Escola Vedruna - Palamós. Palamós\nInici: Un any i mig\nEntre planta i planta\nCapítol 1: LA CONFERÈNCIA\nCentenars de minúscules hostilitats matrimonials. Segons quins dies, mira enrere i veu això: centenars de minúscules hostilitats matrimonials. Silencis petits i molestos com pedres a dins la sabata i mirades de reüll, fulminants o desdenyoses; abraçades d’esma, petons sense ganes, holes desmenjats, adéus sense pena. El record d’aquella última discussió clavat a les seves ments sense pèrdua de detall, com si aquell any i mig no hagués passat.\n-Un cafè descafeïnat amb llet de soja i sacarina!- la veu de la cambrera em torna a la realitat. Un cop més em trobo pensant en aquell moment. En ell.\nAgafo el meu cafè i sospiro pensant en tots els petits detalls de la presentació del meu nou projecte. Són les 9:21, puc permetre’m cinc minuts de descans abans d’agafar el cotxe. Mentre espero aquell parell de minuts observo a la gent que hi ha al meu voltant, els de sempre; el típic que va tard, el que m’observa però intenta dissimular-ho sense èxit, la cambrera despistada, el nen que plora…\nTorno a mirar el rellotge, sé que he de marxar tot i que no vull, la presentació comença a les 10 i jo he de ser-hi un quart d’hora abans. Surto i m’endinso en l’onada de paparazzis que m’espera fora, intento travessar-la sent amable i somrient a tothom. Trec les claus del cotxe i sense adonar-me’n, com a càmera lenta, noto com una mà s’estampa contra la meva i aixecant el cap veig com el meu cafè surt volant i cau, com també ho fa el meu bon humor. Tanco la porta del cotxe bruscament i, intentant no pensar-hi em dirigeixo al meu destí.\nQuan estic a punt d’arribar, em trobo un embús brutal, miro l’hora i veig que arribaré tard, intento no perdre els nervis en veure que no avanço i decideixo enviar-li un missatge al meu representant. Un cop arribo, surto corrents per, com a mínim, arribar a temps al començament de la roda de premsa. Pujo les escales com si se m’hagués d’acabar la vida i veig com la porta es tanca als meus nassos. Discretament la obro, resant per a què la gent no se n’adoni, però no hi ha res a fer, ja sóc a dins i tothom m’està mirant, jutjant-me. Només se m’acudeix somriure com a mode de disculpa, avanço amb el cap baix i en el moment d’arribar a la taula aixeco la mirada i ell està allà, mirant-me fixament.\nMiro com ella avança amb el cap cot i amb el seu somriure tant característic. Tot i que la meva expressió es manté serena, no puc deixar de sentir-me sorprès i confús en veure-la. En quan s’apropa, la seva expressió canvia i tot i que és momentani, me n’adono de que ella també es sorprèn de veure’m.\nEstem tots preparats i el director, Ferran Montfort, comença a presentar la pel·lícula als periodistes, però jo segueixo capbussat en els meus pensaments. La sorpresa dins meu ja ha passat i ha estat substituïda per ràbia. Com pot ser que no m’hagi assabentat, o encara pitjor, que ningú m’ho hagi dit!? Arriba el torn de preguntes i em tenso, ja que tots sabem el que està a punt de passar.\n-Al director; com has decidit el repertori dels actors? I sobretot, com ho has pogut mantenir en secret tant de temps?- pregunta una noia jove.\n-La clau ha estat amagar-ho fins i tot als actors, tant la Sandra com en Martí sabien que participarien, però no sabien amb qui.\nL’ambient s’engresca i sembla que tot va bé, preguntes per aquí i per allà, fins que un home crida des del fons de la sala:\n-Per als dos protagonistes; -aguanto la respiració, és la primera pregunta on els dos hem de donar la nostra resposta- creieu que tindreu dificultats a l'hora de gravar la pel·lícula degut a... la vostra relació?\nLa sala queda en complet silenci i decideixo agafar la iniciativa de la resposta.\n-Bé, crec que… -dic.\n-Penso que… - diu ella al mateix temps.\nEls dos callem i ella fa un gest discret amb el cap per donar-me pas.\n-Bé, crec que no hi haurà cap problema. Com a mínim per part meva… - dic mirant-la amb un somriure sarcàstic.\n-Crec que la resposta és ben simple, el passat, passat està. - diu ella sentenciant la pregunta.\n-A què et refereixes dient “com a mínim per part meva”? - pregunta el periodista encuriosit.\n-Com diu ella la resposta és ben simple, jo mai he sigut el problemàtic en aquesta relació.\n-Perdona, però no sóc jo qui va contractar un detectiu per aquelles vacances de dos dies amb les meves amigues. - diu ella aixecant el to de veu.\n-De veritat vols parlar d’això? - dic amb un to d’advertència elevat.\n-Bé, no tinc res a amagar… - contesta ella amb un to sec.\nHa arribat un punt en el que els dos estem cridant. No sé perquè, però no puc seguir callat, tota la ràbia acumulada la descarrego sobre ella.\n-No, si això ja ho podem veure. Per cert, com va amb els teus amics… de companyia?- sé que aquesta contestació està completament fora de lloc, però vull provocar-la fins al punt que no pugui mesurar les seves paraules.\n-Es que ara estàs gelós?- diu ella amb un somriure hipòcrita, però veig en els seus ulls que el que he dit l’ha ferit.\n-Ja t’agradaria a tu que m’importés mínimament la teva meravellosa vida… - estic a punt de dir alguna cosa de la qual m’empanediré quan el director ho nota i decideix actuar.\n-I aquí finalitza la roda de premsa, - diu ell sense deixar-me acabar - si han quedat preguntes podeu contactar amb el meu equip via Twitter.\nEs gira i mirant-nos als dos seriament ens diu que en 10 minuts ens vol al seu despatx. Estem en problemes, ho sé.\n-Sabeu el que representa el que acabeu de fer?! - en Ferran ens crida mentre camina per l’habitació inquiet.\nL’hem deixat en ridícul, els dos ho sabem i sabem les conseqüències que això portarà. A Internet ja som tendència i la noticia s’està escampant com la pólvora. Els mitjans es qüestionen l’èxit que pot tenir la pel·lícula, ja que ha quedat clar que la nostra relació no va acabar tan bé com ells creien.\nCap dels dos diu res, perquè no hi ha cap excusa, ens hem comportat com uns immadurs.\n-Vull que això acabi ara, - ens observa fixament i sospira - portes endins mateu-vos si voleu, però de cares al públic comporteu-vos com professionals.\nUn cop ha acabat, ens deixa marxar. En Martí surt disparat per la porta i es dirigeix cap a l’ascensor. No tinc cap altre opció que seguir-lo ja que tots dos anem a la planta baixa i les escales no són la millor elecció, ja que aquests talons són mortals i estem a la última planta.\nDesprés de què les portes es tanquin darrera nostre, em giro per encarar-lo. Ens observem uns segons i és llavors quan decideixo actuar.\n-Això no pot continuar així… - començo.\nEn Martí es recolza contra la paret de l’ascensor i mira cap al sostre, sospirant.\n-Saps que faré el possible perquè no torni a passar, però el fet de treballar amb tu m’incomoda, i no vull que pensis que tinc un problema amb tu. -deixa de mirar el sostre i em mira directament als ulls - He dit el que he dit perquè estava enfadat i ho sento molt, mai ha sigut la meva intenció ferir-te.\nRemarca el mai, i sé que no només s’està referint al que ha passat avui.\n-Jo també ho sento i… - el moviment brusc de l’ascensor m’interromp, al principi penso que és perquè hem arribat, però un altra sacsejada encara més forta, que fa que els dos perdem l’equilibri, m’indica que estic equivocada. Aixeco la mirada i trobo la meva preocupació reflexada a la seva mirada. De cop tot queda fosc.\nCapítol 2: CLAUSTROFÒBIA\nPassen uns segons i l’ansietat comença a créixer dins meu. Un calfred em recorre l’esquena i sento una suor freda al clatell. Tot i que dins l’ascensor hi ha una temperatura agradable em tremola tot el cos, com si estigués exposada a una brisa gèlida. Els meus pensaments viatgen descontroladament pel meu cap i sento com començo a perdre el control. Sé que no és real, però tinc la sensació de què les parets s’estan tancant. Les llàgrimes fan que se’m distorsioni la visió i les meves cames fallen. No puc respirar.\nNo sé en quin moment ha passat però estic asseguda al terra amb l’esquena recolzada contra la paret. Tanco els ulls quan el dolor insuportable d’un petit atac de pànic em travessa. Sento una veu llunyana que em crida i no reconec. No responc.\nQuan crec que estic a punt de perdre el coneixement, sento com en Martí s’agenolla davant meu per estar al mateix nivell que jo i posa les seves mans a la meva cara, intentant que les nostres mirades es creuin.\nLa fredor dels seus dits em torna a la realitat i obro els ulls, em trobo amb la seva cara a uns centímetres de la meva i veig com els seus llavis es mouen, però encara sento aquell característic xiulet a les orelles. Intento concentrar-me en el so de la seva veu i poc a poc començo a distingir el que m’està dient.\n-Sandra! Estàs bé? Què et passa? Sandra! - està cridant i veig que en el seu rostre hi ha clars signes de preocupació.\nEstic en ple atac d’ansietat i ell m’està cridant. Com si no fos suficient m’abraça. Sé que ho fa amb bona intenció, per intentar calmar-me suposo (probablement ho ha vist a alguna pel·lícula), però repeteixo, estic en mig d’un episodi de claustrofòbia i això és el pitjor que pot fer. L’únic recurs que em queda és apartar-lo lluny de mi. Ell em mira perplexe, i tot seguit amb indignació.\n-Sempre has sigut una exagerada! - diu ell amb resignació.\nAmb el seu comentari se m’enerva la sang i la por passa a ser ràbia. Imbècil.\n-I jo que pensava que ens podríem portar millor… veig que no és el cas. Com a mínim per part meva… - imito la seva veu en l’última frase citant el que ell ha dit abans i ho faig per irritar-lo.\n-Jo només estava intentant ajudar.\n-Doncs com has pogut comprovar tinc claustrofòbia, el pròxim cop que vulguis ajudar-me allunya’t de mi i no em toquis, o em parlis, o em miris, o… - dic enumerant amb els dits la llista d’accions que no vull que ell faci.\n-D’acord, entès, missatge captat. Però, en tot cas, des de quan ets claustrofòbica?\n-Tu no ho entens.\n-Doncs si la senyoreta té l’amabilitat d’explicar-m’ho…\n-Com vulguis, però després no vull cap cara de pena.\n~UN ANY I MIG ABANS~\nBusco a en Martí entre la multitud ja que fa estona que no el veig i estic preocupada. El trobo fàcilment i està parlant amb una paperera, sospiro, està begut. M’apropo a ell i l’agafo del braç per encarar-lo cap a mi.\n-Em vas dir que avui no beuries, et tocava conduir. - crido per fer-me sentir, ja que la música de la discoteca està molt alta.\n-Perdona però encara puc conduir, no sóc un inútil.\n-No, no ets inútil, però sí un irresponsable. Com vols conduir en aquest estat? Va, marxem.\n-No vull, marxa tu si vols, a mi m’és igual. - el miro amb incredulitat.\n-Deixa de fer el burro, no pots tornar sol.\n- Pffffff… sí puc.\n-Martí si us plau, acompanya’m... - em mira uns segons i després marxa. El seu rebuig m’ha ferit i decideixo sortir a prendre l’aire.\nUn cop fora, m'allunyo cap al carrer contigu del local, camino uns quants metres eixugant-me les llàgrimes d’impotència, observant el meu voltant, fins que estic a la suficient distància com per no sentir la música. No puc més, estic farta d'aquestes discussions. De cop, veig com un cotxe davant meu s'atura i escolto unes passes caminar cap a mi. Em tenso, un home passa pel meu costat i em somriu. Deixo anar l'aire i em relaxo, sé que últimament he estat molt paranoica.\nNo puc més… vull marxar a casa. Quan em dirigeixo cap al pàrquing sento un cop fort a l'esquena i caic al terra.\nEl mateix home que he vist fa uns minuts està davant meu, l’escassa llum que prové d'un fanal llunyà fa que pugui distingir la seva silueta, apropant-se.\n-Hola guapa… - un somriure arrogant es dibuixa a la seva cara.\nNo li faig cas, busco el mòbil al terra, ja que l'he perdut quan he caigut. Si aconsegueixo trobar-lo puc trucar per demanar ajuda.\n-Busques això? -aixeco el cap i l'home té el mòbil a la mà. Només m'hi fixo un instant perquè me n’adono del que té a l'altra mà. És una pistola; i està apuntant-me amb ella.\nActuo com sempre ho faig davant situacions difícils, deixo la por a una banda i penso amb lògica. Tinc diverses opcions. Una: podria cridar demanant ajuda, amb una mica de sort algú em sentiria, però l'home podria començar a disparar. Dos: aconseguir un arma per defensar-me, però si tenim en compte que estic en un carreró on la millor defensa que puc trobar és una bossa de plàstic, no ho veig clar. Tres: guanyar temps sigui com sigui. Decideixo iniciar una conversa per distreure'l mentre intento allunyar-me.\n-Com m'has trobat? -m'aixeco del terra poc a poc, i em felicito mentalment ja que la meva veu ha sonat molt segura.\n-Et penses que és difícil seguir a una famosa com tu? Només cal mirar Internet.\nFaig un pas cap enrere, sense deixar anar la mirada de la pistola.\n-Doncs m'has trobat, ara digues què vols i podrem solucionar això com persones civilitzades. -Faig un altre pas, però aquest cop, ell també el fa cap a mi.\nIgnora la meva resposta i el seu somriure es fa encara més gran.\nEm preparo pel pitjor dels casos i faig un repàs mental de la tècnica de desarmament que vaig haver d'aprendre per un paper d’una pel·lícula de policies. Però clar, allò era una pel·lícula i sempre hi havia un professional ajudant-me. En canvi ara estic sola i amb una amenaça real.\n-Vine aquí.- diu ell, fent un pas cap a mi. La fase de distracció ha acabat. Dubto un moment abans d'apropar-me. Puc sentir el meu pols a les orelles. Tot això pot acabar ara mateix. Em concentro visualitzant cadascun dels meus moviments.\n-T'he dit que vinguis aquí! - ara la pistola està apuntant-me directament al cap. Faig un altre pas fins aconseguir la distància que ell vol i que jo necessito.\n-Està bé però no disparis, d'acord? No dispa... - en un sol moviment, aixeco la mà esquerra i la situo a la part superior de la pistola, fico el polze damunt del disparador i l'aparto cap el costat dret. Poso un peu entre els seus, per guanyar equilibri, i amb la espatlla dono un cop al seu braç. Escolto el seu dit trencant-se quan giro la pistola perquè aquesta apunti cap a ell, però tot i això ell no la deixa anar.\nAra és quan la cosa es posa desagradable. Durant la lluita la pistola cau al terra, i ell la xuta amb totes les seves forces. L'home m'agafa dels cabells i em llença contra la paret. Intento aixecar-me i sortir corrents, però ell és massa ràpid i m'agafa per darrera. Dono un cop de cap a la seva mandíbula i un cop de colze a les seves costelles. Corro en direcció a la discoteca i quan estic a uns metres de la porta, ell, amb un moviment ràpid, m'agafa del coll i em tapa la boca amb la mà perquè no cridi. Em dona un cop a la cara que em deixa desorientada i aprofita per portar-me al seu cotxe. Un cop allà em lliga les mans i els peus, i em tapa la boca amb un drap. Em fica dins del maleter.\n-Això podria haver sigut diferent saps? Però tu ho has volgut fer difícil. - L'últim que veig abans de què tanqui la porta és el seu somriure triomfant.\nSento com el cotxe es posa en marxa i intento memoritzar els canvis de direcció per situar-me, però de totes maneres sé que no em servirà de res.\n-Ara t’explico com funcionarà això, - crida des del seient del conductor - quan arribem al nostre destí trucaré a la policia demanant un rescat, tu gravaràs un missatge per demostrar que estàs bé. Un cop hagin fet la transferència concretarem un punt on et podran venir a buscar. Si fas tot el que jo et dic no ha de passar res, tot sortirà…\nDe cop un dolor intens em recorre, el meu cos impacta repetidament amb les parets del maleter. En un dels xocs perdo el coneixement.\n-Vaig estar hores tancada dins d’aquell infern fins que algú ens va trobar i ens van rescatar. La veritat mai va sortir a la llum, segons els mitjans jo era el copilot i estava amb un amic.- diu ella acabant.\nNo sé que sentir, no sé que pensar… l’únic pensament coherent que puc formar surt de mi en forma de pregunta.\n-I per què no em vas explicar la veritat? - tot i el gran esforç que faig per pronunciar aquestes paraules, només em surt un fil de veu.\n-Perquè tu no estaves quan més et necessitava.\nFI DEL SEGON CAPÍTOL\nCapítol 3: EL PRINCIPI DEL NOSTRE FINAL\nEl silenci que ens envolta és ensordidor, de tant en tant les nostres mirades es creuen però només cal un instant perquè un dels dos l’aparti. Portem les últimes dues hores asseguts, recolzats contra les parets oposades de l’ascensor, el més lluny possible l’un de l’altre. Després de la història de la Sandra, cap dels dos va dir res, vam prémer el botó d’emergència però no vam obtenir resposta. Vaig ser jo el primer en seure, ella va insistir una estona més però al final va rendir-se i va seure en el mateix lloc on es troba ara. Des d’aquell moment ni ens hem mogut ni hem parlat. Es pot palpar la tensió en l’ambient i la cosa va en augment, si no sortim d’aquí ràpidament em tornaré boig.\nEl fet què encara no ens hagin tret d’aquest infern és preocupant, les possibles raons volen pel meu cap i cadascuna és més improbable que l’anterior. Cada cop fa més calor i que estiguem en un lloc tan petit no ajuda gens.\n-Atenció, degut a problemes tècnics estem evacuant l’edifici, es demana a tots que es dirigeixin ordenadament cap a l’exterior. - una veu neutra que surt de l’altaveu de l’ascensor trenca el silenci.\nLa Sandra s’aixeca ràpidament i amb un atac d´angoixa comença a tocar la campana d’emergència. Cada vegada ho fa amb més força i arriba un moment en el que està donant cops de puny a la placa, fent-se mal. Deixa anar un crit de ràbia i impotència. Reacciono i m’aixeco.\n-Sandra, prou!- m’ignora i continua amb el que està fent.\nM’apropo més on està, repetint el seu nom, però ella no em fa ni cas.\n-Para! - l’estiro de l’espatlla i l’encaro a mi.\nL’estic agafant per les espatlles, amb força, evitant que es pugui moure. No reacciono a les seves paraules, i ella continua.\n-Què vols que faci Puig, uh? Mirar com el temps passa i esperar que algú se n’adoni que no estem? Sento no poder ser tu i que tot em rellisqui.\n-No, vull que et calmis i deixis de creure’t boxejadora professional. Reacciona Sandra, ara mateix nosaltres no podem fer res i el millor que podem fer és calmar-nos.\nEm mira amb fúria i li torno la mirada amb la mateixa intensitat, estem uns segons mirant-nos fixament fins que poc a poc aquesta ràbia desapareix. No es fins aquest moment que els dos ens adonem de la poca distància que ens separa, amb les nostres cares a pocs centímetres. L’ambient canvia radicalment i ella es remou, incòmoda. En un intent de separar-se ajup lleugerament el cap, trencant el contacte visual i és llavors quan veig una petita marca en el seu front, tapada lleugerament amb els seus cabells, que no li havia vist mai. Instintivament li aparto els cabells amb la mà i amb el dit polze li toco suaument el que ja he identificat com la cicatriu de l’accident. Tot i que es tensa, no s’aparta, en canvi, m’observa amb una mirada que no aconsegueixo desxifrar. Està apunt de dir alguna cosa, però s’ho pensa millor i calla. De tots els moments que han passat des de que ens hem vist aquest matí, aquest és l’únic que em sembla real, sense discussions davant d’un públic o baralles per històries del passat. El meu dit traça un camí des de la cicatriu, fins la seva galta, i continua fins arribar a la seva barbeta. M’inclino una mica i ella aixeca la mà, posant-la al meu pit. Penso que m’apartarà però en lloc de fer-ho, s’aferra a la meva samarreta. Deixo que el meu front descansi contra el seu, la seva respiració es torna pesada, més profunda i tanca els ulls; la imito. Els dos estem atrapats en el moment.\n-Martí? Sandra? - una veu preocupada que surt de l’exterior de la cabina fa que ens separem de cop. No tinc ni idea del que acaba de passar. Miro a la Sandra i sembla atordida.\n-Nois, sóc en Ferran, suposo que heu notat que esteu tancats jajaja. No, ara de veritat, no us podem treure perquè és una situació de molt risc. Per les portes no podeu sortir perquè estan tancades i encara que poguéssiu obrir-les us trobaríeu una paret. Ara necessito que m’escolteu atentament. Al sostre de l’ascensor hi trobareu una escotilla per on heu de sortir. La veieu?\nAixeco el cap i la localitzo.\n-Pugeu primer i després us continuo explicant.\nObro l’escotilla i m’impulso per poder pujar al sostre. Necessito un parell d'intents per aconseguir-ho ja que està molt alt. Des de dalt li ofereixo la meva mà a la Sandra, com a suport perquè pugui pujar, però em rebutja. Retiro els braços cap a dalt, donant-li espai i li dic:\nHo intenta un cop. I un altre. I un altre. Sense adonar-me’n l’estic mirant amb un to burleta. Ella ho veu i m’envia a la merda.\n-Ja puc sola. - diu ella tota orgullosa.\n-No he dit res.\n-No dit res.\nHo torna a intentar i sembla que ho aconseguirà, però rellisca i cau de culs. Se m’escapa el riure i em mira malament. Li torno a oferir la meva mà i ella se la mira, llavors amb l’orgull ferit, l’agafa i faig la força necessària per poder pujar-la. Un cop els dos estem a dalt, veiem el cap d’en Ferran uns metres per sobre nostre.\n-Ferran! Què hem de fer? Com hem de pujar? - diu la Sandra.\n-Encara no ha arribat l’equip de rescat i no sabem quan trigaran en venir, podem estar aquí esperant-los dues hores més, o podeu intentar pujar pel vostre compte, us deixo un parell de minuts per pensar-ho.\n-Jo et puc impulsar amb els braços i arribaràs perfectament. - diu en Martí amb seguretat.\n-I com t’ho faràs per pujar tu?\n-Ja m’ho faré, no et preocupis per mi.\n-No Martí, no et deixaré aquí sol.\n-Sandra, t’he de compensar d’alguna manera.\n-No sé de que estàs parlant. - els dos sabem a què s’està referint.\n-No em facis cas, ja ho parlarem. - diu ell canviant de tema. - Ferran!\nEn Ferran torna a treure el cap i ens pregunta:\n-Ho teniu decidit?\n-Sí, ens esperarem. - dic jo.\n-Sí. - diu en Martí.\nAleshores sento com dues mans m’eleven.\n-Deixa’m anar Martí! - ja és massa tard, en Ferran m’agafa dels braços i m’estira.\nAbans de que ho pugui assimilar, ja estic al costat d’en Ferran. Veig com en Martí ens observa i ens fa un gest amb la mà indicant que tot està bé.\n-Aparteu-vos que intentaré saltar. - fem un pas enrere i ell salta. No arriba a agafar-se i cau.\nDe cop i volta l’ascensor tremola i baixa uns centímetres. Se m’encongeix el cor quan penso el que pot passar si continua.\n-Ferran, l’hem de treure ja.\n-Martí queda’t aquí, anem a buscar ajuda. - diu en Ferran.\n-Ho dius com si em pogués moure d’aquí. - les seves paraules estan impregnades amb ironia.\nLlavors en Ferran surt disparat a buscar ajuda i ens tornem a quedar a soles.\n-Bé... Vols parlar del que ha passat abans? - diu ell inesperadament.\n-Tu de veritat creus que és el moment?\n-Tampoc tenim res millor a fer.\n-No hi ha res a dir, els dos estàvem captivats pel moment i ens hem deixat portar per les emocions.\n-Estàs dient que no ha significat res per tu?\n-Estic dient que ara no és el moment per parlar-ho. I tu què? - dic jo evasiva.\n-No has contestat a la pregunta.\nEn tan bon punt acabo de pronunciar aquestes paraules arriba en Ferran amb una corda i un grup de persones i comença a organitzar-los.\n-Vosaltres dos tireu un tros de corda i vigileu que no caigui, Martí, tu agafa la corda i enrotlla-la per la cintura, nosaltres tres estirarem per darrera la corda quan digui ja, i tu, Sandra, et quedes aquí per acabar d’ajudar-lo a pujar.\n-No vull ser un pessimista, però això no té gaire bona pinta, però… - comença a dir en Martí.\n-Calla i fes el que et dic. Preparat?\n-No. - diu en Martí espantat.\n-Tres. Dos. Un. Ja!\nTots comencen a estirar fins que s’agafa del terra de la planta. Aleshores l’agafo del braç i l’estiro cap a mi amb tanta força que cau a sobre meu. Agafa impuls i s’aparta per no aixafar-me.\nDesprés de l’ensurt ens dirigim tots cap a la sortida que està plena de periodistes i càmeres per reportar tot el que ha passat avui.\nEn Ferran ens condueix cap a una ambulància on ens separen i ens revisen per assegurar-se què estem bé. Quan sortim de les revisions una onada de persones s’apropa on estem nosaltres per fer-nos preguntes. Els nostres representants ens han dit que no fem cap declaració i que marxem cap a casa a descansar.\nEn Martí s’ofereix per portar-me a casa i estic massa cansada per negar-m’hi. La gent es torna boja en veure’ns marxar junts i em puc imaginar tres coses: una, en Ferran estarà encantat amb aquesta publicitat per la pel·lícula, dos, que a partir de demà serem notícia i tres, que en qualsevol moment la meva mare em trucarà per saber què ha passat.\nEm giro per observar en Martí, aquest té una postura relaxada i una mirada serena. Condueix en silenci fins que arribem a casa meva. Baixo del cotxe i em sorprèn que ell baixi amb mi. No dic res i caminem junts fins arribar a la porta. Quan em disposo a entrar ell m’estira cap a ell i m’abraça amb força. Envolto els braços al seu coll, el premo contra mi i amago el rostre al seu coll. Quan ens separem em fa un petó al front i es disposa a marxar. Veig com s’allunya. Tinc un dilema intern, però al final em decideixo. L’agafo del braç per aturar-lo i ell em mira amb un somriure.\n-Espera. Vols passar?\nPensava que amb aquest senzill comentari tot podria acabar.\nPerò va ser exactament aquí on tot va començar.\nFI DEL TERCER CAPÍTOL


