Una eucaristia literària a Kosmopolis | Tatiana Pagà\nUna eucaristia literària a Kosmopolis\nTatiana Pagà. Kosmopolis15.\nLa tarda del dijous 19 de març, Kosmopolis va oferir una “eucaristia” literària dirigida per Marc Caellas. El moderador (o sacerdot) va ser el periodista Jordi Nopca i els autors convidats (o escolans) Unai Velasco i María Folguera. Aquest acte formava part de l’esdeveniment Laboratoris de l’escriptura, una sèrie de tallers que exploren l’estómac dels escriptors per descobrir tot allò que intervé en la creació d’una obra.\nUnai Velasco, Jordi Nopca i María Folguera | Foto: Tatiana Pagà\nEls convidats van portar alguns dels objectes que necessiten tenir a prop durant el procés de creació o simplement que per a ells són especials en algun sentit. Folguera va portar uns rovells de Santa Teresa perquè gràcies a la santa va veure que es pot viure mantenint la vitalitat i la fortalesa. També va portar un article necrològic de la milionària Huguette Clark que li recordava que no ha d’estar tan pendent d’allò que la gent pensi sobre ella. També va dur una foto del primer aniversari de la seva germana en què aquesta s’agafa a un pastís gegant de xocolata, perquè li recordava el lligam que tots tenim amb la mort, ja que, en néixer, la seva germana havia estat a punt de morir. Un altre dels objectes que l’escriptora va dur era una figureta de sant Llàtzer, perquè a la seva pròxima novel·la vol parlar sobre ell, i també amb la intenció que la protegís de les malalties de la pell (des de fa un temps ha tingut urticària a causa de l’estrès, va explicar).\nL’objecte estrella de Velasco va ser una safata de morro fregit que segons ell defineix els seus excessos amb el menjar. A més a més de llegir un poema autobiogràfic que tractava sobre personatges de Xmen, l’escriptor també va portar una capsa de Depakine Crono (500mg), medicament que utilitza per combatre l’epilèpsia. Velasco va explicar que el morro emulava el cos de Crist i que a causa de la malaltia no podia beure la sang de Crist, i per això se sentia una mica fora de la comunitat. També va portar un fragment de la pel·lícula Willow, perquè li agrada aquella sensació que es produeix quan diverses persones recorden una mateixa escena d’una pel·lícula que havien vist quan eren petites. Segons ell, li agrada utilitzar el cinema com a performance comunicativa a través del temps.\nNopca va continuar la cerimònia preguntant-los per les influències. L’escriptora va reconèixer que a ella l’havien influenciat els germans Grimm, per la seva destresa en saber explicar la violència a tots els públics. Velasco va triar el poeta Álvaro Pombo perquè li agrada com utilitza el recurs de tenir esperança en què les coses no acabin morint. Es veu que Pombo va llegir una obra seva i el va elogiar dient-li que era com un vòmit.\nPer acabar la missa, el sacerdot Nopca els va preguntar què era allò que no es podien empassar. Folguera va explicar que odiava la idea que pel fet de ser dona i escriptora no es pugui tenir un bon final. A Velasco se li fa difícil d’empassar el paper de la cultura en la societat actual; segons ell, la cultura és més perversa que el capitalisme industrial.\nLa vetllada va finalitzar amb el repartiment dels béns que els autors havien portat com a ofrena: morro fregit i rovells de Santa Teresa.\nJordi Nopca Marc Caellas María Folguera Unai Velasco


Si dubto és que sóc, si penso és que sóc: La pitjor batalla\nLa pitjor batalla és la que lliurem amb nosaltres mateixos. I en aquesta lluita despietada esmercem tota l'energia disponible. Arreu , els molins se'ns tornen gegants terribles a batre...i la contesa ,ridícula , l'acabem perdent sempre. Hem perdut el camí i l'esma i fa mesos que anem esmaperduts d'una banda a una altra on tot és selva....i ja no sabem distingir l'animal salvatge del domèstic....I no és el món ,som nosaltres que estem capgirats, en crisi i en procés de canvi però no ens agraden els canvis.Ens aterren els canvis i com avions ens estavellem en l'aterratge...contra el terra. Som nosaltres els pilots però culpem els passatgers de les nostres errades. Enfadats contra el món, l'univers sencer ens és inhòspit i hostil. Ferits, vulnerables, febles, ens regirem amb ràbia contra aquells que ens porten benes i alcohol camforat....Volem volar sense ales. Volem que els altres siguin com no són. No acceptem el món però no sabem com refer-lo. No sabem on anem. No sabem ni si volem anar a algun lloc. I per damunt de tot voldríem tendresa, una tendresa màgica que ens sigués donada encara que no ens sabessin entendre.\nPublicat per Elfreelang a 22:22\nUn plaer pels sentits: Mozart, i la pintura de Hop...


The Vision Guest House Ocho Ríos Jamaica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nOcho Ríos Pensions\nDescompte a The Vision Guest House\n141-2 Milano Drive, Vista Delmar Drax Hall St Ann, Breadnut Hill, Ocho Ríos, Jamaica - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre The Vision Guest House\nSituat en el cor de Ocho Rios, The Vision Guest House és un lloc ideal des d'on descobrir Ocho Ríos. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix The Vision Guest House asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de instal.lacions per a minusvàl.lids, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets , servei de cangur, habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable a cada habitació. Bany, piscina exterior, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a The Vision Guest House.


