Quino, el genial pare de Mafalda s'ha anat\ndiumenge, 4 de octubre de 2020\nFa sols uns dies, abandonava per sempre aquest món, no per decisió pròpia, Joaquín Lavado Tejón, més conegut per Quino. Pare de la inconformista i contestatària, Mafalda, personatge universal que no estava d'acord amb el món en què vivia i "intentava" resoldre el dilema de qui són els bons i qui són els dolents en aquest món.\nQuino, amb el seu viatge a l'altra vida, no només ha deixat òrfena a Mafalda, sinó a unes quantes generacions que hem gaudint amb les seves vinyetes al llarg d'aquests anys i que ens han servit per somriure, pensar i adonar-nos que la vida és alguna cosa més que fer o dir aquelles coses que els agraden als altres, i no expressar, per por, les que un vol explicar.\nEl mestre Quino a través d'una nena de 8 anys deixava palès que la societat no pot estar callada, inert davant el que està passant, encara que això comporti tenir més enemics del normal. Per això Mafalda és un personatge rebel, feminista i contestatària, sense importar-li les opinions dels altres sobre ella.\nQuino va voler amb Mafalda i la seva colla d'amics recapacitar sobre el món dels adults: la política, l'economia, el racisme, la guerra de Vietnam, Brigitte Bardot, els Beatles, els àrabs i israelians, o els somnis d'una classe mitjana argentina . Aquest repàs a la societat adulta ho fa Quino amb Mafalda i els seus amics tan peculiars: Felipe, Manolito, Susanita, Miguelito, Llibertat i el seu germà Guille que representen al seu torn les diferents facetes de l'ésser humà: profundes reflexions i dures crítiques a la societat i ho feia sota el paraigua de l'humor, una arma que a més de propiciar un somriure, ajuda a sensibilitzar.\nEl mestre va voler mostrar que Mafalda representa l'idealisme utòpic que creu en un món millor, encara que li envolten el pessimisme i la preocupació per les circumstàncies sociopolítiques que assoten el seu planeta i el món. El cost personal i professional per mostrar als el món seves conviccions, va ser molt alt. Un 25 de juny de 1973 va publicar la seva última tira de Mafalda al diari Set dies amb aquest final, "Si la seguia dibuixant em pegaven un o quatres tirs". No cal explicar més perquè s'entén tot.\nL'escriptor i pensador Umberto Eco, va escriure sobre Mafalda el següent:\n"Mafalda no és només un personatge d'historietes, és potser el personatge dels anys setanta en la societat argentina. Si a l'intentar definir-la s'ha fet servir l'adjectiu" contestatària ", no ha estat per uniformar a la moda de l'anticonformismo a tota costa: Mafalda és de veritat una heroïna iracunda que rebutja a el món tal com és. Per comprendre-la, convé traçar un paral·lel amb un altre gran personatge a la influència no és aliena: Charlie Brown. Charlie Brown és nord-americà, Mafalda sud-americana. Charlie Brown pertany a un país pròsper, a una societat opulenta en la qual tracta desesperadament d'integrar-, pidolant solidaritat i felicitat; Mafalda pertany a un país dens de contrastos socials, que malgrat tot voldria integrar-la i fer-la feliç, però ella es nega i rebutja totes les ofertes. Charlie Brown viu en un univers infantil propi, d'el qual estan rigorosament exclosos els adults (amb l'excepció que els nens aspiren a convertir-se en adults); Mafalda viu en un continu diàleg amb el món adult, món a el qual no estima, no respecta, hostiliza, humilia i rebutja, reivindicant el seu dret a seguir sent una nena que no vol fer-se càrrec d'un univers adulterat pels pares. Charlie Brown ha llegit, evidentment, als revisionistes freudians, i camina a la recerca d'una harmonia perduda; Mafalda, amb tota probabilitat, haurà llegit a el Che. En realitat, Mafalda en matèria política té idees molt confuses, no aconsegueix entendre que és el que succeeix a Vietnam, no sap perquè existeixen els pobres, no es fia de l'Estat i està preocupada per la presència dels xinesos. Només una cosa sap clarament: no està conforme. "\nMafalda va arribar a Europa el 1969, a l'any següent de el Maig Francès i altres grans mobilitzacions juvenils que van sacsejar el continent i ha estat i seguirà sent una heroïna per a unes quantes generacions, i ho seguirà sent, encara que hagi transcorregut ja 47 anys de les seves ultimes ocurrències , la veritat és que, Quino ha marxat en un moment on la pandèmia de l'Covid-19 s'està duent a l'altre barri a milers de persones. Serà la pandèmia la que porti un nou model social, polític-ho dubtosos i econòmic ?.\nQuino, des de les altures estarà mirant si aquest món pot canviar, o seguirà com sempre. El que està clar és que Mafalda i Quino no han mort, seguiran vius en la memòria de totes aquelles persones que tenen inquietuds, i que no estan disposades a callar.\nDeia Quino que "Resulta que si un no s'apura a canviar el món, després és el món el que el canvia a un".


