Es compleixen 15 anys de l'ascens del Nàstic a la Primera divisió del futbol estatal | NacióTarragona\nEs compleixen 15 anys de l'ascens del Nàstic a la Primera divisió del futbol estatal\nL'èxit del club tarragoní va durar tan sols una temporada i va ser la culminació d'una "Nasticmania" que va impregnar tota la ciutat\nper Redacció, Tarragona | 3 de juny de 2021 a les 00:01 |\nL'equip de l'últim equip del Nàstic que va pujar a Primera. | Gimnàstic de Tarragona\nQuan en els darrers anys 80, coincidint amb el centenari del club, el primer equip de futbol del Gimnàstic de Tarragona competia a la Tercera divisió del futbol estatal, poc s'esperaven els tarragonins que veurien ben aviat equips de primer nivell al Nou Estadi. Els aficionats grana van haver d'esperar 20 anys: el 3 de juny de 2006, el Nàstic certifica a Jerez de la Frontera el seu ascens a la màxima categoria, com a segon classificat de la temporada regular a Segona divisió A.\nLa ciutat, però, feia anys que s'havia impregnat del que en aquell moment es va anomenar "Nasticmania". La febre pel club local es va fer notar especialment a partir del primer ascens a Segona A l'any 2001. Va ser un ascens efímer i que va portar moments per al record, com ara els partits contra l'Atlètic de Madrid -llavors a la categoria de plata- o la victòria a casa contra el Reial Madrid en l'eliminatòria de la Copa del Rei. Noms propis d'aquella etapa queden per al record dels aficionats granes: Lluís Miquel Ramis, Santi Castillejo, Bruno Saltor, Antoni Pinilla, Iván Pérez, Ángel Cuéllar o el mateix entrenador Josep Maria Nogués.\nMantenint l'ambició des de Segona B altre cop, el conjunt tarragoní ascendeix de nou i aquest cop s'hi consolida fins al punt que després d'un intent infructuós la temporada anterior, en la 2005-2006 arriba l'ansiat segon lloc, a dos punts del líder, el Recreativo de Huelva. 56 anys després -el Nàstic ja havia estat a Primera entre els anys 1947 i 1950-, Tarragona recuperava la seva posició entre els principals clubs del futbol estatal, gràcies a noms propis com Rubén Perez, Irurzun, Diego Torres, Abel Buades, Lluís Codina, entre d'altres. En una notícia de TV3, la celebració d'aquell ascens s'explicava així:\nVan ser prop de 800 els aficionats que es van traslladar fins a la ciutat andalusa per veure en directe l'ascens del Nàstic, mentre que milers ho van celebrar a la plaça de la Font amb pantalla gegant. El seguiment dels èxits del club en aquest format es va reproduir en altres temporades, com també la celebració damunt d'un autobús circulant per la Rambla Nova. Tot plegat era una època en què el club s'atrevia a muntar concerts a la Tàrraco Arena Plaça i al Nou Estadi per aglutinar el màxim de persones al voltant dels jugadors i el cos tècnic, una situació difícilment repetible en l'actual context de pandèmia.\nSota el comandament de l'artífex de l'ascens, Luis César, els grana no van poder aguantar, però, el ritme de la competició. Els fitxatges no van ser suficients i van estar pràcticament tota la temporada en posicions de descens, sense opcions a remuntar. Tot i amb això, la ciutat es va continuar bolcant i molts tarragonins malgrat la dinàmica negativa de l'equip s'acostaven al Nou Estadi per animar i, de pas, veure de prop les estrelles de la lliga.\nEn les següents temporades, el somni del retorn a la màxima categoria s'esfuma, fins al punt que el conjunt baixa i puja en diverses ocasions entre Segona A i Segona B i tan sols 10 anys després, la 2015-2016, és a punt d'aconseguir-ho, però perd en l'eliminatòria del play-off contra l'Osasuna. A la 2018-2019, el Nàstic baixa definitivament a Segona B i a punt està de fer-ho a Tercera l'any següent, però la plantilla aconsegueix salvar els mobles en la segona fase del campionat, que finalitza de manera abrupta a causa de la Covid-19. En aquesta darrera temporada, i a causa de la reorganització de les diferents competicions, el club es classifica per continuar disputant la tercera categoria, l'ara anomenada Primera RFEF, malgrat que no s'assoleix l'objectiu inicial, que és l'ansiat retorn a LaLiga SmartBank.\nAficionats del Nàstic, en una imatge d'arxiu. Foto: Helle Kettner\nEsports, esports, futbol, Primera divisió, Tarragona, Gimnàstic, Nàstic


Espai Isidor: Especial culinari de Quaresma (capítol segon)\nEspecial culinari de Quaresma (capítol segon)\nI en el capítol d'avui... Bacallà a la mallorquina\nla Laia Cirera d'Artesa de Segre ens ha deixat un magnífic llibre (La bona cuina del bacallà, de Josep Maria Pi) d'on hem tret aquesta recepta. Els criteris bàsics de selecció han tingut a veure amb la quantitat d'ingredients, la dificultat de la recepta i el temps que demana per fer-la. Així, en resum, podem dir que és una recepta fàcil, barateta i ràpida de fer. Ah, i està boníssima! Això si, us ha d'agradar la ceba perquè si no ja l'hem fotut.\nIngredients: Bacallà dessalat (4 tallets o uns 350 grams per dues persones), una ceba grossa, julivert, pebre vermell, crema de llet, oli, farina i un ou\nPreparació: Escaldem el bacallà un parell de minuts amb aigua bullint, el treiem del foc, l'escorrem, i l'arrebossem amb ou i farina (compte que es desmunta!). El fregim en una paella amb força oli ben calent. Quan estigui daurat el reservem. A la mateixa paella hi fregim la ceba amb el julivert fins que quedi cuita, hi afegim una cullerada de pebre vermell, hi posem de nou el bacallà i ho cobrim de crema de llet. Ho deixem coure fins que la crema de llet comenci a espessir i ja està. A dinar!\nHauré de firar aquest llibre o anar recollint les vostres receptes... mira que m'agrada el bacallà!\nNosaltres hem descobert que és molt fàcil de cuinar i que amb qualsevol cosa és bo... Si trobes es llibre, avisa. Vaig buscar-ne alguna referència per internet i no en vaig trobar cap. Em temo que no estigui descatalogat.\nÉs curiós: el tenim a la biblioteca on treballo i a la Biblioteca Nacional de Catalunya, però no apareix a la base de dades de l'ISBN... i és un llibre de 1993! Miraré a llibreries, a veure què...\nJo em vaig comprar un llibre de receptes de bacallà a Lisboa i ara només em falta anar a la bacallaneria per començar a fer provatures. A casa en som addictes, al bacallà!\nLisboa ha tingut bastant a veure amb la nostra dèria pel bacallà. És una ciutat encantadora i a més, a qualsevol racó pots trobar un mini restaurant on et cuinen el bacallà com si te'l fes la iaia!\nSí, i en unes racions...!!??\nOstres, les racions! El primer que t'ensenyen quan estudien portuguès és a demanar meia dose als restaurants...


Perelló i Orteu tot esperant Salvadó: Canadà I -Pròleg-\nSuposo que s'hauran percatat que sòc fora del paìs, ja que ni l'imbècil Orteu ni el supergilipolles Salvadò han escrit ni una rognoise lìnia a aquest estimable blog. En fi, que mentre jo em jugo el pellejeau viatjant a tort i a dret buscant la inspiraciò que ens manca per finalitzar el nostre magne novel-lot TRES, ells dos no fan cap per aquì. D'un ho entenc, ja que acaba de ser pare i tè feina, però l'altre ja ès farine d'un autre côtal, car llur ùnica ocupaciò coneguda ès l'onanisme compulsiu i de baixa qualitat. Jo, modestament, em trobo a mig camì entre la ciutat de Quèbec i Montrèal, buscant la sana inspiraciò i pregant a Dèu que l'aviò em deixi sa i estalvi a El Prat International Airport el dia 22 per poder signar llibres a tout-et-plein durant aquesta festa sagrada de nosaltres, els escriptors, que ès Sant Jour-d'hui.\nels lectors d'akst blog tindrem un tracte especial?\n21 d’abril, 2005 05:08\nFelicito sincerament al senyor Orteu per la seva paternitat. Puc perdonar la seva manca de participació al weblog. Ara ve aquella època tan pesada dels vòmits de papilla, les hores de son perduda, la merda de vida...I a vostè, Perelló, no puc més que desitjar-li ladilles. No és just que viatgi pel món amb les despeses pagades, pagades per tots, amb l'excusa de fer un programa absurd i pamfletari. És un home llest, i per això em fa ràbia i li muntaré un numeret quan ens veiem el dia de Sant Jordi.\n21 d’abril, 2005 10:45\nPer tal de poder desmuntar-los la paradeta necessitaríem saber-ne l'adreça. He sentit C/Bruc, 16...\n21 d’abril, 2005 18:03\nhttp://www.elsemanaldigital.com/articulos.asp?idarticulo=29812aki tenim un article escrit des de Madrid. Un article k es queixa k es relacioni el Sant Jordi amb el "No a Madrid 2012", mentre ells relacionen k es parli d'akst llibre a Catalunya Radio amb la baixada d'audiència d'aksta.\n24 d’abril, 2005 02:34\nGràcies pel seu interès, senyors.Per comprar el nostre best-seller busquin-lo a la secció "literatura juvenil" d'El Corte Inglés, a "Sociologia" a l'FNAC o a "Història" a la llibreria Catalònia.No és estrany que ningú no ens volgués a la seva paradeta per Sant Jordy.\n27 d’abril, 2005 11:16\nJo ja tenia pensat encarregar-lo directament. O no és un llibre d'encàrrec aquest?\n27 d’abril, 2005 22:08


