENEDÈS 2013 (II)\nEm poso en feina, poca estona després de conèixer que el concert d’avui amb Chick Corea començarà mitja hora més tard, és a dir, a 2/4 de 10. Sabent com de puntuals són totes les cites jazzístiques del Vijazz, no puc més que pensar que es tracta de quelcom francament lleu, i que la organització ens posa en avís. Començarà a les 21h30, ni un minut abans, ni un minut després. N’estic segur.\nCapítol a part, en entrar a plaça ahir a la tarda amb un apassionat de Mingus (i de les motos) com en Dani, no puc deixar de formalitzar la meva queixa per la disposició de les fileres de cadires. Algú comentava que era pitjor que anar en classe turista en alguna de les companyies aèries més barates. Dono fe de les estretors que va patir la gent normal. Els vips mengen a part i seuen més tous, encara que sempre deixen cadires buides. Una llàstima perquè als músics, això de les cadires buides no els sol agradar gaire. De les nostres estretors espero no haver de culpar el nostre estimat Porter de Nit, que ell només s’ocupa dels vips. Però, algú sap no és? I miss you, Max. No amago que m’agradaria poder-ne explicar alguna de teva, també enguany, però em temo que ja fem tard.\nSi ahir parlava de que el concert més rodó del dia va ser el darrer, el protagonitzat per Astrio, a la segona jornada del Vijazz hem de dir que, el primer de la vetllada ja va ser una lliçó de com es configuren els concerts rodons. Amb un inici amarat de “groove” que es va mantenir admirablement entre ritmes de blues i de rock, alguns d’ells de pinzellada llatina, l’actuació dels MM&W va baixar els seus biorritmes just a poca estona d’encarar la recta final, i des d’allà va anar com un tro fins l’acabament. Tota la resta va ser semblant a l’elixir de la vida. Una demostració de colors, sempre ben assajats i plens d’inventiva. La presència del set del teclista John Medeski és el que més impressiona, però també ens enganya respecte dels seus companys, i de llurs possibilitats davant dels respectius instruments, que són molt menys voluminosos. Recital de Billy Martin amb les percussions, que és la senzillesa feta baterista, ben acompanyat per Chirs Wood i els seus pedals. La inventiva, que es veu reforçada pels tics propis del soul i el R&B, és el gran tresor d’aquest grup que va comptar amb una genial predisposició dels seus components, fruit sense cap dubte de la bona feina dels acompanyants assignats per l’organització.\nD’autèntica sacsejada podem qualificar la programació del neoclàssic John Pizzarelli, just després dels MM&W. La desbandada a tota la plaça va ser de les que fan època. No s’ha de ser tan radical, penso jo. De fet, si has fet el viatge fins a Vilafranca, pots pensar que un “mainstream” ben tocat pot ser també interessant, però en això del Jazz també hi ha molta intransigència. Sense defugir el sotrac que va suposar el canvi d’estil, he de dir que el concert de Pizzarelli em va fer passar una bona estona. Versions amb segell personal, molt tancades i milimetrades, però amb gust. La veu, amb poc registre, l’única limitació del líder i del grup. Tanta corbata i americana …..\nRoger Blàvia Rhythm Complicity\nPer a tornar a la bona senda, la que a mi m’agrada, a la Rambla teníem un grup dels que volen explicar coses. Dels que, amb el suport de les seves qualitats tècniques, s’endinsen dintre d’un univers per explorar. La nit es tancava amb una proposta de qualitat, que va bascular des de les sonoritats Miles Davis (gràcies a Raynald Colom) dels 70, fins al flamenc conduit per Jordi Bonell. Comentari a part, mereix Dudu Penz amb la guitarra baixa, i amb el seu ‘scat-singing’, sempre amb intencions tropicals. Roger Blàvia i el super set de bateria que va lluir donen fe de com de suggerent va ser la nit.\nQui pot programar una Jam a les 2AM i acabar-la a les 3AM? Doncs li haureu de preguntar al galifardeu que es va presentar amb gestos de capataç manaia i la va fer aturar, just quan la sessió començava a escalfar motors i l’escenari estava ple de músics. Gerro d’aigua freda, i a dormir.\nEtiquetes de comentaris: Billy Martin, Chris Wood, Concerts, Eduardo "Dudu" Penz, John Medeski, John Pizzarelli, Jordi Bonell, Raynald Colom, Roger Blàvia, Vijazz Penedès


Dimiteix el secretari general de la Unió per la Mediterrània per falta de recursos\nCrisi a l'organització creada el 2008\nAhmad Masa'deh dirigia la institució des del gener del 2010. Argumenta que ha vist com canviaven les "condicions generals" en què va assumir el càrrec\nREDACCIÓ Barcelona 26/01/2011 13:19\n260x366 El secretari general de la Unió per la Mediterrània, Ahmad Masa’deh. / ARA El secretari general de la Unió per la Mediterrània, Ahmad Masa’deh. / ARA\nEl jordà Ahmad Masa'deh ha presentat avui la dimissió com a secretari general de la Unió per la Mediterrània (UpM), tan sols un any després d'haver assumit el càrrec, frustrat per la falta de recursos financers per poder desenvolupar els projectes previstos. El diplomàtic jordà ha emès un comunicat en el qual explica que avui ha traslladat la seva renúncia als 43 països de les dues riberes del Mediterrani que integren l'UpM, organització a la qual desitja "tot l'èxit" en el futur.\nMalgrat les "difícils circumstàncies", assenyala el comunicat, Masa'deh "va complir" amb l'establiment del secretariat, donant-li "visibilitat", però s'ha vist impulsat a abandonar les seves funcions en veure com canviaven les "condicions generals" sota les quals va acceptar assumir el lloc. La UpM va néixer el 2008 per donar una cobertura institucional al procés euromediterrani iniciat el 1995 a Barcelona, ciutat en la qual precisament es va decidir ubicar la seu del secretariat de l'organització.\nMasa'deh va ser nomenat el 12 de gener de 2010 secretari general i va prendre possessió del seu despatx al Palau de Pedralbes, seu física del secretariat, encara que des d'aleshores el funcionament de la UpM s'ha vist sovint bloquejat, sobretot per les tensions entre àrabs i israelians. Fonts del secretariat, no obstant això, han assegurat a EFE que la renúncia de Masa'deh no té res a veure amb les tensions en el Pròxim Orient, sinó amb els "problemes i obstacles" que s'ha trobat a l'hora de desenvolupar la seva tasca, especialment per part de certs països del nord d'Europa amb un "feble compromís euromediterrani".\nSegons les fonts consultades, aquests països es van comprometre a aportar uns recursos per desplegar els projectes de la UpM que al final no han aportat, de manera que el secretariat no ha pogut comptar amb el pressupost previst inicialment.


St Andreu de Gurb St Roc Creu de Gurb Vilafreser St Andreu nyomvonal - Gurb, Catalunya (España)- GPS track\nTúrázás (Túrázás nyomvonalak Spain → Catalonia → Gurb )\nSt Andreu de Gurb St Roc Creu de Gurb Vilafreser St Andreu\n12 832 419 5832\nUploaded 2020. november 5.\nSant Andreu de Gurb-La Creu de Gurb-Serrat de la Noguera-Sant Roc-Bosc Encantat (Túrázás)\n178 - Creu de Gurb o Castell de Gurb i Bosc Encantat de Gurb - Osona - 100 cims FEEC (Túrázás)\n100 Cims - Creu de Gurb (Túrázás)\n131020 100 Cims (E). OSONA . Turó de la ' Creu de Gurb ' des de la Parròquia de St Andreu de Gurb. (Túrázás)\njosepcastells Minden jog fenntartva\nközel Gurb, Catalunya (España)\nEls vigatans quan volen anar a un cim per fer esport en el seu dia a dia aquest és, sens dubte, el Turó de la Creu de Gurb. Aquesta talaia s'aixeca 300 metres per sobre de la Plana de Vic i ofereix una àmplia panoràmica de la capital d'Osona i els seus entorns. Sigui per sortir de la boira o per conèixer aquest indret neuràlgic dels vigatans, el Turó de la Creu de Gurb és una petita escapada oxigenant.\nVenint del sud, per la C-17 a l'alçada de Vic/Gurb, prenem la sortida 62 cap a la BV-4601 en direcció a Gurb / Sant Bartomeu del Grau. Passem pel costat de l'enllaç de la C-25 amb la C-17 i arribem a un parell de rotondes que creuen la C-25 per sobre. Prenem la BV-4601 direcció a Sant Bartomeu del Grau. Seguim aquesta carretera 1 km fins a trobar un trencant a mà esquerra que va cap a la parròquia de Sant Andreu de Gurb. Deixem el cotxe en un dels aparcaments pròxims a l'església de Sant Andreu de Gurb\nEn aquest punt iniciem i acabarem una ruta circular que fa camí en sentit nord passant per el anomenat bosc encantat, font den Puig, sant Roc, pujada per l'obaga al turó de la Creu de Gurb fins el cim, i el retorn per la banda de migdia, per un sender dreturer fins el peu del turó, seguim pels massos del Romeu i Vilafreser, i passat aquest últim tombem a l'esquerra sentit nord per retornar al punt d'inici.\nSant Andreu de Gurb és una església amb elements romànics i neoclàssics situada al municipi de Gurb.\nÉs la parròquia més gran de les quatre que hi ha al terme municipal de Gurb. Està situada al peu mateix del característic turó del castell de Gurb, a 563 m d'altitud. Aquesta església apareix documentada l'any 942 i devia pertànyer primerament als senyors del castell, els vicaris comtals de la família dels Gurb-Queralt, però des del seu inici exercí com a parroquial.\nEsglésia molt reformada al llarg dels segles, pel que presenta unes formes molt heterogènies, cada una d'elles vinculada a un sistema constructiu i a una època.\nEn general té planta de creu llatina amb un absis semicircular a la capçalera i la façana adossada a una de les naus laterals, totalment neoclàssica.\nPresenta una torre de defensa inserida als murs del campanar i l'església.\nL'edifici actual data del segle XII, aprofitant de l'anterior només el campanar preromànic, molt probablement del segle X. L'exterior de l'absis està molt ben conservat. Està format de carreus de pedra sorrenca, ben tallats i disposats ordenadament en filades uniformes. Està il·luminat per una finestra amb un fris emmotllurat. La coberta de la nau es va refer posteriorment amb una volta apuntada i reforçada per uns tímids arcs torals.\nDurant els segles XVII i XVIII l'església sofrí importants modificacions: les obertures per les capelles laterals i la sagristia; també la portada que es vestí amb pedra noble a l'estil neoclàssic. Tot l'interior fou decorat amb pilastres i cornises d'execució molt correcta i que confereixen a l'església un aspecte totalment unitari.\nL'any 1993 es va retornar a l'absis, al seu lloc originari, els fragments que quedaven de l'altar barroc destruït durant la guerra civil.\nErmita de Sant Roc és una església eclèctica de Gurb (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.\nEdifici religiós. Capella de planta de nau única amb l'absis orientat a llevant. A la part nord hi ha una capella lateral. La façana està decorada amb motllures que dibuixen formes semicirculars i volutes. El portal és d'arc de mig punt i al damunt hi ha un trencaaigües de forma triangular. Es culmina la façana amb un petit campanaret d'espadanya, el qual encara conserva la campana i dos pinacles a l'extrem de cada vessant del teulat. La capella no té absis. S'il·lumina per les finestres dels murs laterals i l'òcul de la façana.\nÉs construïda amb pedra i morter i la part de la façana és arrebossada i pintada. L'estat de conservació és mitjà.\nL'ermita de Sant Roc està situada dalt d'un turó de marges des del qual es divisa la Plana. Es tracta d'una església votiva dedicada a Sant Roc amb motiu de la pesta.\nLa varen fer construir els propietaris dels masos veïns, els Puig i els Saits, i foren ajudats també per altres masos de les rodalies.Està decorada amb uns medallons pintats per la ilustradora Pilarin Bayés\nEl castell de Gurb està situat al centre (841 m) del municipi de Gurb, al cim del característic turó conegut pel seu nom homònim, i s'alça darrere mateix de la vella església parroquial de Sant Andreu (563 m). Està coronat per una gran creu de ferro. és un edifici de Gurb (Osona) declarat bé cultural d'interès nacional.\nQueden només les bases dels murs, d'una torre i de la cisterna dalt del cim conegut com a castell de Gurb. Restes del castell, d'una torre circular, fragments de muralla i corredor i l'arrencament d'un arc. Situat a 845 m sobre nivell del mar i a 300 m sobre el nivell de la Plana. Avui el cim és senyat amb una creu de ferro.\nLa història de Gurb comença amb la història del castell. La documentació vigatana fa esment del castrum Gorbi o Gurbi a partir del 886. Des de l'any 942, el castell consta en poder del vicari o governador comtal Ansulf, que actuà entre els anys 942 i el 990, i va comprar alous del terme al comte Borrell els anys 961 i 972, per ampliar el patrimoni familiar. Després passà a una branca dels Queralt.\nApareix esmentat ja a partir del 886 com a "castrum Gorbi". La dinastia del senyor del castell de Gurb és força coneguda, ja que es tracta de la mateixa família que va conquerir el castell de Queralt als límits del bisbat amb Tarragona i altres territoris d'aquelles contrades, i de la que deriven els llinatges dels Cervelló i els Queralt.\nHi ha documentada una capella al castell, dedicada a Sant Esteve (1273), que el 1321 tenia capellà propi. Cap al segle XV probablement va ser abandonat com habitatge.\nDesprés de la seva ruïna pràcticament des del segle XIV, en una excavació del 1968 feta per un grup de gent de Gurb hi aparegué la base d'una gran torre circular, fragments de muralla, els inicis d'un arc i la cisterna. També es van trobar les restes de la capella de Sant Esteve, que al segle XIV tenia capellà i benefici propi.\nComençamemt del camí del boix grèvol\nLa Pinasa (Alçada 26 mts. - diàmetre 0'72 mts.)\nPasseres del Torrent del Puig\nPla de la Farigola\nRec del Romeu