Aeroports més ecològics gràcies a la tecnologia finançada per la UE - EU Reporter\nCada estiu, milions d’europeus baixen cap als aeroports del continent cap al sol i l’aventura. A mesura que els usuaris de l’aeroport exploten en nombre, també ho fan els costos i la petjada ambiental de la gestió d’un aeroport. Sabíeu que a mesura que els aeroports es fan més grans, cada un consumeix tanta energia com les ciutats petites? Penseu només en els sistemes d’il·luminació, calefacció i aire condicionat d’aquests grans centres de transport. És per això que els investigadors europeus han utilitzat el finançament de la Comissió per desenvolupar un nou sistema de programari i sensors per reduir les emissions de carboni i els costos energètics en un 20% als aeroports. Es realitzen proves pilot a Roma de Fiumicino Malpensa de Milà. La nou sistema, anomenat CASCADE, estalviarà aquests aeroports italians com a mínim uns 6000 MWh, que equival a 42,000 tones de CO2 840,000 € a l'any.\nCol·laboradors a Alemanya, Itàlia, Irlanda i Sèrbia estan treballant en el nou sistema, amb el suport de 2.6 milions d'euros de finançament de la UE. L' Airports Council International Europe - que representa més de 450 aeroports al nostre continent - ha compromès el seu suport al projecte, de manera que començarem a fer un ús més ampli d’aquest nou sistema a partir del 2015.\n"Els sensors i comptadors es col·loquen a la infraestructura i comuniquen la informació a una base de dades central, explica Nicolas Réhault, el coordinador delCASCADE projecte @CASCADE_ICT al Institut Fraunhofer per a sistemes d'energia solar a Friburg, Alemanya. "Un programari innovador pot detectar falles, per exemple, ventiladors que funcionen quan no són necessaris, escalfament i refrigeració simultanis, errors de control, etc. A continuació, pot suggerir accions correctives als equips de gestió i manteniment de l'energia, com restablir els controls o substituir els detectors defectuosos ".\nDes d’aeroports italians a la resta d’Europa\n"Amb el coneixement que obtenim, volem replicar la solució en altres aeroports", afegeix Nicolas Réhault.\nVicepresident de la Comissió Europea @NeelieKroesEU, Responsable de la Agenda Digital, diu: "Viatjo sovint per la meva feina i crec que al 100% els nostres aeroports necessiten ser més intel·ligents i ecològics. El sistema CASCADE ens demostra que ser sostenible no ha de costar una fortuna i que en realitat ens pot estalviar diners ".\nI hi haurà altres aplicacions per al sistema CASCADE, com comenta Nicolas Réhault: "Els aeroports són complexos. Hem adquirit molts coneixements sobre el funcionament d’aquestes infraestructures. Això es pot replicar a altres edificis de gran complexitat, com ara hospitals i bancs. I també es podria reduir a coses més senzilles."\nLlegiu més sobre la CASCADE projecte.\nEl projecte CASCADE va rebre el finançament de la UE setè programa marc de recerca i desenvolupament tecnològic#FP7 (2007-2013). El nou programa d'investigació i innovació de la UE 2020 Horizon # H2020 promet encara més avenços amb 80 milions d '€ dels fons disponibles en els propers anys 7 (2014-2020).\nVídeo a Euronews: informe a l'aeroport Leonardo da Vinci-Fiumicino, a prop de Roma\nTemes relacionats:aventurasistemes de climatitzaciópetjada ambientaldestacat-Imatge completaadministrar un aeroportsol


L'Igualada es manté viu amb un gol al darrer sospir - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nIgualada 2 1 Borges Blanques\nL'Igualada es manté viu amb un gol al darrer sospir\nEls anoiencs sumen tres punts de forma èpica i segueixen lluitant a dalt\nTriomf in extremis dels igualadins arxiu/manel hidalgo\nTriomf in extremis dels igualadins\nLes Comes va ser l'escenari d'un partit en què els dos equips tenien la necessitat de vèncer per seguir optant als seus respectius objectius. Els blaus per seguir en els llocs capdavanters de la classificació, i les Borges Blanques, per la salvació. Els de les Garrigues sabien que els tres punts eren imprescindibles. Però els igualadins no estaven disposats a posar-ho senzill. D'aquí la màxima igualtat durant gran part del partit.\nLa primera part va ser molt travada i cap dels dos equips va aconseguir imposar la seva filosofia de joc. Tan sols una ocasió clara per banda, que els porters van saber neutralitzar per deixar el marcador amb el número inicial. Es va arribar al descans amb empat a zero i amb la sensació que la segona meitat seria molt més vibrant. I així va ser. Només començar la segona part va aribar el gol de Nil Pradas, que va esperonar els jugadors locals. Amb aquesta dinàmica, els jugadors de Moha van tenir diverses ocasions per eixamplar el marcador.\nNo obstant, el matx va continuar viu, i això ho van aprofitar els visitants per empatar el marcador, a falta de deu minuts. En uns últims minuts molt descontrolats, Martí Just va fer un xut al pal que hauria pogut ser el gol de la victòria. Faltava esperar al darrer instant, quan, en una pilota penjada, un jugador visitant va pentinar la pilota per marcar-se un gol en pròpia porteria.\nAmb el triomf, el CF Igualada suma 52 punts i estreny la classificació per la part alta. La setmana vinent, els jugadors igualadins visitaran el camp del Viladecans, el líder actual de la categoria.


LA VIA AUGUSTA: Aquí fa pudor de claveguera\nQue hi hagi qui intenti que un programa de tele, o una part, no es vegi, indica que encara ens queda per avançar\nQue a aquestes altures encara hi hagi qui intenti que un programa de televisió, o una part, no es vegi, indica que ens queda una miqueta per avançar. Això és el que alguns han volgut fer amb l'entrevista a José Villarejo, el polèmic comissari la cara del qual gairebé ni coneixíem però el nom del qual ha aparegut vinculat a l''operació Catalunya', a la trama Gürtel, a Ignacio González, o a l'apunyalament de la doctora Pinto.\n«¿Com és que se li dona veu a personatge així, un comissari tan tèrbol com Villarejo?», diuen. No discutiré que sigui o no un personatge tèrbol, jutgin vostès si veuen l’entrevista. Però el que tinc clar és que nosaltres només li hem fet una entrevista. No l’hem condecorat, com sí que han fet els governs de diferents colors que hem tingut en democràcia: des del de la UCD de Suárez, fins al del PP de Rajoy, passant pel del PSOE de Zapatero. Ara ni el PP ni el PSOE (ni Ciutadans) volen que vagi a la comissió d’Interior del Congrés perquè Villarejo s’expliqui.\n¿Que els he de confessar que durant les cinc hores que vaig conversar amb ell no em va quedar clar quan mentia i quan deia la veritat? Doncs sí, va ser així. ¿Que no m’estranyaria que ell també gravés aquestes cinc hores (que nosaltres hem reduït a la durada normal d’un 'Salvados', guiant-nos en l’edició per criteris periodístics) i que la part no emesa comenci a aparèixer en alguns digitals la setmana que ve? Doncs no, no m’estranyaria. ¿Que no hi va haver veto a cap de les preguntes que li vam fer? Doncs no, no n’hi va haver. ¿Que l’entrevista la vam sol·licitar nosaltres, i que no va ser ell qui ens va trucar? Els ho garanteixo. ¿Que haurà volgut utilitzar-nos per defensar els seus interessos concedint-nos-la? No ho dubto. Però com tampoc dubto que no és el primer que ho fa, perquè sempre hi ha qui et concedeix una entrevista per col·locar la seva mentida o la seva veritat. I fins aquí fins i tot em sembla normal. El dolent seria que tu no col·loquessis les preguntes i repreguntes que vols fer, i els asseguro que això en l’entrevista a Villarejo no ha passat.\nPer completar el retrat d’un personatge tan polièdric hem recorregut a víctimes de Villarejo com el jutge Baltasar Garzón o l’expresident Artur Mas, i a periodistes que el coneixen bé: Álvaro de Cózar, autor de la sèrie 'V, las cloacas del estado', el professor Antonio Rubio i l’exdirector de comunicació de la Casa Reial i ara adjunt a la direcció d’'El País', Javier Ayuso.\nLa versió de Villarejo no deixa indiferent. Com no em va deixar indiferent descobrir el fragment d’una pel·li de Martes y 13 en la qual apareix el comissari fent de Frankenstein. No és broma, encara que ho sembla. La pel·li es titula: Aquí huele a muerto (pues yo no he sido). Ara la pel·li que alguns s’han muntat jugant amb actors policials amb pocs escrúpols es podria titular: 'Aquí fa pudor de claveguera (doncs jo no he sigut)'.