Viatge Xina Yunnan en grup | Viatges Independents\nUs proposem descobrir la regió més desconeguda de la Xina. La província de Yunnan és la regió geogràfica i ètnicament més diversa del país. Cap altra província ofereix tanta varietat; cadenes muntanyoses de gran alçada a la zona que limita amb el Tibet, altures mitjanes en el centre, àrees volcàniques, rius llegendaris com el Yangtzé, el Mekong o el Perla … Al sud es troben muntanyes de menor altura i abunda el bosc tropical. A Yunnan existeixen a més 25 minories ètniques de les 55 reconegudes al país.\n5 JIANSHUI – KUNMING E / D Hotel\n8 XIZHOU – ZHOUCHENG – SHAXI E Hotel\n9 SHAXI – SHIBAOSHAN – ZHONGDIAN (SHANGRI-LA) E Hotel\n10 ZHONGDIAN E / D Hotel\n13 LIJIANG. TRASLLAT A L’AEROPORT E –\nKunming és coneguda com la “ciutat de l’Eterna Primavera”. La seva situació en una latitud subtropical, juntament amb la seva altitud de 1.800 metres sobre el nivell de la mar, fan que gaudeixi d’un clima agradable durant tot l’any.\nSopar de benvinguda amb especialitats locals en una casa tradicional reconvertida en restaurant que va pertànyer a un important governador de Kunming.\nAvui dedicarem el dia a descobrir els voltants de Yuanyang, amb les seves espectaculars terrasses d’arròs i autèntics pobles que sembla s’hagin quedat ancorats en el passat, així com mercats on les minories Yi i Hani compren les seves provisions regularment. El mercat mereix ser gaudit pel seu enrenou i bullici tradicional, així com els seus colors brillants i vius.\nAvui visitarem Jianshui, on destaca el Temple de Confuci, el segon més important de país, amb un preciós parc on floreix el lotus des de juny fins a l’agost. Visitarem també la casa-jardí de la Família Zhu, antics governadors de la ciutat durant la Dinastia Qing. Avui gaudirem d’una de les especialitats locals, els fideus d’arròs i el seu plat més famós, els “fideus a través del pont”, basats en un antic conte popular.\nMés tard, tornada a Kunming (4 hores aprox.) I trasllat a l’hotel. Avui a la nit gaudirem d’un meravellós espectacle sobre les minories ètniques anomenat “Yunnan Impressió”, dirigit per la famosa artista Yang Liping.\nA la tarda visitarem la ciutat antiga de Weishan, llar de les minories ètniques Yi i Hui, construïda fa més de 600 anys durant la Dinastia Ming.\nAl matí visitarem la muntanya de Weibaoshan, considerada una de les catorze muntanyes taoistes més importants de país.\nA continuació sortida cap a la població de Dali (1,5 hores aprox.). Dali està situada en un marc natural incomparable, entre les majestuoses muntanyes de Cangshan (amb una alçada mitjana de 4.000 metres) i el Llac Erhai. Dali està principalment poblat per la minoria Bai, que es va instal·lar a la vora del llac fa uns 3000 anys. Aquesta petita i atractiva ciutat es troba dins de muralles que daten de la dinastia Ming i en la seva major part, conserva l’arquitectura tradicional dels Bai. Visita de la ciutat antiga.\nContinuació cap a la petita població de Xizhou, també habitada per la minoria Bai, però menys turística que Dali. Ens allotjarem en un hotel amb encant ubicat en una preciosa i antiga casa que va pertànyer a una important família que comerciava amb te.\nDIA 8.- XIZHOU – ZHOUCHENG – SHAXI\nAl matí visitarem les poblacions Bai de Xizhou i Zhoucheng, on descobrirem la seva típica arquitectura, el mercat local i provarem alguna de les seves especialitats culinàries. Continuació cap a la població de Shaxi (2 hores aprox.). Arribada a Shaxi i resta del dia lliure per visitar la ciutat antiga. Situada a sud-est de districte de Jianchuan, aquesta població va ser també un important poble comercial a l’antiga ruta del te i els cavalls durant les dinasties Qing i Han.\nDes dels temps de la Dinastia Tang, el poble de Shaxi ja era un important centre de comunicacions entre Sichuan, Yunnan i el Tibet. En aquest lloc es realitzaven les transaccions de te, sucre moreno, teles de Yunnan i Sichuan, pells, a més d’altres productes de la regió de Tibet. Tot i que aquesta ruta comercial ja no està en ús, la població encara conserva els seus carrers empedrats i les seves cases tradicionals tal com estaven fa un mil·lenni.\nDIA 9.- SHAXI – SHIBAOSHAN – ZHONGDIAN (SHANGRI-LA)\nSortida per carretera en direcció a Zhongdian (Shangri-La). En ruta visitarem Shibaoshan o la Muntanya dels Tresors de Pedra, una zona muntanyosa situada a 12 km de la població de Shaxi, coneguda per les seves escultures tallades en pedra fa més de 1300 anys i que representen la vida del regne de Nanzhao (748 – 902) i la influència en Yunnan del Budisme Mahayana procedent de Tibet. Si el clima ho permet, baixarem la muntanya a peu, en una caminada fàcil i agradable (1,5 hores aprox.).\nAvui visitarem el Monestir Songzanglin, conegut també com el “Petit Potala”. Aquest monestir tibetà és el més gran i important de la província i compta amb més de 600 monjos, a més del poble tibetà situat a la banda del monestir. Donarem una volta per la ciutat antiga i tindrem oportunitat de provar un dels productes més valuosos i saborosos d’aquesta zona tibetana, la carn de iac.\nDesprés de l’esmorzar visitarem la Reserva Natural del llac Napa, una de les praderies més grans de la zona, amb meravellosos paisatges i una gran varietat d’animals (cavalls, iacs, ovelles, ànecs salvatges, etc.).\nAl matí visitarem la ciutat antiga de Lijiang. Donarem també una volta pel seu mercat local, un dels més grans i variats de la província. Assistirem a una degustació de te Pu-erh, que es produeix en aquesta província, i aprendrem sobre les seves varietats i propietats. A la tarda ens dirigirem a el poble de Baisha i al preciós parc de Heilongtang. Allotjament en Shuhe.\nDIA 13.- LIJIANG. TRASLLAT A L’AEROPORT\nEn base a grup de 16 persones 1.477 €\nEn base a grup de 14 a 15 persones 1.542 €\nEn base a grup de 12 a 13 persones 1.629 €\nEn base a grup de 10 a 11 persones 1.726 €\nEn base a grup de 8 a 9 persones 1.787 €\nEn base a grup de 6 a 7 persones 2.053 €\nEn base a grup de 4 a 5 persones 2.279 €\nSuplement Habitació Individual 745 €\nTransport en vehicle privat amb conductor durant tot el recorregut.\nAllotjament en hotels indicats o similars en base habitacions dobles amb esmorzar inclòs. Hotels amb encant i caràcter local en les poblacions de Yuanyang, Jianshui, Xizhou (Dali), Shaxi, Shuhe (Lijiang) i Zhongdian.\nSopar de benvinguda en Kunming.\nDinars amb especialitats locals a Jianshui (fideus d’arròs) i Shangri-La (carn de iac i cuina tibetana).\nGuia de parla hispana expert en la regió durant la ruta.\nEspectacle ètnic “Yunnan Impressió” a Kunming.\nVisat i tramitació.\nUna meravella de viatge, i viatjar amb l’Edith tot un luxe! Nosaltres erem un grup de 6 i va anar tot molt bé! El millor del viatge, l’Edith (brutal) i el paisatge espectacular i la gent amable… molt recomenable!\nPaisatges meravellosos, pobles on s’hi percep una atmosfera antiga, insòlita i única, temples mil·lenaris amagats enmig d’una naturalesa exuberant, menjar deliciós, hotels encantadors….i la professionalitat i gran coneixença del país de la nostra guia Edith han fet aquest viatge INOBLIDABLE.


La història oculta dels ateneus - Salvador Casals\n· Salvador Casals\nEl 2 de gener de 1902 sortia publicat el primer número de la revista satírica Cu-cut. Com bé saben, aquesta publicació es va fer famosa uns anys després per ser víctima d'uns incidents (la crema de la seva redacció que compartia amb La Veu de Catalunya) arran d'una vinyeta satírica on es feia befa de les derrotes militars de l'exèrcit espanyol. Precisament, l'atac a la seu d'aquestes publicacions va ser obra dels militars. Aquests fets farien prendre consciència a un tal Francesc Macià i Llussà, un vilanoví que es trobava en aquell moment fent carrera al mateix exèrcit i que va condemnar els atacs de tal manera que es va guanyar el trasllat a Cantàbria. Macià iniciaria aleshores el gir total a la seva vida presentant-se com a diputat de Solidaritat Catalana, aquella força efímera que va sembrar la llavor del catalanisme polític i que li permetria accedir a la presidència de la Generalitat que ell mateix restauraria amb la proclamació de la República Catalana.\nMés enllà del fet històric, la revista, que avui qualificaríem d'àmbit nacional català, tenia una sèrie de característiques que ens distancien d'aquell primer número, el gener de 1902. En primer lloc, la llengua. El català d'inicis de la centúria passada no estava normalitzat i hi trobem expressions que de ben segur avui serien arcaïtzants i, potser, farien posar els pèls de punta a molts dels erudits de l'Institut d'Estudis Catalans. Encara faltaven uns quants anys perquè el geni de Pompeu Fabra passés la seva vareta per sobre d'una llengua que eixia d'una època fosca, després de ser rescatada per una generació d'escriptors catalanistes tocats per una altra vara i que avui enyorem.\nLa segona cosa que hi hem observat són els referents que apareixen citats i que avui podem trobar —actualitzats— en qualsevol revista o diari contemporani; també al televisor, si tenen costum de seguir-hi l'actualitat informativa. Recordin que aquest mitjà encara estava per inventar aleshores. Al Cu-cut, com a qualsevol de les publicacions que vulguin posar d'exemple (nosaltres n'hem triat una que tothom pot identificar fàcilment), hi trobaran això, referents del context de l'època coneguts per tothom.\nFoto: Ateneu Barcelonès cc by marimbajlamesa.\nPrecisament de referents, en aquest cas més quotidians, és del que parlen les revistes dels ateneus. Publicacions sense tanta ambició però molta tradició que ens conviden més aviat a conèixer aquests i d'altres fets des d'un punt de vista més local, el de la construcció d'una identitat col·lectiva de poble o de vila (o de barri en el cas de Barcelona). L'arxiu de la Federació d'Ateneus de Catalunya va decidir fa uns anys començar a recollir totes les publicacions possibles que editen les nostres entitats, i completar, conjuntament amb els més de cinc-cents llibres que hi tenim, una biblioteca que pugui esdevenir de consulta d'aquí a uns anys, tal com tenen altres entitats que es dediquen a la conservació de la memòria històrica, com podria ser per exemple l'Amical de Mauthausen, amb una biblioteca i un arxiu molt especialitzats en la matèria dels represaliats per les guerres civil i mundial, objecte del seu estudi i conservació.\nActualment, conservem més de dues-centes publicacions d'ateneus d'arreu del territori, una xifra que representa clarament la voluntat que tenim de donar valor a la construcció d'aquesta memòria històrica des del localisme, una eina que resultarà imprescindible (de fet, ja ho és), per a tots aquells historiadors que facin recerca sobre algun municipi en concret, i la seva idiosincràsia. Arqueologia de revistes en podríem dir, que serà un testimoni més de com vivia la gent de finals del segle XX i principis del XXI en una contrada o una altra, i quin tipus de gustos i activitats culturals estaven habituats a consumir.\nSegurament, si no hi ha ningú que dediqui esforços a conservar aquest patrimoni (ni tant sols la Biblioteca de Catalunya), serà més fàcil que aquest testimoni es perdi. Què se'n farà de la memòria de l'Hospitalet de Llobregat, de la qual en tenim notícia a través de textos de diaris, butlletins municipals o televisió, sense el testimoni popular de les persones que han estat escrivint durant 39 anys a la revista Xipreret, la publicació periòdica de l'Ateneu de Cultura Popular del municipi?\nCom s'ho hagués fet l'historiador local de la Colònia Güell Josep Padró i Margó el 1991, quan va rebre l'encàrrec de la junta directiva de l'Ateneu Unió de la colònia per escriure la història de l'entitat en ocasió del seu centenari de la mateixa (1892-1992)? A quines fonts recorrerà l'ateneu el dia que hagi d'escriure la història actualitzada del seu bicentenari, o del 250è aniversari, si deixen de conservar la informació, els registres, les actes que avui es produeixen i que relaten la vida d'aquest ateneu? I què passarà si resulta que, com és el cas, l'ateneu és el centre neuràlgic cultural del submunicipi? Segurament, la història que escriguessin els descendents històrics de Padró quedaria ben coixa, i el treball de reconstrucció històrica es faria força més feixuc.\n«Senyores, Senyors: l'únic objecte que m'ha mogut a fixar aquesta vetlla la vostra atenció, ha sigut palesar la injustícia que cometen els detractors de la dona, car estic convençut del fet que a excepció de la força física és equivalent a l'home. No és que pretengui que abandoni les seves atribucions socials; el que desitjo és que no se li posin impediments, ans al contrari, que se li donin facilitats per a què pugui fer afirmació de la seva personalitat. "Si concediu a la dona el dret de pujar al cadafalc, deveu concedir-li el de muntar a la tribuna", digueren les defensores dels Drets de la Dona, quan la proclamació dels Drets de l'Home. I, posant-se en el seu punt de vista, s'ha de confessar que tenien raó.»\nAquest text, que hem reproduït aquí de manera normalitzada, és un text que ben bé podrien llegir avui en dia en forma d'article a qualsevol publicació o diari, ara que la lluita feminista ha pres, per fi, especial rellevància en el debat públic de la nostra societat. Segurament per a la sorpresa de molts, data del gener-març de 1915 i és la reproducció d'un discurs de Josep Maria Roca titulat «De feminisme». Roca fou president de l'Ateneu Barcelonès (1908-1910 i 1913-1915) i la reproducció del discurs va sortir publicada al número u del butlletí d'aquesta entitat, que es va editar entre els anys 1915 i 1920.\nCom poden comprovar amb aquest document històric, una de les publicacions més antigues d’un ateneu que es conserva, les revistes de les entitats són també un fòrum de debat i de discussió imprescindible no només per propiciar un debat intel·lectual en el si dels nostres associats, sinó també per revisar amb goig, passat el temps (més d’un segle en aquest cas), la sorprenent vigència d’alguns pensaments que van quedar escrits avui en dia. En el cas d’aquest article, Roca feia una al·legoria al feminisme que ocupava 18 pàgines de les 48 que tenia la publicació. Tot un pioner en el seu temps, en un moment en el qual la concepció de l’home sobre la dona distava molt del cèlebre discurs del també president d’Unió Catalanista.\nSense menystenir la informació a la qual ja hem fet referència sobre les activitats culturals que es publiquen a les revistes dels ateneus, cal reconèixer que el foment del debat crític vers allò que ens afecta (la situació política, afers socials, etcètera), és un dels altres tresors a salvaguardar, com els hem mostrat amb aquest exemple. Cal tenir present que la imatge preconcebuda que tenim dels ateneus de principis de segle XX, com a lloc de debat i intercanvi d'idees i reflexions que tots tenim, una idea segurament incentivada per la lectura de les obres noucentistes, o avui les pel·lícules i minisèries de recreació històrica, està ben fonamentada. I el que és més important, aquesta característica no s'ha perdut. Part de la programació dels ateneus segueix girant al voltant de la discussió sobre la política o la cultura del país amb la programació de taules rodones, presentacions de llibres, cinefòrums, xerrades, etcètera; com també a les reunions dels associats, un fet que trobem reproduït a entitats del país sensibles a aquests temes.\nEn conclusió, la història que amaguen les publicacions periòdiques dels ateneus, aquells articles reflexius plens de text que potser un dia han ignorat perquè els han semblat feixucs de llegir, són una peça imprescindible per construir el puzle de la nostra història des d'un punt de vista local. En el fons, la vida no és més que una cursa de relleus de fons on cada generació deixa el seu llegat, i potser l'exemple a seguir per no tornar a cometre errors que la humanitat mai hauria hagut de cometre.