L'Hospital Provincial de Castelló confirma huit positius per Covid-19 entre el personal - À Punt\nL'Hospital Provincial de Castelló confirma huit positius per Covid-19 entre el personal\nEl focus detectat al quiròfan no ha afectat cap pacient i els treballadors contagiats es troben en bones condicions generals.\nL'Hospital Provincial de Castelló, aquest dilluns / À Punt NTC\n24 d'agost 2020 - 19:38\nL'Hospital Provincial de Castelló ha confirmat l'existència de huit casos positius de Covid-19 entre els treballadors de l'àrea quirúrgica després de fer les proves PCR als 170 empleats del centre. Amb els resultats realitzats als vint últims treballadors aquesta vesprada, ha aparegut un altre possible cas, que s'ha catalogat com a dubtós, i al qual se li repetirà la prova per a confirmar el possible positiu. Els sindicats, per la seua banda, eleven la xifra fins a la desena. De moment, continua tancada l'àrea quirúrgica de l'hospital i les operacions previstes per a aquests dilluns i dimarts s'han suspés.\nDijous passat i divendres, dos treballadors de quiròfan van presentar símptomes lleus d'infecció per coronavirus, per la qual cosa el Servei de Salut Laboral del centre va fer les preceptives proves de diagnòstic a aquestes persones, que van donar resultat positiu. Durant el cap de setmana s'han fet 150 proves al personal de l'àrea quirúrgica i als seus contactes laborals i, d'aquestes, sis més han resultat positives en treballadors asimptomàtics. Així, són huit els casos confirmats que ara estan complint aïllament domiciliari.\nSegons ha informat l'hospital en un comunicat, el focus no ha afectat cap pacient del centre hospitalari i els treballadors afectats es troben en bones condicions generals. Com a mesura preventiva, es va decidir posposar les intervencions quirúrgiques i es va posar en marxa el protocol de rastreig que indica la normativa vigent. El comité de seguiment del coronavirus del centre es reunirà aquest dimarts per a decidir l'actuació que cal seguir en els pròxims dies a partir dels resultats definitius de l'estudi del focus.\nLes operacions s'han suspés\nEls quiròfans continuaran tancats fins que no es puga garantir reobrir-los amb seguretat. I això serà en funció dels resultats d'aquestes proves que, previsiblement, obligaran a reorganitzar el servei. I és que el protocol implica aïllament per als positius i repetir les proves per als que hagen donat negatiu per prevenció i ratificar que, efectivament, no s'han contagiat. Els sindicats volen que les proves s'estenguen a tot el personal, uns 900 treballadors, segons ha indicat el delegat sindical de Comissions Obreres, Amalio Palacios.\nL'Hospital Provincial ja tenia llistes d'espera de nou mesos per a operacions que ara, previsiblement, acumularan més retards. Una situació que complica encara més la faena per a una plantilla reduïda, segons denuncien els sindicats, que volen la reunió del Comité de Salut Laboral per a abordar la situació.