La Caseta de Porrera. Allotjament a Porrera, Tarragona - La Caseta de Porrera\nLa Caseta de Porrera. Allotjament a Porrera, Tarragona\nDate: 17 de setembre de 2018 Posted By:@caseta\nLa Caseta de Porrera forma part de la propietat del Celler Castellet. La mateixa celler de la casa s’utilitza com a magatzem i la criança dels vins en bóta. Es poden organitzar visites a la vinya i al celler per conèixer de primera mà el procés d’elaboració.\nEs va construir l’any 2008 i poc va quedar de l’antiga casa ja que tècnicament va ser molt difícil una rehabilitació.\nDisposa de totes les comoditats actuals, fent que l’hoste se senti com a casa.\nDe fàcil ús i apta per a qualsevol persona o família. Com que és una casa amb dues plantes cal tenir especial cura amb els menors de 3 anys. Fa poc vaig instal·lar una corda a la paret a manera de barana a pocs centímetres del sòl perquè els petits es puguin agafar en pujar i baixar les escales amb precaució.\nEspai tranquil i agradable per poder passar uns dies amb el millor de Porrera.\nLa casa consta de, 1a planta amb 2 habitacions i 1 bany. L’habitació doble té dos llits individuals tipus niu i l’habitació de matrimoni té llit de 150 cm. Segona planta amb cuina americana i saló. El sofà es converteix en llit doble de 135 cm. Poden dormir fins a 6, però la seva comoditat està en 4.\nDisposa a més de calefacció elèctrica a tota la casa. Llar de foc i aire condicionat amb bomba de calor a la segona planta (menjador). Ofereix altres serveis com internet. En una zona tranquil·la i casa silenciosa. Totalment equipada.\nAccés fins a la porta amb cotxe per poder descarregar. El poble disposa d’aparcament municipal gratuït.\nEl poble disposa de piscina municipal, 3 restaurants, 2 bars, 1 fleca, 1 carnisseria, botiga de queviures i farmàcia. A més de parc infantil per a nens.\nLa Caseta de Porrera. Allotjament a Porrera, Tarragona.\nInterior: Cuina, Llar de foc, TV, Calefacció, Microones, Aire condicionat, Rentaplats, Equip de música, Rentadora, Menjador.\nServeis: Accés a internet, Restaurant (públic), Bressol disponible, Venda de productes locals, Activitats per a nens.\nSituació: Accés asfaltat, A prop d’un bosc, prop d’un riu, Muntanya, Dins el casc urbà.\nActivitats terrestres: Caça, Tast de vins, Bicicleta de muntanya – BTT, Collir bolets, via ferrada, Senderisme – trekking, Rocòdroms, Multiaventura, Escalada, Enoturisme.\nA prop de La Caseta de Porrera podràs realitzar activitats, com:\n• Enoturisme i senderisme.\nAls voltants de La Caseta de Porrera podràs visitar:\n• Múltiples excursions a peu.\n• Visitar cellers.\n• Es troba a 35 minuts de Reus, Port Aventura, Tarragona o la platja de Cambrils.\n• Reconegut per la seva gastronomia i l’elaboració de vins.\n• Possibilitat de visitar 13 cellers a Porrera.\n• Enoturisme i sortides a peu.\n• Porrera es troba a 1h45 ‘de Barcelona amb cotxe.\n• Serra del Montsant, senderisme i escalada 25 minuts amb cotxe.\n• Parc natural de Montsant.


TRAMUNTANADES: de maig 2018\nLa vida passa mentre anem obrint i tancant portes, endreçant i desendreçant armaris i fent i desfent maletes. I no s’atura, per sort. Mentrestant, aprenem, sisplau o per força, a bastir ponts, a travessar terres pantanoses, a aixecar-nos quan caiem i a viure. I viure és patir, aprendre, dubtar, riure, plorar, gaudir, perdre, guanyar, recordar, oblidar... i, en definitiva, anar sumant.\nJustament avui, tu sumes cinc meravelloses dècades. I jo em sento molt afortunada d’haver-te acompanyat, ja, en més de la meitat del teu periple vital. I de continuar al teu costat amb la nostra petita gran família, el motor de la teva vida (i de la meva!). Perquè sé que em fas millor persona. Perquè no em sé imaginar la vida sense tu. I perquè hem après tantes coses junts!\nPodria fer un àlbum ple de retalls de moments feliços al teu costat. N’ompliria pàgines senceres, i em quedarien moltes ratlles per escriure i moltes fotografies per enganxar. Però sé que n’han de venir molts més, i no em sap greu continuar guardant aquests records per a nosaltres, continuar fent créixer el nostre àlbum i saber que tenim somnis pendents. Saber-te al meu costat és el tot.\nPer molts anys, Joan! I gràcies per ser un pare estupend per als teus fills, el fill meravellós que ha tingut la sort de tenir la teva mare i el millor company de viatge que jo podria desitjar!\nContinua així i no reprimeixis mai el bon cor que et mou. Ets, sens dubte, el millor exemple per a en Roger i la Jana. T’estimo.\nI avui penjo quatre versos...\nAra que sento el dol i es desfan les promeses\nTrobaràs el teu jaç i la taula parada.