CAMPANYES CONNECTADES, ADAPTADES I PERMANENTS: UNA PUBLICACIÓ SOBRE COMUNICACIÓ POLÍTICA MUNICIPAL - Fundació Nexe\nCAMPANYES CONNECTADES, ADAPTADES I PERMANENTS: UNA PUBLICACIÓ SOBRE COMUNICACIÓ POLÍTICA MUNICIPAL\nLa Fundació Nexe va presentar una nova publicació el passat dimecres 19 de maig de 2021. A les 19 h de la vesprada s’iniciava l’acte de presentació al públic, en format virtual, del tercer número de la col·lecció Praxis, La comunicació política municipal, una guia per a partits, candidats i activistes, de l’autora i experta en comunicació política, Teresa Ciges Barberán.\nLa presentació, celebrada amb presència únicament de les ponències i públic virtual, va comptar, a més de l’autora, Teresa Ciges, amb el politòleg i membre del Consell Nacional de Fundació Nexe, Amadeu Mezquida Ortega, i amb el coordinador del Lab de Democràcia i Participació de la Fundació Nexe i professor de Ciències Polítiques, Oscar Barberà Aresté.\nEl Praxis 3 presenta un full de ruta per als partits, candidats i activistes del món local i és aplicable a qualsevol municipi, independentment de la seua idiosincràsia i població. Des d’un vessant pràctic, explica els passos a seguir per elaborar un pla de comunicació, amb tres eixos claus: la necessitat de comunicar de forma permanent, l’aposta per les campanyes connectades i la implicació dels activistes i la militància. A més a més, incorpora una senzilla estratègia de comunicació de crisi i interna entre els membres d’una secció local.\nAmb la introducció d’Oscar Barberà Aresté, vam iniciar l’acte de presentació del Praxis 3 descobrint breument els principals fonaments en què es vertebra l’obra, com també l’activitat que el Lab de Democràcia i Participació està duent a terme: “el Lab està pensat per promoure estudis i pensament sobre tota la temàtica que envolta la democràcia en els partits i en les institucions”. Entorn d’aquests eixos, el Lab, com va exposar el coordinador, presenta diferents publicacions anualment i, en aquest cas, amb el Praxis 3 “la temàtica està molt orientada a un problema pràctic que hem detectat que existeix que és la capacitat que tenen els regidors i la gent que treballa en el món municipal per enfocar les qüestions de comunicació política”. Un cop presentats els ponents, tant Amadeu Mezquida com Teresa Ciges, es va donar pas a la intervenció d’Amadeu Mezquida.\nEl politòleg, que compta amb una ampla experiència en campanyes electorals municipals de la ciutat de València, va iniciar la seua exposició posant el punt en la necessitat d’aquesta publicació: “és possible parlar específicament de comunicació política municipal?” fou una de les primeres reflexions que va llançar. La comunicació és un punt fonamental avui dia, especialment amb l’auge i expansió de les xarxes socials i el món digital: no sols en l’àmbit polític, també en l’àmbit empresarial, corporatiu i institucional. Mezquida, amb ampli recorregut al si del municipalisme ens va aportar reflexions sobre l’especificitat de la comunicació política a aquest àmbit: “De la política municipal es sol dir que és la política de les coses xicotetes”. Si bé, no es diu únicament perquè es faça en un espai de proximitat al ciutadà, si no per la consideració generalitzada, i en bona mesura errònia, que allò que passa a l’àmbit local és menys important “als ajuntaments hi ha manca de recursos, de personal…” va explicar Mezquida. No obstant, com apunta, la política municipal no s’ha de considerar com el punt menys important, de fet, la seua proximitat als problemes reals i quotidians de la ciutadania haurien de posicionar-la com un dels espais polítics de major rellevància: “la política municipal és la que més impacte té en el dia a dia del ciutadà, moltes vegades i t’afecta des de la factura de l’aigua fins al lloc pel qual camines del treball a casa”.\nEls comerços, els espais públics, les factures municipals, l’entorn més pròxim de socialització… Són elements que depenen de l’àmbit municipal i que tenen més impacte en el nostre dia a dia. No sols per açò però sí en gran mida, la ciutadania sol adquirir major grau d’identificació amb el municipi, amb el seu poble o ciutat, que amb altres escales territorials. De fet, com apuntava Mezquida, “l’emoció juga un paper fonamental en la política municipal”. Parar-nos, pensar i reflexionar sobre el paper que adquireix en les nostres vides i quotidianitat l’àmbit municipal és una tasca pendent, que s’està abordant, per dotar-lo de rellevància.\nMés enllà de les qüestions lúdiques i festives, “la teua estima per la política municipal ha d’anar a explorar els límits (…) com un camp d’experimentació i transgressió” i, a més significa “una segona descentralització política de l’estat” que hauria de comportar major recursos, però també més competències.\nLa defensa de l’específic de l’àmbit municipal o local iniciada per Amadeu Mezquida, va continuar amb la intervenció de l’autora, de Teresa Ciges, que va aterrar les reflexions del politòleg al cas concret del Praxis 3.\nL’àmbit municipal, arran del que comentava Mezquida, és un espai d’experimentació en la comunicació política i, com a tal, troba dificultats pràctiques: pocs recursos econòmics i materials, poca experiència i coneixements… Però també té punts favorables: aquesta reivindicació de proximitat que permet conéixer el públic per al qual comuniques. “La setmana vinent complirem l’equador de la legislatura” i, per tant, aquest Praxis, “és una bona oportunitat per aquells que no han implantat encara, o que no s’han posat molt les piles, que se les posen ara a partir d’ara” va explicar l’autora, Teresa Ciges.\nPosar en valor el món local i encoratjar-lo per expandir-se en aquest espai amb aquesta guia i recursos que exposa l’autora. “Moltes vegades passa això, que una secció local entra a govern i darrere no hi ha molta més gent” analitza l’autora que, considera, que aquesta publicació pot servir per a activar a tot l’activisme municipal perquè ajuden a comunicar i traslladar allò que fan al consistori: “Aprofitar els mitjans propis, però també els mitjans de comunicació locals i comarcals”.\nEl municipalisme necessita també la campanya permanent i connectada, no únicament desenvolupar eixos de comunicació política en els mesos previs a la campanya electoral i en campanya electoral. Com arribar a la gent que no està a les xarxes socials: “la campanya connectada de Xavier Peytibi”, com explica l’autora, pretén abordar aquesta qüestió que es desenvolupa també al Praxis 3.\n“És un text molt pràctic, tracte d’aterrar tots aquests conceptes perquè siga pràctic” és un dels punts forts d’aquesta comunicació. “Alcaldies i regidories són representants polítics, i han d’estar 24 hores i 7 dies a la setmana, sent representants polítics” va argumentar l’autora, Teresa Ciges. “La proximitat de la comunicació té efectes molt beneficiosos: com per exemple la segmentació”.\nSense entrar al text, que es pot trobar a l’apartat de publicacions del web de Fundació Nexe, l’autora ens va fer un repàs exhaustiu sobre els diferents elements i pràctiques que es poden trobar a l’àmbit de la comunicació política municipal, alguns més positius que altres, si bé tots aquests eixos s’han de tindre en compte per formar una estratègia. Algunes de les que coses que no s’han de fer, segons ens comentava l’autora: alcaldies amb perfils privats, xarxes sense activitat fora d’espais electorals, abastir massa canals de comunicació i no tindre cura de la comunicació concreta o de l’específica per al teu municipi concret… Són alguns exemples, però podríem trobar moltes més debilitats en la comunicació política municipal. “Hem d’estar estratègicament on està la nostra gent” i, a més, “treballar els continguts” però tenint en compte on està la nostra audiència, és un dels punts clau que va apuntar l’autora. A la publicació s’ofereix una taula amb una guia de xarxes segons algunes característiques municipals que, tot i que després hi ha especificitats concretes, pot ajudar als partits, candidats i activistes a trobar el seu espai.\nAmb totes aquestes nocions sobre la comunicació política municipal, junt amb una guia més extensa que trobem a la publicació, l’autora va assentar les bases per estratègies enfocades al públic concret de cada municipi.\nAmb el propòsit de nodrir aquelles preguntes que pogueren haver quedat enlaire, es va obrir un torn de paraules del públic, conduït per Oscar Barberà, on es va parlar d’algunes qüestions com els eixos per una bona comunicació en mitjans tradicionals, sobre la interrelació entre comunicació i l’anàlisi de polítiques públiques, com també les potencialitats que la comunicació política pot trobar a l’hora de connectar i animar la participació en persones joves, entre altres.\nL’acte va concloure amb algunes reflexions conjuntes fruit de les preguntes del públic que ajudaren a arredonir una vesprada aprenent sobre comunicació política i, concretament a l’àmbit municipal.\nEl directe de la presentació, si voleu conéixer més dades aportades, es troba disponible al YouTube de la Fundació Nexe. A més a més, la publicació ja està oberta per a la descàrrega lliure de totes aquelles persones que la vulguen llegir i treballar en les seues seccions municipals.


AD XERACALM HLE Lavant FL 400ML la nostra opinió sobre la composició en la nostra farmàcia en línia\nAvène Xeracalm AD Oli Netejador ampolla 400ml la venda a la nostra farmàcia en línia, neteja suaument i alleuja la pell seca o molt atòpica propensos a la picor a la cara i el cos des de nadons fins a adults.\nAVENE XERACALM OLI AD BOTELLA 400ML NETEJA\nAmpolla de 400ml Descripció Avène Xeracalm AD Oli Netejador\nAvène Xeracalm AD oli de neteja reparacions ampolla 400ml, nodreix i protegeix la pel·lícula protectora de la pell per combatre les agressions externes que s'assequi. Alleuja la picor i la inflamació per evitar ratllar gràcies al seu patentat I-Modulia activa que ve des del complex d'aigües termals i Cer-Omega amb ceramides i Omega 6. La seva base netejadora molt suau i sense sabó respecta la pell sense irritar-la.\nConsell usar ml ampolla Avene Xeracalm AD Oli Netejador 400\nPer a la dutxa, emulsionar en les mans prèviament mullat i s'apliquen a la pell.\nPer al bany, abocar l'equivalent de 5 pressions durant l'ompliment de la banyera.\nEsbandida bé i s'assequi.\nAmpolla de 400ml Composició Avène Xeracalm AD Oli Netejador\nAigua termal de Avène (Avene aiguamarina), Aigua (aiguamarina), glicerina, PEG-7 cocoato de gliceril, disòdic Laureth Sulfociccinate, cocoanfoacetato sodi, Peg-25 oli de ricí hidrogenat, Ceteareth-60 Myristyl Glicol, PEG-200 hidrogenat gliceril palmitat, Laureth -3, Coco-glucòsid, Aquaphilus Dolomiae Extracte, Arginina, Caprilil glicol, àcid cítric, oli d'onagra / Palm Oil èsters aminopropanodiol, glicines, Oenothera biennis (oli d'onagra), àcid sòrbic, tocoferol.\nPresentació Avène Xeracalm AD Oli Netejador ampolla de 400 ml\nBomba de l'ampolla de 400 ml.


