Almenys 60 morts en una explosió en un hospital a l'Iraq - Regió7\nAlmenys 60 morts en una explosió en un hospital a l'Iraq\nLa deflagració es va produir en esclatar diverses bombones d'oxigen en un centre per a malalts de covid\n25·04·21 | 23:37\nEls bombers van apagar les flames causades per l'explosió efe\nAlmenys 60 pacients van morir durant la matinada d'ahir en una explosió provocada per l'esclat de bombones d'oxigen a l'hospital Al Khatib del sud-est de Bagdad, destinat a pacients de coronavirus.\nUna font del Ministeri d'Interior iraquià va explicar en condició d'anonimat que la causa de les morts va ser l'«asfíxia», després que la deflagració provoqués un gran incendi a les instal·lacions mèdiques. Va afegir que el nombre de morts podria augmentar en les pròximes hores.\nSegons la mateixa font, la deflagració va ser causada per l'explosió d'unes bombones d'oxigen dins de l'hospital d'Al Khatib, al sud-est de Bagdad, unes instal·lacions mèdiques amb una capacitat de 120 llits i que han estat destinades exclusivament per a pacients de coronavirus.\nPer la seva banda, l'agència de notícies estatal iraquiana INA va assenyalar que, segons les primeres investigacions, l'incendi podria haver estat provocat per un curtcircuit o per l'explosió d'unes bombones d'oxigen en mal estat.\nMés de 20 equips de bombers van aconseguir apagar les flames d'aquest «massiu incendi», en paraules de la Defensa Civil iraquiana, que va informar en un comunicat que van aconseguir rescatar uns 90 pacients durant l'evacuació del centre. La nota afegia que desenes de veïns van acudir a ajudar els pacients, la majoria dels quals eren gent gran i persones que estaven connectades a respiradors. Aquests incidents a l'Iraq són usuals pel mal estat de la infraestructura mèdica d'un país en reconstrucció després de dècades de conflicte que han afectat seriosament els serveis públics.


TÈRBOL ATZUR: DACIA MARAINI, VIDA I LITERATURA\nDacia Maraini, escriptora italiana, va néixer a Florència, l'any 1936, el mateix any que Olga Xirinacs. Ha escrit poesia, narració per a infant, poemes, assaigs i teatre. Va néixer en un família molt ben situada econòmicament i cultural.\nLa seva obra s'interessa per qüestions socials i històriques de la dona. Ha col·laborat en el cinema, escrivint guions per a Ferreri, Von Trotta i Pasolii.\nÉs una autora fàcil de trobar traduïda al castellà. Entre les seves obres traduïdes al català destaquen Dones meves (Institució Alfons el Magnànim, 1992), Històries de gossos per a una nena (Cruïlla, 2002) i Passos lleugers (Edicions 96, 2009), a banda de La llarga vida de Marianna Ucria.\nDes de fa anys és candidata al Nobel. Ha rebut un munt de reconeixements com ara el prestigios premi Strega.\nHo in mente un diluvio dolce\nuna leggera caduta di sassi\nforse quell’uccello chiaccherino\nche ieri mattina si è fermato sul ramo\ncon le mie scarpe da suora\nsu per salite ventose\nio ti chiedo solo di essere te\nnon quegli altri che ti innamorano\ntanti vestiti appesi\ntanti colletti flosci\nsotto il lume un uomo legge\nseduto con le mani in grembo\nl’insegna dei tabacchi\nbutta una luce quadrata\nil passo cauto del gatto sull’asfalto\naspetto che torni l’uomo\nche ho amato un milione di anni fa.\nintere, forti, sicure, donne senza paura\nEtiquetes de comentaris: Dacia Maraini, literatura italiana, poesia italiana


Bombers per la República: “L’amenaça d’una llei estatal de bombers” – CEEC\nA bona part de l’estat espanyol l’atenció a les emergències, i els bombers en particular, han estat un assumpte políticament menor. Per això hi ha molts cossos petits, municipals o provincials, amb dotacions heterogènies, precarietat laboral, voluntariat poc format, regulacions heterogènies, etc. Des de fa anys que hi ha una remor de fons per fer una llei estatal que reguli els bombers, remor que ara arriba al Congreso de los Diputados.\nA Catalunya però la situació és completament diferent. Fa 24 anys que tenim una llei de bombers i 21 d’una llei de protecció civil. Aquestes lleis desenvolupen competències exclusives en prevenció d’incendis i protecció civil, on estableix un model propi, mixt (professional, voluntari, d’empresa), model ajustat a la nostra realitat.\nLes grans mancances als bombers de la Generalitat provoquen que no es dediquin esforços a actualitzar la llei de bombers, de l’any 1994, ni decrets que la desenvolupen. Necessitem una nova llei adaptada a la realitat actual i sobretot per poder reafrimar el model català de seguretat integral que on volem integrar coordinadament tots els serveis d’emergències.\nA més, per la societat catalana, l’atenció a l’emergència quotidiana és una política rellevant, i per això es basa en 3 potes (Mossos d’Esquadra i policies locals, Bombers Generalitat i Barcelona, i SEM), més una de corodinadora (protecció civil). Tocar-ne una afecta tot el sistema.\nContinuem en un marc autonòmic, amb la perversa situació que des de l’estat ens anorreen periòdicament amb lleis que ens condicionen, ens laminen, o directament ens dinamiten.\nPer un costat expressem la nostra solidaritat amb tots aquells companys precaris d’Espanya. Però sobretot, expressem la nostra preocupació per aquesta iniciativa legislativa, ja que ens pot envair competències pròpies. I els precedents són que l’Estatut d’Autonomia atribueix a la Generalitat la competència executiva en matèria de salvament marítim i en matèria de seguretat nuclear, i no s’han traspassat des de l’any 2006 Per tant, demanem a tots els representants catalans al Congreso, que es neguin a debatre sobre cap marc legal que regula una competència exclusiva com la de bombers.\nHan de fer un NO rotund, també per aquesta possible nova llei estatal.\nPrevious Previous post: Miquel Sellarès: “Un avantatge que tenim els catalans, superior al que tenien escocesos i quebequesos, és que som molt plurals.”\nNext Next post: Nou servei d’organització de conferències del CEEC


Hotel Karslioglu Istanbul Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHoca Gıyaseddin Mah. Metro Insatı Yanı Kucuk Pazar Cad. Saatci Yokusu No:2, Fatih, Istanbul, Turquia, 34134 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Istanbul, Hotel Karslioglu és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel Karslioglu asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, servei de bugaderia.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara telèfon, aparell de televisió, plat de dutxa, bany compartit per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Hotel Karslioglu és una elecció inteligents per a viatgers a Istanbul, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (121) Parelles (35) Viatgers en solitari (53) Famílies amb infants petits (8) Famílies amb infants grans (6) Grups (17)