Sant Quirze Basquet Club B 68 - U.E. Sant Andreu 89\nPartit important pel Sant Andreu, per aconseguir mantenir-se a la zona tranquil·la de la taula i no tenir sorpreses al final de la temporada.\nA la primera cambra, els andreuencs van sortir freds a la pista, en canvi el rival va sortir endollat, de manera que els primers minuts van ser clarament del Sant Quirze. No obstant això, a meitat de la primera part el Sant Andreu va reaccionar, i no solament van retallar la diferència en el marcador, si no que li van donar la volta gràcies al gran encert de Víctor Redondo.\nSegon Quart: els quatribarrats ja havien entrat en calor i el joc era molt fluït gràcies sobretot a un gran Albert Gasull, que juntament amb l'aportació en atac de la resta de l'equip van aconseguir dominar el partit, destacant en jugades com l'impressionant tap de Joan Torne.\nA la tercera part, va destacar en l'atac del Sant Andreu el jugador Sergi Llorens que va encaixar 4 canastes seguides des de la linea de tres, factor que va acabar amb tota la possibilitat de reacció dels locals.\nFinalment, a l'última part, el Sant Andreu tenia el partit encarrilat, així que van fer un bon joc per evitar cometre errors i liquidar així el partit sense complicacions , amb un marcador de 68-89.\nEl proper partit ho jugaran a casa (CEM Trinitat Vella), a les 17:30 hores contra el Orlandai.


Olvan, poble i municipi del Berguedà - Casa Rural - Casa Baluard Casa Rural – Casa Baluard\nOlvan, poble i municipi del Berguedà\nOlvan és el nostre municipi. Forma part de la comarca del Berguedà. Està format per dos nuclis: el poble d’Olvan i Cal Rosal. Segons el padró municipal d’habitants el 2016 hi havia 855 persones. Està situat entre les rodalies de Gironella i Berga.\nOlvan és un territori on l’activitat econòmica més important és l’agricultura. Hi trobem sobretot el conreu dels cereals i farratges. De bestiar hi predomina el boví i el porcí. Cal destacar el Centre Mundial del Ruc Català, centre dedicat a la conservació del ruc català. Una de les festes populars de la comarca és per Sant Sebastià o la festa de l’arròs. Segons explica la llegenda, va ser aquest sant qui va alliberar la població de la pesta negra i, en agraïment, els seus habitants van decidir oferir cada any el plat principal del seu àpat als necessitats que fossin al poble d’Olvan el 20 de gener.\nCal Rosal va ser una gran colònia tèxtil al segle XIX. El ferrocarril de via estreta que remuntava el Llobregat des de Manresa tenia parada a Cal Rosal, era considerat l’estació de Berga. Actualment Cal Rosal és un nucli de població amb personalitat pròpia. Les seves fires com el mercat del bolet i la seva activitat comercial són un motor econòmic dirigit als serveis.\nEl municipi és gran i divers. Té molts indrets i recursos naturals fantàstics per explorar en família. L’església de Santa Maria de Valldaura és un petit exemplar del romànic del segle XIII que fou creat com a orador del monestir de les monges. El pont d’Orniu construït entre els segles XVII-XVIII amb restes romàniques. La ruta ramadera. La font del Pere Casas o la font d’en Fèlix…\nDes de la nostra casa rural podreu gaudir de l’autenticitat d’un territori de la Catalunya Central.


L’impacte de les xarxes socials sobre el màrqueting i la publicitat\nLa publicitat tradicional, focalitzada en mètodes unilaterals de comunicació com la ràdio o la televisió, està quedant obsoleta en un món dominat per la comunicació entre individus. En el seu lloc, les marques més espavilades comencen a utilitzar mètodes que intenten modular la conducta dels consumidors a través d’esdeveniments gestionats per les pròpies comunitats d’individus, de les comunitats online allotjades a les xarxes socials i a través dels anomenats influencers.\nAquestes marques utilitzen la necessitat dels individus d’explicar al món allò que estan vivint, de manera que són els seus propis consumidors objectiu els qui els generen la publicitat a través de Facebook, Instagram, Twitter o qualsevol de les xarxes socials que apareixen constantment.\nEls individus busquen sentir-se part d’una comunitat, detectar la forma en què la gent vesteix, els aliments que compren, i fins i tot la beguda que prenen. A continuació, adopten aquests trets distintius i els mostren al món a través de les xarxes socials, i ensenyen formen part d’una determinada comunitat.\nPer tant, per aquelles empreses que vulguin crear una marca i captar una comunitat fidel de consumidors, esdevé clau detectar a quins esdeveniments assisteixen les comunitats de persones amb interessos similars, participar en aquests esdeveniments arribar a formar part de la identitat d’aquestes comunitats.