La Guàrdia Urbana posa en marxa un dron per reforçar la seguretat -\nmarç 12, 2021 Ordre públic\nAquesta nova eina tecnològica permet modernitzar i digitalitzar el cos de la Guàrdia Urbana de Molins de Rei. De moment, podran fer ús del dron 3 agents habilitats amb la titulació pertinent.\nLa Guàrdia Urbana de Molins de Rei ha estrenat aquesta setmana el primer dron per a la videovigilància aèria de la vila. La posada en marxa d’aquesta nova adquisició tecnològica permet millorar i garantir la seguretat de Molins de Rei, i reforçar-ne la vigilància.\nA l’acte de presentació del dron han acudit els cossos de seguretat de la Guàrdia Urbana, els Mossos d’Esquadra, la Guàrdia Civil i els agents rurals, els Bombers i el SEM. L’alcalde, Xavi Paz, ha aprofitat l’ocasió per agrair a tots aquests professionals la gran tasca feta durant aquest any de pandèmia: “porteu un any d’estrès i tensió molt gran. Moltes gràcies a tots i a totes per la dedicació sempre i especialment al llarg d’aquest any. Les nostres vides, en moments com aquests, està a les vostres mans”.\nPer això, el regidor de la Guàrdia Urbana, Miquel Zaragoza, ha explicat que “quan vam iniciar aquest mandat, teníem molt clar que subministraríem els recursos necessaris als cossos de seguretat perquè poguessin fer la seva feina”. Paz afegeix que “com a responsables públics tenim l’obligació d’adaptar-nos als temps i a les necessitats actuals dels nostres agents”.\nActualment, la Guàrdia Urbana de Molins de Rei disposa de 3 agents amb el títol de pilot a nivell professional per poder fer volar aquests drons. Juan Antonio López, sergent de la Guàrdia Urbana de Molins de Rei, ha explicat que “fer servir el dron no ha estat fàcil, perquè requereix tot un seguit d’autoritzacions i tràmits abans i després per fer-lo volar. En cas d’una emergència, no hauríem de seguir el protocol habitual de coordinació; només hem de fer una trucada telefònica a la torre de control”.\nLa principal característica d’aquest dron és que disposa de dues càmeres: una d’òptica que grava en 4K i una càmera termogràfica per infrarojos, la qual permet veure quan es fa fosc i diferenciar els diferents graus de temperatura per poder localitzar persones o poder esbrinar la temperatura exacta, per exemple, d’un sostre que s’està cremant.\nEl dron està dotat de mitjans tècnics tan avançats com poden ser la càmera tèrmica, però també disposa d’un equip de megafonia, llums de visió nocturna, llums estroboscòpics, sensors de detecció d’obstacles, paracaigudes per a vols en el nucli urbà i un sistema ADS-B que permet detectar la presència d’aeronaus tripulades que es trobin properes.\nMitjançant la seva visió aèria, el dron permet diverses utilitats, entre les quals reforçar i donar suport als operatius policials i perfeccionar serveis tan rutinaris como els de control del trànsit, investigar accidents, controls de seguretat ciutadana, detecció d’irregularitats urbanístiques, detecció d’abocaments il·legals o control de masses en grans esdeveniments. També serveix com a eina per a la recerca de persones perdudes o altres situacions de catàstrofe, per donar suport a altres cossos d’emergència.


Creed II: La leyenda de Rocky • Ràdio Capital de l'Empordà\nCreed II és una bona, entretinguda i emotiva seqüela, així com una continuació ideal pel personatge de Rocky. El que no té la pel·lícula és l’impacte de l’anterior perquè es perd l’efecte sorpresa, però a part d’això, és una pel·lícula molt entretinguda que sap treure profit a la nostàlgia tant de Rocky IV, com de la mateixa saga mare. Rocky sempre ha estat una saga sobre la família, en un sentit àmpli, en aquesta ocasió sobre pares i fills. Creed II es manté fidel a les essències en un relat de redempció.\nTrobaràs una extensa tertúlia sobre la pel·lícula en el nostre podcast. A partir del minut 20, sense espòilers i una segona part, a partir del minut 33, plena d’espòilers.\nArticle anteriorUn cop de tramuntana


El talent d'À Punt 'Family Duo' posa fi a la seua cerca d'artistes | Valencia Extra\nEl nou ‘talent xou’ de À Punt, ‘Family Duo’, ha celebrat aquest dissabte, 7 de juliol, el seu tercer i últim càsting en l’hotel NH Els Arts de València, per a congregar a tots els artistes amb vinculació familiar que aspiren a participar en el concurs televisiu.\nLes primeres proves van tenir lloc el 30 de juny a Alacant i el 23 del mateix mes a Castelló\n‘Family Duo’ és el primer ‘talent’ de la televisió pública valenciana i una de les apostes “més potents” de la graella que prepara el canal per a aquesta tardor, ha explicat l’ens públic en un comunicat.\nEl concurs cerca parelles amb alguna vinculació familiar, ja siga pares i fills, germans, cosins o uns altres, que puguen tocar un instrument, ballar i, sobretot, cantar.\nJoan Espinosa presentarà ‘Family Duo’, que tindrà com a membres del jurat quatre artistes valencians coneguts: el cantant Carlos Marco, exmiembro del grup Auryn, la vocalista de Carraixet Mari Giner, l’actriu Sandra Cervera i el coreògraf i director artístic Sergio Alcover.\nEl concurs constarà de 13 programes de 120 minuts cadascun. Es tracta d’una producció de Lapònia TV i FremantleMedia, la responsable d’altres espais televisius com ‘Got Talent’ o ‘Factor X’.


Les noies de l'escola Àngels Garriga, campiones del món Cruyff Court\nIniciInformacióLes noies de l'escola Àngels Garriga, campiones del món Cruyff Court\nDel 6 al 9 de juny va tenir lloc el Campionat del món Cruyff Court 2014 a Amsterdam. Les noies de 6è de l'escola Àngels Garriga van representar Espanya en categoria femenina, després d'haver guanyat el Campionat d'Espanya d'Igualada.\nL'expedició vendrellenca va viatjar divendres fins a terres holandeses, on es van trobar les noies i nois de les seleccions d'Israel, Malàisia, Brasil, Anglaterra, Dinamarca i Holanda. Com va explicar el professor d'educació física David García en arribar al Vendrell, les noies van haver de conviure aquests dies amb nois i noies de diferents cultures, un dels objectius principals de l'organització, el qual es va aconseguir promovent els valors de l'esport, entre ells, el més important: el respecte. Per fer-ho, l'organització va preparar diferents activitats, tallers, partits amistosos amb equips holandesos...\nDiumenge va ser el gran dia. Les seleccions femenines que participaven van ser Israel, Brasil, Holanda i Espanya. En la fase eliminatòria, les noies de l'escola Àngels Garriga van guanyar cinc partits i en van perdre un, davant d'Holanda. Tot i això, les dues seleccions es van enfrontar en la final amb un partit molt igualat. Les locals van posar setge des d'un inici i, en pocs minuts, es van avançar amb un 2 a 0. Llavors, les vendrellenques no es van ensorrar i van saber reaccionar i crear ocasions constantment. Amb el suport de les altres seleccions, bolcades amb l'equip espanyol, va fer que la Cèlia i l'Andrea anotessin la igualada, a falta d'un minut per al final, que va servir per anar als penals.\nEl que ningú es pensava quan el divendres es va agafar el vol cap a Amsterdam era una realitat: arribar a la final i als penals. L'Aitana Lerín i la portera Queralt Iglesias van ser les encarregades de donar la copa del món Cruyff Court a l'equip de 6è de l'escola Àngels Garriga. La mateixa Queralt Iglesias, a part d'anotar el segon penal decisiu, també va aturar el segon xut de penal de les holandeses, la qual cosa va fer embogir la grada. L'Aitana Lerín va ser la màxima golejadora del torneig amb vuit gols.\nDes que les noies van arribar al Vendrell, tot han estat felicitacions i festa. Dimecres al matí, tots els alumnes l'escola les van rebre al pati amb pancartes i el dijous 12 de juny l'alcalde del Vendrell, Martí Carnicer; el tinent d'alcalde, Benet Jané; el regidor d'Esports, Sergi Teruel; la directora de l'escola, Cati Segura, i la directora de la Fundació Johan Cruyff a Espanya, Pati Roura, van fer la recepció a les noies a la Sala de Plens de l'Ajuntament, acompanyades de familiars i amics.\nEl regidor d'Esports va felicitar les noies, la directora, el professor i la Fundació Johann Cruyff per aquest triomf, en què, una vegada més, s'ha donat a conèixer el nom del Vendrell internacionalment i el potencial que hi ha al nostre municipi en l'esport escolar. Teruel també va recalcar que és un orgull veure com l'esport escolar, l'aposta del Vendrell en matèria d'esport base, ens ha donat aquest èxit, amb el principal objectiu de la gran experiència que han viscut aquestes noies.\nDe nou, aquestes noies han tornat a fer història per a l'esport del Vendrell i per a la mateixa escola, ja que, després de proclamant-se campiones d'Espanya, enguany han aconseguit el gran guardó, ser CAMPIONES DEL MÓN DEL CRUYFF COURT WORLD CUP 2014.


L'enèsim repte del 'Pepteam': remuntar sense marcar fora de casa\nHa perdut quatre partits d'anada i ha capgirat dos cops l'eliminatòria\nEl Barça ha perdut quatre cops en l'anada d'una eliminatòria i dues vegades ha aconseguit remuntar-la. La diferència aquesta vegada és que els blaugranes no han marcat fora de casa, un escenari nou.\nALBERT SOLÉ BARCELONA. 19/04/2012 00:00\n260x366 Carles Puyol, apercebut de sanció si rebia amonestació ahir a Stamford Bridge, podrà jugar la tornada al Camp Nou. / LLUÍS GENÉ / AFP Carles Puyol, apercebut de sanció si rebia amonestació ahir a Stamford Bridge, podrà jugar la tornada al Camp Nou. / LLUÍS GENÉ / AFP\nEl Barça haurà de remuntar dimarts que ve al Camp Nou l'1-0 d'ahir a Stamford Bridge. Aquest escenari és relativament conegut per l'equip de Guardiola, que tot i perdre molt pocs partits en quatre temporades, aquest és el cinquè cop que el Barça perd el partit d'anada d'una eliminatòria en totes les competicions, el tercer a la Champions. Dels quatre precedents anteriors, igualtat màxima: dues remuntades i dues eliminacions.\nLes dues remuntades són de la temporada anterior. En la primera, a la final de la Supercopa d'Espanya contra el Sevilla l'estiu del 2010, el Barça jugava sense la majoria de titulars, que encara estaven de vacances després de guanyar el Mundial de Sud-àfrica. El Barça va perdre 3-1 clarament, però en la tornada, una setmana després, i ja amb Messi i la majoria de cracs, va capgirar el marcador amb un 4-0 inapel·lable. La segona remuntada va ser a la Champions, en els vuitens de final contra l'Arsenal de Cesc Fàbregas. El Barça va perdre 2-1 a l'Emirates sense fer un mal partit, però al Camp Nou, amb aquell gol de mag que Messi es va treure del barret superant Almunia, el 3-1 va ser suficient per passar a quarts de final.\nEn canvi les dues vegades que el Barça ha perdut en l'anada d'una eliminatòria, i no ha aconseguit superar-la, es van produir la segona temporada de Guardiola a la banqueta, la 2009/10. El primer cop va ser als vuitens de final de la Copa del Rei, quan el Sevilla va aconseguir arrancar una victòria del Camp Nou a l'anada en un mal partit dels blaugranes (1-2). Al Sánchez Pizjuán el Barça va jugar un gran partit, però Palop ho va aturar quasi tot, i el gol d'Ibrahimovic no va ser suficient. L'altra eliminació va ser en la famosa semifinal contra l'Inter de Milà de Mourinho. Amb el 3-1 a l'anada el Barça li va costar molt superar la defensa italiana, i l'1-0 de Piqué va quedar curt. Aquestes dues eliminacions són les dues úniques que ha patit el Barça en les 28 eliminatòries a doble partit que ha disputat en quatre anys. Aquesta serà la 29a.\nSense gols fora de casa\nLa gran diferència en totes les eliminatòries que el Barça ha hagut d'afrontar al Camp Nou amb una derrota en l'anada és el gol. El Barça de Guardiola sempre havia marcat en les tres derrotes anteriors a fora de casa -a Milà 3-1, a Londres 2-1 i a Sevilla 3-1- i aquest cop no ho ha aconseguit, cosa que converteix el partit del Camp Nou de dimarts que ve en un altre repte per a l'equip de Josep Guardiola, que sempre que se li ha plantejat un de nou, ha aconseguit superar-lo amb nota.