Mayèutica y Teología: agosto 2012\nUn somriure costa poc i produeix molt / No empobreix a qui el dóna i enriqueix a qui el rep / Dura sols un instant i perdura en el record eternament / És el senyal extern de l’amistat sincera / No hi ha ningú tan ric que pugui viure sense ell / No hi ha ningú tan pobre que no se’l mereixi / Un somriure alleugera el cansament, renova les forces i és consol de la tristor / Un somriure té valor des del primer moment en que es dóna / Si creus que a tu un somriure no t’aportarà res, sigues generós i dóna el teu / Ningú té tanta necessitat d’un somriure com aquell que no sap o no pot somriure\nPsicóleg i contista\nPublicado por Nacho en 2:50 No hay comentarios:\nCom sortir del Pou....\n“Es diu, es conte i comenten que l’ase d’un camperol va caure a un pou. L’animal va gemegar i gemegar durant hores, mentre el camperol tractava de pensar què podia fer. Finalment el camperol va decidir que l’animal ja estava vell, el pou estava sec i necessitava ser tapat de totes formes i que realment no valia la pena l’esforç de treure l’ase del pou. Va convidar tots els seus veïns per a que vinguessin a ajudar-lo. Tots van agafar una pala i van començar a tirar terra dins del pou. L’ase va adonar-se del que estava passant i va començar gemegar més fort. Però, al cap d’una estona i per sorpresa de tots, va callar. Després d’unes quantes palades de terra, el camperol va mirar al fons del pou i es va sorprendre pel que va veure: amb cada palada de terra l’ase estava fent quelcom increïble... S’anava espolsant la terra del damunt i donava una passa cap amunt, mentre els veïns seguien tirant terra a sobre de l’animal, ell se l’espolsava i donava una passa cap amunt. Ben aviat tot el món va veure sorprès com l’ase arribava fins la boca del pou, passava per sobre de la vora del pou i sortia trotant...\nPublicado por Nacho en 2:49 No hay comentarios:\nLes dues granotes.\n“Es diu, es conte i comenten que hi havia una vegada dues granotes que van caure en un bol ple de nata. Immediatament es van adonar que s’enfonsaven: era impossible nedar o surar massa temps en aquella espessor… Al principi, les dues granotes van moure les anques en la nata per tal d’arribar a la vora del recipient. Però era inútil; només aconseguien xapotejar en el mateix lloc i enfonsar-se. Sentien que cada vegada era més difícil sortir a la superfície i respirar.\nUna d’elles va dir en veu alta: “No puc més. És impossible sortir d’aquí. En aquesta matèria no es pot nedar. Ja que haig de morir, no veig perquè allargar el meu patiment. No entenc quin sentit té morir esgotada per un esforç estèril”\nDit això, va deixar de moure’s i es va enfonsar amb rapidesa, sent literalment empassada per l’espès líquid blanc\nL’altra granota més persistent o tal vegada més tossuda es va dir:\n“¡No hi ha manera! No es pot fer res per avançar en aquesta cosa. Però, tot i així, encara que s’acosti l’hora de la meva mort, prefereixo lluitar fins al meu últim alè. No vull morir ni un segon abans mentre jo pugui fer un esforç més”\nVa seguir movent les anques sempre en el mateix lloc, sense avançar ni un centímetre, durant hores i hores…. i de sobte, de tant de moviment i de batre les anques, la nata es va fer sòlida convertint-se en mantega.\nBen sorpresa la granota va donar un salt i, patinant, va sortir del recipient. I va poder tornar a casa seva raucant alegrement\nPublicado por Nacho en 2:48 No hay comentarios:\nEl Déu i Pare de Jesús.\nJesús ensenya qui és Deu, però es presenta d'una manera molt diferent de com es presentaven els fariseus i els mestes d'Israel. Jesús, amb els seus ensenyaments i els seus fets, revela Déu tal com és. Jesús ensenya als qui l'escoltaven quin era el veritable rostre de Déu, que vol dir com és Déu, i això no només a uns quants, sinó a tots els homes i dones del món.\nJesús ensenya com és Déu a través la seva vida. El Fill de Déu conèix Déu. El Fill s'ha fet home i ha revelat als homes com és Déu. El coneixement que Jesús té de Déu el porta a viure amb els pobres, sense buscar riqueses ni poder\nEls evangelis ensenyen com Jesús passà pel món fent el bé. Jesús no va fer mai res de dolent. Jesús, en tota circumstància, es a inclinar cap a la justicia, la bondat i la misericòrdia.\nJesús es acompanyat normalment de gent pobra i de marginats socials. La gent que va amb Jesús no són els poderosos. Jesús visita als que recollien els impostos, que eran gent molt mal vista en aquells temps. Jesús parla amb les prostitutes, va a casa de pecadors i s'asseu a la seva taula.\nEstant a prop dels malalts, dels pobres, de la gent mal vista, dels abandonats, Jesús mostra que l'amor de Déu s'adreça a tots els homes, sobretot als més humils, als més petits i deixats de tothom.\nJesús, amb la seva vida, ensenya que l'amor és la veritable image de Déu. Els homes i dones han estat creats a imatge de Déu. Tots els homes i les dones que estimen presenten la veritable imatge de Déu.\nNomés descobreixen la imatge de Déu aquells que estimen els pobres i s'esforcen perquè la pobresadexi d'existir, aquells que estimen els oprimits i que treballen perquè es faci justìcia, aquells que perdonen els qui els fan mal i cerquen de fer sempre el bé. NoNmés els qui estimen els altres com al proïsme conèixen Déu.\nJesús parla sovint de Déu i el prega sovint i quan ho fa l'anomena Pare, com quan en parla d'ell. Això no era genshabitual per a la gent del temps de Jesús. Ningú no s'hauria atrevit mai a anomenar Déu com a Pare (Abba). Hauria semblat una falta de respecte, una familiaritat.\nPeró Jesús s'hi atreveix ja que dient "Pare", manifesta que no és lluny, sinó a prop, que estima als homes i que en té cura. Anomenar a Déu "Pare", es com dir el que de debó és Déu: un pare que estima i que vol la felicitat dels seus fills, que els ajuda a fer-se grans, a esdevenir homes i dones de debó. I això vol dir també tractar els altres com a germans de debó. Els que ho fan així es comporten veritablement com a fills de Déu i Déu elsa estima com a Pare\nEn la paràbola del fill pròdig, el fill petit n'ha fet de totes: ha marxat de casa, s'ha malgastat la fortuna, ha hagut d'acabar en la pitjor misèria... I quan abandona casa seva al seu pare li va ssaber molt de greu. Quan el fill petit decideix de tornar, no espera pas ser rebut com a fill, en té prou de poder ser tractar com un criat, no es pensa pas merèixer més, però el pare l'acull com afill de debó, amb els braços oberts i li perdona detot cor el que ha fet i tot el que l'ha fet patir... Per al pare, el fill mai no ha deixat de ser un fill.\nEstimar és no tenir en compte els mereixements de ningú i donar-ho tot generosament. Déu estima a tots els homes i dones del món i vol el seu bé, encara que els homes de vegades li girin l'esquena.\nCamps i Gasset\nSiguem humans com Jesús.\nJesús s'enfronta al mal i al pecat, que és l'arrel i l'origen del mal. El pecat que habita en l'interior de l'home és el que el duu a fer el mal queno hauria de fer ni voldria fer. El pecat és el gran obstacle que s'oposa a la instauració del Regne de Déu i a la construcció del món nou.\nJesús, amb la seva lluita contra el mal i el pecat, ens assenyala el camí per alliberar-nos-en.\nL'home, per obre del pecat que actua en ell, esdevé l'enemic d'ell mateix. L'home que fa mal a un altre, no en fa només mal a l'altre, sinó que es fa mal a si mateix.\nTot i que no ho sembli, l'home que comet injustícies contra un altre o l'oprimeix o bé l'explota, es fa un mal més gran a si mateix que no el fa a l'altre. L'home injust, opressor, explotador, que empra la violència o les armes contra la vida d'altri, és un home mancat d'humanitat; és un home, però no humà.\nQuan l'home fa mal posa de manifest la presència desructora del pecat en ell. Jesús quan crida els homes ala conversió, els crida a\nEsdevenir més humans i homes i dones de debó.\nLluitar contra l'acció del pecat que habita en ells.\nComprometre's en contra de qualsevol mena de mal\nOposar-se a les injustícies, l'opressó i l'explotació dels homes.\nTreballar perquè siguin reconeguts arreu del món tots els drets de cada home i cada dona a viure una vida digna, tenint les necessitats cobertes i amb accés a un més gran benestar.\nFer el possible perquè desaparegui la violència i els conflictes es resolguin mitjançant el diàleg i l'entesa.\nL'home es converteix quan fa sortir de dintre seu mateix l'home de veritat, aqell que sap estimar i cerca tot el que és bo, noble, bell, elevat i es deixa guiar per idees positives, constructives i creatives.\nAquest home de debó tothom el porta a dintre. El pecat malda per no deixar-lo sortir i que es manifesti a fora. Fer-se home de debó no vol dir fer-se un ésser estrany, sino oposar-se al pecat i esdevenir més humà, vivint la humanitat que cadascú ja duu a dins.\nAquest esforç per ser el que ja és, això és, més humà i home de debó, Jesús el demana a tots aquells que volen realitzar el Regne de Déu i constuir el món nou i millor.\nPublicado por Nacho en 6:26 No hay comentarios:\nLa donació de l'Esperit Sant a la Pentecosta.\nL'Esperit és l'amor de Déu que dóna vida i força als homes i dones perquè visquin i estimin tal com Jesús va ensenyar de viure i d'estimar.\nTot i que els apòstols havien vist Jesús ressucitat, tenien por i dubtaven. Per això, es tancaven a casa i s'amagaven dels jueus.\nPerò l'Esperit els va donar la força de véncer aquesta por i d'anunciar a tothom el nom de Jesús vivent: "En complir-se els dia de la Pentecosts, es trobaven tots plegats en un mateix lloc. I tot d'una es sentí del cel una remor com d'una ventada impetuosa que es girés i omplís tota la casa on es trobaven asseguts. Els aparegueren unes llengües com de foc que es destriaren i es posaren damunt d'ells. Tots foren aleshores omplerts de l'Esperit Sant" (Actes 2, 1-4). L'Esperit és descrit com una ventada i una flama. Significa que dóna força i coratge i fa desaparèixer la por.\nEls deixebles es van sentir impulsats a predicar i anunciar a tots els homes la Bona Nova de la salvació. Aquesta Bona Nova és adreçada a tots els pobles de la terra. Per això, el text diu que tothom ho entenia tot en la seva llengua, fos d'on fos. La Bona Notícia de Jesús no fa distincions de pobles, ni de races, ni de llengües. Jesús ha ressucitat per a tots els homes i dones del món.\nL'Esperit és en els creients per a fer-los compendre l'Evangeli de Jesús i ajudar-los a construir el Regne de Déu i el món nou. L'Esperit és l'amor de Déu que Déu regala als homes i dones del món. Jesús va prometre que aquest Esperit romandria sempre amb els homes fins a la fi del món.\nA la Pentecosta s'acompleix aquesta promesa. Cada any, el diumenge de la Pentecosta, l'Església recorda i celebra la donació de l'Esperit, amor de Déu als homes.\nPublicado por Nacho en 6:28 No hay comentarios:\nEtiquetas: Espiritu Santi, Pentecosta\nLa Resurrecció de Jesús.\nPer la resurrecció, Jesús accedeix a una vida nova. No és un retorn a la vida anterior, com en el cas de Llàtzer. Jesús ressucita a una vida de beneurança: això vol dir a una vida plena, completament feliç, sense haver de tornar a patir mai més ni haver de tornar a morir mai.\nAixò és molt difícil de compendre. És un misteri, perquè es lluny de la nostra possibilitat d'entrendre-ho. Només Déu sap com és això i com ho ha fet. Però ell ha promés a tots els homes i dones del món aquesta resurrecció a una vida de felicitat plena al seu costat, com la vida de Jesús.\nQuan Jesús morí, fou sepultat, com era costum entre els jueus. Josep d'Arimatea, amic seu, va donar una tomba nova perquè hi posessin el cos de Jesús. També era costum ungir els cadàvers amb olis i perfums,\nAixò es el que volien fer unes dones que sovint havien acompanyat Jesús durant la seva vida i que l'havien escoltar. Al cap de tres dies de la mort de Jesús anan al sepulcre. Hi havia una gran pedra que el tancava, molt feixuga. Les dones es preguntaven com s'ho farien per a treure-la i poder entrar-hi.\nUn cop van arribar, la pedra era a un costat i al damunt hi seia un jove vestit de blanc. Aquest els digué que Jesús ja no eera al sepulcre, perquè havia ressucitat: "No tingueu por. Busqueu Jesús de Natzaret, el crucificat; ha ressucitat, no és aquí, mireu, el lloc on el vannposar". (Marc 16,6)\nAleshores les dones anaren corrents a dir-ho als deixebles i dos d'aquests, Pere i Joan, en entrar al sepulcre veieren que era buit.\nEls evangelis també descriuen que els deixebles estaven reunits s casa, amb les portes tancades. No sabien què fer després de la mort de Jesús. Tenien por dels jueus.\nDe sobte veieren que Jesús era enmig d'ells. Ell els mostrà les mans i van veure que hi tenia la senyal dels claus de la creu. Era de debó Jesús, el mateix que ells avien conegut sempre i que avien acompanyat en la seva vida i predicació.\nJesús, en aparèixer-se als seus deixebles, els encomanà na missió, la missió de continuar l'anunci de la Bona Nova arreu del món.\nAquest anunci no s'havia acabat amb la mort en la creu. Jesús tornava a ser enmig dels homes que l'havien acompanyat i els encomanava de continuar predicant l'arribada del Regne de Deu i d'un món nou.\nEn una altra ocasió, anant de camí cap a Emaús, un poblet de Palestina, uns deuxebles troben a Jesús, però no el conèixen. Estan tristos, perquè Jesús ha mort. Ell, sense dir-los qui és, els explica coses de l'Escriptura i ells estan meravellats de la seva saviesa. A l'hora de sopar, Jesús comparteix amb ells la taula. Quan prega i en la fracció del pa, el reconèixen.\nEls evangelis expliquen moltes alts aparicions de Jesús als homes i dones que l'havien conegut: "Després d'això, Jesús es tornà a aparèixer als deixebles vora del llac de Tiberíades... Aquesta fou la tercera vegada que Jesús s'aparegué als deixebles, un cop ressucitar d'entre els morts".(Joan 21, 1-14).\nLa ressurreció de Jesús va ser un impacte tant fort per als deixebles, que ja no podien callar. Una nova tan gran com aquella s'havia de comunicar a tots els altres. Així van continuar la missó que Jesús els havia encomanat. Sortiren a predicar la gran notícia que Jesús havia ressucitat i que tenia raó en tot el que havia fet i dit durant la seva vida.\nAleshores els deixebles van entendre de debó tot el que Jesús havia anat dient i els avia ensenyat. Van veure que era de veritat el Fill de Déu. Van veure que no a un fracassat, un il.lús. Van entendreque el Regne de Déu val la pena, que val tant la pena que fins i tot val la pena morir per ell.\nPublicado por Nacho en 6:17 No hay comentarios:\nJesús és la resurrecció i la vida.\nEn alguna ocasió, els evangelis diuen que Jesús va fer tornar vius els morts.L'evangeli de Joan ens parla d'un amic de Jesús, Llàtzer. jesús anà a visitar-lo i trobà les seves germanes que ploraven perquè ja era mort, feia tres dies. Jesús també va plorar, perquè se lestimava molt. Aleshores anà fins el sepulcre i va pregar al Pare del cel. Després, amb un crit, va manar a Llàtzer que sortís. llàtzer va sortir viu de la tomba i va tornar a viure amb les seves germanes a casa seva.\nJesús havia dit a les germanes de Llàtzer: "jo sóc la rsurrecció, qui creu en mi, encara que mori, viurà i tot aquell que viu i creu en mi nomorirà" (Joan 11,25).\nJesús, el Fill de Déu, és la font de la vida. Desprès d'ell, la mort ja no ha de fer por als homes. esús dóna la vida per sempre.\nPerò Llàtzer va tornar a morir. Ell havia tornat a la vida que feia abans, un home en el món dels homes i dones a la terra. Per això, com tots els homes i dones, devia morir, també, tot i l'experiència extraordinària dels seu tornar a la vida desprès de la mort.\nLa vida que Jesús promet és la vida que no acaba mai i que és la vida de la completa beneurança.\nPerò Jesús també es troba davant la mort: és jutjat i condemnat perquè, en tot moment, ha fet el que ha cregut que havia de fer per ser fidel a Déu. Davant la mort, no es fa enrera. Accepta la condemna, tot i que la mort també li fa angoixa. Tota els homes i dones tenim por davant la mort. Jesús, que era un home, també en tenia.\nL'Esperit porta Jesús a viure una vida dedicada a la proclamació de la Bona Nova i de l'amor de Déu als homes. En el Baptisme en les aigües del Jordà, l'Esperit confirma aquesta missó de la vida de Jesús.\nJesús mor per fidelitat a aquesta missió. Ell no renega mai de Déu ni del seu missatge de salvació i felicitat per als homes. Per això serà condemnat a mort.\nPerò un cop mort, els apòstols, els deixebles i els que l'havien seguit i escoltat durant la seva vida experimenten que allò que Jesús anunciava s'ha fet realitat en Jesús mateix.\nJesús havia dit que qui feia la voluntar del Pare tindria vida per sempre: Jesús havia afirmat que l'amor i la vida són més forts que la mort i que la destrucció.\nEls apòstols i els primers seguidors de Jesús estaven convençuts que la mort de Jesús no havia desmentir la vida de Jesús. estaven convençuts que Jesús avia superat la mort i que era viu, en una vida de beneurança i de felicitat per sempre.\nCamps i Gasset.\nPublicado por Nacho en 6:25 No hay comentarios:\nJesús, font de Vida.\nEn moltes ocasions, durant la seva vida, Jesús es presentà com a font de Vida. Tota la seva actuació era a favor de la vida.\nQuan li presentaven un malalt, ell el guaria. Quan es trobava davant d'un pecador, li perdonava els pecats.\nJesús es decdia sempre a favor de la vida, a favor de tot el que permetia a l'home se home de debò. La malaltia no deixa que l'home sigui plenament home. El pecat no deixa tampoc que l'home pugui ser plenament home, perquè l'esclavitza i li treu llibertat.\nPer això, Jesús guaria malalts i perdonava els pecadors. Així els tornava a una vida plena.\nPublicado por Nacho en 6:30 No hay comentarios:\nDrets Fonamentals dels Éssers Humans Autèntics.\nUn ésser humà autèntic, només pel fet de ser-ho, té els següents drets:\nActuar de forma diferent a la que els altres desitjarien que ho fes.\nA fer les coses de forma imperfecta.\nA equivocar-se de quan en quan.\nA pensar de forma pròpia i diferent.\nA canviar les seves opinions.\nA acceptar i rebutjar crítiques i queixes.\nA decidir la importància que tenen les coses.\nA no saber alguna cosa.\nA no entendre alguna cosa.\nA fer peticions.\nA rebutjar una petició.\nA expresaar els seus sentiments (estar alegre, trist, emfadat...).\nPer la mateixa raó, téd l'obligació de: RESPONSABILITZAR-SE DE LES SEVES "DECISIONS".\nPublicado por Nacho en 5:06 No hay comentarios:\nLa Fábula del Aguilucho.\n¿por qué este águila, el rey de todas las aves y pájaros permanece encerrado en el corral con los pollos?\nEs verdad qué en estos últimos meses se está comportando como los pollos. Pero tengo la impresión de que te fijas demasiado en sus dificultades para volar. ¿qué te parece si nos fijamos ahora en su corazón de águila y en sus posibilidades de volar?\nMe parece una buena pregunta la que me haces. Si pensamos en las dificultades, es más probable que nos conformemos con sucomportamiento actual. Pero ¿no crees que si pensamos en las posibilidades de volar esto nos invita a darle oportunidades y a probar si esas posibilidades se hacen efectivas?\nTu perteneces al cielo, no a la tierra. Abre tus alas y vuela. Puedes hacerlo.\nEl aguilucho tuvo miedo de nuevo de si mismo y de todo lo que le rodeaba. Nunca lo habíacontemplado desde aquella altura. Temblando, miró al naturista y saltó una vez más hacia el corral.\nPublicado por Nacho en 8:39 No hay comentarios:\nDecàleg de l'AUTOESTIMA.\nAquí teniu algunes claus per millorar l'autoestima.\nAutoevaluació i acceptació, intentar canviar si és possible una part del que no ens agradi (Autoconeixement).\nControl dels pensaments negatius i distorsions cognitives.\nNo exigi-se massa i donar-se premisses. No al 10 en tot, no exigir-se se perfecte. No ser hipercrític amb un mateix. Mirar-se amb amor i humor.\nNo idealitzar a les altres persones ni comparar-se amb elles.\nNo buscar l'aprovació dels altres.\nApendre dels errors, tolerant i positivitzant les situacions o coses que surten malament.\nEncarar els problemes sese ajornaments però sense aclaparaments, provant noves solucions o comportaments.\nAcceptar el propi cos i cuidar-lo (alimentació, exercici, descans...).\nSer autónom i controlar les nostres vides.\nAtenció i cura de les pròpies necessitats reals, físiques, de temps, d'oci, intelectuals i pscológiques.\nGuia de la Salut i Desenvolupament Personal.\nPublicado por Nacho en 4:25 No hay comentarios:\nLa Confirmació Católica\nÉs un Sagrament, signe visible, mitjancant el qual Déu, en Crist, actúa realment per la fe dels creients que el celebren, és el Sagrament que reviu l'esdeveniment de la Pentecosta, rebuda i acolliment de l'Esperit del Senyor a les nostres vides, i que es la confirmació personal d'aquella fe en la qual un dia várem ésser batejats per la fe dels nostres pares.\nNo es de cap de les maneres un ritus mágic que prescindeix de l'opció personal.\nLa persona que entra en l'adultesa de la fe pel Sagrament de la Confirmació, es mogut per un desig que neix d'una mutua relació entre Déu i l'home. No es una decisió voluntarista, o no hauria de ser-ho, com qui s'inscriu a qualsevol tipus d'associació, o simplement per tradi-ció o perqué els altres ho fan, i ja toca. Aquest desig només pot néixer d'haver experimentat, d'una manera o altra i cadascú al seu nivell, el Déu de Jesucrist que ens mou a seguir creixent en aquesta fe que es converteix per a nosaltres en estil de viure ésser i actuar.\nEs fruit de la llibertat de qui demana rebre el sagrament, "obligat" només per la Bona Nova de Jesucrist i per la seva propia conciencia, pero mai pels pares, l'ambient, la tradició o el qué dirán la resta deis que viuen al meu voltant.\nSuposa un acte de fe en Jesucrist i el Déu que en Ell es manifesta; una acceptació joiosa i esperanzada del seu Evangeli, i un voler seguir-lo, convençut que Ell es Camí, Veritat i Vida. Tot aixó sentint-se membre i germá de tots els creients en la mateixa fe; estimant aquesta familia que es l'Església.\nEl trobament amb el Crist i el seu missatge o, fins i tot, el desig de trobar-lo, no deixen a la persona igual que com es trobava abans. Jesús, el Crist, no deixa indiferent: se l'accepta, se'l rebutja o passem d'Ell, pero sempre exigeix una resposta, una opció personal davant el fet del trobament.\nLa celebració del Sagrament de la Conf irmació es com un començament en l'aventura de viure en cristià, amb Crist i en comunitat de creients. Podríem dir que es com un llibre, una historia, que no ha fet mes que començar.\nEl mateix exemple de Jesús, els 2000 anys d'historia del cristianisme a la societat actual, ens mostren clarament que el cristià está cridat a viure en comunitat, juntament amb altres germans en la fe. No es un "franctirador" ni un "cavaller solitari de novel.les de cavalleria". Tots som Església, Poblé de Déu, pero aquesta está formada per petites comunitats, vives, actuants i compromeses.\nPublicado por Nacho en 10:57 No hay comentarios:


Guanyavents, el poeta anarquista que va escriure 'Els Segadors'\nEmili Guanyavents i Jané va ser un dels poetes anarquistes més populars del darrer terç del S.XIX.\nQue les catalanes i els catalans som estranys sense cap mena de dubte és una afirmació que té més que raó. Rars, evidentment, en relació a la resta de gent d’altres indrets del món que es donen nom a si mateixos o en reben d'altres per dibuixar-se en el mapa. Tan rars com que una de les tres organitzacions més grans que hem tingut mai sigui un sindicat anarquista. Tan rars com que haguem tingut independència total durant mesos al segle XX i pocs dels que la demanen ara en tinguin notícia. Tan rars com que lloem la immersió lingüística com a referent de país i no sabem que el primer cop que va existir la va aplicar un senyor mudat que era de la FAI. I tan rars com que l'autor de la lletra actual de l’himne nacional fos d'un poeta del segle XIX que va esdevenir absolutament popular entre la classe obrera anarquista precisament perquè ell era un d'ells.\nEmili Guanyavents i Jané, que també signava en els seus primers anys com a Guanyabens, va ser un dels poetes anarquistes més populars del darrer terç del segle XIX a Catalunya. Recitava els seus poemes en festes literàries populars, vetllades lliurepensadores, en celebracions de centres obrers anarquistes i en inauguracions d'escoles racionalistes. I va ser, també, l'autor de la cançó més cantada aquests dies de revolta al carrer junt amb "L'estaca". Estic parlant, és clar, d'"Els Segadors" en la versió que coneixem, en la versió oficial actual, en la versió que tanta gent aquests dies ha utilitzat com a punt d'unió qui ha omplert de vida places i carrers. Més enllà de ser himne oficial de Catalunya, "Els Segadors", per la seva força del text sobretot, és una cançó de lluita col·lectiva, i com a tal ha sortit dels pits i les goles en totes i cada una de les mobilitzacions populars en defensa del dret a decidir, del referèndum i de la independència, però també en moltes altres.\nEmili Guanyavents no va ser, però, només un poeta. La seva entrada en el món de l'anarquisme es donà a partir de la seva feina com a tipògraf, una professió en què els republicans federalistes, anarquistes i catalanistes eren majoria en el darrer terç del segle XIX als Països Catalans. Va ser la seva feina i la defensa dels seus drets, amb un ampli convenciment que els principis de la Internacional (AIT) eren els que servirien per emancipar la seva classe del jou del capitalisme, allò que el portà a la militància a la Societat Tipogràfica de Barcelona, a través de la qual participà el 1881 en el congrés fundacional de la Federació de Treballadors de la Regió Espanyola (FTRE) al Teatre Circ de Barcelona.\nEl 1882 va ser un dels tipògrafs que contribuí a tirar endavant l'escissió de la Societat Tipogràfica que amb el nom de La Solidària es va posar com a objectiu mantenir els principis anarco col·lectivistes, és a dir bakuninistes. Fou en aquesta societat obrera on mantingué contactes i una intensa relació personal i militant amb el pom de dalt de l'anarquisme català del moment, amb Rafael Farga Pellicer, Josep Llunas i Pujals, Cels Gomis i Mestres, Eudald Canibell, Josep Lluís Pellicer o Anselmo Lorenzo. En la mateixa època, però, i com a conseqüència de les seves aficions literàries i espiritistes, mantingué un cercle ampli d'amistats en què es trobava Serafí Pitarra, Joaquim Bartrina, Josep Maria Codolosa, Lluís Millet o Antoni Gaudí, entre d’altres. Amb molts d’ells s’hi relacionava tant a l’Ateneu Obrer de Barcelona o a les tertúlies del Cafè Pelayo.\nAlhora que poeta, Guanyavents va ser periodista i mantingué una participació constant en publicacions que anaven del catalanisme a l'anarquisme, l'espiritisme o, ja a la dècada dels 90 del segle XIX, pròpiament culturals i literàries. Així, el 1881 era col·laborador actiu del Diari Català de Valentí Almirall; de La Luz, publicació lliurepensadora dirigida pel maçó Rossend Arús; a partir de 1886, del setmanari anarquista La Tramontana de Josep Llunas, de la redacció del qual en formà part quan Llunas fou empresonat; de La Veu del Centre Català, el 1888; col·laborà amb el grup de L'Avenç sobretot de 1892 a 1893; i a les publicacions Catalònia, Joventut i Germanor.\nGuanyavents va participar tant del moviment anarquista com del catalanista, demostrant la concomitància que en molts espais es donava amb persones com ell mateix. Així, el 1880 havia participat ja en el Congrés Catalanista i el 1885 fou un dels poetes destacats que prengueren part en el Primer Certamen Socialista celebrat a Reus i organitzat pel Centre d'Amics de Reus, una festa literària que volia ser alternativa als Jocs Florals, que segons l’opinió dels organitzadors miraven massa cap al passat i massa poc cap al futur.\nA partir dels anys 90, però sobretot a partir de 1892, Guanyavents es distancià de l'anarquisme i mantingué, en canvi, les seves relacions amb el catalanisme i amb el vessant més literari i lingüístic d'aquest, sobretot a partir de la seva feina com a corrector de l'Institut d'Estudis Catalans, a partir de la qual va editar i normativitzar les obres completes d’autors com Narcís Oller i Ignasi Iglésias.\nCom a poeta, sobretot a partir dels anys 90 té clares influències del simbolisme que Joan Maragall convertí en omniscient en la poesia catalana del moment. Als 80, en canvi, la seva poesia era clarament militant i de combat. El 1888, guanyà la Flor Natural als Jocs Florals i publicà dos reculls de poemes propis amb els noms d'Alades (1897) i Voliaines (1903). El 1910, publicà el recull Trasplantades, en què va recollir versions pròpies de poemes d’autors simbolistes i parnassians francesos, de Baudelaire a Mallarmé, Maeterlinck o Verlaine, un autor amb qui se'l comparà sovint.\nEl 10 de juny de 1899, la Unió Catalanista va convocar, a través de les pàgines de la revistes La Nació Catalana, un concurs per premiar «la millor composició en vers que, simbolitzant en valentes estrofes les aspiracions nacionalistes de Catalunya, s'adapti bé a la melodia popular coneguda amb el nom d'Els Segadors», transmetent «els desitjos que sent Catalunya de reconquerir sa personalitat perduda i que amb son esforç la deslliurin del jou que avui sofreix». Emili Guanyavents hi participà i la seva versió, la que coneixem actualment, en va ser la guanyadora.\nAquest fet desencadenà una apassionada polèmica pública ja que els convocants pensaven que la lletra guanyadora era massa revolucionària. Els sectors més conservadors del catalanisme no volien de cap de les maneres que la lletra de l'himne nacional fos una cançó que perfectament podia confondre's o utilitzar-se com a himne revolucionari i menys encara que l’autor en fos Guanyavents, qui havia recorregut no feia massa anys tots els centres obrers i anarquistes del país recitant les seves composicions.\nFinalment, a més de guanyar el concurs, l'ús públic que se'n va fer va acabar situant la lletra de Guanyavents no només com a lletra guanyadora sinó assumida primer pel catalanisme i després per tota la societat. La lletra va ser musicada per Francesc Alió tot i que les harmonitzacions que tingueren més èxit foren les de Lluís Millet per a l’Orfeó Català i Enric Morera per a la coral Catalunya Nova.