Butlletí de setembre by Associació Catalana de Comunicació Científica - issuu\nL’ACCC barreja art i ciència «Il·lustraciència», nova exposició impulsada per l’Associació Rubén Permuy (ACCC). Tot i que la següent afirmació no tingui cap tipus de rigor científic, podríem indicar que potser hi hagi tantes disciplines científiques com formes de divulgar-les. Almenys aquesta idea l’alimenta l’Associació Catalana de Comunicació Científica (ACCC), que ha inaugurat una nova exposició amb la qual continua posant el seu granet de sorra per apropar la ciència no només a aquells que s’hi dediquen, sinó també als qui els passa més desapercebuda.\nL’exposició a la Biblioteca Sagrada Família (foto: ACCC)\nDesprés de les petjades de «16 científiques catalanes» i «Això que investigues, per a què serveix?», l’ACCC ha realitzat una nova incursió en el món de les exposicions amb «Il·lustraciència». Encara que aquesta nova mostra manté la línia marcada per l’entitat d’apropar la ciència a la societat aprofitant els espais que faciliten institucions, universitats, biblioteques, centres cívics, etc., que acullen les exposicions, la nova iniciativa de l’ACCC té un aspecte diferent. Mentre que, en les dues mostres precedents, les científiques i els científics eren protagonistes, en aquesta ocasió l’associació ha obert la porta als artistes perquè il·lustrin la ciència. I com s’il·lustra la ciència? Aquesta és una pregunta potser amb moltes respostes. L’Associació\nha creat una exposició de temàtica completament oberta, en la qual els seus quaranta participants han pogut escollir el concepte científic que han preferit per ser presents a «Il·lustraciència». És més: no hi ha hagut cap indicació per part de l’organització sobre la tècnica a utilitzar per realitzar la il·lustració. «Els artistes ni tan sols han hagut d’enviar l’obra física», va destacar Miquel Baidal, un dels comissaris de l’exposició, durant la seva inauguració, el 3 de setembre. Baidal va mostrar la seva satisfacció no només pel nivell tècnic dels participants sinó per la seva procedència internacional. «Hi ha obres d’Amèrica i d’altres països d’Europa», va incidir. Del bloc a la biblioteca La Biblioteca Sagrada Família ha acollit de nou una exposició de divulgació científica de la mà de l’ACCC, que ha comptat amb el suport del Departament d’Economia i Coneixement de la Generalitat de Catalunya, tal com va destacar Raül Toran, vicepresident de l’associació, el dia de l’obertura al públic. «Il·lustraciència» veu la llum en forma d’exposició després d’haver organitzat un concurs previ a través d’un bloc, que «ha superat les 40.000 visites des del començament d’any», segons va confirmar Toran. El vicepresident de l’ACCC espera «poder realitzar una segona edició gràcies al suport de la Generalitat o d’alguna altra entitat». La nova exposició de l’ACCC s’ha pogut visitar a la biblioteca barcelonina fins al 26 de setembre. L’Associació espera poder tornar-la a mostrar l’exposició properament en un altre espai de Catalunya. Podeu veure el vídeo de la inauguració al següent enllaç: http://bit.ly/QI6RrA\nMiquel Baidal, comissari de la mostra i soci de l’ACCC (foto: ACCC)\nACCC - Rambla de Catalunya 10, 1r - 08007 Barcelona - T. 934 121 111- www.accc.cat secretaria-tecnica@accc.cat Pàgina 1\nDivulgació científica amb els cinc sentits Més de 500 piulades confirmen l’èxit de la segona edició del Campus Gutenberg Rubén Permuy (ACCC). Sempre he cregut que quan el resultat d’una iniciativa és bo, és més complicat superar-lo en cas de repetir l’experiència. L’Observatori de la Comunicació Científica de la Universitat Pompeu Fabra (OCC-UPF) m’ha dut la contrària i ha obtingut un rotund èxit —la hipèrbole és producte de les opinions positives abocades per alguns participants— en la segona edició del Campus Gutenberg. L’esdeveniment es confirma com una de les cites de referència a l’Estat, si d’analitzar la comunicació científica es tracta. «Hem passat de 300 a més de 400 inscrits», va indicar Gema Revuelta, sotsdirectora de l’OCC-UPF, a l’acte de presentació. A això cal sumar-hi les més de 500 aportacions de 140 caràcters a Twitter que en alguns moments van fer pujar a la llista dels trending topics l’etiqueta #CGutenberg, com ja va passar en la primera edició del Campus.\nd’activitats que han permès posar sobre la taula, en debats o en petit comitè, aspectes com el pes de les noves tecnologies o la importància creixent de les xarxes socials. La trobada ha servit per intentar esbrinar el camí marcat per aquests factors, i per d’altres com la crisi, en la comunicació, la divulgació i el periodisme científic. La barra lliure d’activitats ha estat possible gràcies a la participació d’experts de diferents àmbits relacionats amb la comunicació científica, que han posat el seu granet de sorra perquè aquesta segona edició del Campus Gutenberg hagi complert el seu objectiu. Bufet d’activitats Debats, microdiàlegs i tallers han omplert gran part del programa de l’esdeveniment, seguint l’ideari marcat durant la primera edició de l’any passat. Novament l’Associació Catalana de Comunicació Científica (ACCC) va donar suport a l’organització coordinant la sèrie de microdiàlegs. Aquestes nou converses en grup van tractar temes que van anar des de formats útils per a la comunicació científica, com són les animacions 3D o els blogs especialitzats, a consells per al finançament de la divulgació, la museologia, l’art i la ciència o els projectes de comunicació científica impulsats per emprenedors. En els microdiàlegs els experts no només estaven al Campus físicament. Michele Catanzaro, membre de la Junta de l’ACCC i actualment periodista científic a Nature a Londres, va explicar la seva experiència per videoconferència en el microdiàleg Emigración virtual o cómo publicar en medios extranjeros, que va conduir el periodista científic Gonzalo Casino.\nActe d’inauguració de la segona edició del Campus Gutenberg (foto: ACCC)\nDurant les dues jornades en què ha tingut lloc aquesta escola d’estiu, tal com la defineix l’organització, s’ha desenvolupat un ampli ventall\nMolts dels plats forts d’aquestes dues jornades van ser els debats, en els quals hi va haver també representació de l’ACCC. Cristina Ribas, presidenta de l’Associació, va participar en el col·loqui Divulgació low cost per temps de crisi, aportant-hi una visió positiva de la situació de crisi que també afecta els professionals de la comunicació científica, tot afirmant que «la divulgació low cost ens incita a tenir més creativitat». Va aprofitar per mostrar diferents exemples de comunicació científica d’èxit com ara el de la nordamericana clínica Mayo. Raül Toran, vicepresident de l’ACCC, va participar com a ponent en el debat Ciencia en redes. Hi va explicar que l’ACCC ha vingut apostant des de fa temps per les xarxes socials com un canal de referència per a la comunicació que desenvolupa l’entitat.. Mercè Piqueras, expresidenta, va moderar el debat Primavera silenciosa: 50 anys després, que, amb motiu del cinquantè aniversari de la publicació del llibre Silent spring —considerat un dels motors de la consciència ecològica—, va analitzar el paper dels mitjans de comunicació en la denúncia ambiental. L’empremta de l’ACCC es va estendre al llarg de la taula amb tres socis de l’entitat: Xavier Duran, director del programa de TV3 El Medi Ambient, Maria Josep Picó, periodista ambiental i científica a la Universitat de València, i Joandomènec Ros, catedràtic d’Ecologia de la UB i traductor al català de l’esmentat llibre de la biòloga Rachel Carson. Ciència amb els cinc sentits Xarxes socials, crowdfunding, vídeos, iPhone, app o quiz són algunes de les paraules amb què podríem definir els diferents tallers i altres activitats a què es va poder inscriure el públic assistent. Com a novetat, caldria destacar que vam poder sentir “música científica” gràcies a Sons of Science, una experiència auditiva a partir de sons vinculats a la ciència; tocar què tenen entre mans els emprenedors de la divulgació científica a la Business Showroom; degustar alguna cervesa amb la ciència com a excusa al Beer for science i veure el talent de Daniel Arbós i Màrius Belles, els components de Pa ciència la nostra, conduint un xou, el Research Showroom, en què alguns investigadors van deixar anar la seva xerrera i creativitat per explicar la seva recerca sota la mirada atenta d’un jurat. Per\ncompletar els cinc sentits vam poder comprovar el bon olfacte de Vladimir de Semir, director de l’OCCUPF, que va aprofitar el tancament de l’edició per informar que n’hi haurà una tercera el 16 i 17 de setembre de 2013. En un nou capítol del Campus Gutenberg, espero trobar-hi totes les persones que he esmentat, i a les que no, que han fet possible l’esdeveniment. Totes tenen en comú la seva apassionada dedicació a la comunicació científica. Vegeu-ne més informació al web de l’organització: http://bit.ly/qC9Bpl\nEl jurat del Research Showroom deliberant darrere l’escenari (foto: OCCUPF)\nEl maquillatge és ciència? Article sobre la campanya de la UE “Science, it’s a girl thing” Gemma Altell (psicòloga especialista en gènere). La intenció de connectar amb el públic femení adolescent ha portat els creadors (perquè segurament són homes) d’aquesta campanya a produir un vídeo ple d’estereotips que, molt probablement, no aconsegueix arribar a les noies que estiguin considerant desenvolupar una carrera científica. Podríem entrar en la qüestió si «el fi justifica els mitjans». Si l’objectiu d’aquest vídeo és generar polèmica i provocar debat sobre la qüestió de les vocacions científiques entre les dones, segurament l’objectiu s’ha aconseguit, malgrat que els mitjans\nACCC - Rambla de Catalunya 10, 1r - 08007 Barcelona - T. 934 121 111- www.accc.cat secretaria-tecnica@accc.cat Pàgina 3\nsón qüestionables. Malauradament, si l’objectiu era realment promoure o estimular la dedicació a la ciència entre les adolescents, aquests mitjans no han estat útils per a aquest fi. Simplement, perquè aquest vídeo no parla d’això. El vídeo no està situat en un context científic. L’única persona que hi surt realitzant alguna acció relacionada amb la ciència és un científic (home) que mira pel microscopi i és «captivat» per les dones suposadament científiques que desfilen per una quasi «passarel·la de moda». La vocació i l’interès científic no tenen res a veure amb el el maquillatge, els talons i les minifaldilles. Els continguts se centren en una anàlisi molt plana del que és una dona i, especialment, una dona jove. En l’imaginari dels creadors de la campanya (malauradament majoritari encara a la nostra societat), els interessos de les dones estan centrats en qüestions estètiques, d’imatge, en aconseguir l’atracció del sexe oposat i poc més. Degrada la imatge de la dona. Per una altra banda, els homes apareixen com «caçadors» de femelles «adequades» per cobrir els seus instints més bàsics. Tots i totes quedem malament aquí;, en cap cas, però, es parla de ciència, de la curiositat científica, de la rellevància social de troballes que poden canviar el món, de la passió per la recerca. Pel que fa a la manca de vocacions científiques femenines, hem de anar més enllà i preguntar-nos què transmetem al llarg de l’educació i socialització de gènere de nens i nenes que aconsegueix que, progressivament, a mesura que les nenes ens fem grans, el món de les alternatives professionals se’ns va fent petit en el nostre imaginari. Hi ha opcions professionals que van semblant muntanyes massa altes d’escalar per nosaltres les dones. Molt subtilment, en l’educació de les nenes i les joves, el valor de l’esforç i el sacrifici sol estar dirigit als altres, però no a nosaltres mateixes: ens esforcem i sacrifiquem pels pares, pels fills i les filles, pels germans, pels amics, pels col·legues... L’autoestima de les dones no es construeix a partir de la llibertat per triar, sinó a partir de la valoració que faran de nosaltres les altres persones. És per això que sempre, en les professions de cura a altres persones, les dones són molt més freqüents. En el cas dels homes (com a col·lectiu) està legitimat\nl’esforç pels projectes i interessos propis. La mirada que presenta aquest vídeo sobre les dones ho corrobora. Els personatges femenins no posen el seu esforç professional en la ciència, sinó en els científics (homes). La carrera científica és prou sacrificada com perquè qui s’hi dediqui se senti lliure per decidir que aquell és el seu projecte. Sense limitacions. Així doncs, què hauríem de canviar en l’educació perquè les noies s’interessessin més per la ciència? Aquesta és la veritable qüestió; que no calguin campanyes d’aquest tipus. Per altra banda, també cal preguntar-nos per què aquesta imatge masclista del món ens té tan atrapats i atrapades que segueix estant tan present a les nostres societats i moltes dones segueixen sentint-se reconegudes, majoritàriament, a partir dels aspectes que presenta el vídeo.\nWeb de la campanya de la Comissió Europea "Science, it’s a girl thing" (foto: http://science-girl-thing.eu/)\nAixò ens porta a una altra qüestió rellevant que és el revers de la mateixa moneda: aquest vídeo —malgrat que sigui des d’un plantejament erroni— el que pretén és trencar amb un estereotip associat a les dones científiques (intel·ligents, sèries, poc atractives, poc divertides, etc.); en definitiva, l’oposat. En molts casos, les pròpies dones ens hem rendit a la dicotomia maniquea de la societat patriarcal: «les rosses són ximples i les dones intel·ligents són lletges». Es poden portar talons en un laboratori i no ser frívola? Es pot cuidar l’aspecte i ser una dona intel·ligent que dirigeix una línia de recerca? Segur que sí. Segur que ja n’hi ha moltes. Com n’hi haurà d’homes. Segurament també moltes dones (i per\nACCC - Rambla de Catalunya 10, 1r - 08007 Barcelona - T. 934 121 111- www.accc.cat secretaria-tecnica@accc.cat Pàgina 4\ndescomptat els homes) tindran prejudicis sobre aquesta qüestió. Aquest estereotip sobre les dones científiques també ajuda a les vocacions femenines, en concret, i al desenvolupament de la igualtat entre sexes, en general... No penalitzem tampoc una dona pel seu aspecte; i menys nosaltres mateixes, no contribuïm a alimentar falses i interessades dicotomies. Als homes, no se’ls sol jutjar pel seu aspecte. És una assignatura que tenim pendent: trobar un model propi, que no ens vingui imposat per segles d’història androcèntrica. La raó gairebé sempre està en l’equilibri per a les dones i per als homes també. Caldria reinventar-nos, homes i dones, però sense partir del models d’oposats que ja coneixem. Trencant una llança en favor de la campanya (que no del vídeo), em sembla destacable —en positiu— un apartat del web on algunes dones joves científiques fan una narració de la seva vida i la seva experiència com a científiques. Això és real. Aquestes dones no es disfressen de models per anar a treballar, però tampoc passen les vint-i-quatre hores del dia amb una bata blanca. Tenen els seus propis projectes i, segurament, comparteixen també els projectes de les persones que tenen a prop. A dia d’avui són unes poques heroïnes per haver triat un camí sacrificat que no és prou reconegut socialment i encara menys per les dones. Tal com es deia fa un temps en un congrés sobre igualtat, la ciència no es pot permetre desaprofitar el 50 per cent del talent en un moment com el que estem vivint. És un repte.\njuntament amb la Universidad de Zaragoza, la Sociedad Española de Neurociencia (SENC) i la Fundación Ibercivis. La jornada està adreçada a professionals del periodisme científic i la divulgació de tot Espanya, així com a científics interessats en la comunicació. El cost de la inscripció és de 40 euros, però els socis i sòcies de l’ACCC gaudiran d’una tarifa reduïda de 30 euros. Al web de l’AECC és possible consultar-ne més detalls i realitzar la inscripció: http://bit.ly/T2tp6u\nJornada Formativa «Comunicar la neurociencia»\nLa Fundació BBVA, nova entitat col·laboradora\nEls membres de l’ACCC gaudiran d’un descompte en la inscripció El proper 3 d’octubre tindrà lloc a Saragossa la jornada formativa «Comunicar la neurociencia». L’esdeveniment està organitzat per l’Asociación Española de Comunicación Científica (AECC),\nCartell de la jornada (imatge: AECC)\nLa Fundació se suma les entitats que donen suport a l’ACCC La Fundació BBVA ha formalitzat al setembre incorporar-se com a entitat col·laboradora de l’Associació Catalana de Comunicació Científica (ACCC). Junt amb la Fundació, donen suport a l’ACCC l’Associació Catalana d’Instal·lacions de Tractament de Residus Especials (ACITRE), Aigües de Barcelona (AGBAR), l’empresa química BASF,\nAdvancement of Science (AAAS) i va destacar l’objectiu de l’ESOF en anteriors trobades. «Un desig molt gràfic expressat a l’ESOF Munich va ser que tinguéssim abans “un equip” de ciència europea real que no pas un equip olímpic europeu. Suposo que cal conscienciar encara molt les entitats de base de cada zona d’Europa». Un altre participant va destacar el pes de l’esdeveniment programat per l’AAAS en comparació a l’ESOF, ja que l’entitat americana edita la revista Science. També es va informar que al bloc de l’European Union of Science Journalist’s Associations (EUSJA) es van reunir diverses opinions sobre l’ESOF, entre les quals la de Michele Catanzaro: http://bit.ly/PPiK2z. A més d’aquest esdeveniment europeu, n’hi ha un d’estatal que va ser protagonista a l’agost: l’Amazing Bilbao 2012. L’escassa presència femenina entre els ponents, repetint la situació del 2011, va ser motiu de queixa a la llista de correu de l’ACCC. Un altre dels participants indicava que era resultat del fet que a l’entitat organitzadora hi ha poques dones i que, si s’incloguessin dones de fora de l’entitat, «ja no seria Amazing Bilbao». Un altre va afegir que «la desproporció ve per la menor quantitat de blocaires dones de ciència». Es va concloure que, amb una major presència de dones, s’ajustaria més a la normalitat social. La llista va tractar a l’estiu la recerca en divulgació científica. Es va destacar el paper de l’Observatori de la Comunicació Científica de la Universitat Pompeu Fabra que, segons un dels participants, «és reconegut com un referent en Els temes que s’han cuinat a l’agost i setembre recerca de comunicació científica a Sud-amèrica». entre els participants Algú indicava que seria interessant crear una base de dades amb els treballs de recerca sobre L’agost va començar amb un tema d’àmbit comunicació científica que els participants de la llista europeu. Arran de la crònica de Michele Catanzaro coneguin. sobre l’Euro Science Open Forum (ESOF), A l’agost va arribar una trista notícia: la publicada en el butlletí núm 65 (juliol 2012), els mort del periodista científic Manuel Calvo, pioner de participants de la llista de correu van comentar el l’especialització científica a la premsa a Espanya i paper que té un esdeveniment com aquest. Latinoamèrica i pare d’Antonio Calvo Roy, actual Alguns llistaires van opinar que l’ESOF «vol arribar a president de l’Asociación Española de Comunicación tothom i no acaba deixar satisfet a ningú» i que seria Científica, qui va signar, amb el seus germans i més efectiu que «se celebressin esdeveniments germana, l’obituari publicat a El País. S’hi destacava separats dirigits només a científics, a periodistes i al que «no hi haurà enterrament: ha donat el seu cos a públic general». Algú va reflexionar si potser es la ciència i amb ell aprendran ara els estudiants de podria comparar aquest fòrum a la trobada nordmedicina com abans van aprendre els de americana de l’American Association for the periodisme». Tal i com es va recordar a la llista,elCSIC va editar el 2007 un llibre d’homenatge ACCC - Rambla de Catalunya 10, 1r - 08007 Barcelona - T.Calvo: 934 121 111- www.accc.cat a Manuel http://bit.ly/SfdDJx. (Una adaptació secretaria-tecnica@accc.cat a l’anglès de l’obiturari d’El País es publicarà en el Pàgina 6butllet´`i de l’EUSJA de la tardor.) Ciment Català, el Col·legi Oficial d’Infermeres i Infermers de Barcelona (COIB), la Federación Empresarial de la Industria Química Española (FEIQUE), la Fundació La Caixa, Gas NaturalFenosa, la Institució de Centres de Recerca de Catalunya (CERCA), el Museu Blau–Museu de Ciències Naturals de Barcelona i l’empresa farmacèutica Novartis. La Generalitat de Catalunya també dóna suport a accions concretes de l’ACCC a través de les convocatòries d’ajuts del Departament d’Economia i Coneixement.\nllista, el CSIC va editar el 2007 un llibre d’homenatge a Manuel Calvo: http://bit.ly/SfdDJx. (Una adaptació a l’anglès de l’obiturari d’El País es publicarà en el butlletí de l’EUSJA de la tardor.) La Vanguardia ha tornat a ser analitzada pels participants a la llista de distribució. Un altre cop els llistaires van queixar-se de les entrevistes publicades a La contra. Concretament, l’entrevista motiu de polèmica va ser la realitzada a Mario Moncayo, que, segons el diari, és un «metge que ha desenvolupat un mètode per afrontar els dolors crònics». El text, publicat el 25 d’agost, porta com a títol una afirmació de Moncayo: «L’ésser humà és llum condensada». Algú va suggerir que l’ACCC hauria d’adreçar-se formalment al diari per queixarse d’aquestes entrevistes en una secció que també en publica d’altres a científics de referència reconeguts amb el premi Nobel. Podeu llegir l’entrevista a: http://bit.ly/T6MLHn. La pràctica d’un suposat periodisme científic poc rigorós també va cridar l’atenció d’un altre llistaire, amb un article titulat «Un te paquistanès d’herbes mata el càncer de mama». Els participants van destacar el perill d’aquestes informacions falses que no es justifiquen amb cap font i que fins i tot assoleixen un cert grau de credibilitat entre persones amb formació acadèmica. La solució per a qui va opinar era clara: «cal perseguir els estafadors que fan un mal ús dels conceptes científics amb la finalitat de timar». Algú proposava que «per part dels usuaris, i dels mitjans de comunicació, es pot denunciar la seva ineficàcia (via OCU) o es pot ridiculitzar la seva ignorància, via un expert denunciador». Els productes ecològics també van suscitar comentaris. Un estudi publicat per experts de la Facultat de Medicina de la Universitat de Stanford (EUA), en què revisen 237 investigacions realitzades els últims anys per diferents equips internacionals sobre les qualitats dels aliments de producció ecològica, va concloure que no s’han trobat proves clares que indiquin que els productes ecològics tinguin més nutrients que els productes convencionals. Algú va apuntar que «experts catalans han publicat estudis que indiquen que hi ha elements nutricionals diferents en alguns aliments de producció ecològica». Una altra opinió destacava que «l’agricultura ecològica és només una etiqueta\nque posa la llei als productes produïts evitant determinats procediments, però això no els converteix necessàriament en respectuosos amb el medi ambient». En canvi, un investigador va explicar que va ser coordinador d’un projecte europeu sobre el «tema ecològic comparat amb el convencional», amb el nom de projecte PICKFIBER, i els seus col·laboradors d’Estònia van fer una metaanàlisi similar a la de Stanford, «però van obtenir proves clares de diferències entre els dos tipus de productes». El científic afegia que «malauradament, aquests resultats no van tenir la repercussió mediàtica d’aquest», en referència a l’estudi de Stanford. Hi va haver qui va anar més enllà en preguntar-se «quan parlem d’una notícia, una recerca, una problemàtica recolzada en resultats, de què estem parlant realment? D’institucions? De prestigi? De diners? De modes? De pes mediàtic? D’influència corporativa? D’expectatives polítiques o comercials? D’interessos socials objectivables?». No només La Vanguardia va ser protagonista del debat entorn de la ciència i els mitjans catalans. Tot va sorgir a partir del fet que algú es va sorprendre positivament que el Telenotícies de TV3 dediqués temps a tres notícies científiques en una mateixa edició. Un estudi recentment publicat sobre el genoma, un altre sobre la pesca d’arrossegament i el nomenament de l’oncòleg català Josep Baselga com a director del Memorial Sloan-Kettering Cancer Center de Nova York van ser tractats a l’informatiu de la cadena catalana. Aquesta situació va coincidir amb el naixement del nou programa de ciència de l’emissora de ràdio La Xarxa, abans COM Ràdio. Sapiència relleva a L’Eureka, sota la mateixa direcció de la sòcia de l’ACCC Mònica López. Aquest fet se suma a la col·laboració de Daniel Arbós, codirector del programa de ràdio Pa ciència, la nostra, a l’espai Versió RAC1 de Toni Clapés. També hi va haver algun comentari irònic arran que Josep Maria Mainat, membre del grup musical La Trinca i productor televisiu, també té una secció de ciència a RAC1 en el programa El món a RAC1, de Jordi Basté: Estem millor del que sembla. La Diada Nacional de Catalunya també va ser motiu de comentaris a la llista de correu de l’ACCC. El suport expressat per l’Institut d’Estudis\nACCC - Rambla de Catalunya 10, 1r - 08007 Barcelona - T. 934 121 111- www.accc.cat secretaria-tecnica@accc.cat Pàgina 7\nCatalans (IEC) a l’Assemblea Nacional Catalana a l’11 de setembre va obrir el debat sobre si una institució d’aquest tipus ha de posicionar-se políticament. Hi ha qui opina que, pel que representa per a Catalunya l’IEC. «havia d’estar present a la manifestació». Tot i que per altres aquesta polèmica directament està fora dels temes que hauria de tractar la llista de correu de l’ACCC, va ser el debat més participatiu durant aquests dos mesos amb 17 missatges. Segons compartia un participant de la llista, l’Agrupació de Periodistes de la UGT ha publicat un comunicat en què defensa que la pràctica del Periodisme s’hauria de limitar en major mesura als titulats en periodisme. Tots els comentaris que es van fer en aquest espai de l’ACCC, fins i tot per algun llicenciat en Periodisme, van rebutjar la idea. Des de l’1 de agost fins a la redacció d’aquest resum, el 30 de setembre, la llista de distribució de l’ACCC va rebre 369 missatges.\nBenvinguda als nous socis de l’ACCC A la Junta de l’ACCC celebrada durant el mes de setembre es va aprovar que Elena Denia, Anna Hernández, Àlex Mas i Carlos Moral siguin socis de l’ACCC. Si encara no ets soci, informa’t al nostre web: http://bit.ly/lw9KgH\nACCC - Rambla de Catalunya 10, 1r - 08007 Barcelona - T. 934 121 111- www.accc.cat secretaria-tecnica@accc.cat Pàgina 8