Apartment Lety Florència Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartment LetyGhibellina 9 2, Centre Històric, Florència, Itàlia, 50136 - Veure al mapaExcepcional9,4Basada en63comentarisApartment LetyVeure més fotos"Excellent property with a great layout & perfect for a f..."MartinUnited KingdomVeure més fotosVeure totes les 27 fotos\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Apartment Lety es troba a la zona de Historical Center de la ciutat de Florència. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Apartment Lety, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. L'ambient de Apartment Lety es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartment Lety és una elecció inteligents per a viatgers a Florència, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Carta oberta d’una simpatitzant a l’Alcalde | Josep Bermúdez\nBy Josep ⋅ 21 July 2014 ⋅ Envia-ho per correu ⋅ Post a comment\nHE REBUT AQUEST CORREU D’UNA SIMPATITZANT SOBRE LA MANIPULACIÓ INFORMATIVA QUE REALITZA L’ALCALDE SOBRE EL SEU SOU. EM DEMANA QUE EL PUBLIQUE. FAIG MEUES TOTES LES REFLEXIONS. GRÀCIES A ELLA I A TOTS PEL VOSTRE SUPORT I DEFENSA\nSi se’m permet, voldria fer un llarg comentari a propòsit de la nota de premsa de Més Algemesí relativa a les mentides que posa en circulació l’alcalde d’Algemesí en la recent entrevista que li fan a EL MUNDO (edició del 12 de juliol). Em sembla que l’alcalde és especialista en barrejar conceptes i en intentar confondre al personal,i no sé si és perquè ell mateix no veu la diferència (és possible que no la veja?) o és que pensa que la resta som tontos i ens creurem el que diga.\nA la recent entrevista del diari EL MUNDO, de nou torna a traure el tema dels sous d’alguns regidors de l’oposició amb l’única finalitat de justificar el seu més que esplèndid sou.. I dic torna, perquè no és la primera volta que fa manifestacions al respecte, jo en recorde tres: el butlletí informatiu Berca de juliol de 2011, una entrevista publicada al diari digital riberaexpress.es, i per últim la entrevista en el diari EL MUNDO.\nAl Berca de juliol 2011, (el nou ajuntament es va constituir en el mes de juny), la columna del PP ja feia al·lusió al tema del sou de l’alcalde i ja posava en solfa a alguns regidors de l’oposició i el seu sou, entre ells, feia al·lusió al sou del pluriempleat Josep Bermúdez. Que no té/tenen res més sòlid i convincent per defendre la seua opinió i per tant el seu sou que atacar a altres? Cal aclarir-li al sr alcalde que si el regidor Josep Bermúdez durant un temps ha estat pluriempleat és estrictament una qüestió professional de la incumbència del sr Bermúdez, donat que eren uns ingressos legítims que obtenia pel seu treball a l’Institut i a la Universitat. Que per a ser professor associat a la Universitat és necessari estar treballant en secundària, ja que els contractes que se’ls ofereixen són per impartir unes poques hores setmanals en les assignatures i els horaris que els titulars destrien. Evidentment eixos ingressos que obtenia per impartir classes a l’Institut i a la Universitat eren idèntics als que rebien altres col·legues en les seues mateixes condicions. I sobretot, qui establia l’import del seu sou no era ell, sinó en un cas la Conselleria i en altre la Universitat,i la seua procedència no era l’erari municipal. Crec que les diferències amb el que cobra el sr alcalde són molt evidents, donat que aquest últim sí cobra directament de l’erari municipal, que únicament ell amb el seu grup municipal han aprovat eixe sou, donat que l’oposició mai ha votat a favor. A més, és clar que el que es critica és l’elevat sou que en l’actualitat rep el senyor García Mont, perquè el que cobrava anteriorment del banc és una altra història; eixe no li’l pagàvem el ciutadans d’Algemesí. I si considera que ha perdut amb el canvi, ningú l’obligava a prendre eixa decisió, ho va fer lliurement.\nA l’entrevista publicada el 8 d’abril de 2014 al diari digital Ribera Express el sr alcalde torna a retraure el sou del regidor Bermúdez per intentar justificar el seu sou. En aquesta ocasió l’argument que utilitzà és dir que el seu sou és l’únic que entra a sa casa. A continuació procedeix a barrejar els ingressos de Josep Bermúdez: els salaris de l’Institut i de la Universitat, amb les dietes per assistències a plenaris i comissions que són això, dietes o indemnitzacions que reben tots els regidors de l’ajuntament, i especialment els del seu partit que les reben multiplicades per 4. Per què no es fica amb ells? Potser caldria recordar-li també que les dietes per assistència es rebaixaren prou en aquesta legislatura fruit del que fou la primera proposta del partit Més Algemesí. Però el que em sembla més increïble és que remata el càlcul afegint el sou de la dona de Josep Bermúdez! Que el sou de la seua dona també el cobra Bermúdez? És que tal volta aquesta hauria de treballar debades per tal que els ingressos de la família Bermúdez no s’incrementaren tant? Com se li ocorre barrejar el concepte “sou” amb el de “total d’ingressos de la unitat familiar”? Que a sa casa siga l’única persona que aporta ingressos no té res a veure amb el que s’està valorant, és a dir, en si el salari del senyor Vicent Ramón García és excessiu. Com tots podem comprovar, les argumentacions que utilitza no defensen la seua opinió sinó que més bé deixen visible la seua inconsistència\nRespecte de l’entrevista publicada al diari EL MUNDO, de nou insisteix en els mateixos punts, (mira que és insistent!). En aquesta ocasió, com bé explica Josep Bermúdez, s’atreveix fins i tot a quantificar el que creu ell que són els seus ingressos, i gosa afirmar uns imports que no se corresponen amb la realitat. Com el propi Bermúdez ha indicat, no s’ha molestat tan sols en comprovar eixa informació quan podria haver-la contrastada ja que es troba penjada a la seua web per a coneixement públic. ( I el mateix fa amb el seu senyor Gregori, com si el seu salari de diputat l’haguera escollit ell! El senyor Gregori cobra de diputat no la quantitat que s’indica en aquesta darrera entrevista, però en tot cas, cobra el mateix que qualsevol altre diputat, siga del partit que siga, i sobretot gràcies als vots dels qui són majoria en la diputació de València, és a dir, gràcies sobretot a Alfonso Rus i els diputats del seu partit , que casualment són del mateix que el senyor alcalde.)\nA més el sr García Mont diu que ell també té les seues despeses, com si en el món en que vivim hi hagués una correlació entre necessitats i/o despeses i ingressos. Sr Vicent Ramón García, què les famílies que tenen els pares en l’atur no continuen tenint despeses? Què els qui tenen un préstec hipotecari que no poden pagar i els han desnonat no continuen tenint un deute que pagar? És que a un obrer, una dependenta o una mestra… li paguen diferent sou en funció dels membres de la família que tinga al seu càrrec? Que jo sàpiga l’assumpte no funciona així per a ningú. Per què hauria de ser-ho en el cas del sou de l’alcalde?\nResumint, en primer lloc dir que què té a veure el rabo per a còrrer? El sou del senyor alcalde l’ha aprovat ell i els seus regidors, i no és comparable en absolut amb els ingressos de caire professional que puga obtenir qualsevol persona i en segon lloc que si el senyor alcalde no sap distingir entre sou i ingressos totals familiars no queda molt bé que digem, i si ho compren però pretén confondre al personal està utilitzant una estratègia repugnant i deu pensar que la resta estem tontos.\nUna simpatitzant de Més Algemesí.\nFatal error: Uncaught Error: Cannot use string offset as an array in /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/plugins/wordpress-ics-importer/import_ical.php:62 Stack trace: #0 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/plugins/wordpress-ics-importer/ics-functions.php(363): ics_import_parse('/homepages/1/d3...') #1 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/plugins/wordpress-ics-importer/ics-functions.php(208): ICalEvents::get_events(Array, 1597011909, NULL, 10) #2 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/plugins/wordpress-ics-importer/ics-import.php(575): ICalEvents::custom_display_events(Array) #3 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-includes/widgets.php(738): widgetICSImporter(Array) #4 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/themes/themorningafter_3_3_1/functions/admin-sbm.php(22): dynamic_sidebar('right_sidebar') #5 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/themes/themorningafter_3_3_1/sidebar.php(2): woo_sidebar('right_si in /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/plugins/wordpress-ics-importer/import_ical.php on line 62


NOEMI LLAURADÓ: L’esclat de la convicció | Diari La República Checa\nNOEMI LLAURADÓ: L’esclat de la convicció\nFa quatre anys la Montserrat Flores i jo vam arrencar un camí que ens ha donat l’oportunitat de prendre contacte amb moltes persones, recollir nous companys i noves complicitats, una sintonia que de seguida vam saber valorar. Ha estat un plaer però, a més, ho hem aprofitat per escoltar i aprendre molt i, naturalment, per abocar-ho en les àrees de govern de les quals hem estat responsables. Creiem que ha arribat el moment —des d’aquest punt de partida de treball compartit, de mans esteses i orelles atentes— de traspassar els límits d’aquestes regidories i transmetre-ho a tot el govern de la ciutat.\nCreiem de veritat que aquests desafiaments han superat la capacitat per resoldre’ls des d’una manera de fer política, un model que ha quedat obsolet. Ho creiem nosaltres i una immensa majoria de reusencs i reusenques, amb independència de la seva manera de pensar o l’opció electoral que en algun moment haguessin pres. Tenim ganes d’una política —nosaltres l’hem practicada, la practiquem i volem seguir practicant-la— que no se centra en derrotar l’adversari sinó en fer que hi guanyi tothom i a partir d’uns valors i uns ideals que són, per força, compartits. En aquests anys i especialment en aquests darrers temps, hem sentit aquest crit d’exigència. Hem treballat per concretar uns procediments participatius seriosos i vestits del rigor necessari, el veritable exercici de la democràcia, hem donat veu a moltes d’aquestes iniciatives i les hem integrades en el nostre propi tarannà i projecte, hem aconseguit grans consensos de ciutat.\nPer això ara cal mobilitzar aquesta força i concretar-la davant les urnes perquè no tenim cap dubte que és així com podem assolir un Reus millor, molt millor. Cada vegada som més, vinguem d’on vinguem, els que compartim aquest sentit d’urgència. Nosaltres volem recollir aquest clam de ciutat que demana i reivindica el Reus valent i capdavanter. Tots aquells que confien encara en el poder transformador de la política. Perquè tinc la certesa que aquesta convicció és la força que guia els canvis més improbables.\nHi ha un moment en la vida de totes les generacions que, si volem marcar la nostra història, ha d’esclatar el convenciment, la convicció. Per Reus, n’estic convençuda, aquest és el moment.\nCandidata a alcaldessa per ERC-Reus\npreviousL´alcalde d´El Catllar es defensa "amb proves"\nnextL'exregidor LLobet serà jutjat dimarts


Sant Joan les Fonts | La Garrotxa\nInici > Geografia > Sant Joan les Fonts\n4.3 Elements ambientals-paisatgístics\n342 m. 31.9 km2 4.3 % comarcal 91.4 42.201719N 2.513892E\n370 721 1511 2201 2469 2216 2749 2917 2911 2660 2919\n2511.8 545.49 132.7\nLa Canya 557\nEl Pla de Baix 39\nEl Pla de Dalt 54\nSant Cosme 1\nSant Joan les Fonts 1761\nEl municipi és travessat pel riu Fluvià i el seu terme municipal limita al nord-est amb Castellfollit de la Roca i Montagut, al sud-oest amb Olot, al nord i nord-oest amb la vall de Bianya i al sud i sud-est amb Santa Pau.\nEl veïnat de Begudà va ser la capital del municipi fins el 1946 que va passar a anomenar-se Sant Joan les Fonts. Durant la guerra civil del 1936, el municipi es va dir Les Fonts de Begudà.\nLa seva industria va ser molt important pel fet que el Fluvià passa pel mig del municipi. Comptava amb indústries tèxtils i papereres.\nEs troba separat de Sant Joan per la muntanya d’Aiguanegra. Com s’ha dit abans, el 1946 es va portar l’ajuntament al sector de Sant Joan. Begudà ha vist un descens important en l’explotació agrària, però ho ha compensat amb la creació del polígon industrial, el més important del municipi.\nLa forma més antiga del nom la trobem el 982 amb el nom Beguzano.\nEl seu terme està compartit entre Sant Joan, la vall de Bianya i Olot. Es troba en la cruïlla entre la carretera d’Olot a Ripoll i Sant Joan les Fonts.\nLes troballes de la cinglera de Fontfreda demostren que aquest lloc ja va ser habitat en temps remots. En la zona de Mulleres es va trobar el que s’anomena “el camps dels Ossos” per la gran quantitat de restes òssies que s’hi van trobar. Però destaca el jaciment del collet de Sant Cosme, en el lloc anomenat la Prunera. Aquí es va trobar un poblat neolític d’una superfície de 7500 metres quadrats (4300 anys d’antiguitat). És un dels poblats més grans de Catalunya. Aquesta zona ja no existeix doncs ha quedat afectada per la construcció de l’autovia.\nEls romans també s’assentaren en aquest zona ja que per Sant Joan les Fonts hi ha una part de la via romana de Capsacosta que empalmava amb la via Augusta.\nEls visigots també van deixar empremta doncs l’església de Santa Eulàlia de Begudà va ser fundada en aquell període.\nL’any 969 es cita el “Vilare de Palaol” (Palou de Begudà) i més tard hi ha constància del Malvilar de Sant Joan i Can Rovira a Mont-ros. En aquella època, la vila de Sant Joan pertanyia als senyors de Vilademuls.\nAbans del segle XV, les parròquies de Begudà i Sant Joan van formar part de la jurisdicció del castell de Mont-ros, que pertanyia al comtat de Besalú. La jurisdicció civil i militar era dels vescomtes de Bas, mentre que la criminal era dels comtes de Besalú.\nEls terratrèmols del segle XV van enderrocar el convent dels monjos de Sant Joan i va causar molts desperfectes a les esglésies i a l’estada de Juvinyà. A finals del segle XV va arribar la pesta negra i les Universitats de Begudà i Sant Joan van prometre erigir una capella a Sant Sebastià si remetia l’epidèmia. Van complir la promesa i es va construir la capella dedicada al sant.\nLes guerres contra França i la dels Segadors també van tenir la seva repercussió en aquest lloc. Així queda palès en el fet que el 1653 va ser detingut el Mn. de Begudà i posat més tard en llibertat previ pagament de 50 lliures.\nEl decret de Nova Planta (1716) va comportar la supressió de les universitats i la seva conversió en corregiments al front dels quals hi ha havia un batlle.\nEl 1811 es va crear com a municipi Begudà, que integrava Sant Joan les Fonts. Fins que el 29 d’agost de 1946 es va passar a anomenar Sant Joan les Fonts on es van traslladar les tasques administratives del municipi. Això va ser degut a que, en aquell temps, Sant Joan era molt més important demogràficament i econòmicament.\nLa guerra del 36 va ser especialment cruenta a Sant Joan. El Mn. Joan Figueres va ser assassinat i es va convertir en el primer màrtir religiós del bisbat gironí. També van ser assassinats els dos vicaris, i el convent de monges fou saquejat i convertit en refugi de guerra. Després de la guerra, el 1939, les religioses van poder tornar al convent i a les seves tasques docents, fins que el 1993 van marxar a causa de la reforma educativa.\nSant Josep de la Canya\nSantuari de la Mare de Déu de Mont-Ros\nPont de Cosey\nEl Molí del Fondo\nLes tres colades\nVolcà de Bellaire\nVolcà de l’Estany\nVolcà Puig de l’Os\nVolcà del Repàs\nVolcà del Cairat\nVolcà de can Gingi\nMes de març: Carnestoltes.\nPrimer diumenge d’abril: Festa del Tastet, amb participació dels restaurants.\n1 de maig: Festa de la Canya.\n15 dies després del diumenge de pasqua (primers de maig): Festa del roser de Sant Joan les Fonts.\nSegon cap de setmana de maig: Sant Joan en flor.\n24 de juny: Festa major de Sant Joan les Fonts.\nFinals de juny o principis de juliol: Festa del segar i el batre.\nÚltim cap de setmana de juliol: Festa major de Begudà.\nÚltim diumenge de setembre: Festa de Sant Cosme.\nPrimer cap de setmana d’octubre: Fira de bruixeria.\nPrincipis de desembre: Festa de Santa Eulàlia de Begudà.\nWeb de l’ajuntament: Ajuntament de Sant Joan les Fonts\nPàgina oficial de turisme del poble: Turisme a Sant Joan les Fonts