El nou curs escolar arrenca amb 1468 alumnes a Arenys de Mar | Ràdio Arenys 91.2FM\nEl nou curs escolar arrenca amb 1468 alumnes a Arenys de Mar\nLa Presentació té un any especial per endavant\nLa pluja ha fet una mica la guitza en aquest inici del nou curs escolar. Tot i això, les classes han arrencat amb normalitat i des dels centres educatius arenyencs diuen que, en general, no hi ha hagut gaires plors entre els més petits. En general, tots els centres educatius d’Arenys de Mar arrenquen el curs amb l’objectiu de potenciar especialment l’anglès entre els alumnes. A més, aquest 2017-2018 serà especial sobretot pel col·legi La Presentació, que està d’aniversari.\nLa Presentació és el centre més gran d’Arenys de Mar, amb més de 900 estudiants des de P3 fins a Batxillerat. L’escola estrena aquest curs un conversador en anglès a Primària, ja que fins ara només n’hi havia un a Secundària. També han establert un canvi metodològic a l’últim cicle educatiu per establir un aprenentatge cooperatiu, per aprendre a treballar en equip. A més, el centre concertat celebra 25 anys de presència de les monges concepcionistes a la nostra vila. Per aquest motiu, s’està organitzant un dinar al pati de les Palmeres de l’escola el pròxim 7 d’octubre. I, alhora, també es celebren 125 anys de la fundació de la congregació religiosa i està previst que monges de tot Espanya vinguin a Montserrat el mes que ve, en una data per determinar, per festejar-ho.\nL’escola Maragall també ha estrenat el nou curs amb l’objectiu posat en potenciar l’anglès. El centre ha incorporat 8 persones natives que, sumades a les que ja hi havia, serviran per incrementar l’aprenentatge de la llengua estrangera de manera més ‘natural’, impartint assignatures en aquest idioma. La directora, Margarida Clofent, també ha afirmat que el professorat i la direcció porten temps treballant, des de l’agost però sobretot des de l’1 de setembre.\nD'altra banda, la pluja ha obligat a retardar l’acte inaugural del nous curs a l’escola Sinera. El director, Agustí Ferré, ha explicat que aquest serà un ‘any olímpic’ al centre i en aquest acte, amb el que s’ha donat el tret de sortida, els esports han estat els protagonistes. Ferré ha destacat que els objectius del curs passen tant per l’anglès com per les noves tecnologies i treballar en tallers temes com la diversitat.\nVal a dir que l’Institut Tres Turons arrencarà el nous curs escola el pròxim dijous.


Cada nit centenars de vianants i ciclistes han de recórrer la passarel·la totalment a les fosques\nUn videoclip de terror, esta és la particular manera de Compromís per Xirivella de demanar una vegada més al Ministeri de Transports i Mobilitat que il·lumine la passarel·la que uneix Xirivella amb València. El vídeo inclou una gravació del trajecte, realitzada per un usuari habitual de la passarel·la.\nLa passarel·la en qüestió és la que uneix el pont de Xirivella amb l’avinguda del Cid i salva el bucle d’incorporació a la V-30. Esta passarel·la va ser una antiga reivindicació de Compromís, que el 2007 va tallar per primera vegada la V-30 per a reivindicar-la, tall que repetiria en diverses ocasions. Finalment el Ministeri va construir la passarel·la en 2014, però amb diverses deficiències que també va denunciar la formació valencianista: absència d’il·luminació, baranes massa baixes, superfície esvarosa i, sobretot, una inclinació superior a la permesa perquè es puga considerar accessible per a cadires de rodes i persones amb dificultats de mobilitat.\nCom és sabut, la reivindicació de Compromís va més enllà de la solució als problemes d’esta passarel·la. «Nosaltres necessitem una passarel·la com la que s’està fent a la Torre: independent del pont, ben il·luminada i segura, accessible i amb espais diferenciats per a vianants i ciclistes», explica Ricard Barberà. «No pot ser que 50 anys després de la construcció del Plan Sur, vianants i ciclistes encara estiguem anant a València per la vorera del pont. Tenim dret a una passarel·la digna. Però el Ministeri no ho veu així i projecta una ampliació de la V-30 que només pensa a facilitar el pas de més camions», conclou Barberà.


Madrid: La millor ciutat per el turisme de reunions | Lexington\nLexington » Blog » Negocis » Madrid: La millor ciutat per el turisme de reunions\nSom conscients que Madrid és un punt de referència a escala mundial en temes de negocis, inversors, moda, gastronomia… però, sabies que també representa un punt de referència pel turisme de reunions?\nMadrid és escollida com la millor ciutat pel turisme de negocis i reunions\nAixí és, Madrid ha estat escollida per segon any consecutiu per la Asociación Ibérica de Gestores de Viajes de Negocio (IBTA) com el millor destí pel turisme de reunions durant l’any 2017. Aquest reconeixement s’atorga a aquella ciutat que acull importants esdeveniments de negoci en l’àmbit nacional i internacional a través de bones pràctiques.\n#Sabíesque #Madrid ha estat la millor ciutat pel turisme de negocis i reunions?\n↠ Turisme de reunions: una tendència a l’alça.\nEl turisme de negocis i reunions està cada cop més de moda i son mes les empreses de tot el món que escullen la ciutat de Madrid per assistir a congressos de negocis, així com per establir les seus internacionals. En aquest aspecte, t’animem a que coneguis les millors zones de Madrid per establir la teva empresa. Així doncs, Madrid representa un destí turístic en alça i un dels entorns preferits per organitzar tot tipus d’esdeveniments empresarials, i és que a més a més és una ciutat cosmopolita que combina les infraestructures més modernes amb un immens patrimoni cultural i artístic.\n↠ Sales de reunions a Madrid amb totes les comoditats:\nLexington, com a centre de negocis pioner a España, i en relació a la tendència del turisme MICE a la capital, posa en disposició sales de reunions versàtils i flexibles. I és que ofereixen diferents opcions segons les necessitats dels clients: ja siguin reunions formals, informals, sales per a juntes o inclús per impartir formacions.\nTotes elles estan ubicades a les zones financeres més representatives de la ciutat, completament equipades amb els últims avenços tecnològics i amb dissenys moderns que cuiden fins a l’últim detall per transmetre la imatge professional que desitgis en cada una de les teves reunions de negocis, entrevistes o reunions per videoconferència.\nA més a més, des de Lexington oferim la possibilitat de gaudir de les zones comuns amb les que compten els nostres centres de negocis: Formats tan creatius com grades de gespa, o els thinking cells. En definitiva, tots els nostres espais de treball estàn dissenyats perquè els nostres clients puguin sorprendre els seus convidats i on es desperti la creativitat de les ments més inquietes.\nATENCIÓ: si ets un empresari que practica el turisme MICE a Madrid o Barcelona, t’animem que coneguis les nostres sales aquí, nosaltres ens encarreguem de la resta!


Calçar-se els Països Catalans - LA MIRA - Magazín\nÉs el darrer taller artesanal de vigatanes que queda a Catalunya Nord. Sant Llorenç de Cerdans, capital de la indústria tèxtil i del calçat al segle XIX per a la qual treballava mig Alt Vallespir, és avui l’últim reducte de la fabricació a mà de les espardenyes catalanes de punt petit. La vigatana, aquí, és més que un calçat tradicional: és un tret d’identitat nord-catalana que al segle XXI es conjuga bé amb la modernitat de dissenys.\nLa Céline Albert, neta d’espardenyers del poble, va deixar París i la infermeria per tornar a les arrels i aprendre l’ofici dels seus avantpassats. I el 2008 va fer el pas d’instal·lar-se a l’espai d’una fàbrica tancada quan era un infant. Va recuperar antigues màquines ja centenàries per tornar-les a engegar. Ara crea 20.000 vigatanes i espardenyes a l’any amb un equip jove de mitja dotzena d’artesans apassionats com ella.\nDel tall de les teles del sol fabricades al mateix poblet, a l’acoblament amb el cautxú que prové d’Elx (País Valencià), i amb la fibra de jute i cordill que es porta d’Amer (la Selva). El resultat: un calçat 100% Països Catalans. Cada peça és única: es talla, s’encola i es cus de la talla de peu 18 a la 50, seguint motlles que semblen trets d’un museu. Amb veta o sense, amb taló o sense, folrades de pell de xai per no passar fred a l’hivern o les clàssiques. Patrimoni viu, sí; però també innovació, talent acreditat per segells d’excel·lència.\nAl taller, la fressa i el ritme mai es deturen. Tampoc ho fan les idees de nous dissenys i teles, que cada temporada renoven seguint tendències. Es poden fer visites en català per a grups (via web) per descobrir en directe aquesta expertesa ancestral. Mentrestant, els més atrevits poden calçar-se les vigatanes directament per córrer maratons o la cursa de muntanya del Canigó. Algú ja ho fa i aguanten. Fins a dalt de tot. Fins al cim.


La Seu d'Urgell oferirà aquest estiu més de 70 activitats culturals - Regió7\nLa Seu d'Urgell ha presentat prop de 70 activitats culturals per «poder arribar al màxim nombre possible de públic», segons assegura el regidor de Cultura, Carlos Guàrdia.\nLa nova Agenda Cultural de la Seu d'Urgell inclou totes les activitats organitzades en les diferents àrees de l'Ajuntament de la Seu d'Urgell, com Cultura, Joventut, Esports, Promoció Econòmica, Festes i Tradicions, així com entitats i associacions de la Seu d'Urgell.\nDins d'aquesta àmplia varietat d'activitats, destaca l'exposició que s'allotjarà a la Sala Sant Domènec titulada «2 Camins + 1 d'Ernest Altés i Joan Ganyet», que combina l'escultura, la fotografia i la música.\nD'altra banda, també hi haurà espectacles per a tota classe de públic. Un exemple n'és la 44a Trobada d'Acordionistes del Pirineu, els espectacles de circ Sobre Rodes i La desconeguda història de l'altre Geperut de Notre-Dame.\nUna de les actuacions més esperades pels més petits és la d' Una nit amb el Mag Lari, on el reconegut mag il·lusionarà el públic. L'agenda cultural també inclou el Festival de Música Antiga dels Pirineus (FeMAP), en el qual enguany Flandes serà el país convidat a la celebració musical.