Descobreix les claus i les oportunitats de la crisi - sentmenat.com\nInici Societat Descobreix les claus i les oportunitats de la crisi\nDescobreix les claus i les oportunitats de la crisi\nAmb una xerrada a la Societat Coral, el professor d’ESADE, Joan Riera, aportarà aquest vespre una visió fresca, optimista i pràctica del moment actual, i algunes claus per afrontar les dificultats de la crisi. Riera, emprenedor amb una àmplia experiència docent i empresarial, explicarà les noves regles de joc que suposa un entorn en crisi i les oportunitats que es generen.\nPer a què serveix una crisi? Amb quina actitud cal afrontar-la? És el moment de ser prudents o agosarats? En un context de recessió, és veritat que s’obren noves oportunitats? Aquestes són algunes de les qüestions que el professor i emprenedor Joan Riera [linkedIn] tractarà a la xerrada que tindrà lloc avui al Coro, a partir de les 8 del vespre.\nAmb l’optimista títol «Ara és el moment!», Riera explicarà les noves regles de joc d’aquest nou entorn i com detectar i capitalitzar les noves oportunitats que ofereixen aqueses situacions, tan a nivell de grans companyies com de l’emprenedor individual.\nCom ja és habitual en aquest cicle, el tret de sortida de la xerrada serà la lectura d’una de les redaccions fetes pels nens de l’escola de Can Sorts, que aportaran la seva particular visió sobre el tema de la ponència de Joan Riera.\nAbr 15, 2011 Redacció\nLa taxa d'atur s'enfila al 15,9%Cinc candidatures es disputaran l’alcaldia de Sentmenat


Uala! | la rebotiga\n2 Respostes to “Uala!”\nfebrer 18, 2015 at 14:47\nM’agraden molt els temes que trien els teus alumnes per fer els tallers. Tinc alguns dubtes/suggeriments. Veig que prepares un qüestionari sobre el taller i el passes a la classe següent. No seria millor passar-lo immediatament després? ( l’alumne t’ensenya prèviament l’exposició que farà?)\nMentre un alumne fa l’exposició els altres han de fer alguna activitat concreta (anotar punts forts i febles, per exemple?)\nT’agraeixo les observacions. Els vaig proposar el repte i vam acordar a partir de quin dia consideraven que podríem començar. S’ho van manegar ells sols. No em van presentar res. Només vam elaborar un dia a l’aula el cartell del taller.\nCom que són tallers, de moment els primers han tingut una part pràctica. Si queda temps valorem entre tots plegats el taller. Si van venir el dia que van apuntar què necessitaven per ser capaç de tirar endavant el taller, els ho recordo. Després els companys ho contrasten. El que prima és la informalitat perquè vagin guanyant confiança, perdin la por i vegin que si s’equivoquen no passa res. Al contrari, si el taller els agrada, el nivell lingüístic no té importància. Al començament, anava a apuntar les errades. Però vaig pensar que em perdria el taller. Així que intento ser un més. De vegades tenen algun dubte i em miren. Així ho resolem. D’altres, ho comentem després o bé com a activitat d’escalfament per al proper dia.\nVaig plantejar els qüestionaris com a activitat d’escalfament i perquè s’adonin que aprendre informalment també s’aprèn molt més que no pas d’una manera més formal i transmissiva.\nEspero que hagi resolt els aclariments.\nfebrer 15, 2015 at 14:47\nEtiquetes: #TotssomSalim, 2n trimestre, 4t capítol, 8a sessió, 9a sessió, banc comú de coneixements, Curs 2014-15, Doni Tamblyn, E1, folklore colombià, la ferradura, quiromassatge