La renovació de la xarxa d’aigua i clavegueram del carrer Sant Martí s'iniciarà a primers de juliol | Lleida.com\nL’Ajuntament de Lleida té previst iniciar durant la primera setmana de juliol obres al carrer Sant Martí per tal de renovar el clavegueram, la xarxa de distribució d’aigua i la canonada general que enllaça amb els dipòsits d’aigua de la Seu Vella. L’actuació, la més important que es farà en aquest àmbit durant el 2019, s’aprofitarà també per eixamplar les voreres, millorant així l’accessibilitat, i per renovar el paviment d’aquest eix principal del Centre Històric.\nEl tram on s’actua és el que va des de l’inici del carrer, a l’encreuament amb Prat de la Riba, fins a l’església vella de Sant Martí. La millora de la xarxa en el tram següent, fins al carrer Peralta, s’abordarà dins de l’obra de remodelació de la plaça Panera, que està previst començar passat l’estiu.\nTambé es milloren les cruïlles de Sant Martí amb Camp de Mart i de Sant Martí amb Bonaire, que passaran a tenir una configuració de plataforma elevada, feta amb llambordes i de prioritat per als vianants. Pel que fa a les voreres, tindran una amplada de quatre metres en la major part del carrer, excepte el punt on es mantenen aparcaments de càrrega i descàrrega. El carrer tindrà un carril de circulació, però serà més estret que l’actual.\nL’actuació tindrà una durada d’entre quatre i sis mesos, tenint en compte que el desenvolupament de les obres s’adaptarà en la mesura del possible per facilitar l’accés de veïns i comerciants, de manera que estaran acabades cap a finals d’any. Pròximament, es duran a terme reunions amb els comerciants per la planificació de les obres, que també inclouran la renovació del mobiliari urbà i la plantació de nou arbrat.\nAquestes obres compten amb una inversió prevista de 728.000 euros i formen part d’un paquet de sis actuacions per un import pròxim d’un milió d’euros, que es duran a terme aquest estiu per millorar la xarxa d’aigua i clavegueram a la ciutat. Totes elles van a càrrec de les inversions previstes en el contracte amb la concessionària Aigües de Lleida, que, que en tot l’any arribaran a un total d’1.727.000 euros.\nRefan un tram mal pavimentat a Lleida\nLa Paeria afirma que el propietari dels blocs de Sant Martí els ha de tapiar


lo carrer del riu: 20/07/2010\nL'Estat deixarà de ser el principal client de Catalunya l'any 2015. Així ho apunta l'estudi 'Canvis estructurals del comerç exterior de mercaderies de Catalunya 1995-2006', realitzat pel professor de la UAB Josep Oliver i publicat pel Departament d'Economia i Finances de la Generalitat, que constata que el Principat ha augmentat el ritme de vendes a fora de l'Estat espanyol un 8,9% en el període 1995-2006. En el mateix temps, Espanya només ha augmentat un 4,5%. Oliver declara que, encara que no es disposa de dades més recents, 'els exportadors catalans i la indústria, han fet els deures, han reduït costos i han racionalitzat les plantilles; per això estan guanyant quota de mercat a Europa'.\nDe la Vega: “Hi ha coses que podem solucionar amb lleis, però els sentiments no es declaren inconstitucionals”\n"Jo no he sigut" María Teresa Fernández de la Vega 200710 RAC1\nLa vicepresidenta del govern espanyol, María Teresa Fernández de la Vega, assegura que després de la sentència del Tribunal Constitucional (TC) sobre l'Estatut de Catalunya cal introduir “serenitat i racionalitat”. I cal fer-ho perquè, segons ha argumentat, “hi ha coses que se solucionen amb les lleis, però una altra cosa són els sentiments, i aquests no es declaren ni constitucionals ni inconstitucionals, i en això és en el que cal treballar”.\nDe la Vega ha volgut remarcar aquest dimarts, en declaracions a El Món a RAC1, que el govern de José Luis Rodríguez Zapatero ha fet “una clara aposta per l'Estatut català” i que el projecte d'autogovern de Catalunya “encaixa perfectament en la Constitució”.\nDe fet, al seu entendre, “Catalunya no ha tingut mai tant autogovern com ara, però cal treballar per restablir el sentiment de pertinença”. I és que, la vicepresidenta primera està convençuda que gran part dels ciutadans que viuen a Catalunya “se senten catalans però també que formen part del projecte espanyol”.\nPer tot això, demana en general a la classe política “serenitat per entendre i canalitzar els sentiments i introduir la raó per trobar nous camins junts”.\nDe la Vega: "Catalunya está encajada perfectamente en España" (laVanguardia)


Elliot Fernandez » Un dia va ser periodisme…\nNova mort d'una noia en mans de la seva ex-parella sentimental. Una més, lamentablement, com tantes altres. Què hi ha de diferent respecte altres casos de violència domèstica? I el periodisme en treu profit de les desgràcies alienes.\nElliot Fernandez Hernandez | Publicat el 17/02/2009\nNova mort d’una noia en mans de la seva ex-parella sentimental. Una més, lamentablement, com tantes altres. Què hi ha de diferent respecte altres casos de violència domèstica? Poca cosa, el resultat és el mateix, la mort tràgica d’una nova noia. Malauradament aquestes dones s’han convertit en un número, una més per a l’estadística de morts violentes.\nPerò aquest no és un cas més. Les circumstàncies de la mort de Marta del Castillo (menor d’edat) donen nova munició als medias. Els mitjans de comunicació tenen de nou material fresc per alimentar la seva carnisseria miserable. Programes al matí, tard i mitjanit ja tenen material per realitzar la seva particular autòpsia del cas. Ens expliquem la vida de Marta i els seus últims dies. Apareix a la premsa que la noia es relacionava a Tuenti amb el seu assassí…“¡Maten deprisa, asesinos de España! Dentro de sólo unos días Marta será historia y nuestras hambrientas televisiones necesitarán una nueva tragedia con que alimentarse.“ afirma Javier Pérez de Albéniz a Soitu. Tristament és així de cruel.\nUn dia, fa molt de temps, existí una bella professió dita periodisme. El que fan molts mitjans de comunicació en l’actualitat no pot dir-se periodisme. Hi ha televisions en aquest país que viuen gràcies a les desgràcies personals, l’assassinat, la violació i demés arts macabres. S’excusen dient que a l’audiència l’interessen aquests temes. Molt bé, a mi no. El més greu és que estan denigrant la professió i ningú alça la veu. Què més ha de passar perquè posem fi a aquest pseudoperiodisme?


Int�rpret per un dia\n[La Facultat] La Facultat de Traducció i Interpretació de la UAB convida als alumnes d'ESO i BATXILLERAT amb coneixements d'alemany i/o francès a fer d'intèrpret de conferències per un dia. La UAB torna al salons de l'Ensenyament i Futura\nMor Maria Elena Carn�\n[L'Escola] Ens ha deixat Maria Elena Carné, professora del Departament de Traducció i d'Interpretació de la UAB.\nXerrada sobre la interpretaci� als serveis p�blics en casos de viol�ncia de g�nere i el projecte SosVics\n[La Facultat] Coincidint amb la celebració el 8 de març del Dia Internacional de la Dona Treballadora, el Consell d'Estudiants de la FTI ha convidat Mireia Vargas el proper dilluns 10 de març.\nLes veus de Bola de drac: xerrada amb Joan Sanz i Marc Zanni el dijous 6 de mar� a la FTI, a les 13.00 h.\n[La Facultat] Coincidint amb la commemoració dels vint anys de l’estrena de Bola de drac a Catalunya, el Consell d'Estudiants de la FTI ha organitzat una xerrada amb dos dels actors de doblatge de la sèrie.\nConfer�ncia "Thinking about exhibitions of modern and contemporary Chinese art in the current globalization turn"\n[La Facultat] El grup de recerca Inter-Àsia ha convidat la historiadora de l'art Francesca Dal Lago el proper dimecres 5 de març, a les 9.00 h, a l'aula 2 (Carles Riba) de la FTI.\nT�hoku Minyo: El ritme del japon�s, can�ons populars de T�hoku.\n[La Facultat] El dimarts 4 de març tindrà lloc a la FTI un acte organitzat per la Fundació Japó i la FTI en què un grup d’especialistes presentaran les cançons populars de la regió de Tôhoku, quan es compleixen tres anys del terratrèmol que va patir l’est del Japó.\nComunicaci� de la FTI amb els alumnes mitjan�ant SMS al tel�fon m�bil\n[Estudis] A partir del segon semestre els alumnes podran rebre informació de la Facultat a través d'aquest mitjà.\nXIV Premi de Traducci� Giovanni Pontiero\n[Estudis] El Centro de Língua Portuguesa / Instituto Camões de Barcelona i la Facultat de Traducció i d’Interpretació de la UAB convoquen el XIV Premi de Traducció Giovanni Pontiero.\nLa UAB organitza una nova edici� de les Jornades de Portes Obertes\n[Centres docents] Els dies 4, 5 i 6 de febrer, més de 20.000 estudiants de primer i segon de Batxillerat i de Cicles Formatius de Grau Superior participaran a les Jornades de Portes Obertes de la UAB.\n[Estudiar] Fins al 30 de gener s'obre un nou període per demanar els ajuts del Programa Finestreta per a situacions sobrevingudes que dificulten el desenvolupament d'estudis universitaris.\nObert el per�ode de preinscripci� als m�sters oficials\n[Formaci�] Ja est� obert el per�ode de preinscripci� als m�sters oficials de la UAB, que romandr� obert fins al 18 de setembre o fins a l'exhauriment de les places.\n[Cat�leg de procediments] El professorat dels centres docents propis de la UAB pot signar telemàticament, mitjançant una signatura digital i l'aplicació Sigm@-CDS, les seves actes de qualificació de febrer.\nModificaci� de matr�cula del segon semestre\n[La Facultat] Modificacions que no comportin un increment en el cost econòmic dels crèdits matriculats. Del 17 al 21 de febrer.\nHorari: de dilluns a divendres de 10:00h a 13:00h i de 15:00h a 17:00h (Cal demanar cita prèvia).\nEl grup de recerca MIRAS organitza diversos cursos de formaci� en interpretaci� als serveis p�blics\n[Estudiar] Els cursos van adreçats a estudiants i tindran lloc els mesos de febrer, abril, maig i juny.\nEnquestes d'avaluaci� de l'activitat docent del professorat i de les assignatures del primer semestre del curs 2013/2014\n[Estudiar] Ja estan actives l'enquesta per a avaluar l'activitat docent del professorat i l'enquesta sobre les assignatures de grau del primer semestre del curs. Podeu respondre-les fins al dia 8 de gener de 2014.\nTaller de teatre en itali�\n[Estudiar] El proper dimarts 17 de desembre, a les 14.00 h, tindrà lloc un taller de jocs teatrals en italià obert a tothom.\nCelebraci� del "Dia de Corea"\n[Estudiar] El proper dijous 12 de desembre, de les 10.00 h a les 17.00 h, tindran lloc diverses activitats davant la Facultat.\nSegona sessi� del cicle de xerrades-seminaris "La cuina del traductor"\n[Estudiar] El proper dimarts 17 de desembre, a les 11.00 h, Francesc Parcerisas parlarà de la seva traducció d'El Senyor dels Anells de J.R.R. Tolkien.\nCurs expr�s d'emprenedoria per a estudiants\n[Formaci�] “Aprendre a Emprendre Exprés” s’impartirà els dies 11, 12 i 17 de desembre, organitzat per Treball Campus dins del Programa UAB-Emprèn. Hi pot participar tot l'alumnat de la Universitat.\nSeminari de traducci� de la poesia sarda contempor�nia\n[Estudiar] Poetes i traductors participants al Seminari de traducció poètica organitzat per la Institució de les Lletres Catalanes a Farrera de Pallars parlaran a la FTI de les seves experiències de traducció entre el sard i el català.\n11/03/14 La Facultat - Int�rpret per un dia\n06/03/14 L'Escola - Mor Maria Elena Carn�\n05/03/14 Centres docents - El consum d'energia disminueix a la UAB per tercer any\n04/03/14 La Facultat - Xerrada sobre la interpretaci� als serveis p�blics en casos de viol�ncia de g�nere i el projecte SosVics\n03/03/14 Formaci� - La UAB torna al salons de l'Ensenyament i Futura\n27/02/14 La Facultat - Les veus de Bola de drac: xerrada amb Joan Sanz i Marc Zanni el dijous 6 de mar� a la FTI, a les 13.00 h.\n27/02/14 Formaci� - Carnestoltes comprom�s i participatiu a la UAB