El projecte de posada en valor del Castell d’Ambra obté la subvenció dels Fons FEDER – Ràdio Pego\nLa Generalitat Valenciana, a través dels Fons Europeus de Desenvolupament Regional (FEDER), aportarà 50.000€ i l’Ajuntament de Pego, 50.000€ més. La subvenció està destinada a projectes d’actuació local per a la protecció, conservació i recuperació dels Béns d’Interès Cultural (BIC). L’obra haurà d’estar acabada i justificada al voltant del mes d’abril de 2019.\n«És un dia molt especial per al poble de Pego perquè ens han concedit la subvenció FEDER. Una subvenció al 50% [que ha estat tramitada i arriba a través] de la Generalitat Valenciana de mà d’Europa», declarava Laura Castellà, regidora de Cultura de l’Ajuntament de Pego. Així les coses, la Generalitat Valenciana, a través dels Fons Europeus de Desenvolupament Regional, aportarà 50.000€ i l’Ajuntament de Pego, 50.000€ més.\nLa subvenció dels fons europeus FEDER està destinada a projectes d’actuació local per a la protecció, conservació i recuperació dels Béns d’Interès Cultural (BIC). Recordava Castellà que «al final, el que es pretén amb este projecte és protecció, conservació i manteniment del Castell», tenint en compte l’estat en què es troba la fortalesa, el que es vol «és posar-lo en valor», apuntava la regidora de Cultura.\nAclaria Laura Castellà que els treballs no impliquen una reconstrucció del que podria haver estat el castell. És a dir, que no veurem un «castell com el que estem acostumats a vore, amb torres i similars». No obstant això, informava que, «ja hi ha unes actuacions on ja està ficant-se en valor eixe castell».\nUna vegada notificada la subvenció, Castellà explicava que els passos a seguir passen perquè «Intervenció genere crèdit perquè amb la notificació ja podem generar el crèdit de 100.000€ perquè puguen començar-se totes les feines que hi ha en este projecte». Explicava que, prèviament s’han fet un treball d’investigació de flora, fauna i del terreny on està situat el castell.\nEl següent pas «és que l’equip multidisciplinar ens porte el projecte final, perquè el que tenim ara és una memòria valorada de totes les feines que s’han de fer allí», comentava Castellà que afegia que «per a poder iniciar l’expedient de contractació per a poder realitzar totes les tasques que s’han de fer, hem de tindre el projecte final». L’obra haurà d’estar acabada i justificada al voltant del mes d’abril de 2019.\nDe moment, segons valorava la regidora de Cultura, les tasques han anat «a bon ritme», tot i que reconeixia que hi havia hagut «un període més parat per les Festes» i també perquè havia «finalitzat el contracte» de les persones que s’han encarregat del desbrossament. Informava que «ara estem contractant unes altres persones perquè finalitzen el desbrossament». Destacava que esta és la tasca «més important perquè una vegada estiga desbrossat serà quan comencen a mesurar totes les parets que queden en el castell». Es confia que en els properes setmanes finalitze esta fase, perquè ja queda poc per netejar.\n← María Dolores de Cospedal és la més votada a Pego en les primàries del PP\nLa Guàrdia Civil desarticula quatre associacions cannàbiques a la Marina Alta per tràfic de drogues →


Periodico El Periódico de Catalunya(Castellano) - 14/1/2019\n1,30e DECOICELAIDK TELT RERTwww.alpoheDNC\nPREPARATIVOS DE UN PROCESO DECISIVO\nEMA DEL DIA\nPáginas 2a 4 y editorial\nEl 'juicio' al juicio del 1-O\nactiva al soberanismo\nl Fuerte despliegue en Madrid de partidos y ERC pugnará para que Junqueras capitalice\nentidades para desacreditar al Tribunal Supremo I la vista y JxCat pondrá el foco enlas familias\nTemor auna recesióny\nhasta a falta de comida\ny medicinas en días\nPANORAMA Páginas 10 y 11 y editorial\nLa primera ministra, Theresa May, a la salida de misa, ayer.\ngana y Messi\ncausó el fuego\nCOSAS DE LA VIDA Páginas 20y 21\nCeballos, con un gol de falta,\nda la victoria al Madrid ante el Betis\nen su visita al Benito Villamarín (1-2)\n-Páginas 32 a 36\n400 GOLES Messi celebra el segundo gol de la noche, que le vale otra marca\nÒxid nitrós: la droga que fa explotar els macrobotellons’\nDijous, divendres i dissabte de les festes de la Mercè. A part d’alcohol, els macrobotellons’ d’aquests últims dies a Barcelona s’han omplert de nois inhalant globus de colors. Aspiren òxid nitrós, també anomenat gas del riure’, que s’utilitza per a anestèsies bucodentals i en sifons d’alta cuina. S’ha convertit a la nova droga de moda a Europa, i també a Barcelona. Els metges coneixedors d’aquesta substància no dubten que part de l’agressivitat, eufòria i desacatament viscut als botellons’ s’explica per l’ús d’aquesta substància no apta per a ús recreatiu. I avisen que no és un joc: a llarg termini pot provocar danys greus al sistema nerviós, fins i tot l’asfíxia i la mort. La Guàrdia Urbana de Barcelona és el primer cos que ha començat a requisar-los el 2021, però estan esperant jurisprudència per poder fer-ho en grans proporcions. Seguir leyendo....\nEl volcà de Tajogaite es reactiva i la seva lava busca la costa de La Palma\nEl volcà de Tajogaite no s’ha apagat. La treva oberta en les primeres hores d’ahir al matí, amb l’erupció en repòs, es va trencar a la tarda i es van repetir els violents episodis del cap de setmana. Sobretot, al nucli poblacional de Todoque. Diumenge va caure el campanar de l’església de San Pío X, col·lapsat per la lava, però el cementiri i la incineradora ubicats a uns 15 minuts amb cotxe d’aquest punt segueixen dempeus. Una de les colades, l’orientada al nord, es va parar en sec a poc més de cent metres d’aquestes construccions i el miracle encara és possible. «Si no es posa a avançar de nou el salvarem», desitjava amb totes les seves forces, just abans de la reactivació, l’Adelmo, l’enterramorts del cementiri de Los Ángeles (Los Llanos de Aridane). Seguir leyendo....\nTous davant el jutge, durs a la presó: les estratègies de Daesh entre reixes\n«Al carrer, ¿quantes vegades t’han demanat a tu el carnet, i quantes li han demanat a un cristià?» «¿Veus com ens tracten? Mai et tractaran a tu com a un cristià». «Els cristians es queden amb les feines bones, i per a nosaltres la misèria; i les nostres dones, a netejar-los els vàters...» Deixant anar comentaris com aquest, el reclutador de Daesh establirà a poc a poc conversa amb el pres comú musulmà. Aquest corol·lari es repeteix l’últim lustre en la instrucció de les detencions de reclutadors a les presons, un catàleg argumental orientat a generar sentiment de greuge, expliquen fonts de la lluita antiterrorista. Seguir leyendo....\nEl fenomen dels botellons’ que per descomptat ja existia abans de la pandèmia, però que s’ha desbordat com a alternativa o vàlvula d’escapament a conseqüència de les restriccions imposades per la crisi sanitària en l’oci nocturn no és una novetat ni s’ha de circumscriure tampoc a la ciutat de Barcelona ni als recents aldarulls produïts a la capital. Aquest estiu, principalment, i arran de l’aixecament progressiu i parcial dels tocs de queda, hem assistit a episodis similars en determinades poblacions de la costa amb alcaldes que volien reimposar el tancament de les seves localitats no com a mesura sanitària sinó d’ordre públic, i també, fa pocs dies, en la celebració multitudinària i no autoritzada, per descomptat, del campus de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB). Seguir leyendo....\nQuan estrenes pis, el cos et demana muntar una festa d’inauguració i convidar-hi la teva gent per celebrar-ho. Si es fa amb una casa, ¿per què no amb la nova seu a Catalunya d’un grup com Prensa Ibérica? La petita’ diferència és que això no és un domicili particular, sinó el quarter general d’EL PERIÓDICO DE CATALUNYA, el diari Sport’ i els serveis corporatius de l’editorial, propietària de les dues capçaleres des del 2019. Dit en xifres: quatre plantes i 6.568 metres quadrats. Un salt quantitatiu i qualitatiu respecte a l’anterior casa durant 27 anys, al carrer del Consell de Cent. Seguir leyendo....


El dinovè concurs de poesia Miquel Martí i Pol premia els treballs d’Eva Arasa, Lorena Jordana i Josefina Porras - FÒRUM.ad\nEl dinovè concurs de poesia Miquel Martí i Pol premia els treballs d’Eva Arasa, Lorena Jordana i Josefina Porras\nel: 22/04/16 20:31\nEl dinovè concurs de poesia Miquel Martí i Pol, instituït amb motiu del Dia mundial del llibre per la Biblioteca Pública del Govern d’Andorra ha premiat les obres de les autores Eva Arasa, Lorena Jordana i Josefina Porras.\nEl jurat, format per Beth Gil, Fina Font i David Gálvez, després d’haver-se reunit el 18 d’abril d’enguany, i d’haver fet la lectura crítica de les 14 obres presentades a la categoria Poema i de les 11 obres presentades a la categoria Recull, ha acordat aquest veredicte.\nPer a la categoria Poema, el jurat ha atorgat un accèssit consistent en un lot de llibres al poema titulat “Tu i ell; tu o ell”, de Lorena Jordana, que destaca per l’ambició en l’ús acurat del lèxic i un treball de construcció meritori.\nEn la mateixa categoria el jurat ha atorgat per unanimitat el premi a l’obra “Veuràs els ametllers en flor” d’Eva Arasa, per la reelaboració reeixida de temes clàssics i l’ús encertat d’imatges evocatives amb un vocabulari poètic i natural. El premi està dotat amb 200 euros i un lot de llibres.\nPel que fa a la categoria recull, el jurat ha optat per deixar el premi desert i ha atorgat un accèssit consistent en un lot de llibres al recull titulat “Tast de petiteses” de Josefina Porras. Tracta temes quotidians amb un vocabulari poètic ajustat. És un recull que destaca per l’ambició temàtica, amb idees puntuals molt meritòries.\nEntrada Anterior: Els grups parlamentaris celebren la venda de Vall Banc però SDP critica el preu “irrisori”\nEntrada següent: Una col·lecció fotogràfica de l’estat mexicà de Veracruz omple el vestíbul del Centre Cultural la Llacuna


Els premis Nobel Joachim Frank i Sheldon Glashow comparteixen les seues experiències amb professorat i alumnat de l'UJI i de secundària de Castelló\nJoachim Frank, premi Nobel de Química 2017, i Sheldon Glashow, premi Nobel de Física 1979, han visitat la Universitat Jaume I de Castelló acompanyats per James Grisolía, assessor del jurat de la Fundació Premis Rei Jaume I, per a mantenir sengles col·loquis amb el personal investigador i alumnat de secundària i universitari.\nLa rectora de l'UJI, Eva Alcón, ha rebut els Nobels al costat de l'alcaldessa de Castelló, Amparo Marco, i els vicerectors d'Investigació i Transferència, Jesús Lancis, i Estudiantat i Compromís Social, Inmaculada Rodríguez, i ha valorat l'aposta de la Universitat Jaume I per destacar en l'àmbit de la investigació. Alcón ha presentat a Joachim Frank i a Sheldon Glashow les principals dades de l'UJI i ha assenyalat que la voluntat de la comunitat universitària castellonenca és avançar en les polítiques d'I+D+i, com ho demostra el treball dels instituts universitaris i dels diferents programes de doctorat en marxa.\nPer part seua, Joachim Frank, premi Nobel de Química 2017, ha realitzat una visita a les instal·lacions de l'Institut de Tecnologia Ceràmica Agustín Escardino, acompanyat pel vicerector d'Investigació i Transferència, Jesús Lancis, i el director del Projecte de Comunicació Científica i Ciència Ciutadana, Lluís Martínez. A continuació, ha participat en un col·loqui amb el personal docent i investigador de la universitat pública de Castelló, al costat del professor Vicente Aguilella del Departament de Física; Vicente Moliner, del Departament de Química Física i Analítica; i Antonio Ferrer, director de l'Institut d'Investigació, Desenvolupament i Innovació de Biotecnologia Sanitària d'Elx de la Universitat Miguel Hernández.\nEn el col·loqui, Joachim Frank ha explicat alguns aspectes concrets de la microscòpia crioelectrònica de partícules individuals (cryo-EM), a la qual va contribuir i li va valdre el premi Nobel amb Jacques Dubochet i Richard Henderson.\nAixí mateix, també ha abordat altres temes plantejats pel públic assistent com, per exemple, els fons que es destinen per a la investigació aplicada enfront de la investigació bàsica o l'avaluació dels investigadors d'una forma parametritzada per factor d'impacte. Sobre la investigació bàsica, ha assenyalat que requereix dècades fins que es pot aplicar i, per tant, no es pot forçar una relació amb la indústria, sinó que ha d'haver-hi un desenvolupament natural. Quant a l'avaluació dels investigadors per factor d'impacte ha afirmat que «no estic d'acord amb aquest sistema. Si els meus primers treballs s'hagueren avaluat pel seu factor d'impacte, segurament estaria polint sabates. L'ús del factor d'impacte és perniciós per a decisions de carrera professional i contractació».\nL'investigador ha apuntat, a partir d'una pregunta del públic, que «el fet de publicar els resultats negatius d'una investigació seria transformatiu perquè moltes de les vies mortes de les investigacions no es revisitarien per part d'altres grups». A més, també ha aconsellat als joves científics que escolten els seus mentors i aprenguen dels seus errors però que no sempre els seguisquen, perquè les línies d'investigació i els resultats també poden sorgir en oposició i com a crítica del mètode o aproximació que estiga desenvolupant el seu mentor.\nCol·loqui amb Sheldon Glashow\nD'altra banda, a la sala de conferències del Menador espai cultural, ha tingut lloc el col·loqui amb el professor Sheldon Glashow, premi Nobel de Física de 1979, organitzat per la Càtedra Ciutat de Castelló, amb la col·laboració de la Fundació Premis Rei Jaume I.\nEn el col·loqui han participat 90 alumnes i professors de vuit instituts de secundària de la ciutat de Castelló (Caminàs, Ribalta, La Plana, Penyagolosa, Politècnic, Sos Baynat, Sant Cristóbal i Àgora Lledó International School). Han acompanyat en la taula al professor Glashow la vicerectora d'Estudiantat i Compromís Social, Inmaculada Rodríguez; l'assessor del jurat dels Premis Rei Jaume I, James Grisolía, i el director de la Càtedra Ciutat de Castelló, Juan Ángel Lafuente, qui ha actuat de moderador.\nEn la xarrada-col·loqui, els alumnes de secundària han realitzat multitud de preguntes al professor Glashow, alguna sobre la teoria de les interaccions electrodèbils, per les quals va rebre el premi Nobel; unes altres sobre la cerca de la partícula de Higgs; o preguntes com si el descobriment científic es realitza per accident o per casualitat, a la qual el Nobel de 1979 ha respost que hi ha tres elements importants: el treball, la sort i la cooperació, incidint molt en la importància de la col·laboració entre investigadors per a avançar en el desenvolupament científic.\nEl professor Glashow també els ha contat als estudiants una anècdota, parlant-los de la importància de l'edat en la qual es troben, en la qual estan pensant què estudiar, quin serà el seu futur, i en la qual estan establint relacions d'amistat duradores en el temps; i és que ell va guanyar el premi Nobel de 1979 juntament amb un company i amic seu de l'institut.\nFotografies: https://www.uji.es/com/fotonoticies/arxiu/2019/06/premis-nobel-visita/ | Audiovisual (YouTube)