El turisme, els pactes postelectorals i el procés sobiranista també han tingut protagonisme en el debat de TV3 i Catalunya Ràdio de les municipals a Barcelona, amb l'absència de Quim Forn\n21/05/2019 - 20.17 Actualitzat 22/05/2019 - 07.43\nlLes polítiques sobre habitatge i seguretat, amb moltes crítiques de l'oposició cap a l'actual alcaldessa, Ada Colau (BComú), han centrat una bona part del debat de les eleccions municipals a Barcelona, emès per TV3 i Catalunya Ràdio. Colau s'ha defensat amb dures crítiques a com va deixar la ciutat el seu predecessor, Xavier Trias.\nDels set candidats, Elsa Artadi (JxCat) i Ernest Maragall (ERC) han atacat Colau, mentre que Jaume Collboni (PSC) i Manuel Valls (Cs) han buscat un cos a cos l'un amb l'altre. En un debat en què hi ha hagut diverses enganxades entre alcaldables, Josep Bou (PP) ha llançat acusacions greus cap als caps de llista independentistes i Anna Saliente (CUP) ha demanat canviar el "vell" model de ciutat.\nInici marcat pels pactes i el procés\nJa des dels primers minuts del debat, els pactes postelectorals i el procés sobiranista han centrat el diàleg entre els alcaldables. El debat ha tingut diversos moments en què els candidats s'interpel·laven entre ells, amb Colau i Collboni retraient-se el trencament del pacte de govern:\nCollboni: "Per un moment he tancat els ulls i em pensava que estava parlant una independentista. La senyora Colau ha fet un gir des del 6 i el 7 de setembre, quan va deixar a l'estacada el senyor Coscubiela i el senyor Rabell."\nColau: "Senyor Collboni, el pacte el va trencar vostè quan va acceptar intervenir l'autogovern de Catalunya amb el 155, aliant-se amb el PP i amb Cs. És una cosa que em pensava que no veuria a Barcelona."\nCollboni ha insistit en diverses ocasions que es comprometia a "no subordinar la ciutat de Barcelona al procés independentista", com creu que ha fet Colau. Molt diferent ha estat la intervenció de Maragall, que ha demanat als espectadors que aportin recursos a la caixa de solidaritat, el dia que ha començat l'embargament de béns als processats de l'1-O per part del jutjat 13.\nColau ha defensat el suport del seu Ajuntament a l'1-O:\nColau: "Barcelona és republicana, democràtica, feminista, progressista i valenta, però no es pot fer un ús partidista de la ciutat."\nArtadi: "Barcelona ha de ser la capital dels drets, de les llibertats i de la democràcia."\nValls: "Represento l'únic canvi sense cap ambigüitat i cap pacte possible amb el populisme de la senyora Colau o amb el separatisme del senyor Maragall."\nMaragall: "Hem de triar si volem tenir un altre cop un govern que va i ve, que aquí diu República i allà pacta amb els repressors del 155, o si volem tenir un govern efectivament republicà que serveixi els drets i llibertats dels ciutadans."\nCollboni: "El dia 26 els barcelonins i les barcelonines hauran de triar entre un govern proindependència (de Maragall o Colau) o un govern pro-Barcelona."\nBou: "Aquesta política secessionista del procés pot perjudicar moltíssim Barcelona."\nSaliente: "Cal recuperar l'esperit de l'1-O i sortir de l'atzucac del procés sobiranista després de les eleccions al Parlament del 155."\nLa tensió al voltant del procés sobiranista ha arribat al punt màxim quan s'ha parlat de l'1 d'octubre i Elsa Artadi i Anna Saliente han retret a Josep Bou que assegurés que "per sort, no va passar res".\nUna altra enganxada ha estat quan Valls i Collboni s'han etzibat l'un a l'altre que guanyarien les eleccions de diumenge que ve que ve.\nEls candidats, col·locats als seus faristols al començament del debat\nTots contra Colau, a l'apartat sobre habitatge\nL'habitatge han estat el segon eix del debat. Amb major o menor intensitat, totes les formacions de l'oposició han criticat les polítiques del govern d'Ada Colau durant el darrer mandat. Ja a la primera intervenció del debat, Saliente havia assenyalat com a prioritat "fer fora els fons immobiliaris" de la ciutat.\nArtadi: "Ens han deixat una política d'habitatge nefasta, d'especulació del sou i de venda dels pisos socials. L'Ada Colau activista estaria indignada i demanant la seva dimissió"\nValls: "Jo proposo 10.000 habitatges nous en 8 anys, dels quals el 75% serien a preu assequible"\nMaragall (a Colau): "No llueixi de la situació actual de l'habitatge. Estem a anys llum del que cal fer"\nCollboni: "Barcelona pot tornar a construir 1.000 habitatges a l'any com es va fer en l'etapa socialista"\nBou: "Posem més pisos al mercat i fem baixar el preu, però és un error històric voler regular el lloguer"\nSaliente: "La qüestió del turisme és central per parlar d'habitatge. És una de les causes fonamentals de la gentrificació. Això no havia passat fins ara i jo he insistit tota aquesta campanya que les dues coses van juntes"\nColau: "Nosaltres ens vam trobar una situació descontrolada. Nosaltres hem multiplicat per 4 el pressupost d'habitatge i en canvi la Generalitat ha retallat un 40% la partida d'habitatge a Barcelona"\nTambé en aquest punt, Artadi ha retret a Valls no haver assistit a cap dels debats monogràfics sobre habitatge que s'han fet aquesta campanya i Colau ha criticat que el PSC no donés suport al Congrés a la ILP de la PAH quan ella n'era la portaveu:\nArtadi (a Valls): "Hi ha hagut dos debats monogràfics sobre habitatge i vostè no ha vingut a cap. Vostè no té cap credibilitat per parlar d'aquest tema"\nColau (a Collboni): "Les polítiques d'habitatge a l'estat les hem liderat nosaltres. Perquè el PSC durant dècades el que ha fet és posar catifes vermelles a l'especulació. Ho he viscut en primera persona. He portat més d'un milió de signatures amb la PAH, per regular els lloguers, per aturar desnonaments, per regular la dació en pagament, i el Partit Socialista ens va tancar la porta als morros"\nCrítiques de Colau a Buch per la seguretat a Barcelona\nUn altre punt destacat ha estat el bloc sobre seguretat. El moment més tens ha estat quan Colau ha acusat el conseller d'Interior, Miquel Buch, d'abandonar la ciutat de Barcelona en matèria de seguretat:\nColau "El que passa és que ens falten Mossos. Això ho vaig traslladar al conseller Buch abans de l'estiu i em va dir que no calia policia. Crec que el pas del temps ens ha donat la raó. I aquí la qüestió és que el conseller Buch ha abandonat la seguretat a Barcelona, i em consta que ho reconeix en privat, que diu: això és cosa de la Colau i no la penso ajudar'"\nArtadi ha criticat que el ministre de l'Interior en funcions, Fernando Grande-Marlaska, no acceptés crear noves places d'agents dels Mossos d'Esquadra i l'ha comparat amb el ministre del PP Cristóbal Montoro.\nD'altra banda, Collboni ha apuntat que, si és escollit alcalde, l'exresponsable dels Mossos Albert Batlle serà el responsable de la seguretat. El cap de llista socialista s'ha mostrat preocupat perquè "'s'han incrementat les agressions contra les dones i les agressions homòfobes", a la qual cosa l'alcaldessa ha respost que no permetia que "es frivolitzi amb el problema de les agressions masclistes a Barcelona".\nColau: "Tenim dos problemes: el narcotràfic i els furs i els robatoris. Hem tancat més de 170 narcopisos i Guàrdia Urbana i Mossos treballen molt bé. Fa 10 anys que no sumem un sol mosso d'esquadra en una ciutat com Barcelona. La feina municipal i de Guàrdia Urbana s'està fent"\nArtadi: "La policia és imprescindible a Barcelona. Necessitem que algú es posi al capdavant, que hi hagi un regidor de seguretat i que la Guàrdia Urbana torni a fer de Guàrdia Urbana. Hi ha molta feina per fer"\nValls: "Hi ha un problema d'inseguretat greu a Barcelona. Un de cada quatre barcelonins ha conegut un acte de delinqüència. Hem de reconèixer que hi ha un problema i l'alcalde ha de liderar la política de seguretat. Hem de fer de la Guàrdia Urbana una policia integral, amb tecnologies noves. Sense seguretat no hi ha llibertat. Amb menys seguretat hi ha menys convivència"\nMaragall: "Tenim el mateix model de seguretat que fa 20 anys, no hem fet res. Ara estem pitjor perquè tenim una Guàrdia Urbana desmotivada, desautoritzada i amb un prestigi que hem de recuperar urgentment"\nCollboni (a Valls): "Senyor Valls, vostè pot saber molt de seguretat, però no coneix la ciutat, i per fer polítiques de prevenció, proximitat i reforçament dels cossos policials s'ha de conèixer la ciutat. Vostè no la coneix, és impossible. Fa només 10 mesos que hi viu"\nBou: "S'ha de potenciar la Guàrdia Urbana, donar-li moral. Hi ha una patrulla nocturna per cada sis barris. Això no és seguretat, això és una pantomima. Si no hi ha ordre, no hi ha creixement ni turisme"\nAnna Saliente: "Les màfies de la droga i les immobiliàries són dues màfies que es retroalimenten entre elles. La millor manera que no hi hagi narcopisos és que no hi hagi pisos buits"\nOn no hi ha hagut més acords que retrets ha estat en el bloc sobre contaminació. Tots els candidats han coincidit a fer una crida per lluitar contra el canvi climàtic i han demanat que es potenciï més el transport públic.\nPresos, seguretat i habitatge en les primeres intervencions dels candidats\nColau, Artadi, Maragall i Saliente han tingut un record per Quim Forn, l'alcaldable de JxCat que es troba en presó preventiva a Soto del Real.\nValls, en canvi, ha posat l'èmfasi en la seguretat, que ha considerat "la condició per a la llibertat" i s'ha compromès a acabar amb el "top manta" en 90 dies.\nCollboni, que ha recordat l'elecció de Meritxell Batet i Manuel Cruz com a presidents del Congrés i el Senat, que ha qualificat de "dues grans notícies".\nPer la seva banda, Bou ha apostat per "una Barcelona unida, que hi càpiga tothom, de totes les idees".\nAl final del debat, cada candidat s'ha dirigit als espectadors mirant a càmera per demanar-los el vot:\nL'arribada dels candidats a TV3\nLa cupaire Anna Saliente ha estat la primera d'arribar a les instal·lacions de TV3, quan faltaven pocs minuts per dos quarts de 9 del vespre.\nDesprés ho ha fet el candidat del PP, Josep Bou, que ha xerrat una bona estona amb els directius de la CCMA.\nEl tercer a fer acte de presència ha estat el socialista Jaume Collboni, un dels dos únics caps de llista que repeteix en els comicis municipals. Collboni ha estat acompanyat de pesos pesants del partit, entre els quals el primer secretari, Miquel Iceta.\nL'ha seguit Elsa Artadi, la número 2 de la candidatura de JxCat, que encapçala Joaquim Forn, empresonat a Soto del Real.\nQuan faltaven pocs minuts per les 9 ha pujat la rampa de TV3 el candidat d'ERC, Ernest Maragall.\nDarrere d'ell ha entrat a TV3 l'actual alcaldessa, Ada Colau, d'En Comú Podem, que aspira a aconseguir un segon mandat.\nL'últim d'arribar al debat ha estat el cap de llista de BCN Canvi-Cs, Manuel Valls.\nEleccions municipals 26M JxCat ERC En comú PSC PP Cs CUP Elsa Artadi Ernest Maragall Ada Colau Manuel Valls


L’antídot contra l’epidèmia - Josep Maria Loste - Blogs de l'indirecte!cat\nOpinió amb independència. Dimarts, 17 de juliol de 2018 01:48 h\nDivendres, 1.3.2013. 20:23 h\nagressivitat, carretera, transport públic, violència\nMalauradament, avui en dia, en què les injustícies socials i la agressivitat banal és el pa nostra de cada dia, massa gent, carregada de problemes vitals, cremada per l’atur o explotada a la feina descarrega totes les seves frustracions a la carretera . De fet, també, una part de les responsabilitats d’aquestes posicions extremistes és a causa de l’enganyosa, simplista i abusiva publicitat televisiva de l’automòbil; en què es difon un missatge infaust: molt individualista, terriblement antisocial i massa manipulador, segons el qual la compra del cotxe i, sobretot, la velocitat implicarà la màxima felicitat (el gran orgasme social) per a la persona humana .Això és un desastrós per a la coexistència pacífica i la bona marxa d’un país cívic i civilitzat . De fet, l’únic antídot eficaç contra aquesta càncer en majúscules, que destrossa famílies i implica unes despeses brutals per a la sanitat pública, seria limitar – obligatòriament - la velocitat dels vehicles i treure cotxes de la carretera, amb la consegüent potenciació d’un bon transport públic - especialment – amb una bona xarxa de tren convencional. On no hi pugui arribar el tren, que existeixi una coordinació, horària i territorial, amb les diferents línies d’autobusos i els autocars, per tal que el transport públic pugui cobrir el 100% del territori català.\n3074 lectures 2 comentaris\n3 de març de 2013, 11.24 h\n#1 Pijoprogresisme dels dropos nens de papa.\nEco Prats de Molló\n3 de març de 2013, 11.19 h\nUltranacionalisme dels rics\n..... independentisme isme isme


L’espectacular cita astronòmica que no tornarà fins al 2032\nL’espectacular cita astronòmica que arriba aquest 11 de novembre i que no es repetirà fins l’any 2032\nMercuri passarà entre la Terra i el Sol i podrem veure el planeta en forma d’un punt negre creuant l’astre durant més de 5 hores. L’esdeveniment és visible des de Catalunya\ndimarts, 5 de novembre 2019 - 10:23h\nImatge de Mercuri creuant el Sol | Twitter\nL’agenda astronòmica d’aquesta tardor viurà aquest 11 de novembre una de les cites més esperades i insòlites. En concret, aquesta jornada Mercuri passarà just entre el Sol i la Terra, i això, des de la perspectiva terrestre, es traduirà en un puntet negre creuant pel damunt de l’astre. Un espectacle celeste car de veure des del nostre planeta i que no es repetirà fins d’aquí a força anys.\nPrecisament, el fet més insòlit és que el petit planeta del Sistema Solar es deixarà veure de dia des de la Terra quan s’interposi entre nosaltres i l’astre, mostrant-se en forma d’un petit punt al damunt del Sol, cosa que mostra la gran mida que fa la nostra estrella. L’esdeveniment durarà prop de 5,5 hores i es podrà veure des d’Amèrica del Nord i Sud, Europa, Àfrica i oest d’Àsia. Des de Catalunya, el fenomen començarà a les 13:35h, viurà el seu punt àlgid a les 16:16h i acabarà a les 19:04h.\nUna cita irrepetible fins l’any 2032\nAquest esdeveniment astronòmic, conegut com a ‘trànsit de Mercuri’, és especialment rellevant pel fet que no es tornarà a repetir fins d'aquí a 13 anys, concretament el 13 de novembre de l’any 2032, quan també serà visible des d'Europa.\n«Des de la nostra perspectiva a la Terra, només podem veure algunes vegades com Mercuri i Venus passen just pel davant del Sol, per això és un rar esdeveniment que no et voldràs perdre», afirma la NASA en un comunicat recent. Segons els experts, aquesta cita astronòmica ocorre té lloc només 13 vegades cada 100 anys.\nL’espectacle no es podrà veure a simple vista\nÉs evident que no podem mirar directament al Sol, ja que això ens provocaria problemes oculars greus que podrien derivar en la pèrdua de visió. Per aquesta raó, aquest espectacle astronòmic no el podrem gaudir a simple vista, sinó que haurem d’utilitzar proteccions. No obstant, Mercuri es veurà tan petit que haurem de necessitar algun estri com ara un telescopi amb filtre solar per poder apreciar l’esdeveniment.\n"Èxit en la primera sortida espacial només de dones de la història" "Creen la imatge més preciosa de la Lluna com mai s’ha vist abans"\nSol Planetes Meteors