Tallers Turisme 360º – Newsletter Costa Brava\nTallers Turisme 360º\nTres tallers formatius especialitzats en xarxes socials i creació de producte apleguen 99 participants.\nEl Patronat de Turisme va iniciar el cicle de tallers de formació professional Turisme 360º amb la jornada professional del 23 d’octubre i una programació de cinc tallers específics per continuar fomentant la formació contínua dels professionals del sector i la seva competitivitat.\nEl primer taller, que va tenir lloc el 30 d’octubre, es va dedicar al «Cloud Computing» i va ser impartit per Tirso Maldonado, evangelist manager de la plataforma d’aprenentatge social Witcamp.com. El taller va aplegar vint-i-vuit participants procedents dels subsectors dels establiments d’allotjament turístic, agències immobiliàries, associacions, tècnics d’ajuntaments i consells comarcals.\nEn aquest curs es va fer palès com el model cloud computing, és a dir, informàtica al núvol, pot ajudar a millorar l’eficiència i productivitat de l’empresa i fomentar el treballar col·laboratiu mitjançant eines i aplicacions per a la gestió de clients i campanyes, sense invertir en servidors, xarxes ni programaris i amb totes les garanties de seguretat i protecció de dades.\nPosteriorment, el dijous 15 de novembre, es va impartir el taller «Creació de producte», a càrrec de David Mora, gerent de la divisió de turisme Cegos. Van assistir-hi trenta-un professionals de l’àmbit del turisme: tècnics d’ajuntaments i consells comarcals, empreses d’allotjament, empreses d’activitats, immobiliàries, consorcis i associacions.\nDurant el taller es va tractar la creació de producte a través del màrqueting turístic, la creativitat i les experiències, ja que actualment bona part dels visitants que es desplacen desitgen gaudir d’una experiència diferent, memorable, que puguin recordar i compartir amb els seus amics i familiars. Per això es va dedicar una part important de la sessió a treballar en grup i dissenyar productes que destaquessin el valor de l’autenticitat i singularitat de la destinació.\nEl 15 de novembre va organitzar-se el taller «Twitter per a equips de venda, màrqueting i comunicació», que va anar a càrrec de Víctor Puig; van participar-hi quaranta professionals del sector turístic: hotels, càmpings, allotjaments rurals, apartaments, tècnics d’ajuntaments i oficines de turisme, consells comarcals i empreses de comunicació.\nDurant el taller de formació es va aprofundir en les possibilitats que la xarxa social Twitter ofereix com a mitjà de comunicació, en la cerca de contactes i la gestió de llistes, així com les seves eines bàsiques i avançades que permeten valorar perfils, fer-ne el seguiment, obtenir estadístiques o seguir estratègies perquè un negoci turístic o projecte incrementi la vinculació amb els seus seguidors i clients.\nMés informació sobre tallers de desembre a http://www.costabrava.org/jornades/\nDimarts, 11 de desembre: «Instagram», a càrrec de Julio Estrela i Marc Teixidor\nDimarts, 18 de desembre: «Màrqueting relacional: Ús dels mitjans socials i com calcular el retorn», a càrrec de Johana Cavalcanti


▷ Pícnic a la zona de la de Fontanera - Escapada de pícnic a Guils de Cerdanya amb nens - Escapada amb nens\nEscapada de pícnic a Guils de Cerdanya amb nens\nUn punt de partida de moltes excursions\nA la zona de la Fontanera, a tocar del bar refugi hi ha quatre taules de pícnic de fusta tractada. La zona de Fontanera, hi ha la possibilitat de resseguir quatre circuits senyalitzats -i que a l’hivern es fan amb les raquetes de neu-. Estan marcats amb punts vermells i a les cruïlles posa el nom del circuit.\nAquests itineraris estan perfectament identificats en el plànol de pistes de l’estació. Durant els recorreguts es poden veure riuets, amb ponts de fusta i vistes panoràmiques al Refugi de les Cases. A la sortida i a l’arribada hi ha el bar-restaurant, que torna a obrir aquest 1 d’agost, i les taules de pícnic.\nLa zona de Fontanera és molt recomanable per a famílies. Hi ha diferents excursions per poder fer, com la pista de la Llosa, o la visita al Refugi de Cabanella o al Refugi de la Feixa pel camí de Gran Recorregut (GR). També és punt de sortida per anar als estanys de Guils i de Malniu, dues de les excursions més típiques de La Cerdanya i aptes per a tota la família.\nL'Estany de Malniu és un dels estanys més visitats de la Cerdanya, sobretot durant l'estiu, fins i tot més que els estanys de la Pera. Fer una excursió en família fins a l'estany de Malniu és,…\na 7,2 Km's\nL'Estany de Puigcerdà és una d'aquelles visites obligades si fem una escapada amb nens a la Cerdanya i és també un dels llocs més típics per passejar amb calma i gaudir del paisatge en família.…


23/10/17. Bella, Emilli. Les fal·làcies de Dastis. El Punt Avui. - Gironès per la independència\n23/10/17. Bella, Emilli. Les fal·làcies de Dastis. El Punt Avui.\nLes fal·làcies de Dastis\nEl ministre d’Afers Estrangers nega a la BBC que s’exercís brutalitat policial l’1-O i diu que moltes imatges són falses\nExecuta una ruta mediàtica mundial ‘in extremis’ amb afirmacions que susciten incredulitat en la premsa\nEl ministre d’Afers Estrangers espanyol, Alfonso Dastis, ahir, entrevistat per la BBC Foto: EL PUNT AVUI.\nAlfonso Dastis ho ha tornat a fer. En una entrevista a la BBC va assegurar ahir que la majoria d’imatges de violència policial extrema durant el referèndum de l’1 d’octubre són falses. “No crec que hi hagi cap situació brutal. Crec que, de moment, s’ha demostrat que moltes d’aquestes imatges són falses”, es va atrevir a dir el ministre d’Afers Estrangers al programa The Andrew Marr Show, mentre la cadena britànica anava passant enregistraments de la repressió exercida.\nEl periodista va qüestionar-li amb sorpresa la peculiar versió amb un “de veritat?”. Però Dastis no es va quedar aquí. Hi va afegir que “si hi va haver algun ús de la força –així, en condicional–, aquest va ser un ús limitat i provocat pel fet que es va impedir als cossos i forces de seguretat de l’Estat que complissin les ordres dels tribunals”. És a dir, la culpa va ser dels qui protegien els col·legis. “No dic que totes les imatges siguin falses, però algunes ho són –va rebaixar el ministre–. Hi va haver moltes informacions alternatives i fake news en relació amb l’1-O. I com he dit abans, no es va fer un ús de la força deliberat, sinó provocat”, va insistir. Val a dir que aquell dia la cadena va ser present a Catalunya.\nNo és només la BBC qui posa en dubte la versió de Dastis. Els mateixos informes mèdics el desmenteixen. Els hospitals envien d’ofici les proves d’agressions a la justícia, però si les víctimes de lesions lleus no es personen, s’arxiva la causa. La fiscalia està demanant activament que no s’investiguin tots els casos en què els ferits no ho denunciïn.\nEl ministre ja va començar a justificar i defensar la presumpta proporcionalitat de la Policía Nacional i la Guàrdia Civil l’1-O en una aparició a la televisió americana CNN, dos dies després, en què minimitzava el nombre de víctimes de la violència policial hospitalitzades. “Si hi va haver algun dany, no penso que fos deliberat ni excessiu”, sostenia davant de l’astorament de la presentadora, que l’anava remetent a les imatges. La CNN remarcava el condicional que hi posava Dastis a una actuació desproporcionada denunciada per l’Alt Comissionat de l’ONU pels Drets Humans o Human Rights Watch.\nDastis va pujar al pòdium dels ministres espanyols més estimats per la comunitat educativa catalana el 12 d’octubre en una entrevista a la televisió francesa CNews, quan va afirmar que el castellà no s’ensenya a les escoles catalanes. Si un extraterrestre baixa avui a Catalunya, li convindrà saber que les proves d’accés a la universitat al Principat situen la mitjana de llengua i literatura castellanes per sobre de l’espanyola, que l’informe PISA del 2015 mostrava que la comprensió lectora en castellà dels alumnes catalans també supera (500) l’espanyola (496), o que l’enquesta d’usos lingüístics indica que el 99,7% dels catalans saben parlar castellà, davant d’un 80,4% català.\nEntre les fal·làcies barroeres que el cap de la diplomàcia espanyola va explicant pels mitjans de comunicació internacionals, en un intent d’última hora de contrarestar la batalla perduda en el flanc mediàtic mundial per part del govern espanyol, hi ha la ficció que va vendre a la cadena Bloomberg al setembre, on va assegurar sense despentinar-se que els independentistes catalans utilitzen “actituds nazis” per intimidar i que “els referèndums són armes d’elecció utilitzades pels dictadors”. Tal qual. No cal dir que la premsa internacional va recollir àmpliament les salutacions i la simbologia nazi de la manifestació de l’espanyolisme del dia 8.\nEn la recent visita del ministre a la centralista Romania, dijous passat en roda de premsa va exportar el clàssic que Catalunya gaudeix d’un dels nivells d’autonomia més alts del món. No va parlar de la intenció de fulminar-lo. Dastis ignorava premeditadament, o no, el grau de descentralització a Alemanya, Bèlgica, Bòsnia o Suïssa.\nI en el camí de la internacionalització del cas català, Dastis se’n va anar al setembre a l’assemblea general de l’ONU per dir que Catalunya –sense esmentar-la directament però ben present– ha de respectar la legalitat constitucional, passant per alt que la carta magna permet la celebració d’un referèndum i que és el govern espanyol qui no ha volgut transferir-ne la competència a la Generalitat.\nNi tan sols el seu predecessor, José Manuel García-Margallo, està content amb la feina de Dastis. En una entrevista a Las mañanas de Cuatro va lamentar, poc abans de l’1-O, que en els últims mesos “s’ha anat debilitant el relat” que fa l’Estat del conflicte amb Catalunya a escala internacional. I això era abans del referèndum.\nvan rebre atenció sanitària a causa de les càrregues policials de l’1-O, segons el Departament de Salut. Una persona ha perdut un ull.Un 10% dels ferits eren avis. A la llista hi ha dos nens de menys d’11 anys i 23 persones de més de 79.