Col·lecció de moments: Bella, la runa\nXeXu 31 de gener de 2014, a les 16:04\nLa natura s'obre pas, perdura més que les nostres construccions.\nCarme Rosanas 31 de gener de 2014, a les 20:40\nNo s'atura mai, sempre torna al lloc que li pertany...\nSílvia 31 de gener de 2014, a les 16:55\nL'heura no demana permís per conquerir i s'hi aferra fort. Les flors l'acompanyen. M'agrada molt l'obra sobre la llibreta.\nCarme Rosanas 31 de gener de 2014, a les 20:42\nAquesta runa tenia encara sostre i al primer dibuix semblava que no en tenia, després vaig enfosquir el sota a veure si donava una mica més l'efecte de sostre... no gaire, però si t'agrada verue la llibreta, ja val la pena la doble foto.\nLluna 31 de gener de 2014, a les 17:30\nLa natura pot tenir molta força, però tb molta constància, de vegades això fa més que la força, poc a poc l'heura i les flors han anat guanyant terreny...\nÉs un dibuix molt bonic!! M'encanten els colors!!\nBon cap de setmana Carme!\nCarme Rosanas 1 de febrer de 2014, a les 0:41\nJo també penso que la constància fa més que la força...\nNúria Martínez (Bruixeta) 31 de gener de 2014, a les 17:33\nL’heure es lliure, mai demana permís, s’instal•la i ja està, les flors son les seves fidels acompanyants i entre les dues fan bonic el racó menys pensat\nCarme Rosanas 1 de febrer de 2014, a les 0:42\nSi que fan bonic... elles van a la seva, però sempre queden bé!\nM. Roser 31 de gener de 2014, a les 19:39\nM'agraden les plantes que creixen en els llocs més insospitats , sense que ningú les hagi plantades i si a més tenen flors boniques com aquestes, encara més...\nCarme Rosanas 1 de febrer de 2014, a les 0:46\nsa lluna 31 de gener de 2014, a les 20:00\nM'encanten les heures per la facilitat amb que s'abracen a tot.\nCarme Rosanas 1 de febrer de 2014, a les 0:47\nBon cap de setmana, preciosa... aferradetes dolces...\nxavier pujol 31 de gener de 2014, a les 20:01\nÉs l'essència del romanticisme.\nLa natura ens sotmet.\nCarme Rosanas 1 de febrer de 2014, a les 0:49\nLa natura ens posa a lloc, a vegades de manera romàntica a vegades no tant..\nmònica 31 de gener de 2014, a les 21:17\nEls teus dibuixos m'han portat de cop moltes imatges de llocs on he estat i on he vist masos que ja no s'habiten, petites esglèsies que s'han deixat abandonades, construccions on ja no hi ha presències. I allà, on la vida de les persones ha deixat de tenir-hi lloc i hi ha una altra vida, que creix i l'habita.\nPer la finestra del mas dels caps de setmana,\non de petita guaitava imaginant la vida que m'esperava,\nja no veig la meva mare preparant el dinar,\nara hi creix una heura, que s'enfila amunt com si busqués quelcom.\n-Que busques tan amunt? - li preguntaria.\n- Que busques tú, rera aquesta finestra?- em diria l'heura. Ja no hi és. Aquí només hi quedem jo i el record.\nCarme Rosanas 1 de febrer de 2014, a les 0:58\nPortes les històries sempre posades i et surten així de fàcilment...\nEl que em passa pel cap 1 de febrer de 2014, a les 0:38\nM'agraden molt les heures, somniava una terrassa amb heures, però no ho he aconseguit :(\nÉs curiós com troba d'on arrapar-se i enfilar-se per qualsevol pared.\nCarme Rosanas 1 de febrer de 2014, a les 0:51\nLes heures van a la seva, creixen on volen elles, em sembla :) Bona nit, Glòria.\njpmerch 1 de febrer de 2014, a les 10:09\nCom em dic jo tots els matins: la runa és bella.\nCarme Rosanas 1 de febrer de 2014, a les 12:31\nEm sembla que aquesta aplicació pràctica de la frase, l'adoptaré jo cada matí també... a veure si m'ho acabo creient...\ncantireta 2 de febrer de 2014, a les 13:19\nI l'arruga. Perquè cal molta vida per aconseguir-la (seguint lo Jotape) :-)\nI si no casa meva...des del segle XIV i encara en treiem ;-D


«Aquella cosa més secretament temuda és la que sempre passa», escrivia Cesare Pavese el 18 d'agost de 1950. I després, se la fotia. Pastilletes per un tub dissoltes dins un tassó d'aigua i una darrera nit a l'Hotel Roma de Torí, vora l'estació del tren. Sic transit gloria mundi, perquè aquell mateix any havia aconseguit el Premi Strega, el més important d'Itàlia. Vegeu què passa, quan un arriba al punt que tot no li basta. Sortadament, a l'altra banda del Mediterrani des d'on nosaltres contemplam la feta, la canícula que avui comença i que durarà fins el 20 d'agost, és viscuda més a la manera de Santo Stefano Belbo, on va néixer Pavese, que no dins l'estil torinès de la gran ciutat industrial on va morir. No ens ho ha de fotre tot, el turisme, la democràcia, els ordinadors, el correu electrònic i els telèfons mòbils. No putes, que nosaltres encara som cristians perquè fa molts segles que vam deixar d'esser moros, jueus o adoradors del vedell d'or i els tòtems primitius. A la pau de Déu i dels homes, començam aquest mes feixuc amb Santa Margalida i l'acabam amb Sant Bernat de Claravall. «La monja l'encén i el frare l'apaga», deim i repetim, durant aquests trenta dies. I, sense sortir de les primeres jornades de calor forta, és a dir, sense sortir del mes de juliol, ens acompanyen altres sants ben nostrats, dels que donen noms a la nostra gent. Vegeu, sinó: Santa Maria Magdalena, Santa Brígida, Santa Cristina, Sant Jaume, Sant Joaquim i Santa Anna, Santa Catalina Tomàs, Santa Marta i Sant Ignasi de Loyola. Sants i santes per a tots els gusts: verges i pecadores, apòstols i militars reconvertits. Els de la tertúlia hem decidit que la nostra placeta és un forn inhabitable, brut i renouer, aquest dies, i hem traslladat el lloc d'encontre. Hem passat de terra endins a d'altres indrets ran de mar.\nPel que sigui, ara no és hora de discussions perquè fa massa calor, ens hem determinat i hem resolt, amb superior criteri, que convenia més una piscina que miri al mar que no qualsevol platja. Na Fiona Campbell, europea que ha triat esclovellar la canícula amb nosaltres, llueix un dues peces de color blau que fa joc amb els niguls del cel i amb la mar, que sempre recomença. M'interpel·la, poc aguda, i m'incomoda, en el moment que jo faig esforços per arribar al final d'Olympia a mitjanit, la novel·la quilomètrica de Baltasar Porce.\n-Que no has llegit l'article de diumenge passat d'en Llorenç Capellà, soci?\n-No sé ni de què em parles, estimadeta. Prou esforços he de fer ja per entendre i assumir la desballestada visió del país que proposa en Porce perquè ara em vénguis a atabalar amb articles de premsa.\n-Està ben clar que no pil·lules, bergant. Si estiguessis al loro, com es diu ara, no et passaria per malla una visió tan pessimista del país que posa els pèls de punta.\n-I ara on me véns, amb aquestes trossades?\n-Diu, i no s'erra ni mica, el nostre amic Llorenç, que el devuit de juliol, els intel·lectuals de la terreta, varen triar la camisa blava per oportunisme o per convicció.\n-Plausible. Correcte. Sobretot per allò de primum vivere, deinde philosophare.\n-I diu també, escolta: «No sé per quin motiu, hem convertit Llorenç Villalonga en el feixista per antonomàsia de les lletres catalanes de Mallorca. Potser, perquè assenyalant-lo amb el dit, a ell i únicament a ell, deixam la resta fora de tota sospita».\n-Jo hi estic ben d'acord. Ara haurem de veure què hi diu el frare de Montserrat.