Xammar tenia les limitacions de l’home que se sosté exclusivament sobre la seva intel·ligència...(Enric Vila)\nXammar tenia les limitacions de l’home que se sosté exclusivament sobre la seva intel·ligència. La virtut i el defecte del seu periodisme és que va ser un home d’idees simples i clares. Dic simples i clares, no pas superficials. Quan tothom era catalanista, ell ja era simplement català, és a dir, un separatista sense retòrica. Les inflamacions sentimentals del catalanisme li devien fer fàstic. La pedanteria del català castellanitzat, somriure. El seu programa polític sempre va ser el mateix: Catalunya i democràcia. No era cap nacionalista furibund, senzillament li semblava imprescindible que el país on havia nascut tingués l’oportunitat de ser una mica autèntic: riure de tot s’acaba fent pesat.\nFora d’això no sé si es va prendre res gaire seriosament. Dubto que s’enamorés mai de cap dona i que mai s’aferrés a cap ideologia, tenia un sentit de l’humor massa desenvolupat.\nAquest tarannà escèptic i radical se li notava escrivint. Era un periodista que anava al moll de l’os dels temes a tanta velocitat que de seguida se li acabava l’article. La intel·ligència el feia escriure molt bé, amb un estil sec i brillant. Té una prosa dura, de tall diamantí, una mica inhumana pel meu gust. Pla sempre deia que no havia conegut ningú que escrivís unes gasetilles tan perfectes com Xammar, i potser tenia raó.\nTots dos van tenir per mestre el filòsof Francesc Pujols. Com m’explicava Francesc Canosa, ja fa anys, quan encara fumàvem i ens fèiem il·lusions –potser excessives-, Pujols va ensenyar a mirar la realitat a una colla de periodistes. Pla i Xammar van ser els primers i els seus favorits. Els va ensenyar el valor de la ironia i la personalitat. Però sobretot, crec jo, els va donar una idea de Catalunya i els catalans profunda i manejable.\nDesprés de la política i la guerra, no se m’acut cap activitat tan lligada a la idea de nació com el periodisme. El periodista escriu amb una imatge de ciutadà al cap. Aquest ciutadà respon a uns trets antropològics essencials i està lligat a un territori per uns problemes i uns somnis col·lectius. Però això és obvi. El periodista treballa una idea de país com el pagès treballa la terra i si els fruits de la seva feina fossin tan tangibles com una collita, no caldria esperar tant perquè la buidor quedés en evidència.\nEn tot cas, Xammar i Pla són els primers periodistes que, a Catalunya, escriuen amb una idea de país al cap d’una certa profunditat. Són els primers que pensen i escriuen cruament, que miren la realitat sense fugir d’estudi ni fer un drama de tot. Són els primers que s’adonen que la personalitat no es pot evitar i la fan servir d’ullera.\nFuente: El nostre heroi, Josep Pla. Enric Vila. A Contra Vent Editors. Barcelona.2009.


Graelles de comportament personalitzades - Idees Magistrals\nTeresa de “Xarxa social per mestres d’infantil” m’ha enviat un mail per avisar-nos que ha publicat un recurs molt interessant per treballar amb els alumnes de P4 al voltant d’alguns hàbits que aprenen a casa. Aquesta és la dinàmica:\nAquestes graelles que us ofereixo són molt útils pels pares quan es troben amb algun problema com pot ser quan els nens no volen menjar sols, vestir-se sols,….\nHo he fet amb nens de P-4 i m’ha donat molts bons resultats.\nEs tracta primer de tot d’explicar-li en el nen el que s’emportarà a casa, aquest full, i de que es tracta. Cada setmana me’l portarà i el felicitaré si porta gomets verds i si són vermells en parlem del que ha passat. Si estem contents o no.\nVeureu que el dilluns és el dia en que s’ensenya a la mestra, per això diu ensenyar a la Teresa (que era jo) com anat la setmana.\nAquest calendari el podeu fer amb el programa del Microsoft Office Publisher i el podeu personalitzar segons el tema.\nNormalment són els pares que et comenten el que està passant a casa i és un recurs que motiva als nens. No hi ha premi! Hi ha felicitació i veu que estem contents pels resultats o no gaire si no són els que esperaven.\nEXEMPLE DE GRAELLES:\nTags: famílies, hàbits


Puigdemont fa un pas al costat i proposa a Sánchez com a candidat a la presidència\nJxCat i ERC plantegen la creació d'una estructura a Brussel·les presidida per Puigdemont amb el suport d'electes\nImatge d'arxiu de Carles Puigdemont.\nPuigdemont fa un pas al costat 'provisional' i proposa a Sánchez com a candidat a la presidència\nActualitzada 01/03/2018 a les 21:27\nCarles Puigdemont ha renunciat «provisionalment» aquest dijous al vespre a la presidència de la Generalitat i a ser candidat a la reelecció al Parlament. Ho ha anunciat en un discurs retransmès per les xarxes socials i gravat a Brussel·les, on roman des del novembre passat. Puigdemont, a més, ha obert «una nova etapa» en proposar que sigui Jordi Sánchez, president del grup de JxCat, qui sigui el candidat a la investidura tot i ser a la presó de Soto del Real. Al seu discurs, també ha avançat que aquest mateix dijous un grup d’advocats internacionals ha denunciat en nom seu a l’Estat davant el comitè de drets humans de les Nacions Unides per violar drets civils i polítics». Per últim, ha deixat clar que no es retira i ha confirmat que s'establirà un Consell de la República a Brussel·les per «liderar el camí cap a la independència efectiva».\nJxCat no tornarà a presentar el nom de Carles Puigdemont com a candidat per a la investidura. El propi president cessat ha demanat que no sigui així. Amb un discurs de més de 13 minuts gravat a Brussel·les, ha explicat que aquest mateix dijous ha demanat al president del Parlament de Catalunya, Roger Torrent que «provisionalment retiri» la seva candidatura a ser investit president de la Generalitat. «Li he demanat que s’iniciï el més ràpidament possible la ronda de contactes amb els diferents grups parlamentaris per procedir a l’elecció d’un nou candidat», ha dit, tot afegint que Junts per Catalunya «proposarà el diputat Jordi Sánchez». «En Jordi és el número 2 de la nostra llista, representa com ningú els valors de JxCat i és un home de pau injustament tancat en una presó espanyola», ha comentat.\nPuigdemont ha justificat el seu pas explicant que «ateses les circumstàncies, aquesta és la manera perquè es pugui acordar un nou Govern el més ràpid possible, d’acord amb la voluntat del poble de Catalunya». «Sé que el camí que tenim al davant és llarg i ple de dificultats. Però al final de camí hi ha, sense cap mena de dubte, la victòria dels catalans i catalanes: és a dir, la victòria de la seva decisió, i que tothom haurà de respectar. Ara Madrid no hi tindrà cap excusa per continuar la seva política d’ocupació. No hi haurà cap excusa perquè Madrid ignori la nostra veu, o que no accepti les nostres decisions, o que imposi una visió colonialista sobre el nostre futur», ha assegurat.\nPer a Puigdemont, la seva decisió «no garanteix completament la restauració de l’autonomia», però «donarà la llibertat de poder emprendre la propera fase del camí cap a la independència i el desplegament de la república catalana des d’espais més lliures i democràtics que l’actual Estat espanyol i l’actual sistema institucional sota llibertat vigilada».\nI és que el discurs de Puigdemont ha tingut en l’actitud de l’Estat un dels seus principals eixos de crítica. Tant és així que, a més, ha avançat que un equip d’advocats internacionals ha presentat en nom seu «una demanda contra l’Estat espanyol davant del Comitè dels Drets Humans de Nacions Unides, per violació de la Declaració Universal dels Drets Humans i la Carta dels Drets Civils i Polítics». «Aquests instruments reconeixen expressament el dret a l’autodeterminació, i més específicament, garanteixen el dret a l’opinió i a la participació polítiques. No s’ha declarat formalment cap estat d’emergència a Espanya que pogués justificar la suspensió d’aquests drets; res no fa justificable la col·lecció d’abusos que ha comès l’Estat tot aquest temps. I ha arribat l’hora de passar a l’acció perquè aquests abusos no quedin impunes», ha argumentat per justificar la denúncia a l’Estat espanyol.\nPerò malgrat aquestes decisions preses a Brussel·les, Puigdemont ha volgut remarcar que no té cap intenció de rendir-se. «No claudicarem davant l'actuació il·legítima dels que han perdut a les urnes ni davant l'arbitrarietat dels qui estan disposats a pagar el preu d'abandonar l'Estat de dret i la justícia per defensar la unitat de la pàtria. Tinc plena confiança que guanyarem, i que un dia, espero que ben aviat, pugui retornar a Catalunya com a un home lliure i que les nostres institucions tinguin també la llibertat de poder investir president el candidat o candidata que la majoria consideri».\nEn aquest sentit, tampoc vol retirar-se ni abandonar la primera línia política. I és per això que ha confirmat els plans que té per establir a Brussel·les una estructura que vetlli per la República i que, a més, suposi el pas ferm dels independentistes per solucionar el conflicte amb l’Estat. «L’única sortida a un conflicte polític és la política. Ens toca a nosaltres, una vegada més, posar política allà on els altres posen violència policial, judicial i econòmica. Ens toca a nosaltres trobar la manera de continuar defensant i promovent els valors de la República, de defensar els nostres drets democràtics, de denunciar i perseguir els abusos comesos per l’Estat espanyol, i fer-ho per ta que arribi a tot el món. Que el món conegui millor els abusos d’un règim que posa el seu cap d’Estat al front de l’estratègia d’anar a per els catalans, l’inefable i inoblidable ‘a por ellos’», ha sentenciat.\nAixí, ha explicat que, després de la resolució aprovada pel Parlament , ha decidit anunciar «les decisions que permetran complir efectivament el mandat de l’1 d’octubre». «Són decisions que permeten el manteniment i, de fet, el reforçament del camí per una república d’homes i dones lliures, no súbdits, de ciutadans esperançats i sense por. I que fan possible la restitució de les nostres institucions als nostres ciutadans des de la premissa que Madrid faria bé de no oblidar: no ens rendirem, no abandonarem, no renunciarem mentre els arguments siguin la violència, la imposició, la por, la violació de drets fonamentals», ha etzibat enmig del seu discurs.\nEn aquest sentit, ha «ratificat» la seva voluntat de «mantenir la legitimitat de la república votada pels ciutadans l'1 d'octubre i ratificada pel Parlament el dia 27, i treballar, mentre pugui gaudir de llibertat, per fer-la possible». Per intentar-ho, ha confirmat que en els propers dies convocarà els diputats del Parlament «a una reunió solemne per poder impulsar la nova etapa i establir el Consell per la República perquè lideri el camí cap a la independència efectiva i s’adreci a l’interior i a l’exterior del país». «Es tracta d’un Consell en estreta col·laboració amb el govern de l’interior i amb els debats, mobilitzacions i participació de la societat catalana per tal de culminar el procés constituent, element indispensable per fixar els valors republicans en la base del nou país».\nDes d’aquest organisme, Puigdemont pretén «organitzar la defensa dels drets i la internacionalització del nou cas dels catalans, convençuts que només a través d’un procés de mediació i negociació internacional serà possible fer respectar els drets que l’Estat espanyol nega de manera violenta als catalans». «S’obre un nou temps en què defensarem activament els nostres drets, que emprendren una ofensiva política i jurídica internacional perquè l’Estat espanyol no pugui continuar trepitjant els nostres drets col·lectius i individuals», ha conclòs Puigdemont.\nSànchez: «És un gran honor i una enorme responsabilitat poder representar el poble de Catalunya»\nOriol Junqueras considera que la renúncia de Puigdemont permet un acostament a constituir un Govern efectiu\nERC assegura que el nom de Junqueras no està avui sobre la taula i avala Sànchez si té el suport de la CUP\nArrimadas: «No busquen un president sinó allargar el procés»\nComenta el contingut : Puigdemont fa un pas al costat 'provisional' i proposa a Sánchez com a candidat a la presidència