Sessions LP #24 Dioptria de Pau Riba, amb Eduard Canimas | CASES DE LA MÚSICA · Xarxa de cases de la música popular\nSessions LP #24 Dioptria de Pau Riba, amb Eduard Canimas\nEl 6 octubre del 2018\nPrimera audició comentada de la temporada amb Eduard Canimas i el Dioptria de Pau Riba.\nDioptria és un àlbum doble publicat el 1970, el primer treball en solitari de Pau Riba després del seu pas pel Grup de Folk. En el primer disc Pau Riba s’acompanya del grup Om, amb Toti Soler i Jordi Sabatés, fa una aposta clara per la sonoritat elèctrica del rock i està construït conceptualment entorn de la dona. En la segona part, en un format més pròxim al folk, el disc gira entorn de la figura de l'home i Riba s'acompanya per Ia i Batiste.\nDioptria ha estat considerat el millor disc de la història del rock i la cançó en català, i conté èxits com “Noia de porcellana” i “L'home estàtic”.\nA càrrec d’Eduard Canimas, compositor, músic i cantant, i Edu Bonet, músic.\nEduard Canimas va començar la seva trajectòria musical als anys vuitanta tocant en bars de Girona amb el seu amic Adrià Puntí. Als anys noranta va liderar el grup Zitzània, amb qui va gravar una maqueta i un disc: Orquídies i ortopèdies i La peixera dels tòtils. El 2004 va publicar el seu primer disc en solitari. Les seves cançons, que transcorren pels camins del surrealisme i l'espiritualitat, es poden situar en les òrbites galàctiques de Jaume Sisa i Pau Riba. Estilísticament fusionen la cançó d'autor i el rock.


enero | 2017 | Agència Setting\napertura, botiga, calbet, electrodomèstics, joancarlescalbet, notadepremsa, noticia, olot, retail\nLa cadena catalana d’electrodomèstics inaugura el seu 36è punt de venda a Olot.\nCalbet Electrodomèstics ha obert un nou punt de venda de 350m2 a la ciutat d’Olot, el cinquè que la cadena té a la província de Girona, on també està present a Puigcerdà, Figueres, Blanes, i a la mateixa capital.\nLes botigues Calbet són totes pròpies i es troben situades a trama urbana, obeint la filosofia de l’empresa d’oferir un servei de proximitat als seus clients.\nEn un sector que s’ha vist fortament afectat per la crisi i l’esclat de la bombolla immobiliària, Calbet Electrodomèstics ha sabut reinventar-se. Fa uns anys va posar en pràctica una política d’austeritat que els ha portat a signar aliances estratègiques amb altres operadors i fabricants del sector per externalitzar el magatzem, i potenciar així el seu punt fort: l’assessorament personalitzat i el coneixement dels últims productes del mercat.\nEls productes estrella de Calbet són els frigorífics, les rentadores i els televisors. Segons el seu director general, Joan Carles Calbet, «cada llar té unes necessitats d’equipament diferents i segons el seu ús, nosaltres sempre aconsellem aquells aparells que garanteixin durabilitat i major eficiència energètica.»\nCalbet té un ferm compromís amb la sostenibilitat i el medi ambient. És una de les empreses del sector que més residus d’electrodomèstics recull i gestiona. En 2016 la xifra de residus gestionats per la cadena va superar les 500 Tones. Calbet garanteix una gestió correcte del reciclatge dels vells electrodomèstics a través de gestors de residus homologats per la fundació Ecolec i l’Agència Catalana de Residus.\nMés sobre Calbet Electrodomèstics\nL’empresa familiar catalana, amb seu a Viladecans, va ser fundada el 1951 i actualment està en mans de la tercera generació. Calbet Electrodomèstics disposa d’una xarxa de 36 punts de venda a Catalunya i Balears, i compta amb una plantilla de 110 treballadors.


Alibaba IPO Responsable de Bitcoin Crash! | Catalan.Lamareschale.org\nSi vostè ha invertit en bitcoin, que hauria de ser un ximple per mirar a la seva cartera bitcoin i no cridar 'OMG, Bitcoin s'ha estavellat;' especialment en cas d'adquirir els seus bitcoins en el rang de $ 600. La nova onada d'empreses que accepten Bitcoin com de pagament (els grans, per cert) no han alleujar l'espiral cap avall dels preus d'bitcoin sobre una base diària. Després de la seva sortida a borsa de Alibaba va llançar la setmana passada, bitcoin preus començat a semblar-se a un esquiador professió va per la vessant a 500 milles per hora. Això va portar a alguns dels inversors bitcoin que cal demanar; Alibaba es IPOto culpa per l'accident bitcoin actual?\nAlibaba Crash Bitcoin Vs IP\nAlibaba es va fer pública amb la seva sortida a borsa la setmana passada i fins i tot abans que els analistes financers de llançament de tot el món estaven cridant 'el més car i lucratiu' OPI en la història de la Borsa de Nova York. La sortida a borsa no va defraudar. Es va obrir a $ 49 per acció i es va adjudicar el títol de major sortida a borsa mundial dels últims temps. Aprendre sobre Alibaba / OPI. Des de llavors, les atencions dels mitjans bitcoin s'estaven deixant dissappeared bitcoin inversors de peu en el fred de la mateixa manera que Mt.Gox bitcoin exchangedid fa uns mesos! Bitcoin crashedas un resultat de la manca d'atenció dels mitjans.\nAixí és Alibaba IPO a responsables de la caiguda de Bitcoin? calenta OPI alliberament una mica de Alibaba envers Bitcoin del 50% + valor perdut en només un parell de mesos. No obstant això, hi ha molts altres factors que van contribuir a la caixa de Bitcoin. D'una banda, podem mirar a la massa constant onada de vendes per Bitcoin comerciants. La venda massiva de maig, a causa dels inversors que desitgen invertir els seus diners en Alibaba IPO; que és la més calenta de la inversió i oportunitat en aquest moment.\nLes tendències de venda massiva continua perquè després d'un sol preu o el valor de Bitcoin van aconseguir $ 450 bitcoin miningoperations s'aturen. Bitcoin miners no estan tan interessats més perquè el seu focus es desplaça cap a la 'propera gran cosa', que és per desgràcia per a Bitcoin, és la IPO de Alibaba. Sé que vaig a aconseguir cop per fanàtics i addictes bitcoin per això, però la realitat és el bitcoin actual crashis el principi del final de Bitcoin com virtuals actualment, al meu entendre!\nNo estic sol, però, en la meva afirmació que la sortida a borsa de Alibaba és el culpable de bitcoin de baixar més ràpid que un Boeing 777 que han perdut els seus dos anells a 36.000 peus. Ian Worrall, president i director general de Desenvolupament va sembrar també va suggerir que la caiguda dels preus de Bitcoin és causa de l'oferta pública inicial gegant del comerç electrònic Alibaba (OPI). Això és el que havia de dir:\n"Hem arribat a la conclusió que molts grans inversors Bitcoin de la Xina i Europa han sortit de les seves posicions en Bitcoin per posar a la sortida a borsa de Alibaba," Worrall, va dir a la revista Bitcoin. "Si Alibaba segueix sent forta i segueix creixent en valor, és possible que no vegi aquests diners flueixi de nou al mercat Bitcoin fins que un 'cop' en l'economia es produeix."\nAixí que què et sembla? és l'oferta pública inicial de Alibaba la culpa de la caiguda de Bitcoin actual? És hora d'invertir en Bitcoin o bolcar tots junts?


Joan Manuel Serrat: El ritme encomanadís de l'Orquestra Plateria obre el Grec\nEl ritme encomanadís de l'Orquestra Plateria obre el Grec\nL’acte ha homenatjat festivament a l’actor Carles Flavià\nJORDI NOPCA Barcelona ACTUALITZADA EL 30/06/2016 22:35\nL'Orquestra Plateria, amb Joan Manuel Serrat / PERE VIRGILI\nEls treballadors del Mercat de les Flors es queixaven a peu d’escenari, a la plaça Margarida Xirgu, perquè no han rebut l’increment de l’1% en el seu salari, a diferència de la resta de treballadors municipals. «Som empleats públics per als perjudicis, però per als beneficis deixem de ser-ho», es podia llegir en un fulletó de Comissions Obreres i en alguna de les pancartes situades al voltant de l’escenografia festiva de l’Orquestra Plateria. Estava a punt de començar la 40a edició del Festival Grec de Barcelona. Alguns dels assistents aprofitaven el temps fent-se selfies. Als bancs de la plaça no hi cabia ni una agulla.\nManel Fuentes va obrir el concert i el festival homenatjant l’humorista i exmanager de l’Orquestra Plateria, Carles Flavià. «A casa no hi havia ni una taula per treballar. Només hi havia un llit, i jo treballava des d’allà», va dir el presentador, imitant la veu greu de Flavià, mort el passat mes de març. Manel Joseph deia que a Flavià «se l’ha emportat la primavera, però sempre serà amb nosaltres». La Plateria va arrencar amb "Camarera de mi amor": «Sírveme un trago de ron, y toma tu cerveza junto a mi corazón».\nEl ritme es va enganxar des del primer moment a bona part dels assistents. «Ni Juan Carlos, ni Sofía, Orquestra Plateria», va dir Joseph, apel·lant a les pintades que es podien veure a Barcelona «fa uns anys». Van continuar amb «Me voy pal pueblo» i «Estremécete», una versió d’Elvis Presley un pèl deslluïda al tram final que, tot i així, no va aigualir les ganes del públic de passar-s’ho bé. A «Questa picolissima serenata» -l’emblemàtica peça de Renato Carosone-, bona part dels assistents van aixecar les mans enlaire i van seguir les coreografies aquàtiques proposades dirigides per Manel Joseph.\nUna vetllada plena de convidats\nEl primer dels convidats de la nit va ser Jordi Batista, que va interpretar una adaptació de «L’home dibuixat», de Jaume Sisa, infectada de ritmes llatins, igual que l’excel·lent «Cachita». Llavors va aparèixer el percursionista Quino Béjar, que va col·laborar a fer créixer amb aires afrollatins «Una historia». Un dels grans moments de la nit va ser «Pedro Navaja», de Rubén Blades («La vida te da sorpresas, sorpresas te da la vida»). Un altre, la «Rumba de Barcelona», del Gato Pérez.\nA la mitja part, l’alcaldessa Ada Colau feia una petita intervenció eufòrica: «Per fi comença l’estiu, no hi ha cites electorals, les places són vostres, gaudiu!». Donava el tret de sortida al festival abans que el foc s’apoderés de la plaça Margarida Xirgu, a ritme dels «Fireworks» de Katy Perry. El públic encara tenia per endavant una hora de concert, on el ritme de Joan Garriga (ex Dusminguet) i el savoir faire de Joan Manuel Serrat -que va cantar «Me’n vaig a peu»- van acabar d’arrencar l’eufòria del públic.\nPublicadas por Verena Sánchez Doering a la/s 10:36 p.m.