Escoltava aquest matí a la tertúlia de Catalunya-ràdio com l’Antoni Puigverd es dirigia a Salvador Cardús amb aquesta reflexió: “Ja estic tip que sempre em renyis, no entenc amb virtut de quina superioritat moral pots tractar en Mas de “Pujolet” i a l’Iceta de “passarell” simplement pel fet de pensar o actuar de manera diferent de la que tu penses”. Després la tertúlia, realment interessant, ha continuat amb tota normalitat i fins i tot hi ha hagut acord entre els contertulians en què Catalunya ha de mirar de ser una nació moderna i oberta, un nòdul més en la xarxa europea, i en què la política sempre va a remolc i no per davant de la societat.\nQuan dos intel.lectuals tan significatius del país com Puigverd i Cardús s’encaren (sense enfrontar-se) amb aquests termes, vol dir que estem immersos en un debat que afecta sensibilitats diferents que per sort són capaces de dialogar però que a cops d’exclusions recíproques, encara que d’inici siguin només exclusions intel.lectuals, poden acaba…\nEntra dins la mecánica de la lógica políticaque CiU, després de forçar la representació de les seves reivindicacions en les negociacions de l’Estatut, hagi buscat la representació final de la foto amb Zapatero per tal que pugui aparèixer Mas com el factor determinant en l’acord definitiu. Prèviament, és clar, el PSC l’hi havia deixat la via lliure una vegada esgotades les seves aportacions als dos cantons de la taula, després de dir-se a si mateix non va plus. L’escenificació de Mas i Duran a la Moncloa és, d’altra banda, la que més convé a Zapatero: qui podrà posar en dubte la bondat de l’acord si CiU és el factor universal davant les Espanyes de tots els acords que es fan i es desfan ? Aquest escenari no és el que més convé a Maragall, però estic segur que el PSC ha deixat que es guarnissin a pleret els detalls de l’escena, perquè temps i raons tindran per demostrar que ells han estat decisius com el qui més.\nI Esquerra ?. Esperant Godot, que aquesta vegada segur que vindrà. Segur qu…\nAcabant la lectura de la proposta de nou Estatut: el finançament\nCondicionants del finançament actual.-\nLa Constitució (art.157.3) preveu que per mitjà d’una llei orgànica "pugui" regular-se l’exercici de les competències financeres de les Comunitats Autònomes. Que es "pugui", per tant,no vol dir que sigui constitucionalment necessari. Per la seva banda, l’Estatut vigent es va adaptar a aquesta previsó constitucional i en la seva Disposició Addicional setena manifesta que en l’exercici de les competències financeres s’ajustarà al que estableixi aquesta llei orgància estatal. I així estem, juntament amb totes les CCAA de règim comú en aquesta matèria (totes menys Navarra i el País Basc en règim de concert privilegiat i no solidari amb la resta de Comunitats), condicionats per la Llei O. de Finançament de les CCAA (LOFCA) de 1980, amb les següents característiques :\n- Regeix el finançament de les CCAA juntament amb l’Estatut de cadascuna d’elles (és a dir, la LOFCA no exclou que cada Comunitat pugui recollir en el seu Estatut les co…\nTots els papers escrits són actes de comunicació i tenen vocació de presència universal, però es troben indissolublement units al lloc on s’han originat. La censura mutila la vocació de presència, i l’arrabassament del seu lloc d’origen per la força n’estronca la font de creació . Com en tantes altres coses, el seu origen concret no està renyit amb la seva vocació de presència. Tornen els papers de Salamanca a l’origen d’on van ser arrabassats i utilitzats pel franquisme amb la finalitat de destruir-ne la voluntat de comunicació per a la que havien estat creats.\nUn simple acte de justícia: els papers tornen al seu lloc i els seus legítims propietaris es reconcilien amb la seva història concreta. Ara caldrà reconciliar també les persones, tornar a ajustar sentiments oposats.\nPerquè tots els papers creats honestament parlen sempre amb bonhomia dels llocs on s’han originat. Fins i tot els papers més eixuts transparenten a vegades la bellesa dels racons que els han produït, com ara la senzi…\n16/01/06 : Montilla diu al programa "La nit al dia" de TV3, que condueix la Mònica Terribas, que els va faltar sensatesa al confeccionar la proposta d'Estatut, i que van ser poc curosos. Se l'hi endevina que comença a patir de "estatutitis", malaltia infecciosa que se li pot agreujar si les negociacions sobre l' Estatut acaben malament. 17/01/06 : al mateix programa, Piqué diu que mostra el seu respecte pel treball inútil (es refereix als esforços per l'Estatut) fet per la resta de partits polítics. D'aquí uns dies pot patir un atac d'eufòria si no hi ha acord, i perdre la part de respecte que li queda, o bé ser atacat pel virus mutat de "vidalquadritis" si arriba l'acord, en quin cas l'hi sobrevindria, com a símptoma més lleu, una "picor" que difícilment es podria treure de sobre. S'entre-veuen altres afeccions associades a la borrasca estatutària.\nLlegint la proposta de nou Estatut:la bilateralitat\nEl Títol V de la propostade nou Estatut (arts 174 a 201) conté el nucli dur de la posició de la Generalitat com instància de poder respecte de l’Estat, les altres comunitats autònomes, la Unió Europea i la política exterior. S’hi veu un esforç notable per configurar una privilegiada relació bilateral que mira de marcar de prop la intervenció de l’Estat . Alguns hi veuen un plantejament més confederal que federalista.\nEs desenvolupen en aquest Títol els principis del l’article 3.1 de la mateixa proposta: lleialtat institucional; reconeixement de què la Generalitat és Estat; principi d’autonomia; principi de plurinacionalitat de l’Estat i principi de bilateralitat sense excloure els mecanismes de participació multilateral. Per això es parteix de la col.laboració i de l’ajuda mútua en l’exercici de les competències respectives, a través de convenis tant amb l’Estat com amb les altres comunitats, amb els límits respecte d’aquests últims de la comunicació a les Corts generals qu…\nLa celebració de la nit de naps a Arenys de Mar, que consisteix en penjar naps als balcons i finestres de les noies, o cols a les dels nois, durant la nit de reis, és una tradició pobra de per si, que en comptes d’enriquir-se amb aportacions imaginatives més aviat ha anat degenerant any rere any en actes de bretolades, algunes considerables, com destruir mobiliari urbà, arrencar senyals de trànsit, efectuar pintades de forma sistemàtica, desplaçar els contenidors d’escombraries col-locant-los al centre dels carrers, o fins i tot temeràriament al centre de la carretera, amb greu perill per als usuaris de la via pública. I sé de què parlo perquè professionalment vaig haver de defensar fa anys els drets d’un usuari que en xocar frontalment amb la seva motocicleta contra un contenidor situat al mig de la carretera quan anava a treballar va sofrir lesions i seqüeles importants. La policia local es veu desbordada i ha de recórrer a l’auxili dels mossos d’esquadra. Aqu…\nPer això vull exercir de ciutadà responsable i no de confidencial xafarder, i m’atreveixo a sostenir que hi ha dades objectives, i no suposicions més o menys ben o malintencionades, per pensar que potser estem en la via de l’acord entorn de l’Estatut. Quan Mas diu que el que és fonamental en el finançament que es proposa des de Catalunya és la preeminència de la Generalitat en …\nQui ha posat aquest tinent general en un lloc de tanta responsabilitat? L’atzagaiada és massa grossa per no treure’n conseqüències. És urgent una feina de recic…\nL’exposició " Perecoll, 30 anys de negre"a l’Ateneu de la Caixa Laietana m’ha fet pensar en el cas clínic que comenta el neuròleg Oliver Sacks( "El cas del pintor cec al color", dins l’obra "Un antropòleg a Mart", Ed. Anagrama), l’experiència d’un artista de bastant d’èxit que als seixanta-cinc anys va patir una acromatopsia, dolència molt inusual que consisteix en una ceguesa total als colors per una lesió cerebral, com a conseqüència d’un accident d’automòbil. El Senyor I. va passar a veure el món només en blanc i negre, o més exactament en una gamma que anava dels grisos pàl.lids als més intensos i totalment foscos; havia perdut el coneixement dels colors, ell que havia treballat tota la vida amb els colors. La seva desesperació a l’hora de transmetre com era el seu món el va portar a crear una habitació totalment grisa, un univers gris, al seu estudi. Després de fracassar en un primer intent per continuar creant amb el que li quedava de la memòria del…


Porta tot l'hivern amb mocs: com tractar-los | Andorra Difusió\nPorta tot l'hivern amb mocs: com tractar-los\nBlog RTVA » Pedriatria km 0: criança respectuosa 07 de desembre, 2017\n"Porta tot l'hivern amb mocs”, “i pels mocs no em dones res?”, “Tinc por que el refredat li baixi al pit.” Us sona? Si sou pares, segurament sí. Al nas dels infants, els mocs hi viuen de manera més o menys permanent d’octubre a març.\nEl moc és una substància viscosa composta en un 95% per aigua, que es fabrica a les vies respiratòries amb una doble funció. La primera, mantenir la humitat. I la segona, defensar-nos de les infeccions. Produir moc ajuda a arrossegar els microorganismes fora del cos i a netejar les vies respiratòries.\nEl moc juntament amb la tos i els esternuts són sistemes de defensa contra els invasors. Però tenir mocs en excés molesta, preocupa i és sovint motiu de consulta a Urgències. Per això cap als anys 80-90 van proliferar multitud de remeis farmacològics per eliminar-lo: els xarops mucolítics.\nAvui sabem, però, que els mucolítics no han demostrat eficàcia en la milloria del refredat en infants (ni fan que duri menys, ni prevenen complicacions) i, a més, poden tenir efectes indesitjats en una població especialment susceptible.\nPer això, actualment, la majoria de societats científiques no recomanen l’ús de mucolítics en menors de 6 anys i en alguns casos, en menors de 12. En qualsevol cas, mai abans dels 2 anys.\nI llavors, què fem?\nLes úniques mesures que han demostrat una bona relació benefici-risc en el tractament dels refredats i que ajuden el nen a sentir-se millor són els rentats nasals, la humitat ambiental i la ingesta de líquids calentets.\nEls rentats nasals es realitzaran amb sèrum fisiològic que podem obtenir a la farmàcia, amb xeringa, monodosi o dispensador automàtic, però amb suficient pressió per arrossegar tota la mucositat del nas. Podem fer rentats tantes vegades com el nen ho necessiti, però serà sobretot abans de menjar i abans d’anar a dormir. L’ús d’aspiradors nasals pot resultar útil, però es recomana no abusar-ne ja que és una sensació realment molesta pel nen i, a més, poden provocar ferides i més moc.\nLa humitat ambiental (ja sigui l’humidificacor, la ceba o deixant-los una estona més a la banyera) té una eficàcia més limitada, però també és útil perquè es trobin millor.\nI si encara esteu alletant el vostre nadó, és important que mentre està constipat no li deixeu de donar el pit. La lactància materna aporta defenses que prevenen les otitis i les bronquiolitis.\nAl voltant del moc han proliferat diversos mites que són, en la majoria, falsos.\nUn és el fet que prendre llet fa sortir més mocs. Tot i que sempre s’ha dit, no s’ha pogut demostrar que sigui cert i, de fet, els líquids calents, com ara la llet tèbia, poden tenir un efecte beneficiós durant el refredat.\nUn altre de molt estès és que els mocs verds són signe d’infecció bacteriana i que, per tant, necessita antibiòtic. No és veritat. El color del moc depèn sobretot de la concentració d’enzims (alguns deriven del ferro i per això prenen aquest color verdós), del moment del dia (al matí sempre solen ser més concentrats i, per tant, més verds) i del moment de la infecció (cap al final de la infecció els mocs acostumen a ser més verds). En qualsevol cas, el color no depèn del tipus de microbi, pot ser verd tant en bacteris, en virus com en mucositat per al·lèrgia, per exemple.\nTenir mocs a l’hivern és un fet habitual en nens, la majoria de vegades són causats per una infecció vírica que es curarà sola. No obstant això, caldrà consultar el pediatre si observem que li costa respirar malgrat els rentats nasals, que el moc s’acompanya de febre alta o si el nen és menor de 3 mesos.\nUn article de la doctora Mariona Ferrer. Pots seguir-la també al seu blog Pediatra Km.0\nLa doctora Ferrer també és col·laboradora del programa d'RNA Ara i Aquí. Pots escoltar sota aquestes línies el podcast sobre com tractar els mocs:


La SuperSardana d’Olesa - Periodic08640\nLa SuperSardana d’Olesa\nEl 25 de març del 2007 s’estrenava la sardana “50 anys junts” del compositor olesà Joan Segura Gotsens (1936-2017), dedicada al 50è aniversari de l’ACF Olesa Sardanista. L’any següent, la Confederació Sardanista de Catalunya li atorgava, al Teatre Fortuny de Reus, el prestigiós premi “La Sardana de l’Any”, reconeguda com la sardana més popular del 2007.\nEnguany, la mateixa Confederació ha organitzat un certamen on s’ha escollit la “SuperSardana de l’Any”, que ha volgut premiar la més estimada d’entre les sardanes guanyadores de les edicions de “La Sardana de l’Any” celebrades des del 2004.\nEl passat 15 de maig es va fer públic el resultat del concurs i la sardana “50 anys junts” va obtenir el premi de l’accèssit, cosa que la converteix en la segona sardana més popular dels darrers 16 anys.\nLa família del compositor vam poder recollir el preuat guardó de mà del Secretari General de Cultura de la Generalitat, Lluis Baulenas, en una emocionant vetllada al Teatre El Casal de L’Espluga de Francolí, on també hi va assistir una encoratjadora representació d’Olesa Sardanista.\nEl premi va ser concedit per votació popular, després de superar una eliminatòria prèvia, setmanes enrere, on desenes d’olesanes i olesans van recolzar la candidatura de la sardana de Joan Segura.\nLa família de l’autor volem agrair molt sincerament a totes aquelles persones que ens han donat suport durant tot aquest temps per poder arribar fins aquí. Gràcies a tots vosaltres ho hem aconseguit!\nCrec que les olesanes i olesans podem estar orgullosos de la nostra gent, de les nostres entitats i de la nostra cultura.\nLa família de Joan Segura Gotsens\nArticle següentBalcó “agraït”