Girona /La Cerdanya /Fontanals de Cerdanya\nPl. de l'Ajuntament, 1 -El Vilar d'Urtx\n972-89 01 96\n972-89 02 00\nRamon Chia i Galvez\nEl terme està format pels antics municipis d'Urtx ( 15, 12 km2 ) i de Queixans ( 13,52 km2), fusionats el 1969 i anomenant-se Fontanals de Cerdanya per tal que no prevalgués cap topònim dels antics respecte els altres. Del primer, provenen els pobles o nuclis d'Urtx, El Vilar d'Urtx (capital del municipi actualment), Escadarcs, Estoll, Soriguerola, el mas de l'Escloper, el mas de Santes Creus, i el mas de Soriguera; del segon, els de Queixans, Les Pereres, el mas Montagut, el molí de l'Anglés i el mas d'Amunt.\nAmb una superfície de 28,64 km2, el seu espai geogràfic s'estén per les dues vessants del tossal Rodó (1.751 m) i de les Roques Altes (1.776 m) d'on es domina la vall d'Alp fins al barranc de Saltéguet, fins a la riba del riu Segre, a tramuntana.\nEls diversos torrents que reguen el territori baixen paral.lels en una mateixa direcció. Són, d'est a oest, el de les Pereres, dels Mas d'Amunt, de Queixans o de la Malúria i de les Deveses o d'Urtx, a més de la riera del Vilar d'Urtx. També integra el riu d'Alp en el seu curs baix, tot penetrant pel pla d'Estoll i afluint al Segre a l'altura de Soriguerola. Aquí el municipi limita amb Bolvir i, a més, a llevant, prop del mas Morer i del Molí de l'Anglés, on segueix de prop el torrent de la Llavanera, el terme confronta amb el de Puigcerdà. Travessant d'est a oest, els serrats de Montagut i les Pereres i pel de l'Orri i el camí del Pla de les Forques a la pleta dels Anyells, limita amb Vilallobent, Puigcerdà.\nPer ponent termeneja amb Ger i Das en el pla, i amb Alp a la part muntanyosa (les Espalloses i el torrent del pla de les Forques). A més, el terme el formen la Serra de Queixans, el serrat de Cuiràs i el de les Llançanes.\nLa carretera N-152 que ve de Ribes de Freser voreja el termenal de ponent i travessa el Segre vers Puigcerdà, a prop de Queixans, i comunica també amb la xarxa d'accés del tunel del Cadí. Urtx i Queixans tenen sengles estacions de ferrocarril de la línia Barcelona- Puigcerdà- la Tour de Querol. Hi ha una carretera secundària que uneix el Vilar amb Urtx, i una segona que va fins al Pont del Soler, lloc de pas de l'antic camí d'Alp a Puigcerdà i possible via romana que menava a Llívia. L'Aerodrom de la Cerdanya es troba, en part, sota la jurisdicció de Fontanals.


Discussió - Diari de Terrassa\nEditorial 07.04.2020 | 08:22\nLa setmana passada es va produir a Twitter una irada discussió entre el tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Terrassa Isaac Albert i l'antic president local del Partit Popular Gabriel Turmo. També hi va intervenir l'alcalde Ballart, però menys. Va ser a compte de la intervenció de l'exèrcit espanyol a la crisi del coronavirus a Catalunya. Turmo va entendre i estendre la paralització puntual de l'actuació de la UME a Sabadell a Terrassa, com si l'equip de Govern egarenc no volgués l'ajut de l'exèrcit, quan és cert que l'havia demanat expressament a la delegació del Govern. Els que havien estat companys de ple i mantingut una, fins i tot, cordial relació en la discrepància van tenir una forta enganxada, amb to elevat i paraules que segurament s'estalviarien en una altra ocasió. És el que té Twitter, que a tots ens escalfa una sang que en aquesta ocasió no va arribar al riu. Ambdós polítics, un en actiu i l'altre no, van acabar la discussió recordant vells temps.\nL'exemple ve a compte de com a les xarxes es poden alterar les discussions i de com els maximalismes dificulten el debat, generant escenaris francament complicats. Turmo, segurament, generalitzava i Albert, lògicament, parlava del que feia el seu govern. Twitter és una nova plaça pública de vegades estranya, sempre interessant, que també, com deia Umberto Eco, es converteix en barra tavernària.\nLa UME va venir a Terrassa i va desinfectar quatre de les vuit residències que tenia previst. No va passar res, ningú va rebutjar l'ajut dels militars. Els veïns del carrer de Wagner els van aplaudir quan van arribar a la residència del mateix nom i fins i tot algun soldat va tornar els aplaudiments. Són una eina més de lluita contra una pandèmia que canviarà el món tal com el coneixem i es fa absurd discutir si els militars han de venir a Catalunya o no.\nNo sabem exactament el que va passar a Sabadell, si van deixar de muntar tendes per qüestions d'imatge o d'eficiència tècnica dels panels, segurament se sabrà i tindrem temps de valorar-ho, però qui que estigui en el seu seny és capaç de considerar inadequada la intervenció dels militars en els termes que ho estan fent en una crisi com la que ens està afectant. Qualsevol ajuda és imprescindible i el que és preocupant és que les xarxes, fidel reflex del to extrem de la societat que les utilitza, situa o millor manté les dues espanyes als extrems per retroalimentar-se eternament. Ens en sortirem.


Apartament Majowy Szczecin Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartament MajowyApartament9 Maja 8/45, Zachod, Szczecin, Polònia, 70-136 - Veure al mapaExcepcional9,7Basada en26comentarisApartament MajowyVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 32 fotos\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Szczecin, Apartament Majowy és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Apartament Majowy, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar, ascensor. L'ambient de Apartament Majowy es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, reproductor de DVD/CD són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Szczecin, el Apartament Majowy és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Búger, no feren capot\nNo fou una partida de cartes ni cap joc, però alguns fets esdevinguts a Búger han quedat com a fets sense explicacions. Només la delació d'una llista amb 20 noms, que un falangista passà a un dirigent de UGT perquè aquestes 20 persones s'amaguessin i evitar que fossin mortes delaten que les intencions eren donar capot a la República i als republicans aquell estiu de 1936.\nEl petit terme de Búger coronat pels molins del Pujol es va veure repoblat durant la década dels 20 per sabaters retornats de Paris i alguns emigrats a Bons Aires. El rector Cullera considerà que la banda de música composta majoritariament per aquests sabaters, era instrument incitador de la promiscuitat. I el batle Bater, amo de possessió avesat a rebre ordres i a estar bé amb el clergat prohibí els balls i les actuacions de la banda.\nPerò el dia que va caure la dictadura de Primo i amb ella el batle conservador, de bon matí ja començaren a assajar la marxa fúnebre amb la qual acompanyarien al batle sortir a caseva. Amb els ciris de reglament, dos moixos morts i en Tomeu Noviet damunt una siivera de director, celebrà Búger l'anunci d'eleccions per l'any 1931.\nD'alt, fotografia que s'usà per la captura del batle Joan Alemany, a la dreta, Jaume Capó i Joan Alemany, batle de Búger.\nUn batle diputat\nJoan Alemany i Villalonga havia estat una bona temporada a Bons Aires. A les eleccions de 1931 fou elegit batle i també diputat provincial. Era un home llegidor i d'idees pròximes a l'anarquisme, malgrat afiliar-se al partit Federal de Lerroux.\nPer a Tots Sants del mateix 1931 ja havia fet adreçar la carretera de Sa Pobla a l'altura del cementeri, que el voltava fent un colze, s'instal·là llum eléctrica fins allà i l'interior, adesat. Maria Plaça augmentà la plantilla de dos mestres que hi havia a la població de 1200 habitats i organitzà la biblioteca que li facilità l'Ajuntament. També es tenia el projecte de construir una escola nova, mentre es traslladaven les dependències a local més gran de Ca'n Castanyola. Diverses obres, com les aceres dels dels carrers principals o la construcció d'un ponterró a ca'n Ringo eren les armes per convèncer als bujarrons del nou esperit republicà.\nMentre al café de ca'n Saletes un grup més nombrós de l'habitual escoltava per la ràdio la proclamació d'Estat Català dins una República Federal, explotaren dos petards a les cases dels vells dirigents polítics monàrquics, ca'n Mascaró i ca'n Femenies. Ja s'havia comentat algun cop, abans de la República que els havien embatumat de merda les persianes. El batle, que havia acudit d'inmediat, després de comprovar que no hi havia fertis posà vigilància al convent i a l'esglèsia, al temps que requerí la presència de la Guàrdia Civil.\nDeclarat l'estat de guerra, l'endemà, dia 6 d'octubre de 1934 foren detinguts, fermats duits a peu a Inca, deu persones, mentre la Guàrdia Civil cercava armes per l'Ajuntament i el cementeri. A Inca, el comte de Perelada vetllà pels presoners, que foren amollats 20 dies desprès, excepte el batle i un altre individu de Búger, que va restar incomunicat del grup.\nSense aclarir-se l'autoria de l'atemptat ni la circumstància per la qual els propietaris de les cases aquella nit no dormien a les habitacions habituals, on foren col·locats els petards, tres dies després de retornar a Búger foren detinguts per la guàrdia civil d'Inca, quatre dels ex-presos, que van restar tancats una cinquantena de dies a Ciutat. Acabat l'estat de guerra, es va sobresseir el processament del batle, però els altres quatre restaren processats per una carta que havien enviat a Búger des de la presó d'Inca.\nMolts dels detalls quedaren sense aclarir, però el dia del Corpus un veí penjà la bandera monàrquica al balcó i els republicans obligaren al Batle que el multés. El batle, anticlerical fins a la mèdula, procurava no aficar-se amb els assumptes de l'església i el dia que hi havia actes sortia a passejar a la fi de no veure's involucrat en una situació compromesa.\nAl cafè de Son Costa es reunien els homes de la CEDA, on començà a comparèixer en Juanito Montaner, fill del comte de Perelada, senyor de Son Vivot. El batle s'apuntà al projecte d'Esquerra Republicana i els sabaters de la vila s'organitzaren sindicalment a UGT- Començava a haver-hi una mica d'atur obrer i el sindicat organitzava talls per a treure patates a Sa Pobla. Així arribà a tenir més dos-cents afiliats amb un nombrós contingent femení.\nQuan les eleccions de febrer de 1936, hi va haver una autèntica guerra de cartells. La victòria del Front Popular confirmà al batle i regidors al seu lloc. Pel primer de maig de 1936 es celebrà una magna festa per inaugurar la Casa del Poble al saló superior de ca'n Saletes, front per front al local dretà. Animà la jornada la banda de musica de Campanet i hi va haver cinema pels infants i ball al carrer Major. I el mateix di es descobriren les plaques noves de carrers dedicats a destacats polítics republicans.\nEn Juanito, però, ja organitzava vegues i sopars amb els joves dretans de Búger, a Sa Mata de ca'n Jaume Pons o a Son Vivot. Un diumenge de maig, mentre el grup de teatre assajava, falangistes de Búger, Campanet i Inca irrumpiren amb el crit d'Arriba España. Hi va haver estirades. El Marquès de Zayas contà que Llorenç Capó, Jaume Pons i Pau Ferrer foren empresonats.\nD'alt el secretari Miquel Capó, el municipal Damià Capó i Miquel Solivelles\nUn grup de 17 falangistes de Búger va anar a Ciutat la nit d'aquell dissabte. Al matí el batle s'encontrà al mercat dels hortolans de Ciutat amb el president de la Societat Jaume Capó Capó, i el secretari de l'UGT qie treballaven a Ciutat i esperaven el camió per anar al poble. Els advertí de l'alçament militar a Àfrica i que si ell a la not no arribava al poble que fessin desaparèixer els documents tasca que realitzà una dona cremant ho tot.\nNomés quedà la bandera i el rètol que el dilluns dia 20 llevaren els falangistes ja instal·lats al local de l'escola. En Miquel Buades Totsol encara tengué coratge de tornar-lo penjar. Aquell matí un escamot de militar havia anat a la plaça a decretar el bàndol de guerra. I el comte de Perelada va prendre personalment les claus de la Sala, cedides pel secretari Miquel Capó que havia estat secretari de Vilafranca i des d'on no havia permès traslladar al comte un difunt sense tots els papers en regle. El secretari partí cap a Vilafranca i d'allà a Manacor pemés notícies. Per això el jutjarien i el condemnaríen per auxlio a la rebelión. La mateixa causa s'aplicà al municipal que aturà un camió de falangistes que acudien a Sa Pobla on els carrabiners s'havien resistit a rebelar-se.\nAlfred Heller, l'alemany que havia comprat El Pujol, era a Cala Rajada o també fou pres, en companyia d'altres compatriotes. Tots els homes d'esquerra abandonàren el poble. Alguns foren caçats i empresonats. Un altre restà amagat tres dies dins la seva fustería i després cinc anys dins un doble fons que es va fer al llit. La seva esposa dormia només amb un coixí per disimular i, si ella sortia de casa, deixava la clau a l'escamot de falangistes per a fer el registre pertinent. Mai el trobaren.\nHi havia una vintena de bugerrons tancats a Ciutat. No hi mancava en Miquel Buades, Joan Bennàssar i Antoni Capó foren sentenciats a mort per recolzar al municipal, però la pena els fou commutada. Mentre, pel poble a les mans dels falangistes corría una fotografia que deixaven per tot allà on anaven per tal de reconèixer el batle fugitiu.\nUn dia un sargen t de Búger, destinat a Manacor, arribà amb un escamot de falangistes d'aquell poble a carregar de presoners però la Falange local els auturà. Aquells que volien prendre els falangistes locals els havien fuit per cames i no sabien que era un falangista dels seus que els havia avisat. S'havien amagat per casetes, dins cisterners ...\nEl batle havia restat amagat els primers dies a Sóller, on naren a cercar-lo els falangistes locals. El cap de l'escamot arribà a parlar amb ell, però no el delata. Amagat a ca's "rector pelut" (que no era cap capellà) de Pòrtol, fou delatat als pocs dies i detingut pels falangistes de Marratxí- Li feren mil impertinències i vora el cementiri de Santa Maria l'acabaren de matar. La victòria ja era clara, però no hi va haver clemència. Tanmateix però en quedà algun per poder-ho contar. I encara ara s'assenyala amb el dit una casa que li diuen la casa de l'or. Aquesta és la vasa que no pogueren guanyar.\nA part el batle, brutalment assassinat, foren afusellats el veinats de Búger Damià Capó Capó Flotxet municipal, Miquel Solivellas Capó Gatxet i Llorenç Alomar Siquier, que estaven tancats als Caputxins. Se'ls incoà sumaríssim nº 982 d'afusellar-los segons els familiar d'un d'ells- Havien esperat a detenir al municipal que nasqués l'infant que la dona esperava. El mateix 20 d'octubre que avisaren a les famílies del judici, foren afusellats.\nEl secretari Miquel Capó Capó fou afusellat amb el metge Sancho de Vilafranca, als quals se'ls seguia la mateixa causa.\nJaume Capó Amengual, president de UGT de Búger, fou posat "en llibertat" al castell de Bellver. Traslladat al cementiri de Porreres només fou mal ferit a l'afusellament. Pogué refugiar-se a una possessió de la contrada, on fou auxiliat en primera instància i després entregat als falangistes que el mataren baix de la mateixa figuera on el van detenir.\nDe Búger, també fou assassinat un boxeador, Tomeu Capó Martorell, a Fornalutx i un barber, Miquel Crespí, a la Faixina de Ciutat.\nTomeu Mora, el fuster que restà amatat cinc anys dins caseva, a l'entregar-se fou desterrat a València i més tard a Binissalem.