La 34 Subida a la Santa, penúltima prova del calendari del Campionat d’Espanya de Muntanya (CEM) 2019, va ser l’escenari on Gerard de la Casa i el seu gran rival aquesta temporada, Lopez Fombona, van mantenir l’espectacular duel que tots els afeccionats esperaven i que es va resoldre de manera ajustada (850 mil·lèsimes) a favor del pilot asturià. Tots dos es jugaran el títol de Turismes a Ibi (Alecante) en l’última cita del calendari.\nL’Automòbil Club de Totana (Múrcia), organitzador de la pujada, va celebrar una nova edició de la seva prova (la 34a) que a més era la segona vegada consecutiva que puntuava per al CEM, mantenint el traçat de sempre. La sortida en el PK 3,2 (Urbanització La Tolla) i arribada en el PK 7,0 (Rotonda del Santuari la Santa) de la carretera RM-502-*MU, van ser les fites que van marcar els 3,8 km amb un pendent mitjà del 5% i un desnivell de 300 metres.\nLa climatologia va acompanyar als presents tant al parc d’assistència del Recinte Firal de Totana com al llarg del recorregut de la pujada. Ambient estiuenc i poques preocupacions per als participants quant a l’estat de l’asfalt.\nGerard de la Casa, el nou lliurament del duel entre el pilot de Gedith Center i Lopez-Fombona (Lamborghini Huracan), va estar molt més ajustat que en proves anteriors però, al final, va acabar per decantar-se (850 mil·lèsimes) a favor del pilot asturià. Gerard ens feia aquest comentari en finalitzar la competició: Aquesta pujada té dues zones en les quals les mecàniques poden ser determinants. En la part inicial la potència del “Lambo” ens va superar clarament, mentre que en la pujada fins al santuari, més tècnica, nosaltres li podíem recuperar bona part del temps perdut en l’inici. Queda clar que no ha estat suficient i ens ha guanyat per menys de 1”.\nEl pilot de Baporo Motorsport ha estat molt prop de batre al seu rival en la segona pujada, no hi ha dubte doncs que el Subaru és cada vegada més competitiu: En aquesta segona pujada ens hem quedat a 5 mil·lèsimes de Fombona, a més ell ha marcat el millor crono de tot el cap de setmana. Estem progressant de manera clara, cada vegada estem més prop dels cronos del nostre rival.\nAixí les coses, a Ibi es viurà l’últim capítol de la intensa lluita que han viscut tots dos pilots durant aquesta temporada: Qui guanyi a Ibi serà el campió de Turismes de la present edició del Campionat d’Espanya. En aquesta última prova no ens podem guardar res perquè no hi ha opció posterior a recuperar punts.\nLa Subida a les Revoltes de Ibi, que es disputarà els dies 18, 19 i 20 d’Octubre, en aquesta localitat alacantina, posarà el punt final al Campionat d’Espanya de Muntanya. La prova estarà organitzada per l’Automòbil Club d’Alacant.\nClassificacions: 34 Subida al Santuario de la Santa.\n1. Javi Villa (BRC B53) 3’05”673, 2. Christian Brosberg (Radical PR6) a 16”438, 3. Augusto Lezcano (Norma M20) a 27”410, 4. Pedro Aldomar (Speedcar GT 1000) a 44”483.\n1. Domingo Estrada (Silver Car S3) 3’25”393, 2. Mario Asenjo (BRC B49) a 3”447, 3. Ruben Cerezo (BRC B49) a 6”655, 4. Edgar Montellà (Speed Car GT-R) a 7”083, 5. Gonzalo Cabañas (Talex M1) a 8”713.\n1.Jose A. López-Fombona (Lamborghinni Huracan), 3’27”466, 2. Gerard de la Casa (Subaru Impreza WRX) a 0”850, 3. Manuel Aviles (Seat León TCR) a 13”507, 4. Amador Nevado (Seat León Supercopa) ) a 19”365, 5. Franciso Jimenez (Mitsubishi Lancer Evo X)) a 29”394.


El PSC a l'Ajuntament de Barcelona rebutja la possibilitat d'acord amb Trias per aprovar els pressupostos\nEl PSC s'oposa a la possibilitat d'arribar a una entesa amb el govern de CiU a l'Ajuntament de Barcelona per tirar endavant els pressupostos d'aquest any. En declaracions a Catalunya Informació, el president del grup municipal del PSC, Jordi Martí, ha alertat l'alcalde, Xavier Trias, que haurà de negociar projecte a projecte i nega que hi hagi en risc 200 milions d'euros.\nRedacció 15/01/2013 - 09.03 Actualitzat 15/01/2013 - 10.12\nEl líder de PSC al consistori barceloní vol negociar projecte a projecte amb l'alcalde\nEl líder del grup municipal del PSC a l'Ajuntament de Barcelona, Jordi Martí, rebutja la via del pacte amb el govern municipal de Convergència i Unió per poder aprovar els pressupostos del 2013. Recordem que l'alcalde de Barcelona, Xavier Trias, ha instat els partits de l'oposició a arribar a un pacte per evitar, segons va dir, el bloqueig de grans projectes de la ciutat.\nEn una entrevista al "Catalunya al dia Barcelona", de Catalunya Informació, Martí ha acusat Trias de victimista i ha assegurat que l'oportunitat de pactar amb els socialistes ja la van tenir: "El que no pot ser és que ara demani un xec en blanc per poder continuar fent allò que aquests darrers mesos havíem vist que anava a fer". Segons Martí, "en aquest moment el que s'ha de veure és projecte per projecte, iniciativa per iniciativa, per intentar posar-nos d'acord, sigui amb uns o sigui amb els altres, i, sobretot, per evitar que diners que són disponibles a Barcelona estiguin al calaix i no s'inverteixin o no es gastin en allò que avui la ciutat necessita".\nEl president del grup municipal dels socialistes catalans també ha negat que, sense aquest pacte que reclama Trias, hi hagi en risc 200 milions d'euros, tal com va alertar Xavier Trias. Pel PSC, entre els projectes més urgents que ha d'encarar la ciutat hi ha la cobertura de les vies de Sants, les noves Glòries, el pla de barris o recuperar polítiques actives d'ocupació.