La UB, entre les 100 millors universitats del món segons el National Taiwan University Ranking (NTU) – College News Updates\nLa Universitat de Barcelona ascendeix fins a la posició 61 a nivell mundial i segueix sent la institució capdavantera a l’Estat. Aquesta és la principal conclusió de la nova edició del National Taiwan University Ranking (NTU), una de les classificacions internacionals més reputades a l’hora de valorar la producció científica de les universitats. Durant els darrers anys, l’evolució de la UB en aquest rànquing ha estat molt positiva, registrant millores en cada edició. Respecte a l’any passat, la Universitat de Barcelona guanya tres posicions.\nIgualment destacable és el posicionament de la institució a escala europea, on ascendeix fins a la posició 15 per primer cop.\nEl National Taiwan University Ranking, també anomenat Performance Ranking of Scientific Papers, és una continuació del rànquing elaborat pel Consell per a l’Avaluació i Acreditació de l’Educació Superior de Taiwan (HEEACT), i és d’un dels primers rànquings internacionals que van optar per calcular posicionaments a partir d’un conjunt d’indicadors obtinguts exclusivament de la producció científica indexada. Per a …\nTags:10/08/2018, ascendeix, Barcelona, capdavantera, fins, Notícies, posició, Universitat\nLliurats els IV Premis de Còmic pels Drets Humans i la Ciutadania Global de l’Hospitalet de Llobregat\nLa Universitat de Barcelona entra dins de les 100 millors universitats del món, segons el rànquing CWUR 2018


La Mare de Pascona 2018. Vi negre | enterwine.com\nVi Negre La Mare de Pascona 2018\nVi negre criança del Montsant. Garnatxa de vinyes velles amb 9 mesos en bóta de roure francès.\nAmb el vi La Mare de Pascona, aquest celler familiar de la DO Montsant ret homenatge a Cinta, la mare de Toni Ripoll, enòleg i propietari de Celler Pascona. El resultat és un vi negre amb criança fresc i molt personal.\nÉs un vi monovarietal de Garnatxa, procedent de les vinyes més velles de la família, plantades en sòls de sorra granítica.\nDesprés d'una verema manual, els raïms desrapats es van vinificar en dipòsits troncocònics d'acer inoxidable. La fermentació malolàctica va tenir lloc en bótes de roure francès de 225 litres, on La Mare de Pascona 2018 va reposar durant 9 mesos. Estabilitzat de manera natural, va ser embotellat després d'una filtració suau.\nA fi de gaudir al màxim d'aquest vi del Montsant, us suggerim que l'airegeu un mínim de 20 minuts abans de servir-lo.\nEl vi negre La Mare de Pascona és de color cirera picota amb un rivet porpra.\nIntens, complex i fi. En aquesta Garnatxa de vinyes velles trobem molta fruita madura, figues, vainilla, torrats i notes especiades sobre un fons mineral.\nAtac en boca agradable, amb un pas ampli, elegant i fresc. Molt bona acidesa, amb uns tanins fins i ben integrats. Amable i llarg, aquest vi del Celler Pascona té un final llarg i complex, amb records de fruita vermella, aigua de roses, herbes aromàtiques i espècies.\nAquest vi de guarda ens trasllada a la tradició dels vins d'abans. El vi La Mare de Pascona 2018 és refinat i saborós. Acompanyeu-lo de carns estofades.\n93 punts Enterwine i 90 punts Peñín.\nÀnec, Arrosos de carn, Aus, Bolets, Calereta, Carns blanques rostides, Carns vermelles rostides, Escudella, Estofats, Garrí, Llegums, Pastes amb salsa de carn, Plats especiats, Rostits, Steak Tartare, Verdures farcides de carn, Xai rostit\nuna bona garnatxa\nQuina Garnatxa més bona! Elegant i fresca, afruitada. Visca el Montsant!\nOpinat per Bernat Janús (publicat a 18 gener de 2021)


Apartament amb 3 habitacions i una bonica terrassa a l'Estartit, Costa Brava, Baix Empordà\nCEIGRUP TORRENT API - Es ven pis de 3 habitacions situat a l'Estartit, a prop de la platja, en un edifici amb ascensor i pàrquing comunitari.\nL'apartament disposa de 2 habitacions dobles i 1 habitació individual, bany, cuina amb safareig i un gran saló amb sortida a la terrassa. Moltes possibilitats. Garatge doble opcional.\nL'Estartit, un poble vinculat a la mar, us proposa un turisme actiu en un lloc singular gràcies a la seva privilegiada situació geogràfica i la seva excepcional clima. Les Illes Medes i el Mediterrani, un paratge incomparable.


Arriba l’òpera electrònica INFANTICIDA amb un equip de luxe. Una adaptació del text de Caterina Albert amb música de Clara Peya Del 22 de gener al 2 de febrer | CATACULTURAL\nArriba l’òpera electrònica INFANTICIDA amb un equip de luxe. Una adaptació del text de Caterina Albert amb música de Clara Peya Del 22 de gener al 2 de febrer\n17 enero, 2020 TeatreCatacultural\nÒpera electrònica a partir de “La Infanticida” de Víctor Català amb la composició musical de Clara Peya.\n, la Sala Atrium de Barcelona acull l’espectacle INFANTICIDA, l’adaptació de tot un clàssic de la literatura catalana que compta amb un equip de luxe per acostar als nostres dies la veu de Caterina Albert, una autora excepcional, exponent del modernisme literari català. Neus Pàmies i Gerard Marsal interpreten el text i la música en directe a l’ INFANTICIDAdirigida per Marc Angelet on grans noms propis de l’escena teatral catalana com Marc Rosich en signa l’adaptació i dramatúrgia; i on la composició musical és a càrrec de Clara Peya.\nINFANTICIDA és un espectacle en forma de monòleg musical on la veu d’una dona ens narra el capítol més dur i cruel de la seva vida. Una situació límit sota unes circumstàncies opressores que han empès la Nela, protagonista d’aquesta història, a cometre un crim terrible: l’assassinat del seu propi fill. Caterina Albert ens mostra la Nela com una dona valenta i apassionada, una dona que s’enfronta a tot allò que l’envolta per l’anhel de llibertat, pel desig de trobar una manera pròpia de ser, per la necessitat d’enamorar-se i alienar-se de la seva pròpia realitat. Caterina Albert va trencar amb un mite irreductible fins al moment: l’instint maternal. Albert qüestionava així dogmes preestablerts sobre la funció de la dona en la societat presentant-la com un ser salvatge i apassionat en oposició a l’ésser feble i tendre “per naturalesa” que havia jugat fins ara el rol femení.\nLa pròpia companyia explica així perquè han decidit portar a escena aquest text:\n‘Alçar la veu de Caterina Albert avui ens sembla més necessari que mai. Avui que ens adonem que els clixés femenins i de feminitat segueixen sent vigents i que la condició femenina comporta encara moltes limitacions. Avui que seguim vivint en una societat repressora i castradora de les llibertats més bàsiques. Alçar la seva veu avui, ens sembla un deure.’\nLa música electrònica de Clara Peya permet situar els fets en un moment més immediat, així com il·lustrar el món oníric de la protagonista amb l’ús de repeticions, distorsions i loops construïts en directe, que obren la porta a aproximar-se al seu deliri.\nEl monòleg té un contingut rítmic/musical propi, donat per l’escriptura en vers blanc (decasíl·labs) i això els ha permès d’aprofitar aquesta potencialitat per a musicar-lo sencer, construir un relat musical complet i convertir-lo en una estructura d’una ”òpera clàssica”, on poder jugar amb l’alternança de parts melòdiques amb fragments de recitatiu o prosa musicada. La posada en escena de l’espectacle converteix Sala Atrium en una sala d’interrogatoris i els espectadors en espies que, a través del vidre opac, assisteixen al relat de la protagonista que ens explicarà el succeït amb l’ajuda de flashbacks i salts temporals.\nL’OBRAINFANTICIDA és un crit d’una dona, la Nela, que intenta trobar una escletxa de llum en un món fosc i desolador. Una dona valenta i apassionada que s’enfronta a tot allò que l’envolta per l’anhel de llibertat, pel desig de trobar una manera de fer i viure pròpia. Per la necessitat de l’amor, del plaer i d’escapar del context opressor on es troba immersa.\nINFANTICIDA és un crit en forma de cançó. És una necessitat de trobar en la música una visió dels fets contemporània, nova, fragmentada; però sobretot d’apropar-se, a partir de la música, al món sensorial, emotiu i oníric d’una dona que acaba de cometre un crim.\nEl monòleg dóna veu a una dona, l’autora de la qual va haver de silenciar la seva pròpia per poder ser lliure com a artista. La Infanticida no va estrenar- se fins seixanta anys després de la seva escriptura, perquè era un text incòmode, perquè qüestionava uns dogmes preestablerts sobre la funció de la dona en la societat; Caterina Albert va trencar amb un mite irreductible fins al moment: l’instint maternal. FITXA ARTÍSTICA\nComposició musical: Clara Peya\nDirecció escènica: Marc Angelet\nAdaptació i dramatúrgia: Marc Rosich\nInterpretació i producció: Neus Pàmies\nDisseny escenografia: Laura Clos “Closca”\nAssessoria vestuari : Marta Rafa\nAssessoria moviment: Maria Salarich\nInterpretació i espai sonor electrònic: Gerard Marsal\nFotografia: Albert Rué\nNFORMACIÓ PRÀCTICA:Idioma de l’espectacle: català\nHoraris: De dimecres a dissabte a les 20.30h i Diumenges a les 19.00h 22 de gener funció prèvia a l’estrena.\nGènere: Òpera electrònica\nPreu: de 9,50€ a 19€\nVenda d’entrades: Entradium (www.entradium.com); reserves@atrium.cat Telèfon reserves 93 182 46 06 i a la taquilla de Sala Atrium.\n← L’Edifici Històric i el Seminari Conciliar oberts a tothom Dimarts, 21 gener 2020\tLa Gleva presenta Stabat Mater, l’obra d’Antonio Tarantino dirigida per Magda Puyo i estrenada al TNC del 22 de gener al 9 de febrer →


The Orchard Jharsuguda Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBypass Road, State Highway 10, Ekatali, Jharsuguda, Beherapat,, Jharsuguda, Jharsuguda, Índia, 768202 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Jharsuguda, no busqui més enllà de The Orchard. Amb aquesta situació a només 5km del centre de la ciutat i a 350km de l'aeroport, aquest hotel de 3-estrelles atreu nombrosos viatgers cada any. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA The Orchard, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, seguretat 24 hores, servei de neteja diari, màquina de fax, xemeneia.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com centre esportiu, piscina exterior, piscina (infantil), jardí. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Jharsuguda, faci de The Orchard la vostra llar.


Jun Archives - vinyeta.com\nper Júnior 03/06/2010 sobre Cavilacions\nMolt bé, ja està en marxa.\nEstat actual de tot això:\nGairebé 400 posts i 600 comentaris recuperats dels blogs “En un núvol d’aire” i “Els còmics d’en Jan“. He fet neteja de temes caducats o reiteratius, tot i que se m’hauran “colat” moltes coses. Ja aniré revisant què treure, i ja aviso que molt enllaços poden haver quedat inservibles (a vídeos de youtube caducats, a imatges retirades, a webs inexistents o que han canviat d’ubicació, etc). Confio que tot plegat no impedirà localitzar allò més imprescindible o les pistes adients que arribar-hi per una altra banda…\nPer facilitar la navegació, he fet un repàs bastant exhaustiu d’etiquetes i categories, de manera que ara és molt senzill accedir a posts com els vídeos nostàlgics o curiosos que vaig anar penjant al seu dia. Trobareu a cada post les etiquetes i/o categories adients per anar connectant temes. Per exemple, per veure només els últims dibuixos que he anat penjant, es pot llistar aquesta categoria. O per veure les cròniques del Festival de Sitges, es pot clicar a aquesta etiqueta. O aquesta altra per accedir als pocs comentaris sobre videojocs que he fet… I de teca n’hi ha per no avorrir-s’hi! Fent el repàs he trobat cosetes “com a mínim” curioses com aquella carta que em van enviar després d’una entrevista de feina. (Una altra curiositat xorra: Aparentment, l’únic mes que no vaig penjar res des que vaig començar a escriure posts va ser el juliol de 2005.)\nTambé he fet un nou missatge inicial, modificant el primer post de tots, explicant una mica la situació actual del bloc/blog.\nPel que fa a tots els posts específics de “Els còmics d’en Jan” que hi havia fins ara penjats, es podran seguir al fil de la categoria pertinent. I qui vulgui seguir concretament el tema de Els còmics en còmic, ara té etiqueta pròpia!\nA poc a poc aniré polint tot això (disseny, traducció de textos de navegació, etc), i ja només queda agrair l’ajuda inestimable d’en Jun i en JotGi, assessorant-me en tot moment en aquesta nova aventura.\nper Júnior 24/02/2008 sobre Còmics, Recomanacions\nEi! No tinc excusa. He tingut aquesta columna ben aturada, però per motius de pes: Fins a nova ordre, han cancel·lat la secció de còmics al setmanari on sortia publicada, i la resta de feinetes que faig a tort i a dret m’han mantingut ocupat sense poder actualitzar la web de còmics. Però intentaré posar-me mans a l’obra pel Saló del Còmic, que ja toca! (A més, la web va canviant d’aspecte cortesia d’en Jun, i això anima tornar mans a l’obra!)\n(A més, estic buscant un nou mitjà escrit on publicar les columnes de nou! Que a la ràdio ja comento còmics sempre que puc, sí, però el mono de tornar a escriure en algun mitjà encara em dura!)\nPer cert! Una situació que m’anima a reemprendre aviat els comentaris: L’altre dia estava llegint SIN CITY (Norma) en català mentre la meva xicota llegia WATCHMEN (Planeta) en català. És al·lucinant! Impensable, fa només dos o tres anys!\nHo vull celebrar recomanant la que podria ser la web definitiva sobre còmics en català (temps al temps i molts ànims i grans felicitacions als seus creadors!):\nAh, i que també tenen premis!\nNo els perdrem de vista!\nper Júnior 27/06/2007 sobre Cavilacions, Dibuixos, Teatre\nJa m’he embolicat a substituir algun actor que va malament d’horaris per assajar… Ara sortiré de secundari a GERMANS DE SANG i a la FILLA DEL MAR, amb el grup de Els Amics de Balenyà! Apa! Tres obres en un any! Això és nou…\nPer la resta… Tinc un company de fatigues desaparegut en combat! Ais…\nOli de cop: L’altre dia vaig assajar amb l’Arnau, el prota de GERMANS…, i em vaig fúmer una bona nata a la mà. A l’instant vaig posar-me oli de cop a la zona afectada. Ostres! I funciona MOLT. (Feia temps que no l’utilitzava JUST DESPRÉS d’un cop.) Ep! Animo a tothom a provar-ho… Visca els remeis de tota la vida!\nTan de bo l’oli de cop arreglés això: L’ordinador ha dit prou per segon cop en menys d’un any… Es nota que fa cinc anys que no en canvio la placa base i ara ha decidit petar. És el que té això de ser un aparell utilitzat a diari… Però ara he d’estar a un ordinador provisional i dedicar el sou d’un meset de dibuixos a restaurar-lo de zero. (I la feinada que he tingut recuperant el material en què estava treballant ha estat de por! Visca les nits en blanc… Intentaré seguir actualitzant tot i no tenir ordinador, però.)