Data de publicació: 09/01/2018 13:18\nNo em puc olblidar de ella\nFa 9 añs que estic enamorat de la meva millor amiga, fa temps vem sortir pero nomes una semana, no ens vem veure ni res. Jo crec que ella ho sap pero nomes vol que siguem amics. L'altre dia li vaig dir que si volia se la meva follaamiga pero em va dir que no. no se que fer ajuda siusplau!!!\nData de publicació: 12/01/2018 19:57\nDoncs em sembla que hauràs d'acceptar la seva negativa... Sé que és dolorós sentir un amor no correspost, però no podem obligar a ningú a enamorar-se de nosaltres, no?\nPer tant, potser hauràs de prendre la decisió d'oblidar-te d'ella. Posa distància i evita-la durant un temps. Intenta centrar-te en tu i en fer coses agradables amb altres persones i veuràs com, mica en mica, deixarà de ser dolorós pensar en ella.\nPerò recorda una cosa: és important que prenguis la decisió conscient d'oblidar-la. Tenir un motiu clar és una bona manera per no distreure't del procés.


Observatorio de la Cronosfera: Organizaciones tímidas.\nPublicado por Jesús Gabriel Gutiérrez en 12:34:00\nSobre la signatura:\nEscriu nom i cognom de forma clara, denota transparència, que es mostra tal com és tan en l'àmbit privat com en el públic. El fet de ratllar el nom indica conflicte amb si mateixa, possiblement perquè queda exposada als altres (més dedicant-se a la política) començant per la part social (cognom). Després de ratllar envolcalla part del nom i tot el cognom, el que significa que també ha creat un escut de protecció per no mostrar-se tant als altres...\ngràcies, Roger. De totes maneres és possible que a hores d'ara no signi ni faci la rúbrica de la mateixa manera. El video és de fa temps.


L'alcalde de Manresa publica un ban per demanar que es compleixin les noves mesures per frenar la covid-19 - Ajuntament de Manresa\nMarc Aloy Guàrdia, alcalde president de l’Ajuntament de Manresa,\nQue des de l'inici de l'etapa de la represa a Catalunya, en el marc de l'emergència sanitària vigent provocada pel coronavirus Covid-19 (SARS-CoV-2), les autoritats competents han adoptat diverses mesures, preventives i de control, per protegir la salut i la seguretat de la ciutadania, i contenir la propagació de la malaltia, en funció de la situació epidemiològica i assistencial de cada moment i, també, de cada territori, d'acord amb els principis de necessitat i de proporcionalitat.\nQue davant de l'evolució de la pandèmia, amb l'aparició de nous brots epidemiològics i noves cadenes de transmissió d'abast comunitari, que comprometien la integritat i la salut de les persones, la Generalitat ha dictat els últims mesos successives resolucions, a l'empara de la legislació sanitària i de protecció civil aplicable, amb l’objectiu de controlar l'expansió de la pandèmia amb mesures de contenció en àmbits territorials específics i de caràcter temporal.\n- Demanar a la ciutadania que respecti degudament les normes previstes en la Resolució SLT/2546/2020, de 15 d'octubre, per la qual s'adopten noves mesures en matèria de salut pública per a la contenció del brot epidèmic de la pandèmia de COVID-19 al territori de Catalunya. Entre les quals destaquen les següents:\nEs prohibeixen les trobades de més de 6 persones, tant en l’àmbit públic com privat i cal limitar els desplaçaments.\nNo es consideren incloses en aquesta prohibició, sempre que compleixin les indicacions de seguretat aprovades pel PROCICAT: les activitats laborals, docents, de lleure infantil i juvenil (incloses les extraescolars), d’intervenció socioeducativa, de culte i els actes religiosos, mitjans de transport públic, transport escolar, culturals, d’arts escèniques i musicals; cinema o exposicions, esportives, biblioteques, arxius, museus i monuments.\nCal prioritzar el teletreball i les reunions telemàtiques. Si no és possible, cal aplicar mesures per garantir la distància de seguretat interpersonal: entrades i sortides esglaonades, flexibilitat horària...\nAls espectacles d'arts escèniques i musicals, cinema o exposicions: L'aforament es redueix al 50%, tant en recintes tancats com a l’aire lliure, s'han de preassignar els seients i cal portar un registre d’assistents. L'horari de tancament s'estableix a les 23:00h.\nLes instal·lacions i equipaments esportius de caràcter lúdic han de funcionar amb cita prèvia i han de reduir l'aforament al 50%.\nEs pot fer ús dels parcs i jardins públics i de les àrees de joc infantils fins a les 20:00 h.\nS'estableix el tancament de: parcs i fires d’atraccions, establiments lúdics infantils, sales de joc, casinos i bingos. Les festes majors queden suspeses.