Es presenten els audiovisuals del projecte "Som la Marina" - EL3\nEs presenten els audiovisuals del projecte "Som la Marina"\nEn els 10 vídeos que es van presentar, s'entrevisten veïns i entitats del barri, es projecten les seves vivències en el passat i en el present, i els ciutadans expressen com volen que sigui el barri en un futur. [[Vegeu fotos]]\nDilluns, 24 d'abril de 2017 - 05:00h\nEl centre cívic de la Casa del Rellotge i la Sala Pepita Casanellas han presentat els primers audiovisuals resultants del treball comunitari "Som la Marina", emmarcat en el projecte "De la indústria i la cultura". Amb aquest recull es pretén divulgar la memòria històrica de la Marina, amb la vista posada cap al futur d'aquests barris, i ha comptat amb el suport del projecte europeu Euler i la col·laboració de Trànsit Projectes. "Som la Marina" vol donar visibilitat a relats i discursos de territoris perifèrics de la ciutat de Barcelona. Els barris de la Marina són un territori lligat a un passat recent de producció industrial, que va crear al seu voltant una vida associativa de barri, cultural i ideològica. Amb els anys, però, la desaparició de la indústria i la transformació dels barris ha desenfocat el sentiment d'identitat, el treball comunitari i la xarxa col·laborativa local.\nEn els 10 vídeos que s'han presentat, s'entrevisten veïns i entitats del barri, es projecten les seves vivències en el passat i en el present, i els ciutadans expressen com volen que sigui el barri en un futur. "Volíem escoltar els veïns que se sentissin orgullosos del barri perquè ens expliquessin com era la Marina, això és molt important per nosaltres", deia l'Eva, membre del projecte, i va afegir que "aquest vídeo vol ser una petita mostra de la riquesa en l'àmbit històric, econòmic, social i cultural del barri".\nEls impulsors de la iniciativa asseguren que es continuaran elaborant vídeos per ampliar el projecte a d'altres barriades de la Marina, i fomentar la memòria històrica i la identitat dels barris.