El Castell de Bellvís serà un centre d'interpretació de l'època medieval a L'Hospitalet\nEl Govern central aportarà el 50% del pressupost per rehabilitar-lo\nL'Ajuntament ja té preparat el projecte de pla d'usos per al Castell de Bellvís. L'espai es convertirà en un equipament de ciutat, concretament en centre d'interpretació per donar a conèixer l'època medieval a L'Hospitalet. El Govern central aportarà la meitat del pressupost per rehabilitar-lo.\nUna comissió mixta formada pels ministeris de Transport i Cultura ha inclòs la rehabilitació arqueològica i arquitectònica del Castell de Bellvís en la proposta de finançament per recuperar patrimoni històric a Catalunya. El Ministeri de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana aportarà la meitat del pressupost total de l'actuació, que s'eleva a 1.719.388,22 euros. L'Ajuntament posarà el 50% restant.\nLa resolució provisional permetrà continuar amb els procediments fins a l’adopció de la resolució definitiva, condicionada a l’aprovació dels projectes i a les aportacions financers compromeses. Les aportacions econòmiques van a càrrec del programa de l’1,5% cultural, creat per garantir la conservació i promoure l’enriquiment del patrimoni històric, cultural i artístic.\nEl regidor de Cultura, David Quirós, s’ha mostrat satisfet ja que “permetrà avançar en la recuperació de l’edifici. Encara no tenim dates concretes, però sí que tenim la certesa que ens ho han donat i és una molt bona notícia per la ciutat".\nL'Ajuntament ja té preparat també el projecte de pla d'usos per al Castell de Bellvís. L'espai es convertirà en un equipament de ciutat, concretament en un centre d'interpretació de l'època medieval a L'Hospitalet. "La nostra voluntat no només era poder recuperar aquest espai per a la ciutadania sinó dotar-lo de contingut", ha afegit Quirós. El projecte preveu que "l'espai sigui visitable, tingui un servei educatiu i amb la presència de la tecnologia", ha afirmat el regidor.\nPer la seva banda, Noelia Aparicio, membre de la Plataforma Defensem el Castell de Bellvís, ha dit a l'espai de l'entrevista de l'Informatiu de Televisió de L'Hospitalet que "encara que no coneixem massa el projecte el rebem amb joia. El castell està molt degradat i no sé si arriben a temps o no. Els voltants estan degradats amb mobles vells i esperem que els diners arribin a temps en benefici del castell".\nAparicio ha afegit que "no es té cura del dia a dia del castell i resta molta feina a fer i pel que fa als seus usos no ho tenim massa clar perquè no hem vist el projecte. Voldríem que s'hagués fet una enquesta amb els veïns per decidir allò que la majoria volgués".\nLes restes del Castell de Bellvís es van descobrir l’any 2007 en els treballs previs de rehabilitació de la Casa de la Torrassa, antiga masia situada a la ronda de la Torrassa. Els fossats als costats est i oest indiquen que es tractava d’una fortificació militar.\nEntrevista de L'Informatiu - Noelia Aparicio, membre Plataforma Defensem el Castell de Bellvís


COMPSA Consultoria Empresarial Integral, S.A. | La prestació per maternitat, exempta d’IRFP\nLa prestació per maternitat, e…\nEl Tribunal Superior de Justícia de Madrid ha dictat una sentència en la qual es considera que la prestació de maternitat està exempta de tributar en l’IRPF com a rendiment del treball. Es tracta de la primera sentència en aquest sentit i, en conseqüència, no crea jurisprudència però, de totes maneres, obre la porta a altres contribuents a sol·licitar la devolució de les quanties tributades per aquest concepte.\nEl procés, que caldrà avaluar en cada cas, caldrà tramitar-lo per la via administrativa i, en esgotar-la, si fós el cas, per la via judicial. Cal tenir en compte que, els imprts tributats amb anterioritat al 2012 estaran prescrits.\nRecomanem vivament la revisió de la majoria de casos perquè considerem que la devolució d’aquestes quantitats està supeditada al fet de mantenir obert l’expedient en via administrativa. És a dir, en un futur, podríem trobar-nos en la situació que només tindran dret a accedir a la devolució aquelles persones que hagin iniciat aquest procediment.\nDe fet, l’Agència Tributària ha indicat que la interpretació de la llei seguirà sent la mateixa. En conseqüència, les perceptores d’aquesta prestació l’hauran de seguir declarant als seus impostos sobre la renda i, més endavant, en cas que sigui oportú, sol·licitar la devolució d’aquest ingrés indegut.\nPer tant, recomanem a totes aquelles persones que han tributat per aquest concepte en renda a partir de 2012 que es posin en contacte amb nosaltres per avaluar la conveniència d’iniciar la via administrativa.\nCOMPTE AMB LA PRORRATA DE L’ IVANOUS CERTIFICATS ELECTRÒNICS


Sisè B promoció 2015-16: TEMA 2: ELS ECOSISTEMES\nTEMA 2: ELS ECOSISTEMES\nVos deix part del tema 2 de naturals. Ja queda menys per acabar-ho! Ànims que ho estau fent molt bé!\nUn ecosistema és el conjunt d’éssers vius que habiten en un lloc, on es relacionen els uns amb els altres, i el medi físic en què viuen.\nØ Elements d’un ecosistema\nEls ecosistemes estan formats per dos components:\nEl medi físic: Està format per tots els components no vius de l’ecosistema, com les roques, l’aire, o l’aigua, i per un conjunt de factors que influeixen en els éssers vius, com la temperatura, la humitat o la quantitat de llim que arriba a l’ecosistema.\nEls ésser vius: Són tots els animals, les plantes i altres éssers vius, com algues, fongs i bacteris , que formen part de l’ecosistema.\nØ Éssers vius d’un ecosistema\nTots els individus d’una espècie que habiten en un ecosistema formen una població.\nEn un ecosistema hi ha moltes poblacions diferents. El conjunt de totes aquestes poblacions constitueixen una comunitat.\nEls éssers vius més abundants d’un ecosistema d’un ecosistema solen ser els animals i les plantes. Els animals formen la fauna de l’ecosistema i les plantes la flora.\nØ La relació entre els éssers vius i el medi físic\nØ El medi físic: té gran influència damunt els éssers vius d’un ecosistema. Hi ha dos tipus:\no Els medis terrestres: Són aquells que es troben a la terra; per tant, els éssers vius hi estan envoltats d’aire. Els factors més importants són: la temperatura, la humitat, el tipus de sòl i el relleu.\no Els medis aquàtics: Són aquells en què hi ha una massa d’aigua, com la mar, un riu o un llac. Els éssers vius estan envoltats d’aigua. Els factors més influents son la quantitat de sal, la llum, els corrents, la temperatura i el tipus de fons.\nØ Les relacions d’alimentació.\no Les necessitats dels éssers vius: Cada ésser viu té unes necessitats concretes i habita al lloc on pot satisfer-les. Es diu que els éssers vius estan adaptats al medi en què habiten.\nØ L’alimentació en l’ecosistema: Existeixen diferents tipus d’éssers vius segons l’alimentació.\n§ Productors: fabriquen el seu propi aliment. Per exemple: plantes i algues.\n§ Consumidors: Els animals no poden fabricar aliment. L’aconsegueixen dels éssers vius dels quals s’alimenten. Hi ha diversos tipus:\n· Consumidors primaris: són els herbívors com els conills.\n· Consumidors secundaris: són els animals carnívors, és a dir, els que s’alimenten d’altres animals. Per exemple\n§ Carronyers, com els voltors, s’alimenten dels cadàvers d’altres animals.\n§ Descomponedors: són microorganismes i fongs que s’alimenten de restes d’altres éssers vius.\nPublicat per mestre can raspalls a 1:00\nEJERCICIO 1 PÁGINA 95\nSOLUCIÓN EJERCICIOS DE LA PÁGINA 94\nUNA SUPER SORPRESAA!!\nRESOLUCIÓN PROBLEMAS PÁG 92\nPOPURRÍ DE EJERCICIOS DE FRACCIONES\nRESOLUCIÓN FICHA DE FRACCIONES\nRESOLUCIÓN FICHA 4 (DIVISIONES)\nMATEMÁTICAS: SOLUCIONES PÁGINA 81\nELS TRERRATRÈMOLS I ELS VOLCANS\nSUMA Y RESTA DE FRACCIONES DE IGUAL DENOMINADOR. P...\nLA CARTA Y EL E-MAIL\nPALABRAS PRIMITIVAS, DERIVADAS Y FAMILIA DE PALABR...\nRACÓ: Connecta de les CCAA\nPROBLEMAS CON FRACCIONES DE MISMO DENOMINADOR


Encuentra aquí información de Estudi en Lila; Maria Antònia Oliver para tu escuela ¡Entra ya! | Rincón del Vago\nEstudi en Lila; Maria Antònia Oliver\nTítol del llibre: Estudi en lila\nAutor: Oliver, Maria Antònia\nCol·lecció i nº: La Negra nº 5\nLloc i any de publicació: 1996, Barcelona\nNombre de pàgines: 199\nNasqué a Manacor l'any 1947, ja ha escrit altres noveles com Cròniques de la molt anomenada ciutat de Montcarrà o el vaixell d'Iràs i no tornaràs, entre d'altres. Pertany al col·lectiu Ofèlia Dracs.\nTemps: avui en dia\nGènere: èpic, novela\nCapítols: XIV capitols dividits en dues parts de deu i quatre capitols respectivament i un epíleg.\nEsdeveniment inicial: Una detectiva mallorquina afincada a Barcelona li arriben dos casos per resoldre, la recerca d'una al·lota mallorquina i la de tres homes desconeguts.\nNus: Passa les mil i una peripecies i situacions per resoldre aquests casos fins que els aconsegueix resoldre, no de la manera que esperava.\nFinal: Farta de tot, se'n va a Austràlia, “que encara que no sigui Mallorca, és una illa”.\nPrincipals: Apol·lònia (Lònia) Guiu: és una mallorquina de trenta-cinc anys que viu des de fa set anys a Barcelona i en fa cinc que és detectiu privat. L'enginy li funciona millor que la força, però qua treu el “gènit” no la voldria veure. Té un sac de paciència i és molt bona comediant, però la manera de tranquilitzar-se quan es posa nerviosa és comprar pintallavis per a la seva col·lecció.\nSecundaris: Quim, Sebastiana, Jerònia, Pep, Joana, Neus, sra. Gaudí, sr. Antal, Sr. Gòmara, Sr, Jovel, Berta, Mercè, Dr. Canal, Martí, baronessa, filipí de blanc, Arquer, policia,...\nNa Lònia és una detectiu mallorquina instalada a Barcelona de la requereixen els serveis una família mallorquina la filla de la qual s'ha escapat, i al mateix temps una antiquaria perque trobi a tres lladres d'art. Ella s'encarrega de l'antiquaria i encomana al seu soci, en Quim, que cerqui l'al·lota. Na Lònia pensa que l'antiquaria la menteix, però fa investigacions i així com va trobant als homes, moren al cap de poc. Mentrestant troben a l'al·lota, ha estat violada i ara està embarassada, i s'instala en el pis de na Lònia, mentres es decidesqui entre tenir el fill o abortar, però l'assistenta social contacta amb els pares i aquest li peguen una repolsa per telèfon i van a cercar-la a Barcelona, però ella es suicida. Tornant als tres homes, resulta que l'antiquaria no li havien robat, sinó que l'havien violada aquells tres i els cerca per senar-los. No els mata, però en arribar a l'hospital, el director de l'hospital els deixa morir i diagnostica distintes morts per tapar la capació (accident, infart i leucèmia). Mentres investigava això, es destapa tot, dos dels tres, es dediquen al tràfic de filipines per a la prostitució i l'altre al tràfic d'armes des de Filipines. En l'hospital es realitzen la fabricació d'armes biològiques per enviar a Filipines. Entre tot això, el director de l'hospital s'enten amb la dona d'un dels morts, i a posta els deixa morir. Quan na Lònia ha aconseguit fermar tots els caps que li quedaven, decideix retirar-se a Austràlia i passar tota l'informació a un colega seu i regalar-li tot el mèrit.\nNota: Aquest argument pega massa bots i es massa enravessat per pder-lo explicar així com toca, consell: llegeix-lo\nM'ha agradat molt, perque a part de ser divertit i entretengut, té un atractic afegit, que és la familiaritat del llenguatge ja que utilitza expresions de les Illes i en fa referència a cada instant. Un altre dels ingredients és la complicadesa de l'argument.\nLliteratura catalana contemporània del segle XXArgumentPersonatgesEstil literariEstructuraVida i Obra