Colau, Forcadell i Romeva entren a la presó Model per demanar justícia per les víctimes del franquisme\nLes entitats de memòria històrica i Òmnium Cultural reclamen tancar la Model per convertir-la en un centre de record de la repressió franquista\nL'alcaldessa confia a poder anunciar "molt aviat" el tancament de la presó\nColau, amb els presos polítics de la dictadura a la presó Model\n20 de noviembre de 2016 21:52h\nMig centenar de represaliats per la dictadura i polítics catalans de diversos partits han protagonitzat aquest diumenge un fet inèdit: han entrat a la presó Model de Barcelona, i, en un acte a l'auditori de la presó, han reclamat justícia per les víctimes del franquisme. L'acte ha estat organitzat per Òmnium cultural per commemorar els 41 anys que es compleixen aquest 20-N de la mort del dictador Francisco Franco.\nEl Parlament dóna llum verda a la llei que anuŀlarà per primer cop els judicis del franquisme\nEn la seva intervenció, l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha recordat que l'Ajuntament s'ha posat al servei dels veïns de la ciutat que vulguin personar-se en les causes pels bombardejos italians a Barcelona i en què investiga la jutgessa argentina María Servini . L'objectiu, ha afegit Colau, és ajudar a l'"anhel de reparació" a les víctimes. "Exigim justícia perquè el crim no quedi impune i el record serveixi a les noves generacions", ha afirmat l'alcaldessa.\nLa presidenta del Parlament, Carme Forcadell, s'ha compromès davant les víctimes a "continuar exigint reparació" des de les institucions. "Ho fem per la dignitat del conjunt de la societat", ha afegit. Per la seva banda, el conseller d'Afers Exteriors, Relacions Institucionals i Transparència, Raül Romeva, ha demanat disculpes a les entitats de memòria històrica perquè la reparació "arriba tard". "Franco va morir, però el franquisme no i reviu de manera constant quotidianament", ha lamentat.\nEls presos polítics recorden el seu pas per la Model\nLa Model va ser, al costat de la comissaria de la Policia de la Via Laietana o al Camp de la Bota, un dels epicentres de la repressió franquista. En aquesta presó es va ajusticiar mitjançant el garrot vil al militant anarquista Salvador Puig Antich el 1974, i van ser empresonats molts altres presos polítics. Alguns d'ells han pres la paraula en l'acte d'aquest diumenge.\nVisiblement emocionat, Agustí Alcoberro, militant del PSAN que va celebrar el seu 17 aniversari a la Model, ha recordat el vincle que dins de la presó tenien amb els presos comuns, com amb el Vaquilla i la família Moreno Conca. Així mateix, ha rememorat com el 20 novembre 1975 els van posar al pati de la presó el discurs d'Arias Navarro anunciant la mort del dictador.\nJosep-Lluís Carod-Rovira, exconseller en cap del Govern, va ser detingut en l'anomenada "caiguda dels 113" de l'Assemblea de Catalunya. "Franco és mort però una part del franquisme és viu", ha afirmat. Raimon Carrasco, fill de Manuel Carrasco i Formiguera (polític d'Unió Democràtica executat a Burgos durant la Guerra Civil), ha recordat les últimes paraules del seu pare abans de ser afusellat: "Visca Catalunya Lliure! Jesús, Jesús, Jesús!".\nAnna Sellés, una de les poques preses polítiques empresonades a la Model durant el franquisme, ha explicat que la policia la va detenir a la universitat durant una manifestació de suport a la vaga minera d'Astúries en 1962 i que va passar sis mesos empresonada. "Les classes socials també es notaven dins de la presó. Jo era 'l'estudiant' i pràcticament tot el temps vaig estar sola i els funcionaris tenien fins i tot un tracte deferent", ha asseverat. I és que la resta de dones tancades a la Model, ha recordat Sellés, eren prostitutes, assassines o lladres.\nLa Generalitat demana tancar la Model\nPer la seva banda, el conseller de Justícia de la Generalitat, Carles Mundó, ha recordat que la Model té 112 anys i que a dia d'avui encara estan empresonats en ella 900 presos. Ha demanat "tancar com més aviat millor" la presó Model com un "acte de justícia" per als represaliats. En aquest sentit, el president d'Òmnium Cultural, Jordi Cuixart, ha reclamat que la presó, un cop es tanqui, es converteixi en un espai de memòria històrica. L'alcaldessa ha agafat el guant i ha confiat a poder anunciar "molt aviat" un acord amb la Generalitat per tancar la presó.\nL'acord necessari per tancar la Model entre la Generalitat i l'Ajuntament de Barcelona encara està pendent de les negociacions entre les adminsitracions. L'anterior alcalde, Xavier Trias, va signar un conveni que mai va arribar a executar-se per traslladar la presó a la Zona Franca, atenent una llarga petició veïnal.\nCuixart també ha criticat a l'Estat que 41 anys després de la mort del dictador "no hagi jutjat mai" el franquisme. "L'Estat espanyol no ha rendit mai comptes amb el seu passat totalitari i encara és còmplice dels assassinats franquistes", ha asseverat, cosa que ha considerat "inacceptable" a l'Europa del segle XXI. "No descansarem mai fins aconseguir que els seus crims siguin jutjats", ha afegit.\nA més de Colau, Romeva i Forcadell, han acudit a l'acte, entre altres, els tinents d'alcaldia de Barcelona, Gerardo Pisarello i Jaume Asens (BComú); el diputat de Junts pel Sí, Jordi Turull (PDECat); la diputada de la CUP, Mireia Boya; l'alcaldessa de Berga, Montse Venturós (CUP); la diputada de Catalunya Sí Que és Pot, Jéssica Albiach (Podem); l'expresidenta del Parlament, Núria de Gispert (Demòcrates); i els secretaris generals de CCOO i UGT de Catalunya, Joan Carles Gallego i Camil Ros.\n20 de noviembre de 2016 - 21:52 h\nLa Policía detiene en Lloret de Mar (Girona) a un hombre acusado de matar a su pareja


O Caixa o Faixa - Diari de Girona\ncarles arbó 06.04.2010 | 02:00\nFent una paròdia del general Prim, a qui s'atribueix la frase pronunciada a la batalla de Castillejos: "O caixa de morts o faixa de general", alguns malpensats atribueixen al president de la Diputació de Girona, Enric Vilert, el paper d'aquell militar per la seva campanya de defensa de l'entitat amb una intransigència curosament amagada sota el paraigües del provincianisme més tronat.\nEstà clar que el president de la Diputació, que, amb la llei de vegueries, hauria de desaparèixer, tot i que ningú s'ho acabi de creure, vindica la continuïtat de la Caixa de Girona, "sola, fané y descangañada", com la vedette madura d'un famós tango.\nEn unes declaracions afirmava que l'operació era una "absorció per part del Vallès, respecte de Girona" i que, en oposar-s'hi, no feia sinó defensar el territori. Segons ell, no es tractava d'una fusió sinó d'una absorció: una de les integrants dominaria i faria desaparèixer la personalitat jurídica independent de les altres. Però, formalment, no era exactament així perquè, fruit del procés en sorgia una de nova anomenada Unnim Caixa que mantenia la influència de cadascuna de les que s'unien.\nAl mateix temps, Enric Vilert, empleat en excedència de Caixa de Catalunya, no dubtava a alertar de la pèrdua d'arrelament al territori que suposaria la fusió, opinió que també subscrivien les patronals Pimec i Foeg.\nBé, algú es pot creure que una entitat financera estigui arrelada a un determinat territori? Si fins i tot volen vendre les oficines i anar de lloguer! El seu objectiu és maximitzar el benefici sense gaires consideracions sobre si hom és del terrer o no.\nDoncs, com s'explica aquesta història? Pel repartiment de les poltrones entre els polítics i empresaris de diferents colors a la nova entitat?\nPel que fa al president, actuant com un general, segurament va concloure que no era incompatible la continuïtat de Caixa de Girona i tampoc descartar una futura faixa de veguer.\nAra, en Manel Serra, elegit president de la Caixa de Girona per oficiar d'enterramorts, haurà de pilotar una fràgil nau que pot esdevenir una caixa de morts.\nCom deia el poeta: Veles e vents han mos desigs complir, / faent camins dubtosos per la mar.


27 gener, 2021 - Noticias CAMP DE TURIA\nDaily Archives: 27 gener, 2021\nVilamarxant extrema els controls en la localitat per poder fer complir les mesures anti Covid-19\nLa policia local de la localitat de Vilamarxant està extremant els controls en el terme municipal per a fer complir les mesures anti COVID-19 que s’han aplicat en les últimes jornades davant l’agreujament de la situació epidemiològica. L’increment de casos en aquest citat municipi de la comarca del Camp de Túria ha causat que s’endurisquen, més…\n27 gener, 2021 Deja un comentarioVillamarxantBy c.sorli\nLoriguilla es sumarà al Pla Resistir i distribuirà 30.000 euros\nL’Ajuntament de Lorigilla s’adherirà al Pla Resistir de la Generalitat Valenciana i distribuirà 30.000 euros entre els sectors més afectats per les restriccions del coronavirus. L’objectiu d’aquest pla és dotar a les corporacions locals d’una resposta ràpida i contundent per a l’economia i l’ocupació en els seus àmbits territorials. L’acalde de Loriguilla, Sergio Alfaro i Cervera,…\n27 gener, 2021 Deja un comentarioinicio, LoriguillaBy c.sorli\nLes inversions participatives compleixen 5 anys a la Pobla de Vallbona\nLa Pobla de Vallbona ha encetat el cinqué procés d’inversions participatives en una edició en què les mesures de restricció de contactes faran que les reunions hagen de ser telemàtiques. L’Ajuntament acaba de presentar al veïnat a través d’una reunió virtual i televisada el programa d’enguany que destinarà 200.000 euros per a propostes d’inversions ciutadanes. Els…\n27 gener, 2021 Deja un comentarioinicio, Pobla de VallbonaBy c.sorli\nSanitat confirma nous brots de Covid-19 en Riba-roja de Túria i Llíria\nAquest dimarts a la vesprada, 26 de gener, el departament de Sanitat de la Generalitat Valenciana va confirmar a través de nota de premsa diferents brots de Covid-19 a diversos municipis de la comarca del Camp de Túria. Així, a Riba-roja de Túria va confirmar dos brot d’àmbit educatiu amb 7 i 3 casos, respectivament. Així…\n27 gener, 2021 Deja un comentarioCamp de Túria, inicio, Llíria, Riba-roja de TúriaBy c.sorli\nBétera aprova sol·licitar a l’IVACE ajudes a projectes d’inversió per a la millora en el Polígon de l’Horta Vella\nEl passat dilluns, 25 de gener, Bétera va celebrar un ple extraordinari per a tractar un únic punt. Així, la corporació municipal de l’Ajuntament de Bétera va aprovar per unanimitat sol·licitar-li a l’IVACE ajudes per a projectes d’inversió per a la millora, modernització i dotació d’infraestructures i serveis en polígons, àrees industrials i enclavaments tecnològics, amb càrrec…\n27 gener, 2021 Deja un comentarioBétera, ComerçBy c.sorli\nAcorden reduir al mínim la presencialitat en la docència univesitària durant el mes de febrer\nLa Conselleria d’Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital i els rectors/es de les universitats públiques valencianes han acordat que durant el mes de febrer hi haja mínima presencialitat en la docència, alhora que queden assegurades les pràctiques que hagen de desenvolupar-se de manera presencial, garantint totes les mesures de seguretat. La consellera d’Innovació, Universitats, Ciència i Societat Digital,…\n27 gener, 2021 Deja un comentarioComunidad Valenciana, inicioBy c.sorli


Torra, sobre la Constitució: «S'ha convertit en una gàbia i una presó per molts catalans»\nL'expresident d'Eslovènia Milan Kucan amb el president Quim Torra a Ljubljana.\nEl president es reuneix a Ljubljiana amb l'expresident eslovè Milan Kucan\nActualitzada 06/12/2018 a les 12:32\nEl president Quim Torra ha assegurat aquest dijous des d'Eslovènia que no té «res a celebrar» en el dia de la constitució espanyola i coincidint amb el 40è aniversari de la Carta Magna. «S'ha convertit en una gàbia i una presó per molts catalans», ha denunciat reclamant una constitució pròpia per a Catalunya perquè l'espanyola «ja no serveix». Segons el president, suposa una «alteració dels drets fonamentals dels catalans» i està «atacant» els drets civils i el dret a l'autodeterminació. «Volem viure en un país on la democràcia regni per sobre la democràcia indivisible de l'Estat i on l'autèntica justícia es faci», ha sentenciat.\nDesprés de reunir-se amb l'expresident eslovè Milan Kucan, Torra ha apel·lat la comunitat internacional perquè no es quedi «silenciada» davant la situació a Catalunya i el fet que hi hagi presos en vaga de fam. També ha demanat que sigui «capaç» de veure que és una lluita que afecta «tots» els demòcrates del món i «els que estimen per damunt de tot la democràcia, la justícia i la veritat».\nTorra ha rebut el suport de qui va ser el primer president d'Eslovènia des de la declaració de la independència del país. Kucan ha afirmat que espera que la situació a Catalunya es resolgui «amb diàleg» entre Madrid i Barcelona i «no a través de tribunals i repressió». A més, ha destacat que no s'haurien de «posar en risc» vides humanes per un «afer polític», en relació a la vaga de fam iniciada per alguns dels presos a Lledoners, una mesura de protesta que ha considerat «extrema». «Crec que Espanya és capaç del diàleg», ha conclòs.\nTorra i Kucan s'han trobat a la capital eslovena, Ljubljana, on també s'han reunit amb Ivo Vajgl, exministre d'Afers Exteriors eslovè i actualment eurodiputat i portaveu de la plataforma de Diàleg UE-Catalunya.\nAl seu torn, Vajgl ha explicat que a Eslovènia hi ha «molta simpatia» pel cas català i ha recordat el «camí difícil» que va viure el país per independitzar-se. A més, ha defensat que el fet que hi hagi «presos polítics» a Espanya ha de ser considerat un «afer europeu» i ha criticat que els drets humans «han estat vulnerats» a l'Estat.\nTorra ha agraït la «simpatia» del poble eslovè. «Va saber determinar-se, ser lliure i ens marca el camí a tots nosaltres», ha conclòs.\nComenta el contingut : Torra, sobre la Constitució: «S'ha convertit en una gàbia i una presó per molts catalans»