APURAR LA SORT\nQuan al pòquer decideixes fer un "farol", el primer que has de tenir en compte és la categoria dels teus adversaris. Hi ha jugador que és capaç d'ensumar un farol abans que a tu t'hagi passat pel cap. Per tant, com diria la meva mare, no faroleja qui vol sinó qui pot.I això no sols passa en el joc. En moltes altres facetes de la vida, el mateix principi segueix essent vàlid. I no només a la borsa. Llàstima que no tothom el conegui.Un cas espectacular d'aquesta ignorància és la del jove maurità resident a França que va intentar, fa uns dies, atracar una prestigiosa armeria de la...\n27/07/2003 - 06:00\nBULLIR O ESCALDAR?\nNo és el mateix. I si no, penseu en les sopes. En un cas el pa cou a cor que vols i es desfà. En l'altre, el pa només entra en contacte amb la màxima temperatura uns instants, cosa que li permet mantenir la textura.Per això penso que és important saber si els capellans que van fer la celebració al riu Nidaros, a Suècia, havien bullit, seguint la recomanació del Departament d'Ecologia del Govern suec, l'aigua beneïda que tiraren al riu o si només l'havien escaldada. Ells adduïen que era aigua de la millor qualitat, però ja se sap, on menys t'ho esperes, apareix la salmonel·la. I els salmons...\n26/07/2003 - 06:00\nSi he estat el causant de la notcíia, ho sento. Senyora, perdoni'm.De debò, quan vaig explicar fa dos dies la notícia del passatger que feu parar l'avió i ha de pagar 25.000 euros de multa, poc em pensava que, potser per culpa d'això, una passatgera que volia anar de Los Àngeles a Hong Kong, va acabar aterrant a Melbourne. A Austràlia.Tot sembla que fou per culpa de l'hostessa de recepció de passatgers. No va mirar bé la llista. De l'hostessa i la mala sort que feu que el seu número de seient estigués buit. Segons la dona, quan l'avió portava uns minuts de vol, ja va veure l'error de la...\n25/07/2003 - 07:00\nSé que estem passant un estiu de molta calor. Justament per això, haurieu de prendre precaucions. Sobretot si sou dels que teniu per costum dormir conill. A pèl. Altrament, us pot passar com el ciutadà alemany que es va trobar a les cinc de la matinada al mig del carrer, en pilota picada i, el que és encara més greu, sense les claus de casa.Pel que sembla, el senyor és sonàmbul (ja sabeu, aquells que s'alcen del llit adormits i es posen a caminar) i va sortir de casa seva a altes hores de la nit. Jo penso que buscant una mica de fresca.Però clar -i aquí ve la meva recomanació-, l'home no...\n24/07/2003 - 07:00\nSegueixo en la línia d'ahir. Si hem de ser congruents, siguem-ho tots.A veure. Si jo vaig en taxi i el servei que rebo no és satisfactori, tinc dret a dir-li al tasita, sense faltar:-Pari aquí, si us plau, no cal que continuï.De fet, fa unes setmanes que la cosa ha anat al Parlament català. Per tant, deixeu-me que pregunti per què en Michael Edward Donovan ha de pagar quasi 25.000 euros per una cosa semblant.Que l'australià va muntar una escandalera amb la seva ara ja expromesa a dalt del vehicle? I què? Que no va voler fer cas del conductor que li deia que es calmés? Jo no el jutjaré. No...\n23/07/2003 - 07:00\nLa murga d'ahir definia una situació "automobilística" com a incongruent. I malgrat tot, es produïa. Quan us expliqui la que, segons la notícia d'avui, es produirà en breu, segur que molts de vosaltres pensareu com jo. Que d'incongruent no en té res i que el que calia era posar-la en marxa abans. M'estic referint a la decisió israeliana de posar bandes fluorescents als camells que circulen pel seu desert.No feu aquesta cara. D'entrada a mi també em va semblar absurd. Però quan vaig reflexionar una mica, ho vaig veure molt clar. Hi ha senyals de circulació al desert? Oi que no?...\n22/07/2003 - 07:00\nNo sabria definir la situació d'una altra manera. Un ciutadà normal i corrent que va en cotxe, no pot parlar pel seu telèfon mòbil. Fins i tot si porta un "manos libres" incorporat. La cosa comporta un risc excessiu. Mentrestant, un altre ciutadà, que va igualment al volant del seu cotxe, es pot permetre substituir el seu llit -suposo que no conjugal pel que deixa entreveure la notícia- pels seients davanters del seu vehicle mentre va a 100 per hora. Això és congruent? Doncs tant si ho creieu com si no, això és el que acaba de passar a Alemanya. I no em serveix de res que el...\n21/07/2003 - 07:00\nQui no ha comprat una bossa de "ganchitos" pel "tazo" que portava a dintre? O per poder demanar un sou per tota la vida o un viatge al Carib? Aleshores, no ens estranyarà que la parella que havia comprat, per al seu nen de 3 anys, una bossa de patates perfumades a l'all, no donés importància a la bosseta que va aparèixer entre patata i patata. Però la bossa no contenia cap regal. Deixava entreveure uns polvos aparentment innocus. "Un amaniment nou", varen pensar els progenitors. Per sort, els va venir un rampell de responsabilitat. Varen considerar que la...\n20/07/2003 - 07:00\nA casa sempre m'havien recomanat que no fes cas dels provocadors. Que aquests, el que busquen és fer-se el maco (ells deien el merda, però crec que això queda més fi) davant d'algú i quedar bé. I afegien que molts d'ells, a més, estan carregats de mala llet..L'alemany de la notícia té tots els números per ser considerat un provocador. Fins i tot té la corresponent dosi de mala llet. O potser hauríem de dir d'astúcia? Jutgeu vosaltres.L'home estava fart dels lladrucs del gos del seu veí. Però la resta del veïnat, tolerants ells, no li feien ni p... cas en la seva petició de signatures per...\n19/07/2003 - 07:00\nÉs el meu segon cognom. Per si algú no el coneixia. Un cognom que em permet, en principi, diferenciar-me d'altres hipotètics Francesc Murgadas que puguin córrer per aquests móns de Déu. I dic en principi, perquè no seria la primera vegada que dues persones coincideixen en nom i cognoms. Només cal pensar en noms i gentilicis més corrents. Per tant, cap problema.Clar que, una coincidència d'aquestes acompanyada d'un error burocràtic de registre, pot tenir efectes força impactants. Imagineu que aneu a l'oficina de l'atur per demanar una feina que heu llegit. L'empleat, després de mirar la...\n18/07/2003 - 07:00


Projectes ESO - Sant Felip Neri\nBy CordeGat20/03/2018Projectes, Sec-1r, Sec-2n, Secundària\nEl projecte del primer trimestre, és sobre Ciutat Vella, el nostre barri!\n28/11/2017 Fase final\nHem entrat a la fase final del projecte. Ara cada grup ha pensat un treball final que ha desenvolupar. Hi ha una gran varietat d’idees, totes boníssimes. Els grups estan molt ocupats per poder aconseguir que la seva idea es materialitzi.\n17/10/2017 Presentació amb google maps\nFem un viatge virtual pels llocs que hem visitat i ho expliquem als companys.\nGimcana del 10 d’octubre\nEns dividim en quatre grups i cadascun dels grups visita un dels barris de Ciutat Vella.\nQuè és l’àrea de projectes?\nAmb el treball per projectes ens proposem aconseguir un procés d’aprenentatge el més significatiu i autònom possible a l’ESO. Aquests projectes tenen en comú que són interdisciplinars i interclasses (1r i 2n ESO) i en ells es dóna gran rellevància al treball cooperatiu.\nAquesta metodologia fa protagonista l’alumnat en la construcció del propi coneixement perquè focalitza el desig de saber coses noves, la formulació de preguntes, la reflexió sobre el propi saber i la recerca de nous coneixements. L’alumnat treballa en grups amb el quadern de bitàcola, un diari del dia a dia, on s’anoten les conclusions, es fan esquemes, dibuixos i es va recollint tot el procés.\nEls nois i noies elaboren preguntes o fan hipòtesis, prenen decisions i es reparteixen les tasques. També han de cercar, seleccionar i interpretar informació a través de fonts diverses. Aquesta forma de treballar promou la comunicació, el diàleg i la discussió en petit i gran grup per construir coneixements de forma compartida.\nIntervenen en la mateixa franja horària quatre professors de diferents matèries i el currículum s’organitza a partir d’un tema o proposta d’interès comú que va canviant cada trimestre.