La Catalana es rebel·la contra els problemes (1-2) - Diari de Sant Adrià\nLa Catalana es rebel·la contra els problemes (1-2)\n30/11/2015 – L’equip de Luis Gallego se sobreposa a les nombroses baixes per guanyar al camp del Sant Ignasi i acostar-se de nou a la promoció d’ascens.\nSi alguna cosa té aquesta UD Catalana és caràcter guanyador. Malgrat haver d’afrontar la visita al Col·legi Sant Ignasi sense vuit jugadors de la primera plantilla, el bloc groc-i-negre tornaria a demostrar la seva enorme capacitat per competir en situacions adverses.\nA Sarrià, l’equip adrianenc trencaria una ratxa de dues derrotes seguides al grup XI de Tercera Catalana, doblegant un adversari que pretenia acostar-se molt a la posició ocupava pels jugadors de Gallego.\nContra el Sant Ignasi, el tècnic alacantí faria debutar el porter Héctor Aranda, el qual completaria una bona actuació en la seva estrena amb la samarreta groc-i-negra.\nAbans d’arribar a la mitja hora de partit, la Catalana veuria com un gol d’Oriol Borràs li complicava l’existència (28’). El Sant Ignasi de Quique Silvestre marxaria al descans amb un avantatge mínim, situació que els visitants podrien canviar gràcies a Froy.\nAmb la seva quarta diana del curs, el ‘7’ de la Catalana s’inventaria l’empat només començar el segon temps (53’), donant oxigen a l’equip per refer-se del gol inicial.\nLa remuntada adrianenca acabaria arribant poc després, sent Andy l’autor del 1 a 2 que li donaria el triomf a la UD Catalana (82’). El Sant Ignasi acabaria amb el seu tècnic i un jugador expulsats, context que facilitaria una mica el triomf visitant.\nDesprés de dues derrotes seguides, el bloc de Luis Gallego s’enduria cap a Sant Adrià un partit realment competit. Aquests tres punts fan que la Catalana recuperi la tercera plaça (24) i es quedi a tocar de l’Apa Poble Sec (25).\nSi els groc-i-negres guanyen dijous al vespre (21h a casa) el filial del Matadepera, la Catalana es posarà segona i es quedarà a quatre punts del líder, l’Esportiu Joventut Can Pi (31).\nNo fallen (5-0)\nPer altra banda, al grup XVI de Quarta Catalana, el Besòs Atlètic aprofitaria el descans del Racing Vallbona per tornar a recuperar la primera posició de la classificació.\nEl conjunt lila no fallaria en la visita del Clot Athlètic a Sant Adrià, cuinant part de la victòria durant els darrers minuts del primer temps. Just abans del descans, Ricard Barrera (38’) i Alan Ros (39’) donarien un avantatge de dos gols als locals. Això obligaria el Clot a obrir-se més a la represa, situació aprofitada per Alan (53’), Cobo (87’) i Álex Pujol (88’) per completar el 5 a 0.\nDesprés de sumar el vuitè triomf en nou jornades, el Besòs torna a liderar la lliga amb 25 punts, un menys que el Racing Vallbona (24). L’equip adrianenc arriba a l’aturada de la competició amb els deures fets.\nArticle anteriorAmb màxima autoritat (34-22)\nArticle següentLa policía reanima a un ciclista accidentado en paro cardíaco y le salva la vida


ERC demanarà al Senat que l’Estat compri s’Espalmador - Formentera Avui\nInicio Actualidad ERC demanarà al Senat que l’Estat compri s’Espalmador\nERC demanarà al Senat que l’Estat compri s’Espalmador\nBernat Picornell, Senador d'Esquerra Republicana de Catalunya presenta avui, dijous 27 d'Abril, una moció en la qual s'insta al Govern d'Espanya a adquirir l'illa de s'Espalmador\nIlla de s'Espalmador. Imatge d'internet etiquetada per a reutilització\nLa moció presentada a la Comissió de Medi Ambient i Canvi Climàtic del Senat per part del senador Bernat Picornell, d’Esquerra Republicana, finalment es votarà avui dijous, 27 d’Abril. Aquesta moció sol·licita que sigui l’Estat qui assumeixi la compra de l’illa de s’Espalmador, i també se sol·licita que, una vegada efectuada l’adquisició, l’Estat cedeixi la propietat i la gestió de l’illa al Govern Balear, que és l’administració que té les competències en medi ambient, perquè es puguin prendre les mesures encaminades a garantir la conservació d’aquest espai natural, en virtut de la Llei de l’any 2001 de protecció de Ses Salines d’Eivissa i Formentera.\nL’illa de s’Espalmador és, en aquests moments, propietat privada de la família Cinnamond, i els seus propietaris varen anunciar, fa mesos, la seva intenció de posar en venda l’illa, alhora que també afirmaven que preferien que el nou propietari fos una institució pública. Amb tot, si no hi havia acord en un temps raonable, estarien oberts a escoltar ofertes de qualsevol altre possible comprador.\nMitjançant un comunicat de premsa, ERC informa que aquesta petició la fa en coordinació amb l’equip de govern del Consell de Formentera, que després de l’anunci dels propietaris ja va manifestar el seu interès per tal que l’illa passàs a mans públiques, mentre demanava ajuda a altres institucions, ja que el preu que es demana per l’illot és de 18 milions d’euros. Una xifra econòmica molt elevada pels recursos de què disposa el Consell que fan del tot inviable que pugui fer-se càrrec d’aquesta operació. Per al Govern Balear, per la seva banda, també seria una operació econòmicament molt difícil, tot i que també hi ha mostrat interès.\nPer ERC, és «evident que l’Estat sí que té la capacitat econòmica suficient per a afrontar sense gaire dificultats una operació d’aquest tipus» i que només és «qüestió de voluntat». La moció fa incidència en els valors naturals de s’Espalmador, tant de l’illa en si com, molt especialment, de les praderies de posidònia dels seus voltants i esmenta els riscos que suposen per a aquesta riquesa natural la gran densitat d’activitats humanes que s’hi desenvolupen, especialment a l’estiu, amb exemples com l’incendi que s’hi produí l’estiu passat.\nERC espera que tots els altres grups del Senat, o almenys una majoria d’ells, donin suport a aquesta iniciativa, per tal que s’aprovi i, a continuació, «el Govern de l’Estat iniciï de forma immediata les negociacions amb l’actual propietat de l’illa».\nArtículo anteriorEl cine de Formentera estrena per primera vegada una pel·lícula el mateix dia que a tot Espanya\nArtículo siguienteFinalitzen les tasques de neteja dels dipòsits d’aigua de Formentera


La Conferència de Degans d’educació parla de pedagogia\nEl passat 11 de juliol, la Filosofia Eta Hezkuntza Zientzien Fakultatea de la EHU, va acollir i organitzar una trobada de degans i deganes que, a partir dels acords de la XI Assemblea General de la Conferència de Degans de Centres amb títols de Mestres i Educació (Cadis, octubre 2013), van constituir un grup de treball per a treballar sobre “Anàlisi dels perfils professionals del Grau de Pedagogia” . Trobada a la què va ser convidat el president del Consejo General de Colegios Oficiales de Pedagogos y Psicopedagogos, Enrique Castillejos.\nEn aquesta jornada de treball s’abordaren temes, des de la perspectiva acadèmica, cabdals per a la professió pedagògica com la indefinició i la invisibilitat de la pedagogia, així com la distància entre el perfil acadèmic i el perfil professional del pedagog/a. Rellevant, també, fou el debat al voltant de com superar els tòpics i els complexes tenint en compte els bons resultats d’inserció laboral que presenten els/les titulats/des en pedagogia segons es desprèn de l’Informe de la AQU.\nEn la presentació del seminari es posà sobre la taula les diferències curriculars dels plans d’estudis entre les diferents universitats que ofereixen el Grau de Pedagogia, com es presenten els estudis als futurs estudiants i com es tracten les sortides professionals amb els futurs pedagogs i pedagogues.\nLes conclusions i propostes a les que s’han arribat albiren una presa de consciència envers els diferents ritmes d’adaptació al dinamisme del mercat de treball, és a dir, les diferències entre els continguts curriculars que es tracten durant els 4 anys dels estudis i els llocs de treball on desenvoluparan l’exercici professional els futurs titulats. Aspecte aquest tractat en diverses ocasions pel Col·legi de Pedagogs de Catalunya en els diferents fòrums i plataformes a les que participa.\nMolt interessant la metodologia de treball de “Indagació Apreciativa” per fer emergir idees i propostes innovadores a partir de les reflexions i valoracions, especialment la del taller d’indagació apreciativa que tenia per objectiu “... (re)construir una definición de pedagogo/a, pero en 140 carácteres.” i analitzar les dificultats que hi ha a l’hora de definir QUI ÉS i QUÈ FA un pedagog/a.\nEn aquest sentit en el Seminari es presentà les diferents definicions que difonen les universitats mitjançant els seus canals de comunicació que, sense voler fer una comparació en profunditat, es poden apreciar elements en comú com:\nEl pedagog/a és el professional (expert/especialista/...) de l’educació, de la formació i del desenvolupament personal, professional, social i cultural, al llarg de la vida de les persones.\nEl pedagog/a intervé en sistemes, processos, accions, programes, així com en el disseny, gestió i avaluació.\nEl pedagog/a té com a àmbits d’actuació professional, l’EDUCATIU, el SOCIAL i l’EMPRESARIAL.\nAquesta és una molt bona notícia ja que tant la definició, les funcions i els àmbits coincideixen plenament amb el que té identificat i es defensa des del Col·legi de Pedagogs de Catalunya.\nEntre les conclusions d’aquest seminari del grup de treball de la Conferència de Degans de Centres amb títols de Mestres i Educació, es destaquen:\nEntre les propostes està unificar criteris entre les diferents universitats quant als plans d’estudis, definició del pedagog/a, desenvolupament d’estratègies conjuntes de màrqueting per a la visibilitat dels estudis i de la professió de pedagogia, la creació d’un Observatori Ocupacional i un Catàleg de Sortides Professionals, etc…\nAl document “Memoria-resumen de la Sesión” elaborat per Filosofia Eta Hezkuntza Zientzien Fakultatea de la EHU, amfitrió de la trobada, hi ha una ADDENDA amb la proposta aportada per Enrique Castillejos, president del Consejo General de Colegios Oficials de Pedagogos y Psicopedagogos de España i que es transcriu literalment: “Gracias por la información y estimamos que se ha recogido todo lo hablado. No obstante hemos trabajado por nuestra cuenta acciones a realizar con los estudiantes y hemos pensado que serían muy productivos unos talleres que se podrían llamar “Un día en el trabajo” donde por espacio de tres horas los estudiantes pudieran experimentar las diferentes casuísticas en diferentes ámbitos de trabajo y completar así su formación, dentro de los espacios lectivos del grado (…)”.\nDes del Col·legi de Pedagogs de Catalunya es valora molt positivament aquest seminari de discussió format per degans i deganes de la Conferència de Degans de Centres amb títols de Mestres i Educació, i més encara que s’hagi convidat a participar el referent professional de la pedagogia, és a dir, als Col·legis Professionals, representats pel Consejo General de Colegios Oficials de Pedagogos y Psicopedagogos.\nParlar sobre pedagogia és molt important i més encara si es tracta d’analitzar, reflexionar i aportar propostes que acosti el món acadèmic al professional i per millorar la visibilitat i el reconeixement social que es mereix una professió que tan ha aportat i aporta a l’educació i a la societat. Felicitem des d’aquí a la Conferència de Degans de Centres amb títols de Mestres i Educació per la iniciativa i ens posem a la seva disposició per treballar frec a frec amb la universitat per assessorar i col·laborar en la complexa labor de coordinar el coneixement amb la praxi, per a què el món acadèmic i el professional treballin plegats en pro de la pedagogia.\nData de publicació: 4/8/2014