D'acord al Reglament (UE) 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell de 27 d'abril de 2016 relatiu a la protecció de les persones físiques pel que respecta al tractament de les seves Dades Personals (en endavant RGPD), aplicable a partir de 25 de maig de 2018, hem actualitzat les nostres directrius en matèria de protecció de dades personals i, en compliment d'allò que disposa la normativa referida, volem informar-li que:\n1) Amb motiu del seu consentiment a rebre informació comercial dels productes i serveis de l'Associació de Comerciants i Professionals Coreixample i dels esdeveniments organitzats per a la seva promoció, hem recopilat alguns dels seus dades personals (identificatives i de contacte professional) a través de la seva participació en els esdeveniments organitzats o dels formularis i inscripcions creats i identificats a aquest efecte, els quals integren un tractament que hem identificat com «Comercial».\nAdreça: Carrer Consell de Cent, 352 baixos interior- Barcelona\nTelèfon: +34 93 487 12 43\nE-mail de contacte: coreixample@coreixample.com\nEnviament de comunicacions comercials amb informació dels productes i serveis oferts per l'Associació de Comerciants i Professionals Coreixample i promoció dels esdeveniments organitzats per l'empresa.\nConsentiment de l'interessat. En el cas de detectar la utilització o enviament de dades errònies o falses o sense el consentiment del propi interessat, el Responsable procedirà a la cancel·lació de les dades afectades.\nEn la seva condició d'encarregats del tractament de dades, les entitats que prestin serveis:\nTecnològics: allotjament de webs i bases de dades en servidors, i gestors de continguts.\nOrganitzadors d'esdeveniments, promotors i control d'assistència.\nDrets de l'interessat com a titular de les dades personals\nTé dret a accedir a la informació que tenim en relació a la seva persona, la, en cas de ser errònia, a sol·licitar la seva supressió, a limitar o oposar-se al tractament o la portabilitat de les seves dades personals dirigint una comunicació a l'adreça postal o electrònica del Responsable indicada anteriorment, acreditant la seva identitat amb una còpia del seu DNI o document acreditatiu equivalent.\nSi no estigués d'acord amb el tractament que realitzem de les seves dades personals i d'acord amb el que disposa el RGPD té dret a presentar una reclamació davant l'autoritat de control competent.\nL'usuari té dret a revocar en qualsevol moment el consentiment prestat per a l'enviament de comunicacions comercials amb la simple notificació a l'Associació de Comerciants i Professional Coreixample per la qual informa que no desitja seguir rebent comunicacions comercials. Per això, l'usuari podrà o bé revocar el seu consentiment en la forma descrita en l'apartat anterior o bé punxar en l'enllaç inclòs en cada comunicació comercial cancel·lant per tant, la tramesa en comunicacions comercials electròniques.\nA partir de quina edat pot l'usuari accedir als nostres productes i serveis\nEl web de l'Associació de Comerciants i Professionals Coreixample no es dirigeix a menors de 18 anys. En acceptar la present política de privacitat l'usuari declara i garanteix que és major de 18 anys.\nL’Associació de Comerciants i Professionals Coreixample, es compromet al compliment de secret de les dades de caràcter personal i del seu deure de guardar-los, i adoptar les mesures necessàries (tècniques i organitzatives) per evitar la seva alteració, pèrdua, tractament o accés no autoritzat, d'acord amb el que estableix normativa aplicable.\nLa nostra pàgina web fa servir galetes per distingir-a vostè. Dels altres usuaris del nostre lloc web, el que ens ajuda a proporcionar-li una bona experiència quan navega per la nostra pàgina i ens permet així mateix millorar-la. Podeu obtenir més informació sobre l'ús de cookies en la Política de cookies.\nL'Associació de Comerciants i Professionals Coreixample podrà modificar la seva Política de Privacitat d'acord amb la legislació aplicable en cada moment. En tot cas, qualsevol modificació d'aquesta Política li serà degudament notificada a l'usuari perquè, quedi informat dels canvis realitzats en el tractament de les seves dades personals i, en cas que la normativa aplicable així ho exigeixi, l'Usuari pugui atorgar el seu consentiment.


Tots els camins porten a Romania, Ramon Usall (Pagès) ~ EL BLOC DE LA BÒBILA\nTots els camins porten a Romania, Ramon Usall (Pagès)\n9.6.08 recepcions editorials 4 comentaris\nRamon Usall i Santa. Tots els camins porten a Romania: un cas del detectiu Rafel Rovira. Lleida: Pagès, 2008 (Lo Marraco; 198) [Premi de Novel·la Curta Manuel Cerqueda i Escaler, dotat per Andbanc i concedit durant la Nit Literària Andorrana, 2007]. ISBN: 978-84-9779-648-4\nRamon Usall, lleidetà nascut a Barcelona el 1977, ha estat des de ben petit un àvid lector de novel·la negra, començant pels misteriosos llibres de coberta groga de la mítica "Cua de Palla" que agafava prestats de son pare, fins arribar a les històries contemporànies de personatges com el comissari grec Kostas Kharitos, l'escocès John Rebus o els detectius Pepe Carvalho i Toni Butxana. Quan tenia prop de trenta anys, i després d'haver publicat diversos llibres d'assaig, va gosar escriure la seva primera novel·la negra, Tots els camins porten a Romania, guardonada amb el premi Manuel Cerqueda i Escaler, i protagonitzada pel detectiu Rafel Rovira, de qui esperem una agitada i extensa trajectòria.\nEl detectiu Rafel Rovira sovreviu, des del seu despatx al carrer Cavallers de Lleida, investigant marits infidels i petits estafadors mentre somia en emular les gestes dels grans detectius. L'arribada de la Ioanna Lupescu, una dona de fer feines romanesa sense papers, li revelarà la troballa del cadàver d'un jubilat també originari del país dels Carpats. És el cos de Florian Grigore, un immigrant atípic, d'aparença senyorial i de devocions marxistes-leninistes. La descoberta del cadàver brindarà al detectiu Rovira l'oportunitat d'investigar, per fi, un veritable cas d'assassinat. Per resoldre'l, comptarà amb la complicitat del sergent Palau, un mosso d'esquadra a qui l'uneix una relació de profunda amistat. Els camins de la investigació duran el detectiu fins a Bucarest, on s'endinsarà en l'univers de la Romania de Nicolae Ceaucescu, el tirà que governà el país amb mà de ferro fins que fou afusellat una freda nit de Nadal el 1989, en plena revolta pels barris i ciutats del país.\nJo encara no l'he llegit pero ahir va vindre el Ramon Usall al centre CFA de Mollerussa.\nEls alumnes del GES li van fer preguntes i els hi va firmar el llibre.\nJo l'any passat vaig llegir "L'abominable crim de l'Alsina Graells" del Pep Coll quant feia el GES 2 i tinc el llibre firmat. Aquest any estic fent Ingles.\nAquest Sant Jordi em comprare "Tots els camins porten a Romania".\nJa em tornare a pasar per aqui quant el tinga llegit.\nJa tinc el llibre del Ramon Usall.\nAl Ramón el conec des de que tenia 8 anys. Es un paio molt llest, pero la persona més fosca del mon. Té un cervell totalment amargat. Si no fos per la seva mare (una bona profesora) no hagués arribat en cap lloc. Quasi tot el que té es per "enchufe". El meu fill el té de professoret al IES de Borges. En lloc de formar a canalla, ell amb les seves idees partidistes el desforma. Tendria que haber anat a la mili per veure si el desmariconaven una mica. Tots aquest professorets de lletres: "Pep Coll", "Borrell","Carod", "Santa per par de pare" venen del seminari. En aquest lloc es van frustrar i per això sempre escriuen el mateix. Ramonet, apren futbol que tampoc ens sabs gaire i de pas llegeix autors que han guanyat el Nobel en castellà i així potser un paio tant inteligent com tu pot veure més de la vida que l'anarquia, la cup, i l'inpendència. Per cert la teva tesis, molt fluixa. En un altre lloc i sense la teva ilustre mare no hagués colat. Per cert com et va poder follar el Joan Saura la plaça de la Udl amb l'endoll que portaves. Això em demostra que encara ets més mediocre del que em pensava.\nBIBLIOTECA LA BÒBILA 26/7/11\nSense entrar ni sortir, creiem que seria més convenient enviar aquest comentari directament a l'autor que no pas al nostre bloc.\nMés que res per allò de la poca elegància dels anònims.


CCAR » Oferta de feina: Tècnic/a de mentoria – Reus\nTècnic/a de Mentoria\nReus, amb desplaçaments\nEn el marc del programa de mentoria a persones refugiades i sol·licitants d’asil a Catalunya del Programa Català de Refugi, implementar el seguiment tècnic dels grups d’acollida de persones refugiades en el marc del Programa Català de Refugi. Aquest seguiment consisteix en tres actuacions principals: gestió dels emparellaments entre grups de refugiats i grups d’acollida, seguiment de la relació de mentoria establerta entre grups de persones refugiades i grups d’acollida i coordinació de l’equip tècnic i rendiment de comptes d’aquest seguiment envers la Secretaria d’Igualtat, Migracions i Ciutadania. Les tasques de seguiment tècnic es realitzaran amb els grups d’acollida que poguessin estar situats a Baix Penedès, Alt Camp, Conca de Barberà, Priorat, Tarragonès, Baix Camp, Baix Ebre, Montsià, Ribera d’Ebre, Terra Alta, Segrià, Pla d’Urgell, Noguera, Urgell, Alt Urgell, Pallars Jussà, Pallars Sobirà, Alta Ribagorça i Aran.\nCoordinar, acompanyar i dinamitzar l’acció social voluntària de les persones mentores a través de:\n– Reunions presencials amb els mentors del grup d’acollida, facilitant eines per promoure una mentoria encaminada a l’apoderament i l’autonomia de les persones refugiades\n– Resolució de dubtes o d’altres qüestions plantejades per part dels mentors, vetllant per a la correcta interacció entre persones mentores i refugiades i resoldre les contingències que es poguessin presentar\n– Reunions amb els tècnics responsables dels programes d’acollida i inclusió que estiguin seguint les persones refugiades, ja siguin del programa estatal de protecció internacional o siguin altres com, per exemple, els que es puguin establir des dels ens locals o la pròpia administració de la Generalitat de Catalunya.\n– Registre i transmissió de les informacions rellevants relatives a la relació de mentoria i elaboració d’informes de seguiment que incloguin la proposta, si escau, de continuïtat de la relació.\n-Actualitzar, gestionar i mantenir eines de comunicació, gestió i formació de les persones mentores.\n-Col·laborar amb el tècnic de voluntariat de CEAR a Catalunya per desenvolupar estratègies conjuntes i facilitar la inclusió i interacció entre les persones que participen en el programa de mentoria i el voluntariat de l’entitat.\n-Promoure la implicació de les persones mentores en la defensa dels drets humans, i del dret d’asil en particular.\nTitulació (de manera preferent): llicenciatura o grau en Antropologia Social i Cultural, Pedagogia, Sociologia o Treball Social, tècnics superiors en Integració Social o en Animació Sociocultural i Turística.\nExperiència professional directament vinculada al món educatiu o associatiu, preferentment en el camp de la formació no reglada, del disseny de projectes d’intervenció social i comunitària i, de manera preferent, en projectes de mentoria social o de gestió de l’atenció a persones refugiades.\nPràctica en l’ús d’aplicacions informàtiques i navegació per Internet.\nAmabilitat i fluïdesa verbal\nFlexibilitat d’adaptació a l’interlocutori amplis coneixement de les comunicacions interculturals.\nCapacitat d’escolta activa i síntesi de la comunicació.\nHabilitats de comunicació i de dinàmica de grup\nÀmplia pràctica en l’ús d’aplicacions informàtiques i navegació per Internet.\nCatalà, Castellà i Anglès (nivell equivalent a B2)\nConeixement dels recursos socials i laborals de Catalunya\nContracte fins 31/12/18, amb possibilitats de renovació en funció de la licitació\nJornada completa en horari de tarda\nPresentació de candidatures enviant el CV abans del 15/10/2018 a: ccar@ccar-cear.org\nReferència de l’assumpte al missatge: Tècnic de mentoria – Reus