CONSCIÈNCIA POLÍTICA – El Republicà\nConsciència política en contradicció amb els fets\nPodem arribar a pensar i a veure què hi ha polítics que contradiuen la seva consciència amb els seus fets. N’hi ha que arrosseguen realitats passades que dissimulen amb manifestacions contradictòries.\nConsciència política en una lluita d'hegemonies polítiques\nEl que realment es produeix, segons Gramsci, és una lluita d’hegemonies polítiques de direccions contradictòries, en el camp de l’ètica i de la política.\nEls partits polítics són els que elaboren l’ètica pública i la política, funcionant com una experiència històrica, elaborant i difonent les seves concepcions de la vida social i del món, i se suposa que uneixen la teoria i la pràctica.\nEl que trobem a faltar són els pensadors i els filòsofs que donin forma possibilista als raonaments de la política hegemònica construïda a través d’eleccions generals.\nUna societat amb criteris superficials\nHi ha gent, i també polítics que tenen les seves conviccions i no les volen alterar per moltes discussions en què es trobin sobre el seu pensament.\nEls que voten majoritàriament una opció política no creuen en l’error en el vot, diguin el que diguin els adversaris, encara que no es vegi capaç de defensar les seves opinions, per què només repeteix el que altres diuen què és el pensament correcte.\nAixò produeix una societat amb criteris superficials i també conformistes rebent la repetició constant d’apologies amb l’aparença de dignitat del pensament.\nLes masses tendeixen a no seguir la intel·lectualitat\nAquestes relacions partit/votant no es poden interrompre violentament, perquè les velles concepcions sempre tendeixen al ressorgiment.\nLa voluntat constructiva d’una personalitat o d’un grup no pot atreure l’adhesió de la massa a una ideologia i rebutjar la crítica, intentant promoure una construcció arbitrària. La popularitat no equival a autoritat.\nCal no oblidar que les masses tendeixen a no seguir la intel·lectualitat i no generen intel·lectuals creadors de pensament, ja que el monopoli de les idees habitualment vinculat a elits econòmiques que són les que els reconeixen prestigi i els celebren amb recompenses mentre no alterin la continuïtat històrica.\nEscrit a Pensament Tagged consciencia politica\n← EL CAMÍ DEL FUTUR\nLA QÜESTIÓ SOCIAL →


Dr. Jart Dermaclear Micro Water Set 250ml + 150ml BeautyCube\nNeteja facial / Dermaclear Micro Water Set 250ml + 150ml\n8% 49,00 € 45,00 € IVA inclòs\nUna aigua purificada i natural de neteja que elimina el maquillatge i les impureses mentre tonifica i aclareix la pell.\nEl que es formula fer:\nDermaclear Micro Water està elaborat amb un 85% d'aigua mineral d'hidrogen actiu en lloc d'aigua refinada i està formulada amb un 90% d'ingredients naturals. Aquesta fórmula única li permet eliminar totes les impureses, el maquillatge i fins i tot la màscara sense irritar mentre proporciona nutrients i una hidratació superior. Apte per a pells hipersensibles, el Derma Toning Complex deixa una sensació fresca i neta mentre tonifica i esmora.\nBenvinguts al lloc oficial de BeautyCube, la principal marca italiana de cosmètics dedicada al maquillatge ia la cura de la pell. Productes de bellesa i tractaments facials i corporals de molt alta qualitat, segurs i eficaços, creats per satisfer els desitjos de bellesa de dones de totes les edats. …\nMés de Dr. Jart\nNetejador facial Organic FIG+YARROW


Les carbasses per fer puré! - Página web de elpinxolivadiralganxo\nLes carbasses per fer puré!\nFalta una setmana per Halloween i tot és ple de carbasses!\nTot i que per mi SEMPRE serà la castanyada!!! (he hagut buscar al google com s'escrivia Halloween)\nD'aquí el titol d'avui, que les carbasses per fer-ne puré!! i avui us porto el patró per fer aquestes de ganxet, per decorar casa vostra ara que estem en plena tardor o per fer-vos un porta agulles molón, jo tinc una carbassa lila que sembla un eriçó!\nJa sabeu que també el teniu en format pdf a la secció de patrons!\nEl material que necessites per fer aquestes carbasses són un ganxet del nº3 o del nº4, un marcador, llana taronja, llana verda i una agulla per llana, de les que tenen l’ull gros i no punxen.\nLes diferents mides de les carbasses venen donades per el gruix del fil, el ganxet que s’utilitza i les dues modalitats de patró que tens a sota.\nPer realitzar aquest patró només heu de saber fer: punt de cadeneta, un llaç lliscant (lazo mágico, anillo mágico), el punt baix (punto bajo, punto simple, medio punto) no confondre amb el punto raso! El punt alt i el punt triple, però també teniu una versió alternativa sense el punt triple!\nBola taronja (GRAN)\n8-14 volta: punt per punt, fer un punt en cadascun dels punts. (42 punts)\n15 volta: 5pb + 1 disminució, repetir (36 punts)\n16 volta: 4pb + 1 disminució, repetir (30 punts)\n17 volta: 3pb + 1 disminució, repetir (24 punts)\n18 volta: 2pb + 1 disminució, repetir (18 punts)\n19 volta: 1pb + 1 disminució, repetir (12 punts) FARCIR\n20 volta: disminucions, (6pb) i REMATAR fent passar el fil per entre els punts i estirant per tancar el forat. IMPORTANT! HAS DE DEIXAR UNS 20-25 CM DE FIL PER PODER FER LES CORBES DE LA CARBASSA!\nBola Taronja (petita)\n6-10 volta: punt per punt, fer un punt en cadascun dels punts. (30 punts)\n11 volta: 3pb + 1 disminució, repetir (24 punts)\n12 volta: 2pb + 1 disminució, repetir (18 punts)\n13 volta: 1pb + 1 disminució, repetir (12 punts) FARCIR\n14 volta: disminucions, (6pb) i REMATAR fent passar el fil per entre els punts i estirant per tancar el forat.\nSi voleu fer les carbasses més altes, només cal que afegiu voltes a les van punt per punt, com menys fileres més axaparrades seran les vostres carbasses.\n3 volta: 1pb + 1 pa, 1 ptr, 1, pa tot en el mateix punt, repetir la sèrie fins al final.\n**versió sense Ptr!**\n3 volta: 1pr + [ 1Pb, 1Pa, 1p de cadeneta, 1Pa, 1Pb] tot en el mateix punt i repetir la seqüència.\n1 volta: 11 punts de cadeneta\n2 volta: augments en cadascun dels punts començant des del segon. (20 punts)\n** Per fer la tija de la carbassa utilitzem la tècnica del ganxet hiperbòlic. Només amb “l’excés” de punts (per fer augments en tots els punts de la cadeneta) la tija es caragola sobre ella mateix. BRUIXERIA!\nLES CORBES DE LA CARBASSA.\nPer fer la forma tant característica de les carbasses hi ha dues tècniques, la fàcil i la (una mica més) difícil.\nFas creuar el fil extra que has deixat al rematar els boles taronges per sobre la bola i travesses el cul i el fas tornar a sortir per dalt. Estires el fil fins que faci aquest “cul”. Seguint el mateix procediment vas marcant les corbes. Primer fas una creu i desprès divideixes les 4 seccions, aconseguint 8 seccions.\nEn la última imatge es veuen els fils per fora, es poden fer d’un altre color i així li dones un altre aire a la carbassa.\nVERSIÓ (UNA MICA MÉS) DIFÍCIL\nEl procediment és el mateix que a la versió fàcil però en lloc de fer passar el fil per la superfície de la bola el que fas es fer-lo passar per entre les puntades del ganxet, quan arribis a l’altre extrem, travesses la bola fins al començament i estires formant el “cul”, repeteixes el sistema fins a aconseguir les 8 seccions corbes.\nAmb aquest sistema, els fils no es veuen i la carbassa sembla més “natural”, o tot lo natural que pot semblar una carbassa de ganxet...\nMUNTATGE DE LES FULLES.\nPrimer enganxa la tija caragolada a les fulles verdes, fas passar el fil a banda i banda del centre de la base de fulles i fas un parell de nusos.\nPer acabar cuses les fulles a la part de dalt de la carbassa.\nI ja tens la teva carbassa!\nSi per rematar la voleu convertir en una carbassa de Hallowen, cosiu uns ulls triangulars amb llana negra a sobre la carbassa, o els retalleu de feltre negre i els hi enganxeu, i la remateu amb una boca de fil negre.\nEspero que us agradi! Si teniu qualsevol dubte podeu enviar un correu a elpinxolivadiralganxo@gmail.com! Una abraçada, ganxetes!!\ntagPlaceholderEtiquetas: ganxet, Patró, Gratuït