¿Quins permisos he de demanar per fer obres a Barcelona? – Ana Paez\n¿Quins permisos he de demanar per fer obres a Barcelona?\nInici / Preguntes freqüents / ¿Quins permisos he de demanar per fer obres a Barcelona?\nSi has de fer obres al teu habitatge, local o edifici (sempre que no augmentin el volum dels mateixos), has de saber que et caldrà demanar un permís d’obres a l’Ajuntament de Barcelona, establert en l’Ordenança Reguladora dels Procediments de intervenció Municipal de les Obres (ORPIMO).\nDepenent de l’obra que s’executi, així com de la ubicació de l’habitatge, local o edifici, poden ser necessaris uns o altres requisits. Tot això està explicat a la pàgina de l’Ajuntament, on qualsevol pot fer una Consulta Prèvia per a la realització d’obres o instal·lacions de radiocomunicació.\nPer utilitzar la consulta prèvia, haurà d’omplir un formulari on se li demanaran les dades de l’immoble i la tipologia de l’obra que es vol realitzar. Si es segueix els passos descrits a la web, emetrà un PDF amb els requisits previs necessaris. Si el que vols és que emeti una Consulta Prèvia definitiva, hauràs, a més, omplir les teves dades personals, de manera que emetrà tota la consulta amb tots els detalls dels requisits necessaris.\nEn aquest article explicaré els diferents permisos menors necessaris per reformar un habitatge, un local o un edifici plurifamiliar. Cal tenir en compte que si la finca té algun tipus de protecció urbanística, els requisits poden ser molt més restrictius. Això només es podrà saber quant s’introdueixi la direcció de l’entitat a reformar a la consulta prèvia.\nDescriuré els permisos més utilitzats, en ordre de menys a més restrictiva:\nAquest permís és vàlid per a la realització d’obres interiors en habitatges que no modifiquin ni la distribució, ni l’estructura, ni la façana (fusteries exteriors). És vàlid per a la rehabilitació de cuines, banys, paviments, fusteries interiors, pintura interior i les instal·lacions que siguin necessàries per a aquests arranjaments. La norma especifica clarament que les obres no reduiran les condicions d’habitabilitat prèvies, això vol dir que tota obra haurà de millorar les condicions prèvies, complint les normes aplicables (habitabilitat, RITE, etc.).\nTé una validesa de 3 mesos des de la seva admissió. En el moment que s’acabi el termini, s’haurà de demanar un altre permís.\nLes obres es poden executar de 8 a 21 hores. L’ús de maquinàries de 8 a 20 hores.\nEls sacs de runa hauran de ser homologats, tapats i identificats amb el seu número d’expedient. S’han de retirar abans de 24 hores i no es podran posar o deixar els caps de setmana.\nNo té cap cost administratiu.\n2.- TRÁMIT D’URGÈNCIA\nAquest permís és necessari en el cas que algun element d’el local, habitatge o edifici, puguin causar dany a les persones o objectes. Solen ser necessàries sobretot en elements exteriors de façanes, patis, mitgeres, cobertes, encara que també s’utilitzen molt en el cas de apuntalats d’elements estructurals en mal estat.\nÉs necessària la intervenció d’un tècnic, ja sigui aparellador, arquitecte tècnic o d’edificació, enginyer industrial, enginyer o arquitecte, el qual ha de presentar un petit projecte amb memòria, plànols i fotografies i pressupost de les obres a col·legi respectiu, amb el cap de visar les obres i presentar-les a l’Ajuntament. El tècnic ha de realitzar la direcció facultativa d’aquestes obres. No requereix informe d’idoneïtat, ni Informe Previ de Patrimoni, més si declaracions responsables, tant de l’tècnic així com de promotor de les reparacions.\nEl permís d’obres té els següents terminis:\nEs poden col·locar els elements d’emergència a l’endemà d’haver presentat la documentació a l’Ajuntament\nEl titular del local, habitatge o edifici (comunitat de propietaris) tenen l’obligació de sol·licitar la corresponent llicència per realitzar les reparacions necessàries, en un termini màxim de dos mesos des de la presentació d’aquest tràmit d’urgència. Aquest permís NO PERMET LA REPARACIÓ DE LES DEFICIÈNCIES.\n1.- Un tècnic que realitzi el petit informe i assumeixi la direcció facultativa de la col·locació dels elements de seguretat necessaris.\nEl preu dependrà de la complexitat de l’obra i no hi ha cap taxa fixa que estableixi el seu cost. Si vols més informació, Contacteu, faré una primera visita a l’immoble i ho podré calcular sense cap compromís.\nPermís d’emergència per estintolament de biguetes de fusta al c / Sant Vicenç 10. Xarxes de protecció en balcons d’edifici plurifamiliar al c / Besa 1 de l’Hospitalet de Llobregat.\n2.- COMUNICAT IMMEDIAT\nAquest permís és vàlid per a les següents obres:\nObres interiors en habitatges que incloguin un canvi de distribució a l’interior d’habitatge o local *\nZones comunes interiors d’un edifici * (vestíbul, escales, accessos, etc.)\nZones comunes exteriors d’un edifici * (Patis, façanes, terrats, cobertes, mitgeres)\nInstal·lació de mitjans auxiliars per a la realització de les obres (bastides, treballs verticals, etc.) *\nAscensor i instal·lacions comunes *\nAlgunes actuacions a l’interior d’habitatges que afectin puntualment l’estructura * i **\nAlgunes actuacions en jardins i solars (dependrà de l’tipus d’actuació, pot ser Immediat o diferit)\nÉs necessària la intervenció d’un tècnic, ja sigui aparellador, arquitecte tècnic o d’edificació, enginyer industrial, enginyer o arquitecte, el qual ha de realitzar un projecte segons les especificacions finals establertes a la Consulta Prèvia. Aquest document vindrà en un format regulat per l’Ajuntament el qual es diu Informe d’Idoneïtat.\nEl informe de Idoneidad ha de contar con la siguiente información:\nProjecte tècnic: amb memòria, plànols i pressupost\nAnnexos a el projecte: que inclourà condicions de protecció contra incendis, estudi de seguretat i salut, llicència ambiental o sectorial, Informe previ de el Servei de Patrimoni i fotografies de la zona d’actuació entre d’altres.\nAnnexos a l’expedient: Compost bàsicament per declaracions responsables dels propietaris o representants de la propietat, tècnic de l’obra i documentació acreditativa, si és necessari.\nEl tècnic responsable del projecte, ho presentarà al seu col·legi professional, perquè aquests emetin l’aprovació d’aquest informe. Un cop emès l’informe d’idoneïtat, el tècnic ha de presentar-lo telemàticament a l’Ajuntament perquè aquests atorguin el permís d’obra respectiu.\nLes obres es podran iniciar a partir de l’endemà de la presentació de l’Informe a l’Ajuntament, sempre que s’hagin pagat les taxes corresponents d’impostos de construcció i taxes urbanístiques en els bancs senyalitzats per l’Ajuntament. No obstant això, l’Ajuntament disposa de fins a un mes per informar que qualsevol modificació que pugui ser necessària en l’expedient.\n3 mesos per iniciar les obres\n6 mesos per a l’execució de les obres des de la data assenyalada per la persona interessada.\n3 mesos més de pròrroga en el cas que sigui necessari. Aquesta pròrroga s’ha de demanar abans que venci EL TERMINI ASSENYALAT AL PERMÍS (cost 160€).\nNota *: En el cas que l’entitat estigui protegida amb algun tipus de catalogació urbanística o protecció històrica / artística (segons la Llei 9/93 de l’Patrimoni Cultural Català i plans especials de protecció de l’Patrimoni Arquitectònic), el permís passa de ser un COMUNICAT IMMEDIAT a un COMUNICAT DIFERIT. Això surt reflectit en la Consulta Prèvia en el moment en què s’agrega la direcció de l’immoble.\nTipus de proteccions patrimonials segons Llei 9/93: Protecció ‘A’ per Béns Culturals d’Interès Nacional, Protecció ‘B’ per Béns Culturals d’Interès Local, Protecció ‘C’ per a Béns d’Interès Urbanístic i finalment, Protecció ‘D’ per a Béns d’Interès Documental.\nCost del tràmit.\nHi ha diversos costos per a l’emissió d’aquest permís.\n1.- Un tècnic que realitzi l’Informe d’Idoneïtat, el qual, serà a més encarregat de la direcció de l’obra, coordinació de seguretat i salut i control de qualitat. Hi poden participar conjuntament diversos tècnics.\nEl preu dependrà de la complexitat de l’obra i no hi ha cap taxa fixa que estableixi el seu cost. Si vols més informació contacteu, faré una primera visita a l’immoble i ho podré calcular sense cap compromís.\n2.- Despeses de l’Informe d’Idoneïtat: 249 € + IVA al CAATEEB\n3.- Impostos d’instal·lacions, construccions i obres, així com taxes de serveis urbanístics: 4% sobre el pressupost d’execució material de l’obra\nRehabilitació de façanes al c / Tirso de Molina i modificació de distribució al carrer Almogàvers. Cap de les finques tenia Proteccions Urbanístiques, de manera que el permís d’obres va ser immediat.\n4.- COMUNICAT DIFERIT\nAquest permís cobreix les obres en les quals existeix algun tipus de catalogació urbanística o protecció històrica / artística (segons la Llei 9/93 de l’Patrimoni Cultural Català i plans especials de protecció de l’Patrimoni Arquitectònic). Això surt reflectit en la Consulta Prèvia en el moment en què s’agrega la direcció de l’immoble.\nObres interiors en habitatges que incloguin un canvi de distribució a l’interior d’habitatge o local\nZones comunes interiors d’un edifici (vestíbul, escales, accessos, etc.)\nZones comunes exteriors d’un edifici (patis, façanes, terrats, cobertes, mitgeres)\nInstal·lació de mitjans auxiliars per a la realització de les obres (bastides, treballs verticals, etc.)\nAscensor i instal·lacions comunes\nAlgunes actuacions a l’interior d’habitatges que afectin puntualment l’estructura **\nÉs necessària la intervenció d’un tècnic, ja sigui aparellador, arquitecte tècnic o d’edificació, enginyer industrial, enginyer o arquitecte, el qual ha de realitzar un projecte segons les especificacions finals establertes a la Consulta Prèvia. Aquest document vindrà en un format regulat per l’Ajuntament el qual es diu Informe d’Idoneïtat. M’he trobat casos en què el nivell de protecció de la finca només permet la seva elaboració per un arquitecte superior.\nL’informe d’idoneïtat ha de comptar amb la següent informació:\nProjecte tècnic: amb memòria, plànols i pressupost.\nAnnexos a el projecte: que inclourà condicions de protecció contra incendis, estudi de seguretat i salut, llicència ambiental o sectorial, Informe previ de el Servei de Patrimoni (demanat prèviament a el Departament de Patrimoni de l’Ajuntament, el qual, ha d’aprovar per incloure-a l’ projecte) i fotografies de la zona d’actuació entre d’altres.\nEl tècnic responsable del projecte presentarà el projecte davant seu col·legi professional o entitats col·laboradores, perquè aquests emetin l’aprovació d’aquest informe. Un cop emès l’informe d’idoneïtat, el tècnic ha de presentar-telemàticament a l’Ajuntament perquè atorgui el permís d’obra respectiu.\nLes obres es podran iniciar tan bon punt l’Ajuntament emeti la llicència, disposant d’un mes per a la seva avaluació. Es podran iniciar les obres a l’endemà d’haver pagat les taxes corresponents d’impostos de construcció i taxes urbanístiques en els bancs senyalitzats per l’Ajuntament.\n1 mes des de la presentació de l’Informe Previ de Patrimoni al seu respectiu departament, en el cas de ser favorable; si és denegat, requerirà més temps.\n25 dies per presentar projecte a propietaris i llogaters de la comunitat segons nota ** (només quan es realitzin actuacions en elements estructurals)\n1 mes des de la recepció de l’informe d’Idoneïtat en els arxius de l’Ajuntament, per tal que els seus tècnics verifiquin la documentació, en el cas que sigui favorable; si és denegat, requerirà més temps.\nA l’rebre el permís d’obra, cal pagar les taxes previ inici de les obres.\n3 mesos per iniciar les obres.\nNota **: Cal destacar que si les actuacions s’han de realitzar en elements estructurals, s’ha de demanar permís als propietaris de la Comunitat, i informar prèviament, de manera fefaent (mitjançant un burofax o document signat) a propietaris i llogaters de l’ immoble. Això està establert en l’article 37,3 de les Ordenances Metropolitanes d’Edificació de l’Àrea Metropolitana de Barcelona per a obres que afectin l’estructura dels edificis. Aquesta llei obliga a presentar el projecte a propietaris i llogaters de la finca durant 15 dies perquè puguin examinar el projecte i de 10 dies més perquè els mateixos presentin al·legacions de caràcter tècnic. Un cop transcorregut aquest termini, es podrà presentar el projecte d’Idoneïtat a l’Ajuntament per a la seva aprovació.\nHi ha diversos costos per a l’emissió d’aquest permís:\nEl preu dependrà de la complexitat de l’obra i no hi ha cap taxa fixa que estableixi el seu cost. Si vols més informació pots contactar-me i el podré calcular en base a les teves necessitats.\n2.- Despeses de l’Informe d’Idoneïtat: 249 € + IVA al CAATEEB.\nRehabilitació de vestíbul i zona d’escales del c / Sardenya 250 i de façanes i cobertes del carrer Servet 107, totes dues amb Proteccions urbanístiques de nivell ‘D’, pel que va ser necessari presentar un Informe Previ de Patrimoni i un Permís d’Obres Diferit\n6 octubre, 2020 Ana Páez\tPosted in: Preguntes freqüents\tTagged: cost permisos obres barcelona, llicencias obres barcelona, obres barcelona, Preu Llicencies obres, Preu permisos obres Barcelona, preu tramits obres barcelona, tramits ajuntament barcelona obres, tramits ajuntament obres, tramits obres, tramits obres barcelona


Els nous graus del curs vinent: l'any de la Intel·ligència Artificial - Blog d'UNportal\nEl sistema universitari català incorporarà el curs vinent a la seva programació dos estudis de grau en Intel·ligència Artificial, que s’impartiran a la Facultat d’Informàtica de Barcelona de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) i a l’Escola d’Enginyeria del campus de Bellaterra de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB).\nLa UPC, que ja disposa d’un màster oficial en aquesta disciplina científica, oferirà ara 50 places d’un primer curs de grau que s’impartirà en català, castellà i anglès. Els estudis de la UAB adoptaran l’anglès com a idioma d’impartició de la docència, amb una oferta de 40 places de primer any, però es posen en marxa sense haver pogut completar la seva tramitació com a grau oficial, amb la qual cosa s’iniciaran com si es tractés d’un títol propi. Aquesta fórmula ja va ser utilitzada per la UAB per activar els graus d’Estudis Socioculturals de Gènere i de Gestió de Ciutats Intel·ligents i Sostenibles, que un any després d’estrenar-se com a titulacions pròpies es van convertir en títols oficials.\nTítols en anglès i interuniversitaris\nLa UAB té previst estrenar dos estudis de grau més, Història, Política i Economia Contemporànies, impartit també majoritàriament en anglès, i Ciència, Tecnologia i Humanitats, vinculat, com el primer, a la Facultat de Filosofia i Lletres. Aquests últims estudis, que s’oferten conjuntament amb dues universitats de Madrid (Autónoma i Carlos III), s’afegeixen als altres dos graus que s’ofereixen amb les mateixes universitats madrilenyes: Ciències, que es va estrenar fa un any, i Filosofia, Política i Economia, en què també participa la Pompeu Fabra (UPF).\nAl capítol de novetats en l’àmbit de les universitats públiques, s’afegeix l’Escola Politècnica Superior d’Enginyeria de Manresa de la UPC, que estrenarà Enginyeria de Recursos Minerals i el seu Reciclatge, un grau que ve a substituir el d’Enginyeria de Mines impartit des del mateix centre.\nTres noves titulacions privades\nPel que fa a les universitats privades, l’anunci de nous títols es concentra fins ara en la Universitat Ramon Llull (URL). Blanquerna té previst començar a oferir Digital Media, un nou grau que s’incorpora a l’oferta de la Facultat de Comunicació i Relacions Internacionals.\nEsade impartirà uns nous estudis en anglès de tres anys de durada (180 crèdits ECTS), Transformational Business and Social Impact, i La Salle afegirà Business Intelligence and Data Analytics, també en anglès, a la seva programació.\nUn catàleg de 800 títols\nL’oferta de grau de les 12 universitats públiques i privades catalanes arribarà el curs vinent als 800 títols entre estudis individuals i combinacions de dos graus que permeten accedir a una doble titulació.