Cor Vakombà Qui som? - Cor Vakombà\nFundat el 2004 per la seva actual directora, Mariona Sànchez i format per alumnes de l’Escola de Música Creu Alta de Sabadell. Actualment el cor està format per 17 joves dels 18 als 26 anys, tots ells amb formació musical.\nClàssics, Bandes Sonores, música tradicional, gospel així com les músiques més actuals i els grans hits internacionals formen part del nostre repertori. Sempre amb el segell VKB.\nDonem el toc VKB a les cançons tant pel que fa a la interpretació i a la coreografia. Sempre originals. Sempre Sorprenents!\nLa Directora: Mariona Sànchez\nAmb més de vint anys d’experència en la direcció de formacions corals i una sòlida formació en direcció coral sota el mestretatge de directors com ara: Pierre Cao, Manel Cabero o Josep Vila i de cant amb Montserrat Torella, Angels Busquets i Carles Ferreras. Ha format part com a cantaire de diverses formacions corals com ara el Cor Lieder Camera de Sabadell. És, a més, professora superior de flauta de bec, professora d’acordió i llicenciada en pedagogía musical “Edgar Willems”.\nÉs professora de llenguatge musical, cant coral, flauta de bec, acordió i de conjunt instrumental a l’Escola de Música Creu Alta de Sabadell. Ha dirigit obres per a cor i orquestra com ara “Stabat Mater” de J.Rheinberger o el “Carmina Burana” de C.Orff.\nHa fundat i dirigeix les corals de l’Escola de Música Creu Alta: “9songs” (coral juvenil), “Catasons” (coral d’adults) i “Vakombà” (cor de joves).\n2016 Concert La Creu Alta amb la Fundació Vicente Ferrer.\n2016 Acte de Graduació Escola Universitària d’Enginyers de Terrassa.\n2016 Festa del Cava – Sala Oval del MNAC a Barcelona.\n2016 Presentació del CD “PETJADES” a Castellterçol.\n2016 Participació en “Al capdavall som barbars”, homenatge a Joan Oliver a Sabadell.\n2016 Presentació del CD “PETJADES” amb una soble sessió al teatre Principal de Sabadell.\n2016 Acte central de commemoració de la Diada Nacional de Catalunya a Sabadell.\n2016 Concert de Festa Major de Castellterçol.\n2016 Espectacle “Enclau de Cors” a Salou amb el Cor Jove de Salou.\n2016 Festival Coral Vila de Cubelles.\n2015 Espectacle #JoSocVKB al Teatre Principal de Barberà del Vallès.\n2015 Pregó de la Festa major de Sabadell i espectacle inaugural.\n2015 Cor Solista del Concert de 30è Aniversari de l’Escola de Música Creu Alta al Palau de la ´Música Catalana\n2015 Presentació espectacle #JoSocVKB al Teatre Principal de Sabadell.\n2014 Cor participant a la segona edició del programa concurs Oh Happy Day! de Televisió de Catalunya.\n2014 Concert Conjunt amb Liceo Artístico Ego Bianchi a Cúneo (Itàlia).\n2013 Estrena de l’espectacle: “En escena” a Sabadell.\n2013 Concert Conjunt amb Liceo Artístico Ego Bianchi de Cúneo (Itàlia) a Sabadell.\n2011 Estrena del primer espectacle: “No t’he sentit o no té sentit” a Sabadell.\n2011 Participació al Festival Corale Internazionale Verona Garda Estate (Itàlia).\n2011 Participació a la “Koorbienale” de Haarlem (Holanda).\n2010 Interpretació de “Carmina Burana” de C.Orff Auditori Centre Cultural Caixa de Terrassa.\n2005 Interpretació del “Stabat Mater” de J.Rheinberger al Teatre Auditori de S.Cugat.\nVakombà – Esclat de música!\nFormat per una trentena de joves alumnes i ex alumnes de l’Escola de Música Creu Alta de Sabadell dirigits per la seva fundadora Mariona Sànchez. A l’escenari som un esclat de música i alegria. Sempre originals, sempre sorprenents!\n© Vakombà 2016 - Escola de Música Creu Alta - Política de privacitat i cookies\nAquesta pàgina web utilitza "cookies" per a que poguem millorar la vostra experiència a la nostre web. Entenem que accepta l'ús de les cookies, però també pot deshabilitar-les accedint a l'enllaç.Acceptar Llegir més


5.- Projecte d’investigació TEA i TDAH-TDA – Bloc de Psicologia Evolutiva i de l'Educació\nHome » 5.- Projecte d’investigació TEA i TDAH-TDA\nDes de la Facultat d’Educació de la Universitat d’Alacant i dintre del marc Europeu d’Educació Superior, estem desenvolupant diferents projectes pilots per a millorar la nostra docència.\nEntre els diferents projectes, es troba el disseny d’assignatures en les quals preval la importància i el desenvolupament de competències relacionades amb la pràctica professional dels futurs graduats. Entre aquestes competències es troben el treball col·laboratiu en equips multidisciplinars i les habilitats de comunicació oral. A més, per a aconseguir arribar a tals propòsits, s’ha dissenyat una docència centrada en l’aprenentatge a través de projectes d’investigació, partint de l’estudi de diversos trastorns del desenvolupament i comportamentals que poden tenir una incidència significativa en entorns educatius. S’han escollit TGD i TDAH per a elaborar de forma col·laborativa (un grup d’alumnes de Psicopedagogia juntament amb un grup d’alumnes d’Enginyeria Informàtica) una plataforma on line, que facilite la comunicació entre els diferents contextos participants de l’educació dels xiquets que pateixen mencionats trastorns (família, centre escolar, professionals clínics i professionals de serveis de suport extraescolar).\nAquesta plataforma contindrà, una vegada finalitzada la seva elaboració i posterior avaluació, una sèrie d’instruments de recollida d’informació que facilitarà que els professionals encarregats del diagnòstic i de les consegüents intervencions terapèutiques, obtinguin ràpidament informació per a desenvolupar el seu treball. A més, utilitzant tècniques informàtiques basades en intel·ligència artificial, la aplicació, després de l’avaluació de les respostes aconseguides des dels diversos àmbits, permetrà l’orientació en el diagnòstic als distints professionals.\nEn aquesta pàgina del bloc penjarem materials que poden ajudar-nos a assolit més coneixements a prop del trastorns treballats. A més, podeu consultar la nostra wiki, eina que hem fet servir com a plataforma per a compartir informació durant el proces d’investigació.\nNoticia TGD i TDAH (Europa Press)\nEl següent llibre descriu de forma senzilla i clara com un xiquet amb Síndrome d’Aspergir entén el món que l’envolta. Este material a sigut utilitzat a l’escoles per a que els companys d’un alumne comprenguen millor els comportaments, a voltes fora de la norma, d’un company amb un trastorn similar.\n[kml_flashembed movie="http://www.youtube.com/v/0HRD310kVOY" width="450" height="375" wmode="transparent" /]\nAquesta pel·lícula narra la historia del cas especial d’una dona afectada per la Síndrome d’Aspergir que es supera a sí mateixa fins arribar a sorprendre a tots els que la coneixen. Temple ha arribat a ser docent universitària, escriptora, inventora i acostuma a oferir els seus servicis com a conferenciant en temes relacionats amb autisme.\nPel·lícula-documental que tracta la convivència familiar quan tens un fill que peteix autisme.\nEntrevista a Mercedes Belinchón\n“El espectro autista, avances en el diágnostico”\nAsociación Proyecto Autista ASPAU\nRecull de materials audiovisuals\nO’Pelouro es una escola singular, que no hem d’entendre-la com l’escola ordinària que podem extreure del nostre ideari. Es una escola que ha aconseguit trencar amb l’educació estandarditzada, homogènia, comú del nostre sistema educatiu. L’objectiu pel que lluiten des de O’Pelouro es el de mostrar que es viable que l’escola es convertisca en la clau per a que els alumnes visquen experiències educatives enriquidores, alliberada de estigmes classistes, on es promulga una educació igualitària, des de el respecte i evitant les alienacions d’un sistema educatiu uniforme.\nEl tractament biològic com una alternativa possible per a la cura dels casos d’autisme que presenten la seua base en una intoxicació per metall pesats.\n[kml_flashembed movie="http://www.youtube.com/v/YfMMj0E7oJg" width="450" height="375" wmode="transparent" /]\n[kml_flashembed movie="http://www.youtube.com/v/gtkdu4xJOsk" width="450" height="375" wmode="transparent" /]\nProva de Coeficient d’Espectre Autista que té per objectiu quantificar els trets autistes en xiquets entre 4 i 11 anys i està pensat per a que el complimenten els pares o cuidadors.\nTest Infantil de la Síndrome d’Aspergir. Es considera útil com a prova per a identificar de forma primerenca, en edats compreses entre 4 i 11 anys, la Síndrome d’Aspergir.\nInformació des des diferents perspectives de la medicació més habitual per al tractament clínic del TDAH i TDA:\n[kml_flashembed movie="http://www.youtube.com/v/ie9Iu-kLxd4" width="450" height="375" wmode="transparent" /]\nNeuròleg Fred Baughman\nEl neuròleg Fred Baughman intenta demostrar que no hi han investigacions suficients com per a afirmar que els tractaments farmacològics amb metilfenidato suposa més solucions que contraindicacions per als afectats de TDAH. El material te molt de temps, tant els nostres coneximents del trastorn com el tractament farmacològic han evolucionat, però si que es cert que mostra com els laboratoris farmacèutics, poden influir en les creences dels professionals de la medecina.\n[kml_flashembed movie="http://www.youtube.com/v/jJxqb-hpY5g" width="450" height="375" wmode="transparent" /]\nExemple d’un xiquet que presenta simptomatologia pròpia del TDAH.\n[kml_flashembed movie="http://www.youtube.com/v/R6fmAnxKFcg" width="450" height="375" wmode="transparent" /]\nEn els últims 50 anys les esferes econòmica, cultural i personal han donat un tomb al món sencer. I no obstant això, els sistemes educatius no han mogut un àpex els seus programes i els seus objectius. Per què s’avorrixen els xiquets i xiquetes a l’escola? Per què arriben al món adult sense tindre idea dels seus propis talents i capacitats? Podria ser esta l’arrel del preocupant increment del diagnòstic de TDAH i TDA?\n[kml_flashembed movie="http://blip.tv/play/%2B3KCqdp%2BAg" type="application/x-shockwave-flash" width="480" height="300" allowscriptaccess="always" allowfullscreen="true"><!--" width="475" height="425" wmode="transparent" /]\nGuía Práctica para Educadores. El Alumno con TDAH – Fundación ADANA\nPonència al Congrés\nSegundo Coloquio Nacional de Estudios Cognitivos de Chile. Aportes Actuales de la Ciencia Cognitiva a la Educación.\nFrancisco Aboitiz ens presenta el TDAH des de una perspectiva biologicista i ens parla dels últims avanços mèdics.\nInteressant article que versa entorn als resultats d’una investigació que certifica que, en un nombre significativament important, hi han diagnòstics de TDAH que responen a un altre trastorn. Els resultats de la investigació destaquen qué altres diagnòstics poden presentar símptomes similars als al TDAH, per a facilitar un diagnòstic diferencial exitòs.\nAl fil del que vam parlar a classe a prop de la mediació i els desórdens psicològics.\n[kml_flashembed movie="http://www.youtube.com/v/wIWuEAFlg1Y" width="475" height="400" wmode="transparent" /]\nPòster presentat al Congres d’Investigació en Docència Universitària de la Universitat d’Alacant.


Agencia Sírius: 05 de setembre 2010\nETA declara la fi d'accions armades!\nETA informa que ja fa uns quants mesos va decidir no realitzar accions armades i crida els agents a respondre a la situació. En una declaració avançada per la BBC i feta arribar també a GARA, apel.la al Govern espanyol per establir els "mínims democràtics necessaris" que permetin desenvolupar un procés de solució. ETA ha fet pública avui una declaració en la qual informa que "ja fa alguns mesos" va prendre la decisió de "no portar a terme accions armades ofensives", al mateix temps que crida els agents polítics, socials i sindicals bascos a donar "passos ferms" per obrir un nou temps.\nEn la declaració, avançada per la cadena britànica BBC i feta arribar també a GARA, ETA fa una crida a la comunitat internacional, a la qual ja hauria informat amb anterioritat de la seva decisió de no realitzar accions armades, "perquè prengui part en la articulació d'una solució duradora, justa i democràtica a aquest secular conflicte polític".\nAl vídeo es pot veure a tres militants d'ETA amb els rostres coberts, davant de l'anagrama d'aquesta organització i ensenyes basques. Un d'ells, una dona, dóna lectura del text, en què ETA "es reafirma en el compromís amb una solució democràtica perquè, a través del diàleg i la negociació, els ciutadans bascos puguem decidir el nostre futur de forma lliure i democràtica" . En aquest context apel al Govern espanyol per establir els "mínims democràtics necessaris".\nETA situa tot això en la situació de cruïlla que, segons ell, viu Euskal Herria: "Esgotat el marc autonòmic, al Poble Basc li ha arribat l'hora de realitzar el canvi polític, el moment de construir per a Euskal Herria el marc democràtic, seguint el desig de la majoria de la ciutadania basca".\nL'organització armada afirma que la lluita d'anys ha sembrat les condicions polítiques per a aquest canvi, i considera que des d'ara la confrontació també serà necessària per superar "la negació i el tancament" dels estats.