Un refugi amb les amigues | Actualidad | EL PAÍS Catalunya\nHOMENATGE AL BAR | 16\nEl bar Buenavista, a Sants, és un local que uneix, com pocs a Barcelona, espontaneïtat, bones tapes i bon preu\n20 AGO 2021 - 19:36\tCEST\nBar Buenavista al barri d'Hostafrancs de Barcelona. JOAN SÁNCHEZ\nTenir un bar-refugi a Barcelona és molt complicat. L'oferta tavernera de proximitat de la ciutat ja sabem que té problemes d'ennobliment evidents que no tornarem a repetir, però, en resum: res és bo, ni barat, ni et permet estar a gust sense haver de complir normes antihabitants locals com haver de sopar obligatòriament a les set de la tarda. O demanar segons quina beguda si utilitzes la terrassa amb un plus de preu. Per això, els bars on refugiar-se s'han convertit en un sant greal buscat per part sobretot d'una generació de joves de trenta anys i classe mitjana degradada –els de vint anys tenen encara menys expectatives en l'hostaleria– que no volen conformar-se només amb la mitjana d'Estrella Galicia que ofereixen les nostres veïnes d'origen asiàtic, que estan molt bé, però de vegades es troba a faltar alguna cosa més. Si a més es vol menjar alguna cosa i sortir una vegada per sempre de Gràcia (si us plau): Buenavista Bar, al carrer Sant Crist 23, a Sants.\nLa barra metàl·lica i la pissarra cal saber-les portar. No tothom val. Des de fa més o menys cinc anys, no hi ha cap bar que pretengui ser “neovell” que no tingui aquests dos elements que intenten captar el cercador d'autenticitat. Però els que venim de llocs on queden bars amb molta puresa –en el meu cas, Sevilla–, els reconeixem a llegües. La pissarra no ha de portar somriures pintats i la barra ha de convidar a posar-te on vulguis. Amb això ja comencem bé. A més, tampoc necessitem serradures al terra, caps de toros dissecats ni aquesta oloreta inquietant de malenconia, per dir-ho amb paraules fines.\nEl Buenavista em va despertar aquesta alarma de bon bar on trobar-se tranquil·lament amb amigues sense haver de reservar i podent estar dempeus, –sense lloc assignat!– la primera vegada que hi vaig anar, quan les meves excompanyes de pis Claudia i Elena van decidir mudar-se a Sants. Elles van fer match amb Jordi Beltrán, el propietari del local, el 2019, en arribar al barri. I de seguida m'ho van fer saber. Feia només tres anys que havia obert el bar, després d'haver sigut encarregat en un lloc del carrer Tallers i sortir fugint de l'ambient d'aeroport gegant del centre de Barcelona prepandèmia.\nVa agafar el local després d'haver estat un temps tancat. Explica que abans havia sigut un restaurant italià una mica xaró i que el primer que va canviar va ser el parquet, perquè li semblava excessiu per a l'ambient que ell volia. No va fer falta posar-ne un de nou perquè el que hi havia a sota ja li anava bé. El resultat és que queda la marca d'on estava la barra anterior, senyal que li proporciona un punt arqueològic interessant i despreocupat.\nNo hi ha cap problema a reconèixer que la gent que passem pel Buenavista habitualment anem molt d'anar per casa expressament. Perquè així som aquesta generació woke, que s'apunta ràpidament a totes les causes socials –és que no en tenim cap altra–, encara que sigui a base de passar el ditet per la pantalla del mòbil o de vestir una peça reivindicativa. El Jordi comparteix aquesta atmosfera i al compte d'Instagram del bar no només es parla de menjar, ni felicita cada matí amb el somriure forçat. Quan s’han de posar les coses al seu lloc (el feixisme, per exemple), s’hi posen.\nAllò de trobar-se amb les amigues no és només en el sentit inclusiu, és que el 100% de les vegades que he estat al Buenavista hi havia més dones que homes i l'atmosfera que té és de germandat o sororitat constant. “Potser és perquè no està en un carrer de passada, no val la parada tècnica, s’hi ve a propòsit”, diu el Jordi. Quan li pregunto a les meves amigues per anècdotes al bar recorden quan quedaven amb la seva amiga Jasmina, embarassada, per buscar noms per al seu nadó. O quan la setmana passada vaig anar a parlar amb el Jordi per escriure aquest homenatge, un grup de cinc noies estava tranquil·lament prenent unes canyes. Una d'elles, erigida en lideressa, els va llançar les cartes a les altres d'una en una, en un aquelarre pseudofeminista, posant a parir amants, familiars i tot el que es presentés. Quan van acabar li van demanar al Jordi una foto amb una càmera analògica d'un sol ús i en un intent d’ostentació de saviesa premonitòria el van avisar quan ell els va dir que se n'anava a Sicília de vacances en plena onada de calor: “Ets de platja? Perquè te'n vas a l'infern”. No els faltava la raó.\nI ara anem al que importa. Una altra de les coses que situen el Buenavista com a bon bar de proximitat o refugi de parroquians, tot i que encara en la flor de la vida, és l'amanida russa. Això ha de ser bo perquè, si no, no val. I la del Buenavista és de les de pocs ingredients, patata molt feta, força maionesa i uns bastonets de pa clavats a sobre per empènyer. Compte, i no arriba als cinc euros la ració raonable. Perfecta.\nS'agraeix que mai se'ls hagi ocorregut al Jordi o al Rafa, l'amic que el substitueix quan ell no hi és, anomenar pulled pork a la carn entatxonada –a l'estil canari o llatí, no andalús– en salsa. Ja sigui en entrepà o en tapa, amb llesquetes de pa. S’ha de tastar sí o sí. Un altre plat amb enginy però que recorda a allò de tota la vida són les mandonguilles al curri verd. L'oferta en general és curta però busca la qualitat, especialment en l’apartat de conserves. “Només ofereixo coses que he tastat i que m'agraden, si no, no tindria sentit servir-les”, aclareix el Jordi. El preu de les racions oscil·la dels set als nou euros.\nL'horari del Buenavista és bastant de tarda. En condicions normals obre només les tardes i nits entre setmana i tot el dia els caps de setmana, incloent-hi el sant vermut sense el qual... Què hauria passat amb la nostra salut mental la primera meitat de 2021? Per això val la pena parlar de les begudes: els combinats d'alcohol costen sis euros. Té pomada (alerta, menorquins), vermut casolà i mescal de bona qualitat. Ah, i la canya de cervesa petita surt a un euro i mig. Sempre, sempre, sempre sona bona música i variada, tot i que deixa parlar bé si no s'omple del tot. Què més es pot demanar per a una bona estona sense pretensions?


Olesa de Montserrat farà les festes de Santa Oliva i la festa major de manera virtual - Regió7\nOlesa de Montserrat farà les festes de Santa Oliva i la festa major de manera virtual\nL'Ajuntament es planteja canviar de data el festiu local que es feia coincidir amb les festes locals\nLa Festa de Santa Oliva i la Festa Major d'Olesa queden formalment suspeses en el seu format habitual. El regidor de Festes, Jordi López, ha explicat que des de l'administració local ja es treballa per fer propostes virtuals o, en funció de com evolucioni el desconfinament, presencials però amb capacitat reduïda. El regidor ha assegurat que l'anul·lació del format tradicional "no vol dir que hi renunciem, com tampoc hem renunciat, durant el confinament més estricte, a reactivar la vida cultural i festiva, sempre en funció de les directrius i recomanacions que Salut determini en cada moment".\nLa cultura confinada entra també en un procés de desescalada, a l'igual que l'esport, el lleure i l'activitat econòmica, però "sempre tenint molt present el dolor que ha causat la pandèmia, el dolor que malauradament encara provocarà, i la necessitat col·lectiva de retrobament en actes que també caldrà planificar de condol i record als difunts", segons ha remarcat l'Alcalde d'Olesa, Miquel Riera.\nL'orgument de l'Ajuntment per suspendre les festes de Santa Oliva i la Festa Major és que el proper mes de juny, quan tenen lloc la festa de la patrona, Santa Oliva (que se celebra el 10 de juny) i la Festa Major (al voltant de Sant Joan), Olesa de Montserrat i l'àrea sanitària a la que pertany és previst que es trobi la fase 3 de la desescalada. Per tant, encara no estaran permeses activitats que suposin grans aglomeracions de persones, i és per aquesta raó que l'ajuntament ha decidit anul·lar les dues celebracions en el seu format tradicional. Com a alternativa s'estan preparant nous programes d'activitats virtuals. No es descarta fer alguna activitat presencial que permeti el control de l'aforament i amb estrictes mesures de seguretat, segons ha avançat el regidor de Festes, Jordi López, "sempre en funció del que el Departament de Salut de la Generalitat determini".\nPer Santa Oliva, una de les activitats presencials podria ser la tradicional ofrena floral a la patrona, si bé es faria "en un format més reduït sense públic o de manera virtual a través d'streaming", segons Jordi López. Tenint en compte que aquest és l'acte central de la festivitat de la patrona, s'està valorant fins a quin punt podran participar-hi les entitats d'Olesa o si l'Ajuntament serà l'encarregat únic de dur-la a terme. També s'està treballant en mantenir, per Santa Oliva, i de forma virtual, les portes obertes al Porxo de Santa Oliva, la Torre del Rellotge o l'edifici de l'Ajuntament.\nQuant a la Festa major, també es preveuen activitats per gaudir de la revetlla de Sant Joan, que els olesans i olesanes podran gaudir des de la seva llar. Per exemple, i amb la voluntat que tota la ciutadania pugui viure la tradicional foguera de Sant Joan des de casa, l'Ajuntament està preparant oferir imatges en directe de l'encesa i de la pirotècnia que es llençarà des de diferents punts del municipi. Un altre format que s'està estudiant és un festival de música amb DJ, un espectacle audiovisual sobre un escenari per seguir dins el cotxe i també per streaming. En definitiva, segons el regidor de Festes, l'objectiu és "no renunciar del tot a celebrar aquestes festes tant importants per a Olesa, encara que sigui en un format totalment diferent al que estem acostumats".\nD'altra banda, i segons ha anunciat el regidor de Festes, també s'està treballant en una festa de retrobament de cara a la tardor, si la situació sanitària ho permet. I ara l'Ajuntament estudia la conveniència de traslladar el dia festiu cap a la tardor, una decisió que es treballarà amb entitats, comerç local i els grups polítics municipals.


La Lleganya: Segona Jornada del Quatre Barres\nSegona Jornada del Quatre Barres\nPrimer partit oficial del Quatre Barres al Maria Pia de l’Alguer i primera victòria dels rugbistes algueresos enfront del R.C. Tarragona, per 21 a 10.\nEl cap de setmana passat els clubs de rugby de les ciutats agermanades de l’Alguer i Tarragona visqueren dues jornades d’amistat i esport. El dissabte 15 va iniciar amb una recepció oficial al Municipi de l’Alguer on les directives dels dos clubs van ser rebuts pel Vicesíndic i l’Assessor a l’esport, i on es va realitzar un intercanvi de regals entre el club tarragoní i les autoritats alguereses.\nA les tres de la tarda va iniciar-se el partit, amb un fred intens al camp que no va impedir que es desenvolupés un bon rugby, però sí que va restringir notablement la presència de públic notablement. L’inici del partit va estar marcat per la força dels tarragonins, i la seva habilitat a l'hora de descol·locar la defensa algueresa a puntades. L’assaig tarragoní arribava amb una errada defensiva a una touche. El fet d’anar per darrere en el marcador no impacientà els locals: aconseguiren posar ordre a les línies i imposar-se en la fase estàticales melés; d'aquesta manera, aconseguir invertir el resultat que apareixia a l'electrònic: primer amb Marrosu i després amb Giacomino.\nDurant el descans van fer el seu debut al Maria Pia els més petits dels rugbistes algueresos, amb una demostració de minirugby dirigida per Fabio Corbia, responsable de la preparació dels minyons de 6 a 11 anys. El segon temps s'inicià amb un nou assaig de l’Alguer de la mà de Marrosu que semblava deixar decidit el partit amb 21-5; l'ampli marge va fer que els algueresos baixessin el ritme i els tarragonins pressionen per intentar donar la volta al resultat. Fruit d'aquesta pressió, a 5 minuts del final va arribar el típic assaig per potència on un jugador tarragoní sortint-se d'uns quants placatges arriba vaa la zona d'assaig després d'una jugada de cop de càstig jugat a la mà des de la davantera.\nEn el segon partit de la jornada, el Tarragona B va imposar-se per 46 a 0 al Químics B. El Quatre Barres reprendrà la competició el 13 de gener, amb el matx entre Enginyers i Químics.


Inicia't | Xarxa Òmnia\nInici > Activitat punt omnia > Inicia't\nDia: dijous 27 de gener de 2022 de 16:00 a 17:00\nComença el: dijous 27.01.2022 de 16:00 a 17:00\nAcaba: dijous 31.03.2022 de 16:00 a 17:00\nObjectius generals: Aproximar a la gent gran a l'ús de les noves tecnologies. Fomentar l'autonomia de les persones participants mitjançant l'ús de les TIC. Enfortir i augmentar la xarxa relacional de les participants mitjançant la realització del taller. Objectius específics: Aprendre a utilitzar les ferramentes que ens proporcionen les noves tecnologies. Aprendre a navegar per la xarxa de forma autònoma. Obtindre coneixements informàtics sobre plataformes que ens facin més còmodes i fàcils les activitats de la vida diària. Fomentar les relacions interpersonals de les persones participants mitjançant els recursos que ens proporcionen les TIC.\nPer a la realització del taller utilitzarem una metodologia participant on, els continguts explicats a les classes seran posats en pràctica en totes les sessions mitjançant l'ús dels ordinadors de l'equipament. Les persones participants augmentaran els seus coneixements sobre navegació a la xarxa, utilització de plataformes concretes de traducció d'idiomes en línia, reproductors online de música i contingut audiovisual, navegadors d'ubicació i creació i ús del correu electrònic. Tots aquests continguts seran explicats mitjançant l'ús del projector amb el material elaborat per la dinamitzadora i amb activitats pràctiques als ordinadors de l'aula.