Gramenet en moviment: MANIFEST GROC\nPer tot això, i perquè aquest moviment es considera agent actiu de l’educació, l’ASSEMBLEA GROGA creu necessària la participació i l’organització social per poder treballar per la conscienciació col•lectiva, amb l’objectiu d’aconseguir espais perquè sigui possible unmajor grau d’espontaneïtat i llibertat en la defensa de l‘ensenyament públic.\nL’ASSEMBLEA GROGA és un moviment jove i en construcció que pretén ser:\nUn lloc per a la reflexió, la formació, el debat, la crítica constructiva, l’acció i la mobilització; un espai de lluita per un ENSENYAMENT PÚBLIC DE QUALITAT on qualsevolpersona o col•lectiu hi pugui participar; un lloc de tota a Comunitat Educativa.\nUn espai lliure, sense vincles directes a cap forma de PODER polític, sindical o econòmic que vulgui controlar l’organització i posar els seus interessos particulars per sobre delsprincipis i les opinions dels membres de l’assemblea, o de la qualitat de l’Ensenyament Públic\nUna assemblea que busca arribar a acords per consens i, en el cas que no sigui possible,proposa un sistema de majoria qualificada per tal de prendre decisions.\nUna manera de posar en contacte col•lectius en lluita vinculats als serveis públics per talde realitzar accions coordinades\nI pretén aconseguir:Un Ensenyament Públic que, sota qualsevol circumstància econòmica i política, sigui un ENSENYAMENT PÚBLIC DE QUALITAT.\nQue la comunitat educativa sigui veritablement l’eix vertebrador d’un ENSENYAMENT PÚBLIC DE QUALITAT, tot participant de manera activa en el disseny del model educatiualternatiu que volem per al nostre país.\nTenim la convicció que l’educació és un dels pilars fonamentals per superar l’actual situació decrisi econòmica i social, i que l’Ensenyament Públic ha de garantir la cohesió social i la igualtat d’oportunitats d’infants, joves i de la societat en general. En aquest sentit, entenem que qualsevol política que vagi en detriment dels serveis públics provoca que el pes de la crisi recaigui sobre les esquenes dels sectors més desafavorits.\nPer altra banda, també hem sigut testimonis de com els diferents Departaments han desatès l’Educació Pública i han pres decisions sense buscar l’acord ni fer cap cas de l’opinió dels diferents sectors de la Comunitat Educativa. Hem vist com han retallat sistemàticament recursos que s’han derivat cap a centres i empreses privades, tot portant l’Ensenyament Pública una greu situació econòmica que està afectant directament la qualitat d’un servei fonamental.\nPer tot això, volem fer palesa la nostra voluntat i el nostre compromís com a ASSEMBLEA GROGA de treballar en la defensa, la millora i l’enfortiment de l'Escola Pública, de fomentar laparticipació de tota la Comunitat Educativa en la seva gestió i d’instar a l’administració educativa que escolti l’opinió d’aquesta comunitat i hi treballi conjuntament pel bé comú del’Ensenyament Públic.\nPer tal de fer possible un ENSENYAMENT PÚBLIC DE QUALITAT, equitatiu i democràtic exigimal Govern de la Generalitat i al Departament d’Ensenyament que:\n1- Aturi totes les retallades (de recursos econòmics, d’infraestructures, de personal docent i nodocent…) anunciades i efectuades.\n2- Augmenti la inversió en educació pública des del 3,4% actual fins al 6% del PIB, com a puntde partida, tal com recomanen els organismes internacionals, ajustant les inversions i elsrecursos destinats als centres públics a les necessitats socials i educatives reals dels entornsen què aquests es trobin.\n3- Fomenti la participació de la Comunitat Educativa i de les administracions locals, i hi arribi aacords, abans de prendre i desplegar qualsevol mesura.\n6- Asseguri una educació inclusiva i no segregadora amb els recursos necessaris.\n7- Doti els centres públics amb els recursos d’espais i infraestructures\nimprescindibles per talde poder desenvolupar una tasca educativa de qualitat, i aprovi les partides pressupostàriesnecessàries perquè aquests centres recuperin el poder adquisitiu i facin front amb garantiesa les seves despeses de funcionament.\n8- Mantingui i creï places gratuïtes suficients en centres de gestió pública a l’etapa educativa de l’educació infantil de primer cicle (0-3), i garanteixi els recursos compromesos amb elsmunicipis.\n10- Defensi l’ Universitat Pública gratuïta i de qualitat, i hi garanteixi l’accés a tota la societat, independentment de qualsevol condicionant socioeconòmic , i impulsi una reflexióreal i veritablement participativa sobre la seva organització i els seus objectius.\n11- Asseguri una gestió pública, democràtica, participativa i directa als centres públicseducatius.El desig de treballar per una Educació Pública ¡ de Qualitat a Catalunya fa que ens adrecem a tota la Comunitat Educativa i a la resta de la societat civil del nostre país perquè s’impliquin enla defensa d’un nou model d’Ensenyament Públic.


Autèntica recepta de blat de moro a l’estil tex-mex – novayork.cat\nAutèntica recepta de blat de moro a l’estil tex-mex\nPublicada el Octubre 8, 2013 per\nUn dels àpats dels quals vam gaudir més durant el nostre viatge va ser el del Restaurant La Esquina, que mereix un post apart. Allà vam tastar la millor versió que hem tastat mai fins ara de les panotxes de blat de moro. Emocionats pel nou descobriment, en vam demanar a posterior en d’altres establiments però com ja sospitàvem, les comparacions són odioses…\nAquí no s’estila gaire, això d’acompanyar la carn a la brasa amb una panotxa o oferir-la com entrant. És clar que un dels hàndicaps que tenim és com menjar-te-la delicadament aguantant-la amb les mans. En canvi, allà en venen en qualsevol mercat de carrer.\nDoncs no només vam descobrir una forma de cuinar les panotxes molt senzilla i sabrosa sinó que ens vam fer a Chelsea Market amb uns estris que aquí no havíem vist mai. Es tracta d’uns dobles punxons de plàstic i ferro que es claven molt fàcilment a banda i banda de la panotxa, de manera que no cal embrutar-te tots els dits.\nLa recepta, que vam endevinar (i testada abans per nosaltres a casa), és la següent:\n– Aconseguim blat de moro cru (aquí n’hem vist al Mercadona o bé a l’Alcampo). Sobretot assegureu-vos que sigui cru, no el típic envasat al buit que ja ve bullit.\n– Preescalfem el forn a 90ºC. Si teniu turbo, millor. Si no, per baix.\n– Amb les mans, embadurnem les panotxes de mantega (també podeu fer-ho amb oli o margarina).\n– Posem les panotxes a coure al forn i les hi deixem durant uns 20min. Potser amb més temperatura es farien abans, però no ho vam provar per por que se’ns cremessin.\n– Aboquem en un plat pla una mica de formatge parmesà ratllat, sal i un polsim de pebre vermell. Ho barregem tot perquè quedi homogeni.\n– Un cop cuites, passem les panotxes rodolant per sobre del plat fins que ens quedin del tot cobertes. Si costa d’empastifar, podeu afegir una miqueta més de mantega en aquest punt.\nCONFIDENCIAL: Aquesta és la recepta que més ens va agradar a nosaltres, de tota manera per Internet trobareu infinitat de receptes amb aquest ingredient.\nAmb Nens i Familiar, Especial Receptes, Estil de vida, Menjar i Beure\nblat de moro, panotxes, recepta\n4 pensament sobre “Autèntica recepta de blat de moro a l’estil tex-mex”\nOctubre 21, 2013 a les 7:24 pm\nHola, el mes de desembre vaig a Nova York, i voldria si es pot, que m’aconsellis a triar un hotel, econòmic i cèntric, dintre del que sigui possible.\n> El 08/10/2013, a las 8.23, “NovaYork.cat” escribió: > > >\nCity Guide ha dit:\nOctubre 21, 2013 a les 10:08 pm\nHola Dolors, per suposat! Quantes habitacions necessites? Per a quantes persones i quins dies? Digues-nos i et recomenarem i probablement tindràs una molt bona oferta. Salutacions, Toni i Clara\nSent from my iPhone – excuse brevity or any mispelling.\nOctubre 22, 2013 a les 9:44 am\nHola Toni i Clara, i vaig del 16 al 23 de desembre, i es una habitació per dues persones, o, un apartament petit.\nRetroenllaç: Restaurant La Esquina, un regal per als sentits | NovaYork.cat


QUOTES DE MATERIAL 22/23\nVolem informar-vos que el curs vinent entrarà en vigor una nova llei educativa (LOMLOE). Els canvis metodològics que introdueix aquesta llei, de la qual us informarem més endavant, no fa recomanable adherir-se al programa de reutilització de llibres perquè les editorials no els han adaptat a la nova normativa.\nÉs per això que per aconseguir un rebaixa important en l’import dels llibres de text que pagaven les famílies els cursos anteriors, el claustre de mestres ha decidit eliminar els llibres d’algunes àrees. El proper curs només s’utilitzaran els llibres d’anglès, de naturals i socials.\nPer aconseguir disminuir els preus necessitam una petita pujada a les quotes que són imprescindibles per un ensenyament de qualitat basat en metodologies actives.\nPer a qualsevol aclariment l’equip directiu està a disposició de totes les famílies per informar sobre la importància de l’abonament de les quotes.\nApunta't al formulari per conèixer-nos\nLa quota és voluntària però necessària per potenciar l'aprenentatge de l'alumnat i aconseguir una escola de millor qualitat.\nAl CEIP Vora Mar estam d'enhorabona!!!\nAquesta setmana hem rebut el certificat de reconeixement en el Programa de Millora i Transformació contínua.\nSi no vares poder participar en la jornada de portes obertes virtual i vols veure la nostra escola per dins, clica damunt el següent vídeo 😉\nI ja tenim portada i contraportada per l'agenda del curs que ve! 👏👏👏\nMaria del Mar Moragues Soler 5è C\nJoan Martí Tomé Moll 5è B\nAquest final d'abril hem fet la segona reunió de delegats. Ha anat molt bé! Tots els delegats i delegades en representació dels grups de 3r a 6è de prmària s'han engrescat i han fet aportacions molt interessants per millorar la nostra escola!\nNa Marsita els ha donat l'enhorabona pel seu compromís i esforç en que l'escola sigui un lloc segur i sense contagis a dia d'avui.\nS'ha acabat la bauxa!!!\nA partir d'ara, començam la Quaresma!!!\nAquest curs hem fet la primera reunió de delegats per MEET a través de les classroom. Va ser tot un èxit!\nEls i les alumnes varen participar de manera molt activa i ordenada i van debatre les seves propostes amb na Marsita. Va ser una trobada molt profitosa! Aviat en farem una altra...\nEnhorabona a tots els participants!!!!\nAquí teniu un tast de les nostres senyes d'identitat. Si voleu mirar els nostres projectes amb més deteniment, visitau l'apartat Projectes PIP\n3, 2, 1.... començam!!!!\nInici de curs 2020_21