Denuncien que el CIE de Sapadors no va notificar els contagi...\nDenuncien que el CIE de Sapadors no va notificar els contagis per Covid a l'interior del centre a Salut Pública\n14 de gener de 2022 (13:13 CET)\nCIE de Sapadors a València\nLa Campanya pel tancament dels CIEs ha denunciat que el CIE de Sapadors de València no va notificar els contagis per Covid-19 registrats a l'interior del centre a Salut Pública.\nEl passat 3 de gener diversos interns van començar a manifestar símptomes compatibles amb coronavirus, situació que van comunicar als funcionaris policials, al servei mèdic del CIE i a la Campanya pel tancament dels CIEs i la fi de les deportacions (CIEs NO).\nNo obstant això, segons han narrat els interns, només es va realitzar proves PCR a tres ciutadans algerians que anaven a ser expulsats i que finalment van donar positiu.\nDavant la "inacció" del personal del centre a l'hora de realitzar proves generalitzades als interns del CIE, el dia 7 de gener la Campanya va presentar una queixa davant la Conselleria de Sanitat.\nDiversos interns van comunicar a la Campanya el 8 de gener que havien començat a realitzar-se proves d'antígens en el CIE i en la vesprada del 9 de gener van traslladar que almenys set persones havien resultat positives.\nL'11 de gener es va obtenir resposta telefònica del servei de Salut Pública de la Conselleria de Sanitat en la qual es comunicava que no es tenia constància que hi haguera casos positius en el CIE de Sapadors.\nSalut Pública va assegurar que començarien a realitzar els esbrinaments necessaris per a determinar els fets. L'endemà fonts oficials van confirmar l'existència de 33 casos positius a l'interior del CIE, ha apuntat la Campanya.\n"Ja havia quedat demostrada tant la negligència per part dels responsables del CIE a l'hora de tractar aquest brot com la incapacitat de les instal·lacions per a assegurar la prevenció i contenció del virus", ha dit.\nD'una banda, ha agregat, "les proves d'antígens es van començar a realitzar de manera generalitzada cinc dies després de les queixes dels interns, així com amb posterioritat a la queixa presentada per la Campanya. D'altra banda, en escassos dies el nombre de casos positius ha augmentat de manera vertiginosa. Però, a més, davant la falta de constatació per part de Sanitat dels contagis i tenint la confirmació de la realització de proves diagnòstiques abans que el servei de Salut Pública es posara en contacte amb la Campanya, queda demostrat que els responsables del CIE no havien realitzat una comunicació dels contagis al servei de Salut Pública", ha incidit.\nAquest fet, al seu judici, "suposa una ocultació d'informació i, per tant, una negligència flagrant, tant per part del servei mèdic del CIE, com de les autoritats responsables d'aquest". "Les persones privades de llibertat en el CIE de Sapadors manifesten estar vivint una situació de gran angoixa davant la desprotecció que estan patint", ha subratllat.\nEn les últimes hores, diversos interns que havien donat negatiu en les proves d'antígens han començat a tindre símptomes, per la qual cosa el nombre de persones contagiades encara podria continuar augmentant.\nDes de la Campanya han exigit que es depuren responsabilitats per la "lamentable" gestió de la situació i el "desistiment de les seues obligacions" per part del personal del CIE de Sapadors en el seu deure de protegir la salut i integritat dels interns.


Lo que necesito | Economía | Xuletas, chuletas para exámenes, apuntes y trabajos\nEscrito el 7 de Noviembre de 2011 en catalán con un tamaño de 9,38 KB\n1.- què és una empresa individual:\n-L’empresa individual és un tipus d’empresa que té personalitat física(el seu propietari es una persona).\n-Generalment, es tracta d’una persona física que realitza en nom propi una activitat comercial, industrial o professional. Cal ser major d’edat i tenir lliure disponibilitat dels béns propis.\n-L’empresari individual dirigeix personalment la gestió de l’empresa i té responsabilitat il.limitada. No fa falta capital mínim per constituir-la, el nom de l’empresa ha de ser el del titular i tributa per IRPF.\n2.- Què vol dir responsabilitat il.limitada de l’empresari?\n-Vol dir que l’empresari respon dels deutes contrets davant de tercers de manera personal, amb tot el seu patrimoni present i futur.\n3.- Defineix les societats mercantils.\n-Són societats formades per diverses persones que reuneixen un fons patrimonial comú per col.laborar en l’explotació d’una empresa, amb la finalitat d’obtenir-ne un benefici i participar en el repartiment dels guanys.\n4.- Què vol dir que una empresa és personalista?\n-Les empreses personalistes en les que la gestió correspon als socis i, per tant, és més important l’aspecte personal de cadascun que el capital en si.\n5.- Què vol dir que una empresa és capitalista? Posa’n exemples.\nLes societats capitalistes són aquelles en les que és més important l’aportació del capital que les característiques personals dels socis.\n6.- En una empresa comanditària, quina diferència hi ha entre els socis comanditaris i els socis col.lectius.\n-Els socis col.lectius intervenen directament en la gestió de la societat i responen de manera personal, solidària i il.limitada davant els deutes socials.\nEls socis comanditaris realitzen una aportació econòmica a la societat i participen únicament dels resultats econòmics, sense intervenir en la gestió de l’empresa. Per tant, tenen una responsabilitat davant de terceres persones limitada a la seva aportació.\n7.- Enumera tres diferències i tres similituds entre les societats anònimes i les de responsabilitat limitada.\n- Són societats capitalistes.\n- La responsabilitat dels socis és limitada.\n- El nombre de socis és d’un o més.\n- En la limitada el capital social està dividit en participacions i en l’anònima en accions.\n- En la limitada el capital social no pot ser inferior a 3005,06 € i en l’anònima el mínim es de 60.101,21 €.\n- En la limitada, per a la transmissió de participacions socials cal avisar i hi tenen dret preferent la resta dels socis. En l’anòmia la transmissió és lliure.\nSOCIETAT COOPERATIVA CATALANA: Les cooperatives són societats amb plena autonomia i sota els principis de lliure adhesió i de baixa voluntària, amb capital variable i gestió democràtica, que associen persones físiques i jurídiques que tenen necessitats o interessos socioeconòmics comuns.\nCooperatives de primer grau: els socis poden ser persones físiques o persones jurídiques. S'inscriuen en el Registre de Cooperatives del servei territorial corresponent.\nCooperatives de segon grau: entre els socis que la formen hi ha d'haver com a mínim dues persones jurídiques i una ha de ser una cooperativa. Aquestes d'han d'inscriure en el Registre Central de Cooperatives.\nÒrgans de funcionament:\nL'assemblea general: Està constituïda per tots els socis. És l'òrgan d'expressió de la voluntat social. Els seus acords són obligatoris per a la totalitat dels socis i adherits.\nDenominació de les cooperatives:\nLa denominació ha d'incloure necessàriament el terme "societat cooperativa catalana", o l'abreviatura corresponent (ScoopC, SCC), i han d'indicar el règim de responsabilitat dels socis, que pot ser limitada (SCCL) o il.limitada (SCC Il.ltda.).\nLes cooperatives estan considerades com la forma més democràtica de constituir-se, ja que es tracta d'una societat amb activitat econòmica, però també amb clars objectius socials. És per això que els organismes públics afavoreixen i potencien, doncs, la creació d'aquest tipus de societat, concedint-li ajudes específiques, com són:\n-Especialitats en l'Impost de Societats.\n-Exempcions en l'ITPAJD.\n-Els socis treballadors poden capitalitzar la prestació que els correspongui per atur.\n-El protagonisme que la llei dóna als socis cooperatius els obliga a exercir els seus drets de manera responsable, obligant-los a arribar a acords majoritaris en cas de conflictes. Les relacions interpersonals adquireixen una importància cabdal en un marc legal en què els criteris personals i professionals prenen més valor que l'aportació de capital.\nBaixa dels socis:\n-Els socis es poden donar de baixa de la cooperativa en qualsevol moment, de conformitat amb els estatuts socials. Tanmateix, aquests estatuts poden establir un termini mínim de permanència a la cooperativa, que no pot ser en cap cas superior a cinc anys.\n2.- La relació d’un empresari individual amb el Registre Mercantil és:(B,c)\n7.- Compara el concepte de participació amb el d’acció.\n-Les participacions són parts iguals, acumulables i indivisibles del capital d’una societat de responsabilitat limitada, que no poden incorporar-se a títols negociables ni anomenar-se accions.\n9.- Explica com ha de ser el capital en les societats anònimes.El capital d’una societat anònima es divideix en parts iguals. Cadascuna d’aquestes parts s’anomena acció, que es representen o bé mitjançant títols o bé per anotacions en compte. . Els títols són documents físics i les anotacions en compte són aquelles en les quals es consigna el nombre d’accions que posseeix cada soci i les successives transmissions, que s’inscriuen mitjançant transferències comptables.\n11.- El fet de tenir la propietat d’una acció, quins drets comporta?\n-Dret a participar en el repartiment de beneficis socials; i en el patrimoni resultant de la liquidació d’acord amb la seva participació en la societat.\n-Dret preferent de subscripció de noves accions. En les ampliacions de capital, els accionistes tenen preferència a l’hora d’adquirir noves accions.\n-Dret d’assistència i vot a les juntes.\n-Dret a impugnar els acords socials, en cas que siguin contraris a la llei o als estatuts.\n-Dret d’informació sobre els assumptes a tractar en la Junta d’Accionistes per poder emetre el vot.\n12.- Explica la diferència entre el concepte de dividend actiu i el de dividend passiu.-Dividends actius: formen el repartiment dels beneficis socials.\n-Dividends passius: són les quantitats que, en el moment de la constitució de la SA, no s’han desemborsat i que es van satisfent segons s’hagi acordat.\n13.- Una SRL pot tenir dividends passius? Per què?\n-Una SRL no pot tenir dividends passius perquè en el moment de la constitució d’aquest tipus de societat, el capital ha d’estar totalment subscrit i desemborsat.\n20.- Digues algunes diferències entre la societat limitada nova empresa i la societat de responsabilitat limit:\n-La SLNE el nombre màxim de socis en el moment de la constitució es limita a cinc, que han de ser persones físiques; la SRL no té limit.\n-La SLNE el capital social mínim, que haurà d’estar íntegrament desemborsat mitjançant aportacions dineràries en el moment de la constitució, és de 3.012€ i el màxim de 120.202 €. A la SRL, el mínim és de 3.005,06€ i les aportacions poden ser dineràries o no dineràries.\n21.- Digues quina és la resposta correcta:(C)cap de les respostes.\n22.-La societat comanditària simple:(A)\n23.-Una SA laboral (SAL):(A)\ncompara el concepte de participació amb el d'acció diferencia dividend actiu i passiu avantatges de les cooperatives content Què vol dir que l’empresari té responsabilitat il•limitada? que vol dir responsabilitat il·limitada de l'empresari? en una empresa comànditaria, quina diferència hi ha entre els socis comanditaris i els socis col·lectius quina es la relacio d'un empresari individual amb el registre mercantil creació d'un fons patrimonial comú per col·laborar en l'explotació d'una empresa exempció desemborsament de dividend passiu que vol dir una empresa capitalista què vol dir que una empresa és capitalista? posa'n exemples què vol dir que una empresa és personalista que vol dir que una empresa es capitalista xuleta dividends passius En una societat, què vol dir que la responsabilitat és solidària? enumera tres diferències i tres similituds entre les societats anònimes i les de responsabilitat limitada?