Puigcercós: "No trencarem la unitat del Parlament però no volem ser còmplices d'enganyar la gent"\nEl president d'ERC, Joan Puigcercós, ha defensat que els republicans votin a favor però no signin la resolució que PSC, ICV i CiU han registrat al Parlament i que demana la renovació del Tribunal Constitucional i que el TC es declari incompetent per decidir sobre l'Estatut. Puigcercós ha afirmat que la seva formació hi votarà a favor perquè la resolució "no fa cap mal" però ha recalcat que no la poden subscriure i ho ha justificat amb l'argument que "no comparteixen la diagnosi". El republicà ha subratllat, a més, que també es posarà en evidència que "a l'altra banda del telèfon no hi ha ningú" en referència a les reticències que tant Zapatero com Rajoy han expressat per renovar ara el TC.\n28/04/2010 - 12.39 Actualitzat 29/04/2010 - 06.15\n"No trencarem la unitat del Parlament de Catalunya però no volem ser còmplices d'enganyar la gent". Així de contundent s'ha expressat el president d'ERC, Joan Puigcercós, per justificar el fet que la formació que presideix voti a favor però en canvi no signi la resolució que han registrat el PSC, CiU i ICV per demanar la renovació del Tribunal Constitucional.\nPuigcercós ha explicat que ERC no s'oposarà a la resolució "perquè no fa cap mal" però ha afegit que no la poden subscriure perquè no comparteixen la diagnosi. El líder republicà ha reiterat que el problema, al seu parer, no és la renovació del TC sinó "l'Estat, la Constitució espanyola i els que la interpreten".\nEl president d'ERC també ha volgut remarcar que malgrat la resolució s'aprovi amb els vots de quatre grups de la cambra, també es posarà en evidència, segons Puigcercós, que "a l'altra banda del telèfon no hi ha ningú", en referència a les reticències del líder del PSOE, José Luis Rodríguez Zapatero, i del del PP, Mariano Rajoy, a renovar ara els quatre magistrats del TC als quals els ha caducat el mandat.\nDesprés dels retrets que CiU ha llançat a ERC per la seva posició en aquest cas, Puigcercós ha fet una crida a la federació nacionalista perquè "sigui valenta" i no es conformi amb el que considera una "posició conservadora".\nPuigcercós: "No volem enganyar el poble de Catalunya"


Curs d'estiu Els Juliols - Taller de producció de cinema. Fes realitat la teva pel·lícula - Universitat de Barcelona\nCurtmetratges, llargmetratges, documentals. Del cinema de guerrilla al cinema professional\nEn aquest taller coneixereu bona part del procés de producció cinematogràfica, tant de curtmetratges o pel·lícules amb pocs recursos com de produccions més grans. Analitzarem quins passos s'han de seguir des que es té una primera idea de pel·lícula fins que es fa realitat, veurem quines vies de finançament hi ha (micromecenatge, subvencions, inversors privats, etc.) i farem una breu pinzellada de les etapes posteriors a la finalització de la pel·lícula (el recorregut per festivals, la distribució, les vendes, etc.).\nL'apartat teòric es combinarà amb una part més pràctica. Els qui tingueu idees o projectes propis que vulgueu posar en comú podreu ser models pràctics, si el temps ens ho permet.\nEl taller s'adreça a apassionats del cinema: no només a qui estigui interessat en la producció, sinó també als realitzadors o a qualsevol persona amb ganes d'aprendre sobre el procés que hi ha rere la producció d'una pel·lícula.\n1. Presentació. Els diferents tipus de productors i les seves competències. El procés sencer de producció.\n2. Micromecenatges i microfinançament privat: com finançar i produir projectes de baix pressupost.\n3. Subvencions: ICAA, ICEC, i altres. Com sol·licitar-les, quins requisits tenen.\n4. Distribució, vendes. què fer una vegada està produïda la pel·lícula?\nRubén Seca, director i productor de cinema a Shoji Films


Landhaus Rynartice Jetrichovice U Decina República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nLandhaus RynarticeJetrichovice U Decina, Jetrichovice U Decina, República Txeca - Veure al mapaExcepcional9,4Basada en4comentarisLandhaus RynarticeVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 32 fotosUbicació excepcional 10,0Veure al mapa10,0UbicacióParticularitats que li encantaranmini bar\nSobre l'allotjamentDescripcióPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Jetrichovice U Decina, Landhaus Rynartice és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Landhaus Rynartice, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. L'ambient de Landhaus Rynartice es reflexa en cada habitació. mini bar, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, forn microones són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com billar que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Jetrichovice U Decina, faci de Landhaus Rynartice la vostra llar.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisiómini barsala d'estarempolles d'aigua de cortesianevera forn microonesreproductor de DVD/CD Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Belvilla t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. Les despeses de l'electricitat no estan incloses en el preu i caldrà abonar-les el dia sortida en funció del consum del client.Mostrar més


Policia local d'Elx /@EP\nLa Policia Local d'Elx (Alacant) ha detingut un menor de 16 anys per presumptament amenaçar la seva mare amb una catana al domicili familiar. Els agents van rebre una trucada de la progenitora que alertava del que havia passat, i per això es van desplaçar diverses patrulles fins a la vivenda.\nSegons el testimoni de la dona, els fets es van produir quan va intentar persuadir el seu fill que rebés assistència psicològica per tractar el problema de drogodependència i atacs d'ira. En aquell moment, presumptament el menor va esgrimir una espasa japonesa, s'hi va acostar i la va amenaçar reiteradament, segons ha informat el consistori en un comunicat.\nLa mare va comunicar als efectius que no era la primera vegada que el fill mostrava agressivitat o produïa danys materials a casa. Gràcies a la intervenció de la núvia del jove, que el va distreure, la mare va poder avisar la policia i, finalment, tranquil·litzar-lo perquè deixés anar la catana.\nEls agents van comprovar l?existència de més espases d'aquest tipus a l'habitació on hi havia el menor. Després de parlar amb ell, el noi va reconèixer els fets i va ser arrestat i trasllat al centre de salut. La policia també hi ha intervingut les catanes.


Oportunitat per ser més líder - Empordà\n?El Barça visita San Mamés amb la intenció d'ampliar l'avantatge al capdavant de la classificació ?Valverde convoca Leo Messi i Dembélé per enfrontar-se a l'Athletic en una llista de 19 jugadors\nddg/efe 10.02.2019 | 06:30\nEl brasiler Casemiro va obrir el marcador al Metropolitano amb aquesta rematada. suasan vera/reuters\nEl brasiler Casemiro va obrir el marcador al Metropolitano amb aquesta rematada.\nL'Athletic i el Barça s'enfronten aquest vespre a San Mamés pendent de Leo Messi, en dubte per unes molèsties físiques que ja li van impedir ser titular al Camp Nou contra el Reial Madrid, però que va convocat, igual que Dembélé. Llavors va ser l'anada de semifinals de la Copa i avui serà un partit de la lliga en què el Barça buscarà enfortir el seu lideratge. Per a Valverde, que ahir va fer 55 anys, el seu únic problema no és l'estat físic de Messi, sinó suplir Arthur Melo, que estarà de baixa durant un mes, després de trencar-se el bíceps femoral de la cama. El brasiler és un dels jugadors més en forma de l'equip i Valverde haurà de decidir-se per Arturo Vidal, Aleñá o, fins i tot, Coutinho, per substituir Arthur. Una altra de les incògnites serà si Dembélé, ja amb l'alta mèdica, torna a disposar de minuts o, fins i tot, té opcions a la titularitat.\nAixí que mentre Messi segueix en el gimnàs, totes les incògnites s'hauran de resoldre minuts abans del partit a Bilbao. En defensa, Piqué, el jugador amb més minuts en LaLiga, per a fix i Lenglet o Vermaelen es juguen l'altre lloc en l'eix de la defensa. Alba serà baixa per acumulació de grogues, per la qual cosa Semedo i Sergi Roberto es repartiran els laterals.Al mig, la baixa d'Arthur ho canvia tot. Sembla clar que Busquets i Rakitic, malgrat que el croat acumula massa minuts en aquest curs, seran els titulars. Com a tercer migcampista, el més habitual és Vidal, i una altra opció és el del planter Aleñá, que a poc a poc té minuts. En la zona ofensiva, encara més incògnites. Luis Suárez sembla l'únic segur. Malcom podria tenir opcions, com també Dembélé,ja amb l'alta mèdica, però clar tot està en funció de Messi.


Les Voltors subcampiones de la 2a Catalana Kopparberg | Club Rugby Tarragona\nLes Voltors subcampiones de la 2a Catalana Kopparberg\nLes Voltors es van desplaçar a jugar la final de Segona Catalana Kopparberg a Pomar de Cinca, Huesca, aquest diumenge passat. Allà les esperava L’INEF Lleida, que per manteniment del seu camp es va veure obligat a buscar un camp alternatiu. S’esperava un dia plujós, amb vent, amb un desplaçament llarg i el rival més fort de la lliga regular; un partit difícil, però d’igual a igual.\nLes de Tarragona havien après del partit anterior contra elles, treballant en la melé, en la defensa, amb la mentalitat per afrontar el partit i van sortir del vestuari convençudes de portar el trofeu a casa. Però l’INEF estava una mica més activat, i en el minut 3 i en el 7 ja havien posat un 12-0 en el marcador que les feia pensar que el partit estava guanyat. Res d’això, les Voltors necessitaven créixer-se i creure que la final era per a elles. Després de la segona marca local les tarragonines van sortir a donar-ho tot, a quedar-se buides en el camp de joc i a disputar cada metre i cada pilota, donant la volta al marcador gràcies a les germanes Jorba, sent primer la Cristina i després l’Ana les que van anotar per anar al descans amb un lleuger avantatge de 12-14.\nA la segona part les ilerdenques van sortir amb molta energia, tancant a les de Tarragona en la seva línia de 22 durant massa temps. La defensa de les visitants era impressionant, però la forta pressió en atac i els errors provocats van fer que Maika fos sancionada amb targeta groga al cap de sis minuts de la represa, que van servir perquè el Lleida tingués avantatge numèric. A més, un altre cop de càstig transformat les va fer avançar en un punt, donant-los ànims per mantenir la pressió, i en el minut 63 van aconseguir l’assaig que buscaven; 22-14 i gairebé la meitat d’una part per jugar. Les Voltors van seguir lluitant fins al final, però el Lleida no deixava esquerdes en la defensa i el partit va acabar massa aviat per aconseguir l’èpica i guanyar la lliga.\nPel Tarragona van jugar Cris V, Judit, María Z, María T, Paula de Orbaneja, Anna P, Ana J, Cris J, Silvia, Ouani, Aurora, Inés, Marta P ,Laia, i Johan, Marta M i Laura.


Segon bolo que faig amb Manel, aquest cop a Palafrugell dins del Flors i Violes. De mica en mica ens comencem a conéixer més. Cauen les primeres bromes i hi ha els primers indicis de complicitat. I això està molt bé, sobretot si fas de tècnic de monitors i ets el responsable que s’escoltin bé i per tant que estiguin el màxim de còmodes possible per oferir una bona actuació. Sovint dic que no concebeixo un bon so a PA (public address, els altaveus per la gent) sense un bon so a monitors, tan a nivell acústic com a nivell de vibracions. I aquí hi tinc aquesta responsabilitat.\nAquests són les quatre fotos que vaig fer des de la taula de monitors durant l’actuació.\nI unes petites reflexions que alguns em demanàveu, d’altres us imaginàveu i que a mi em ve de gust explicar com a fet de total normalitat.\nBarreja de pensaments i emocions. Això és el que vaig sentir quan em van proposar d’anar a fer de tècnic substitut de monitors amb Manel, que traduït en bolos vol dir uns pocs mal comptats, no estic pas fent tota la gira. D’una banda perquè portava poc més de dos anys fent de tècnic d’Els Amics de les Arts, i és clar, a la gent els agrada les possibles llegendes urbanes o rumorologia popular sobre suposades rivalitats, comparacions, que si ets d’uns no ets dels altres, etc… I per l’altra, no deixa de ser una satisfacció a nivell professional i personal treballar amb dos dels grups del país capdavanters pel que fa a ressò mediàtic i de número d’actuacions.\nSincerament, i ho dic de debò, quan vaig a treballar amb algú ho faig de la manera més professional que sigui capaç de fer-ho, si més no ho intento. I si després hi ha implicacions emocionals per qüestions d’afinitats i/o amistats, doncs benvingudes siguin, perquè fa que encara et sentis més a gust treballant amb algú.\nSi algú busca les comparacions o les xafarderies, amb mi perd el temps. Si algú vol posar-los a dins del mateix sac, s’equivoca perquè no hi ha massa coses en comú. O sigui que les meves cròniques continuaran siguent com fins ara, un recull d’experiències, fotos, impressions personals estrictament sobre el bolo i de tant en tant algun que altre comentari emocional, com a mi m’agrada.\n06/05/2011 a les 09:00