Els elements essencials - CRUDIVEGÀNIA | Living Plant Based Academy\n12 Jun Els elements essencials\nDe vegades, no arribem a ser prou conscients del que significa “essencial”. Quan parlem d’elements essencials parlem d’allò necessari per viure, d’allò que si faltés moririem. És per això, que quan a l’organisme li falta algun element essencial, no pot complir algunes funcions orgàniques i vitals del nostre cos i esdevé la malaltia.\nPer tal de mantenir una bona salut, és essencial nutrir-nos amb consciència i aportant a l’organisme tot el que necessita per funcionar.\nÉs essencial pel creixement i ajuda al manteniment de les funcions del sistema nerviós, el cor i l’aparell digestiu.\nTambé és imprescindible per a produir energia a l’organisme.\nTé la funció de desintoxicar l’organisme davant substàncies tòxiques i participa en el metabolisme d’altres vitamines.\nLa trobem en quantitats importants en l’all, ametlles, coco, espinacs, col, xampinyons, llevat nutricional, gèrmen de blat.\nTé la funció de generar l’energia metabòlica dels aliments.\nTambé és fonamental pel creixement i síntesis d’algunes hormones.\nLa trobem en quantitats importants en molts aliments com els albercocs secs, prunes seques, dàtils, figues seques, col kale, pèsols, pastanaga seca, llegums, espirulina, ametlles, llavors de girasol, pinyons, sèsam, germinats, créixens, bròcoli, alvocat, nectarines, plàtan sec, anacards, avellanes, festucs, colirave i al suc de l’herba de blat.\nLa trobem en quantitats importants en la coliflor, col, bròquil, pèsols, tomàquet, pebrot, api, pastanaga, civada, nous, mel, llevat nutricional, germen de blat…\nParticipa en l’elaboració de substancies en el cervell, reguladores de l’estat d’ànim, com la serotonina (l’hormona del benestar) i la fabricació d’anticossos i glòbuls vermells.\nAfavoreix l’absorció del magnesi, el ferro i la B12.\nIncrementa el rendiment muscular i la producció d’energia i afavoreix la alliberació de glucogen emmagatzemada en els músculs i el fetge.\nAjuda a mantenir el pes natural ja que ajuda a l’organisme a obtenir l’energia a partir dels greixos acumulats.\nLa trobem en quantitats importants en l‘alvocat, nous, ceba seca, cigrons, llenties, avellana, plàtan, castanyes, créixens, moniato, col, espinacs…\nLa trobem en quantitats importants en el cacau, bolets, pèsols, bledes, tomàquets, enciam, pastanagues, cogombres, gerds, maduixes, llevat nutricional, llegums, ametlles, coliflor, civada, nous, cebes…\nDurant l’embaràs, ajuda a protegir el nadó de malformacions congènites.\nLa trobem en quantitats importants en el bròquil (flor), endívies, cols, espinacs, cigrons, remolatxa, llevat nutricional, espàrrecs, alvocat, espirulina i al suc de l’herba de blat.\nEn complementació nutricional a base de suplements, cal saber que la vitamina C inhibeix l’absorció de la vitamina B12.\nTrobem precursors de la vitamina B12 en els aliments clorofíl·lics, com el suc d’herba de blat, l’espirulina i els germinats. També en els fermentats.\nTrobem bones fonts de vitamina A en l’albercoc, l’albercoc sec, kakis, bledes, créixens, moniato, bròquil, carbassa, col kale, col arrissada, escarola, espinacs, fonoll, julivert, tomàquet, pastanaga, suc de l’herba de blat, espirulina i en les algues.\nTé funcions essencials de processos metabòlics en l’organisme.\nReforça les defenses i evita l’envelliment.\nLa trobem en quantitats importants en el suc d’herba de blat, espirulina, gavarrera (rosa mosqueta), taronja, grossella, kiwi, col, col kale, julivert i pebrot.\nTé com a funció el manteniment de sistemes i òrgans importants mitjançant moltes funcions, com la absorció i fixació del fosfor i del calci en l’organisme.\nAmb això, contribueix en la mineralització i formació òssia i és essencial pel desenvolupament de l’esquelet.\nEl dèficit d’aquesta vitamina provoca el raquitisme.\nEstabilitza les hormones femenines afavorint l’embaràs, el part i la lactància.\nLa trobem en quantitats importants en el suc d’herba de blat, ametlles, avellanes, girasol, lli (sencer), espirulina, nous, fonoll, alvocat, gerds, mores…\nLa trobem en quantitats importants en el suc d’herba de blat, espirulina, girasol, gavarrera, xucrut, coliflor, espinacs, enciam, pastanaga…\nCalci: Constitueix els óssos i intervé en la coagulació de la sang. També participa en la transmissió nerviosa i forma part de l’estructura d’alguns enzims. El trobem en quantitats importants en el sèsam, suc d’herba de blat, algues de mar, alga espirulina, ametlles, avellanes, girasol, dàtils, figues seques, panses, nous, festucs, bledes, créixens, bròquil, ceba seca, col, rúcula, espinacs, julivert, suc d’ortiga…\nFòsfor: Compon, junt amb el calci, els ossos i les dents. El trobem en grans quantitats en el suc d’herba de blat, espirulina, algues de mar, figues seques, plàtan sec, ametlles, tramussos, anacards, avellanes, girasol, nous, pinyons, festucs, sèsam, all, ceba seca, llegums, fonoll, julivert, bolets…\nPotassi: Equilibra les sals i els líquids de l’organisme. Participa en el manteniment de la pressió osmòtica dins la cèl·lula i de la transmissió nerviosa. El trobem en grans quantitats en la majoria d’aliments vegetals. Les fonts més importants són: algues, suc d’herba de blat, alvocat, albercoc, albercoc sec, cireres, prunes, prunes seques, dàtil, figues seques, grosella, kiwi, meló, nespres, nectarines, plàtan, plàtan sec, panses, ametlles, tramussos, anacards, avellanes, coco, girasol, lli, nous, pinyó, festucs, sèsam, bledes, moniato, bròquil, créixens, ceba seca, col, col kale, rúcula, espinacs, fonoll, gingebre, julivert, pastanaga seca, llegums, bolets secs…\nClorur: Forma part del suc gàstric i intervé en els equilibris iònics i osmòtics de l’organisme.\nSodi: Té com a funció mantenir la pressió osmòtica en l’exterior de la cèl·lula. Intervé en la transmissió nerviosa i manteniment de l’equilibri àcid-base. Està present en tots els aliments.\nMagnesi: Conforma l’ós. Indispensable pel bon funcionament dels músculs, nervis i ossos. És necessari per l’activitat de molts enzims. El trobem a les algues, suc d’herba de blat, girasol, sèsam, ametlles, festucs, avellanes, nous, llegums i germinats.\nFerro: Forma part de l’hemoglobina i la mioglobina, fent que l’oxigen arribi a totes les cèl·lules. També forma part de varis enzims. El trobem en quantitats importants al suc d’herba de blat, fulles de la remolatxa, algues, alga espirulina, llegums, julivert, rossinyol (bolet), gingebre, figues seques, ametlles, avellanes, anacards, pipes de girasol, pinyons, festucs, sèsam, coco, llevat nutricional, remolatxa, alfals germinada, créixens, rúcula, rúcula germinada, espinacs…\nFluor: Forma part de l’estructura de les dents i ossos.\nZinc: Conforma bastants enzims, com la carbónic-anhidrasa i la fosfatasa alcalina. El trobem en quantitats importants en el suc d’herba de blat, germinats, llevat nutricional, cereals integrals, llavors de carbassa, llavors de girasol, fruits secs, ceba, all, julivert, bolets, llegums…\nManganès: Conforma enzims, com la superoxid dismutasa mitocondrial. El trobem als fruits secs, llavors de girasol, sèsam, grans integrals, germinats, llegums, verdures de fulla verda, espirulina…\nÀcid Glutàmic: És el “combustible” del cervell i ajuda a absorbir l’excés d’amoníac, que afecta a les funcions cerebrals.\nArginina: Intervé en els processos de desintoxicació de l’organisme, en el cicle de la urea i en la síntesis de creatinina. Estimula la producció i alliberació de la hormona de creixement.\nAsparagina: Es forma a partir de l’àcid aspàrtic. També ajuda a eliminar l’amoníac de l’organisme i actua protegint el sistema nerviós i millora la resistència a la fatiga.\nCisteïna: Ajuda a l’organisme a eliminar els metalls pesats. És un dels aminoàcids que intervenen en el creixement i en la salut del cabell. Pren part del factor de tolerància a la glucosa.\nFenilalanina: Pertany al grup d’aminoàcids que ajuden al nostre organisme a mantenir els nivells adequats d’endorfines, que són les responsables de la sensació de benestar. Aquest aminoàcid redueix la gana desmesurada i ajuda a calmar el dolor.\nHistidina: Precursor de la histamina. Ajuda a millorar l’artritis reumatoide, símptomes al·lèrgics i úlceres.\nIsoleucina: Intervé en la síntesi d’hemoglobina i manté l’equilibri de la glucosa en la sang. Intervé en la producció d’energia i reparació del teixit muscular\nLisina: Participa junt amb la metionina en la síntesis de l’aminoàcid carnitina i ajuda a tractar i prevenir herpes. Incrementa, amb la arginina, la producció de l’hormona de creixement.\nOrnitina: Col·labora, amb altres aminoàcids, en el metabolisme de la glucosa, a base d’estimular l’alliberament d’insulina. També pot ajudar a fabricar massa muscular.\nProlina: Intervé en la síntesis de neurotransmissors cerebrals relacionats amb l’alliberament de la depressió temporal i col·labora en la síntesis de col·lagen.\nTirosina: Neurotransmissor que ajuda en casos d’ansietat o depressió.\nTreonina: Ajuda en els processos de desintoxicació, junt amb la Metionina i Àcid Aspàrtic. També participa en la síntesis del col·lagen i de l’elastina.\nTriptófan: Precursor del neurotransmissor serotonina. Actua com antidepressiu natural, afavoreix el son i millora en casos d’ansietat.\nAra que saps que cada element s’encarrega d’una funció vital del teu organisme, prendràs més consciència en tenir cura amb la pèrdua nutricional que suposa coure els aliments, processar-los o combinar-los incorrectament.\nTampoc no ens cal saber gaire sobre la composició nutricional de cada aliment si cada dia menges aliments variats, aportant tots els colors de l’Arc de Sant Martí cada dia, ben combinats i en estat natural.\nSi vols saber més sobre la combinació dels aliments, et recomano el llibre de H. Shelton: “La Combinación Correcta de los Alimentos”.


L’ANC reclama que s’investeixi Puigdemont. Ha aprovat un comunicat on reclama a les forces polítiques que s’investeixi de nou el president legítim de Catalunya ‘al parlament i de forma efectiva - TOTLLEIDA\nAdverteix que cal demostrar que tothom està disposat a assumir les ‘responsabilitats i conseqüències penals’ davant de l'estat ‘demofòbic’\nL’ANC insisteix a investir Carles Puigdemont. El secretariat nacional de l’entitat ha aprovat un comunicat on reclama a les forces polítiques que s’investeixi de nou el president legítim de Catalunya ‘al parlament i de forma efectiva, sense estar condicionats als desacreditats tribunals espanyols, la llei dels quals no ha de tenir efectes sobre el territori de Catalunya des de la declaració d’independència del 27 d’octubre de 2017’. A més, l’ANC considera que s’ha entrat en una fase ‘decisiva’ del camí que ha de portar a la independència de Catalunya, i conclou que ara cal demostrar que tothom està disposat a assumir les ‘responsabilitats i conseqüències penals’ davant de l’estat ‘demofòbic’.\nAixí mateix, l’ANC avisa els partits independentistes que prepararà mobilitzacions immediates en cas que no hi hagi acord per a la investidura de Puigdemont. A més, demana sentit de responsabilitat als polítics en el seu lideratge cap a la independència, ‘assumint els riscos que això comporta’, i els garanteix el suport ‘necessari’ des de la societat civil.\nFinalment, l’Assemblea conclou que quan Puigdemont torni a Catalunya per ‘entomar el repte de liderar la creació efectiva de la República’, l’entitat serà al seu costat i defensarà les institucions catalanes i el govern fins a les ‘últimes conseqüències’.\nTorra: “Si el preu de defensar l’autodeterminació és la meva llibertat personal, el…


El 20% dels joves d'entre 15 i 19 anys pateix assetjament a través de les xarxes socials - Empordà\nEl 20% dels joves d'entre 15 i 19 anys pateix assetjament a través de les xarxes socials\nEl Consell Nacional de la Joventut de Catalunya crea una guia pedagògica que s'oferirà als instituts\nACN | Barcelona 04.10.2018 | 17:49\nUn menor amb un mòbi. Mara Villamuza\nUn menor amb un mòbi.\nEl Consell Nacional de la Joventut de Catalunya (CNJC) posa en marxa un projecte educatiu PER prevenir i abordar les violències masclistes i les relacions abusives que es donen entre adolescents i joves a través de les xarxes socials o altres entorns digitals. El programa s'implementarà en tots aquells centres de Secundària i entitats d'educació no formal que ho demanin. Segons dades de l'Observatori Català de la Joventut, un 14,3% de les persones joves afirma haver estat objecte d'amenaces o insults a les xarxes durant l'últim any, i aquesta proporció augmenta al 20% en la franja d'edat entre els 15 i els 19 anys. Els motius més assenyalats són el gènere, l'orientació sexual, les creences i l'origen.\nUna de les principals línies de treball del projecte, que porta com a títol 'Unfollow a les violències masclistes', és una guia que explica diferents situacions de sexisme a les xarxes a través de la història fictícia però quotidiana d'una noia que viu un cas de l'anomenat 'sexpreading', és a dir, la difusió sense consentiment de fotografies de caràcter sexual o interpretades com a tal. També compta amb unes fitxes de suport destinades a professorat i persones educadores de diferents àmbits que pretenen ser un recurs per al treball amb adolescents.\nEl CNJC posa a la disposició dels instituts i les entitats diferents sessions formatives. El curs passat es va dur a terme una prova pilot del projecte en tres centres de secundària de l'Hospitalet de Llobregat, Sabadell i Granollers, amb el suport de l'IEMed.\nEn la primera fase del projecte es posarà especial èmfasi a presentar la guia i formar el professorat català.\nLa CNJC han comptat amb la col·laboració d'entitats expertes en la temàtica, com la Cooperativa Candela Acció comunitària i feminista i Educació per a l'Acció Crítica (EdPAC).


der kletterer: de març 2008\n"Miramunda" a Montrebei\nAquest cap de setmana toca "comité"... Necessitavem un lloc per reunir-nos i jo, com smpre, vaig proposar Montrebei. L'objectiu no és ensí l'escalada o sigui que busquem vies faciletes i de relax per omplir el cap de setmana. Vaig proposar als meus compis d'anar a fer la "Miramunda", una via bastant nova del Paca que va pel tram més rostollero de la paret. Tot i que això no vol dir que la via ho sigui.\nL'inici es fàcil de trobar. L'accés és el mateix que el per la Paül-Lalueza, un 30 metres a l'esquerra. Spit visible des de peu de via.\nEls dos primers llargs són els més dificilets, però no gaire. No calen estreps, però si aneu justets de grau un tasconet i un pedal us aniran bé per fer el primer pas d'A1. No calen a la resta de la via.\nLa via va buscant els trams més nets de la paret fins arribar a un jardinet per enllaçar un sistema de xemeneies que et condueixen fins al cim.\nLa roca és exel·lent en tots els llargs, està equipada per a disfrutar i no passar por. Les R's estan equipades amb un o dos burins i 1 spit o arbres.\nAquí el Pep i jo fem un descanset a l'àrea de pícnic que hi ha a la R6. Així esperem als nostres compis que van algo més lents.\nEls tres últims llargs són de xemeneia tope romàntica al més pur estil clàssic. Hi ha algun tram molt matojero (dur 'gafas de buceo') però es fa força bé.\nLa penúltima reunió i pot de piades no tene gens de desperdici. Molt autèntica però no penjaré cap foto. Val la pena anar-hi per veure-ho. Paca, ets el puto amo! Vaig riure molt quan hi vaig arribar.\nAquí teniu al Marcel en 3a posició tot arribat de Rjukan i amb els gats recent recauxutats.\nEncabat ens n'anem a inflar-nos a birres i sopar. L'endemà amb la ressaka ens llevem tard i anem a fer una via a Cap del Ras així pim pam. L'esperò Badalona, una via de caire esportiu, amb roca força bona i molt equipada. Els primers llargs són guapos però la resta de la via perd interès, bé, com la majoria de vies de cap del ras.\nBé, l'objectiu del cap de setmana ja s'ha acomplert...\nPublicat per Unknown a 17:34 5 comentaris:\nDe vacances a Benidorm!\nDoncs després de tres dies escalant seguit i sant tornem un altre cop. Dimecres truco al Jordi "ressenya" i li pregunto. On triomfarem aquest pont? A tot arreu plourà. Em diu que anem cap al Sud, cap a les terres de llevant. Jo sempre m'el crec i ens n'anem tres 'ganxets' i un 'riudomenc' cap a Benidorm, a la playukiiii!\nDivendres aterricem a Gandia, al temple del frikie. Bufff, quin agovio! En la meva vida havia vist tanta gent per metre quadrat com allí. Les vies són molt bones però estan extremadament untades amb mantega.\nL'endemà ens n'anem cap al Peñon d'Ifach. Em trobo als "kutre's" a Finestrat i em diuen que està restringida l'escalada a la cara Sud.\nTotal que ens n'anem a la Nord i decidim fer la "Pany". És una via bastant curiosa i amb algun tram bastant matojero. Escalada solsament apta per a romàntics i alpinistes que estiguin de vacances a Benidorm. Té tres trams bastant xulos a la par de d'alt i la entrada també té el seu morbo.\nAquí teniu a la Marta on leading! Que està pasant, no m'ho puc creure!\nL'endemà, ja amb camapament base a Finestrat ens n'anem al Puig Campana a fer una via amb 'més roca'. Triem la Diedros Màgicos. Una via molt guapa de caire montrebeià, d'absoluta autoprotecció i amb una roca exel·lent. Imprescindible pels amants de els fissures i diedres, molt assequible. Però bé, al 6è llarg baixem de la via perqué potser no era una via massa de 'love climbing'. I sort d'això perqué tot just muntat el primer ràpel es posa a nevar. Osti, com li fot el canvi climàtic!\nAquella tarda després d'un aintensa sesió de birres al mític bar de Finestrat ens n'anem cap a Sella aveure 'que se cuec'. L'endemà ens llevem i ens trobem lo mateix que a Gandia: Gent i mantequilla a les parets. Quin orror! El Pep i jo ens n'anem a fer una via molt xul·la de tres llargs que es diu "Marion" V+. Tota equipada amb parabolts i reunions rapelables. On caldrien un parell de tascons per l'últim llarg però amb un parell d'ous s'arriba a la reunió sense més.\nLa roca al primer llarg és una fàbrica de 'mantequilla' però els dos últims llargs estan molt millor. Les formes de la roca són flipants i les gotes d'aigua donen molt de joc.\nAquí teniu "l'home braç capes i capes demúscul" fent les últimes apretadetes avans de marxar. La veritat es que ha esta un pont molt relaxant i divertit.\nDesprés de 7 dies escalant non-stop... un parell de dies de descans i au, cap a Montrebei a fer coses de veritat.\nPublicat per Unknown a 17:00 4 comentaris:\nMussarejant avans del pont\nL'altre dia em truca el Víctor 'xixarel·lo' per anar a fer una escapadeta a la Mussara. Em diu d'anar a fer esportiva però jo recondueixo el tema per anar a fer una vieta llarga. Jo se que ell és un alpin dels d'antes, crec que li sentarà aixó molt millor. Anem cap a la via 'entre boires', disfrutona ràpida de fer i de caire esportiu.\nDoncs aquí teniu al xixrel·lo inflant-se els braços i la vena del front, però sempr amb un somriure. Dus morts!!\nAlguna que altra tibadeta, trampa i tal, i ja som al cim! Au, ja podem anar a lrefu a fer birretes.\nL'endemà anem amb la Rosa a fer la via Augusta per acabar de fer uns 'apanyus' i de baixada aprofitem per fer unes afotillos al Xavi i la Lidia que estaven fent la via "el preu d'un somni".\nDoncs aquest és el Xavi fent l'espectacular i aeri últim llarg del preu d'un somni.\nAu, ja hem acabat prou cuits i l'endemà cap a les terres de Llevant... Ja descansarem quan siguem vells!\n"Desequilibrio Hormonal" Torn 'free' a Montrebei.\nDesprés de la tonyinada del cap de setmana passat, quedo amb el Manel i l'Oscar per fer una mica de free-climb-non-expansion a Montrebei. Finde passat de big wall a fondo penjant-se de tot, ara toca guanyar-se les garrofes o jugar-se les galetes, com li volgueu dir.\nArribem al prat de Sant Llorenç i tot just arriba un nano de barna que ja havia conegut aquí mateix, un dj resident. La nostra ressenya marcava que s'havien de dur 8 pitons i no s'ens acudeix res més que preguntar-li si calen pitons. Ja us imagineu la resposta: "que va, no en fan falta". Aquest es debia pensar que tots els de Reus som bons, i de bo realment només n'hi ha un. Total que tot feliços ens n'anem cap a la paret. El peu de via és molt evident. Està a uns 100 metres a la dreta de la canal de la GEDE, davant d'un mur vermell que es veu molt clar del pàrquing.\nArribem a peu de via, miro el diedraken de 6b+ i em demano d'obrir-lo, de fet ja estava bastant adjudicat avans de començar la via. De fet aquest és el tipus de llarg que m'agraden i que sempre espero trobar-me. Fissures netes i de tibar-li.\nLa veritat és que aquest llarg comença molt dur per ser el primer llarg, però és brutal. Ja veig de quin pal anirà la via:\nArriben aquells dos mendrugos a la reunió i li continuo el 2on llarg que comença amb un really hard move també. Canviem i continua en Saumi, llarg de V que tranqui també. El quart llarg li torna a tocar a en Saumi però arribo a la reunió, aixeco la mirada i veig aquella fissuraken vermella de 40 metres de 6b sense seguros i em començo a escorrer de gust. Li dic avere si em deixa obrir aquest llarg, l'enganyo una mica i li dic que li canvio perqué descansi el coco una estona. No m'ofereix gaire resistència i iuhuuuuuuuuu! Vengah ahí!!\nEls primers passos són amb una roca justeta i no hi ha absolutament res a la vista en 20 metres. Ja veig que serà d'aquells llargs en que comences aracionar material a fondo i arribes a la reunió amb tots el friends. La fissura té uns passos increibles d'offwith i d'encastament a lo yanki. Hi ha un parell de pitons i un burí en mig del llarg en una zona on la roca és bastant discreta i molt difícil de protegir. Sort que duia un Cam del 4 'corredor' que va començar a 10 metres i va arribar a la reunió. Tope tècnic!\nLa via és tope aèria, i tota la estona veus lo tonyinera que és la via del costat "globeros en alaska" que està oberta de fa poc. Arribo a la R i em começo a mirar el següent llarg de 6b+ plaquero que li tocarà al meu compi, i penso... se las va a flipar!\nLa veritat es que estic super content d'haver encadenat aquest 6b aquí a Montrebei, el demés no compta per a mi. Aquí és on es guanyen les garrofes de veritat i on és curteix l'esperit. Al final arriben els dos i l'oscar deix anar el seu mític "això és molt dur, és dura aquesta via".\nVeig que en Saumi està també prou motivat però una mica inquiet. Però surt com una fletxa de la reunió i fot un encadene de puta mare. Super sobrat! Com les gasten aquesta gent d'Almenar. Monta R, si allò pot tenir un nom i pugem els dos. Au tmabé li encadenem aquest 6b+ espectacular de placa amb roca exel·lent. Quin goig!\nPensant-se que ja haviem fet totes les dificultats de la via i que ja seri un passeig fins al cim... una merda. Com diu el Soldevila al seu llibre: "En aquesta via no s'ha de vendre la pell de l'ós avans d'haver-lo caçat". Ara ens venia tonyina de la bona. Només sortir de la R ja hi ha un hard move de 6a+ sobre la merda reunió que teniem triangulada d'un spit i 2 aliens. High tension!\nPerò en Saumi triomfa com les palomites i canta reunió en un periquete, el llarg aquest també li ha donat bastanta guerra. La veritat esque fins ara tots els llargs han estat boníssims i amb una calitat de roca acollonant. Em toquen a mi els dos últims llargs. El penúltim és una mica extrany fot una S molt extranya per evitar uns sotres. Aquí la ressenya li mrca un A0 que no puc fer perqué no hi ha res d'on fer-li. Faig una sortida en placa amb dos aliens triangulats que han quedat com una merda i veig tots els forats dels pitons. Em començo a enrecordar del paio d'abaix 'no calen pitons'. Arribo sota un sostre fissurat i li començo a manxar a fondo amb una comba que t'hi cagues i flipo perquú veig un pas desorbitadament dur per al que marca la ressenya, 6a. Doncs m'havia equivocat, era la fissura de l'esquerra. Arribo i ja veig que les passaré canutes. Una fissura amb petits forats on no hi ha absolutament res i on veig clarísimament tots els passos de pitons que hi han. En comptabilitzo a ojo de buen cubero uns 5. I vengah, ara bé la traca final. Em vaig penjar del que vaig posar tope precarity amb sortidetes en lliure. Molta, moooolta tensió! Quan vaig arribar a la R que era una autèntica bassura veig que aquells nanos ja havien arribat al cotxe. Mekagun remil campanes de deu! Cuanta vibrazzionne. L'últim llarg de V+ s'el curra el Saumi perqué jo ja estava una mica saturat. Doncs no ens regalen ni l'últim llarg tio. Arribem a d'alt super contents del mega viote que hem fet. Avui si que ens hem guanyat la birra.\nTruca el Tamarite a en Saumi i li diu "no habéis llevado pitones?? Estais locos!! Pero si yo llevé pitones". Ara penso, així té més mèrit! Quin consol...\nPublicat per Unknown a 15:13 12 comentaris:\n"Punsola-Reniu" al Carall Trempat. Aprenent de bigwalera.\nAixò de llevar-se de l'hamaca i lo primer en veure de bon matí sigui el Pelut m'ha causat un trauma molt gran. Vaig pensar que seria molt més guai llevar-me de l'hamaca a Monterebei i veure a la Roseta (tot i que tampoc fa massa bona cara quan es lleva... jee jee jee). Doncs ara li toca el temps de fer una via d'artificial moderat. Tot i que hi han moltes més vies d'aquest estil, la Punsola Reniu és una via perfecte per iniciar-se en aquest estil, una tope clàssica. Una via guapa, amb ambient i a la Nord de Montserrat.\nFem la primera rampeta i la Rosa li tira el primer llarg que el fa xiulant.\nParanoies de la vida creia recordar que el 3er i 4rt llarg es podien empalmar. Doncs per donar-li una mica més de salsa a la cosa vam fer un petit ensamble fins arribar a una mena de torreó que et posa a peu de l'artificial.\nLa missió del dia era la d'ilustrar a la meva compi en el mundillo de l'artifo. Així que li fot al 5è llarg que tansols té tres passos d'Ae tot just sortint de la reunió d'on la podré controlar en tot moment.\nCom era d'esperar els primers passos li costen una mica però de seguida es desenvolupa de puta mare. Fem el següent llarg una mica més aeri... i pam. Ja la tenim transformada en una "big wall master".\nJo entre tot això li vaig fotent en lliure que també és molt guapo.\nAquí tenim a la Roseta que en breus ja la tindrem a la Torre del Trango fent big wall extrem en solitari! La veritat esque ens ho vam passar de puta mare. Després festival night in Manresa per celebrar el triomf de la "pac is back" i de la "punsola". Que dura va ser la tornada...\nPublicat per Unknown a 11:48 4 comentaris:\n"Pac is back" ens enduem la 1era repe a Montrebei (Ia part)\nDurant una de les meves últimes incursions a Montrebei vaig veure que el Paca rondava per allí en algun lloc de la verticality. Ens vam posar en contacte tot i que jo no sabia on era, tope secret. Al cap d'una setmana veig una piada seva en un foro que havia acabat la via que estava obrint en solitari. Doncs de segida s'em va acudir la idea d'anar a fer la priemra repetició. Donat els dies de mal temps i que ningú m'hi volia acompanyar ja em vaig desilusionar una mica. Vaig pensar, algú ja hi deu haver anat. Al cap de 2 setmanes em truca el Pelut contra tot pronòstic i em diu que aquell cap de setmana té festa. Em diu d'anar a fer la "Festa del Paca" però jo el convenço d'anar a fer aquesta. Doncs ja està! Cap a Montrebei un altre cop!\nVaig arribar al Prat de Sant llorenç i com que el meu compi no arribava vaig nar a buscar el peu de via i a dur material. Bé tot això comença un divendres al vespre in the night... properament al blog del kletterer...\nAra us deixo un dels moments estelars a l'hamaca in the vertikal... Fuaaahh tiioooo neeen!!\nPublicat per Unknown a 10:50 4 comentaris:\nLos lunes al sol, Aritjol-ejant\nAquesta foto és pa que no sus perdais!\nAquest 'dilluns' em truka el Jordi "ressenya" a mig matí per nar a fer unes tibadetes. Doncs perqué no dur-lo al sectoraken? Doncs au, cap a la Mussara. Ja feia temps que em deia que el dugués a l'Aritjol.\nCom que tenim poquet temps anem per feina i li fotem tonyina ràpida per anar calentets cap a casa. Com que no em mola això de piar frikie... Us deixo quatre fotos.\nQue us he de dir del sector... Brutaaal per als amants de les fissurakes i dierdres. Hi ha alguna via que no estaria de més protegir-se les mans. Sobretot a la "Ase amb esperit de Gall" i la "Fissuranak". Empotraments d'aquells que fan pupa.\nEl dimarts anem amb la Roseta als Cogullons contra viento i marea. Com que a la Mola Roquerola hi ha restricció d'escalada per nidificació decidim anar a la zona de les Gralles.\nEn definitiva, fem dos vies i prou. Per què?\nÉs una llàstima com es deterioren les coses i ningú hi fa res. Tansols us he de dir que un sector tan guapo com aquest se n'està anant al garete. La meitat de les vies que hi han estan desquipades, amb assegurances podrides i reunions precàries o inexistents, els accessos estan tots bruts i deixats...\nJo ja tinc prou feina a les meves zones, però seria molt guapo que aquest sector es tornés a recuperar. Intento fer una crida als escaladors de Montblanc i rodalies (per proximitat) a fer alguna cosa al respecte.\nPublicat per Unknown a 16:54 4 comentaris:\n"Directa" al Pico Abadías, una via que s'ha de fer.\nTot va començar un dia al Campus...\n"Pep tio que hem d'anar a la Maladeta, ja n'hi ha prou de fer rostollakos, hem d'anar a fer vies bones de veritat"\n"Osti, aquesta la tenia a la llista però no arribava mai. Doncs potser serà el moment. Pues..."\nSeguint les indicacions del Rafa Vadillo, el nostre jefe, amb el manual de las '10 mejores para ser un buen pirineista'. El pep "home braç", el Ceci, el Marcel i el kletterer s'en van cap a la Maladeta. Missió: Via "Directa" al Pico Abadías 350m 6a/A1 (6a).\nSortint des del 'refugio de psecadores' de Vallhibierna, al cap de 3h30' i a ritme alpino, arribem al mític vibac del Ibon de Cregüeña. Mega palliça! Vaja vibac més ben parit, realment és un hotelet, no us el podeu perdre! Des d'aquí encara no hi ha una bona visió del Pico Abadías ni del que anem a fer. Sorpresa per a demà...\nL'endemà ens llevem més o menys d'hora i au, cap a la paret. Ven bé hi ha una hora i poc d'aprox des del vibac. En sec ens plantem sota la paret. Una paret llisa, menjada pel glaciar i fissurada. El peu de via és fàcil de trobar, el sostre del començament és soverbi. El pimer llarg comença així com una mica dur, la fissura està humida, és una mica difícil de protegir, fa fresca i et poses a tono de seguida.\nLa via va de fissures orgàsmiques, diedrakens, festival de 'chorreres' (laminoires), sostrakens... Jo realment em corria a cada llarg. És realment de les poques vies que he fet en que tots, absolutament tots, els llargs són supe bons, suprems.\nEl meu amic Marcel i jo, nem bastant per feina i cada cop estem disfrutant més. Veiem que la patejada i el mal d'esquena han donat el seus resultats.\nCom que als nostres compis els hi hem tret una estoneta ens dediquem a fer 'postalitas'. Osti el Marcel com li fotia tonyina a les 'choreres'. Preludi de triomfs als Alps...\nTant si us ho podeu creure com si no. Fins l'antepenúltim llarg no vam arribar a veure el mític 'trampolí'. Ara penso: estriem cegatos!\nEs continuen alternan les fissures, la linia és molt llógica. Amb una bona ressenya és difícil perdre's-hi. Tansols hi ha un parell de trams una mica conflictius. Els dos últims llargs apreten una mica el coco i la pila. Però ho solventem de puta mare i arrivem d'alt. Hem tardat cinc hores i ara si que toca disfrutar. Mentres esperem als companys ens dediquem a pendre el solet, fer un reportatge...\nI per fi, al cap de tres hores apareixen aquells dos, suposo s'encantarien en algun lloc... El Ceci i el Pep tenen un excés de vibrazzionne!\nCom podeu veure la via té una mbient verticalíssim tota la estona. Realment és tant vertical com u podeu imaginar. Aquesta via s'ha de fer.\nEl Marcel decideix pendre una becaina i jo li faig unes afotillos... Res de res, perqué les hi envïi a la seva mami i és quedi tranquila. Que vegi que el nen reposa el menjar després de dinar...\nAquí teniu a 'l'home braç' obrint la fissura dos pams més, jo crec que el següent que passi s'haurà de dur un friend del 8.\nAl final tots contents i au, cap a baix. Baixem per una canl pedregosa que hi ha al Est del Pico Abadías. Encara ens falta una hora i mitja llarga per arribar al vibac i 3 hores més per arribar al cotxet. Tonyina massima!\nSincerament, jo crec que aquesta és una de les reines del Pirineu en el seu grau. Senzillament brutal.\nPublicat per Unknown a 1:42 7 comentaris:\n"Punsola-Reniu" al Carall Trempat. Aprenent de big...\n"Pac is back" ens enduem la 1era repe a Montrebei ...\n"Ottoz-Hurzeler" Aiguille Croux\nFamily-Exchange climbing a Horta de Sant Joan. Eic...


Concedeixen la Creu de Sant Jordi a la Fundació ASPRONIS | Ràdio Palafolls\nHome Societat Concedeixen la Creu de Sant Jordi a la Fundació ASPRONIS\nMarc Ferri , abril 30, 2019\t / 875 0\nFoto: Fundació Privada ASPRONIS\nAquesta fundació privada treballa en l’atenció sociosanitària i residencial de persones amb discapacitat intel·lectual de la Selva i el Maresme, i enguany celebra els 50 anys de la seva fundació.\nEn els darrers, diversos municipis on treballa ASPRONIS han demanat a la Generalitat que atorgui a l’entitat la Creu de Sant Jordi, la màxima distinció que dona la institució.\nAvui dimarts, el Govern català ha aprovat els guardonats d’enguany d’aquesta distinció, i la Fundació Privada ASPRONIS és una de les 15 entitats que rebran la Creu, juntament amb agrupacions de caràcter pedagògic, social, lingüístíc o cultural, entre d’altres.\nA finals del passat mes de març, l’Ajuntament de Palafolls va aprovar per ple demanar a la Generalitat que es donés la Creu de Sant Jordi a ASPRONIS, sumant-se així a les peticions que ja havien fet els Ajuntments de Blanes, Tordera, Malgrat de Mar, Tossa de Mar i Santa Coloma de Farners.\nAquests consistoris han posat en valor la tasca social de la Fundació a favor de les persones amb discapacitat intel·lectual i altres col·lectius en risc d’exclusió, durant les primeres cinc dècades d’existència d’ASPRONIS.\nAl nostre municipi, la fundació gestiona la residència Pinya de Rosa, un centre que va obrir les seves portes enguany fa 35 anys. Precisament, el consistori palafollenc ha cedit uns terrenys a l’entitat, prop del camp de futbol municipal, que han de servir per construir el nou centre residencial que substitueixi l’actual, situat a la glorieta del Doctor Torner.