Daniel Cohn-Bendit (Dani el Roig), a Barcelona | El Guaita | Fòrum Cívic\nDaniel Cohn-Bendit (Dani el Roig), a Barcelona\nBy elguaita on 18 de setembre de 2012 No Comment\nDaniel Cohn-Bendit (Dani el Roig), copresident del Grup dels Verds al Parlament Europeu, carrega contra el nacionalisme en la inauguració de la temporada teatral a la Fundació Romea.\n“Cada ésser humà és únic i cada identitat és plural i de cap de les maneres unívoca com ens volen fer creure”.\nLa Fundació Romea per a les Arts Escèniques ha inaugurat aquest dilluns la seva onzena temporada amb la conferència ‘Europa sense cultura és com un peix fora de l’aigua’ del diputat i copresident del Grup dels Verds/Aliança Lliure Europea del Parlament Europeu, Daniel Cohn-Bendit. Carles Canut, director de la Fundació Romea per a les Arts Escèniques, ha destacat que la temporada “es comença amb crisi i s’haurà de substituir amb imaginació tot allò on no s’arriba amb diners”.\nEn la seva conferència, Cohn-Bendit ha ressaltat que Europa ha sabut culturalment superar la seva història, però ha assenyalat que l’Europa “d’avui no va bé, va malament i hi ha una crisi econòmica, ecològica i financera”. Acte seguit, ha iniciat el seu discurs de rebuig al nacionalisme i ho ha apuntat manifestant que la identitat nacional “és el nou rostre del nacionalisme, és la vestimenta de la vella ideologia nacionalista”. “Cada individu té la seva personalitat i la seva herència i ell escull i decideix i es crea una gran part de la seva identitat i personalitat”, ha dit.\nDe fet, el diputat no creu que la identitat no existeixi, però ha dubtat de com alguns manipulen el nacionalisme i com alguns ho deformen per “crear categories entres els homes”. Cohn-Bendit ha defensat que hi ha tantes identitats com individus, “”.\n“Intenteu tancar els individus en búnquers ètnics i creareu l’odi i la violència, la identitat és atribuir característiques a un grup de persones que difereixen”, ha remarcat.\nTambé ha recalcat que en nom de la identitat Sèrbia “va defensar les seves posicions i els alemanys en nom de la identitat va defensar els nazis”. En aquest sentit, ha indicat que el “futur d’Europa no és la recerca d’unes identitat nacionals”.\nCohn-Bendit, també conegut com a “Dani el Roig”, va ser un dels líders improvisats del Maig del 68, i és l’actual diputat i copresident del Grup dels Verds/Aliança Lliure Europea del Parlament Europeu. En un context social marcat per la crisi i les retallades en l’àmbit cultural, Cohn-Bendit ha parlat sobre la importància que té aquest sector a Europa.\nVídeo de Daniel Cohn-Bendit sobre l’ajuda econòmica a Grècia a la Eurocambra: clic aquí.\nCohn-Bendit, Llibertats, Nacionalisme, Verds\nDaniel Cohn-Bendit (Dani el Roig), a Barcelona added by elguaita on 18 de setembre de 2012


6a Jornada de museus, gestió documental i arxiu | Actualitat\n6a Jornada de museus, gestió documental i arxiu\nJORNADES 16 Març 2016 Tweet\nAquest dimecres 16 de març tindrà lloc la 6a Jornada de museus, gestió documental i arxiu, organitzada per l'Arxiu General del Museu Marítim de Barcelona. Hi haurà servei de traducció simultània.\nLa Jornada porta el títol "Quan les màquines parlen. La integració dels recursos d'informació com a model de difusió dels museus" i relfexionarà sobre la influència tecnològica en el camp dels museus. Es proposa un viatge a través de projectes que tenen com a base la integració de la cerca dels recursos d'informació d'un museu: objectes i documents.\nS'analitzaran els models de diferents institucions i es farà un acostament cap als requeriments tècnics i tecnològics que han fet possible la integració d'informàtica, cerca d'informació i museus: repositoris, taxonomies, metadades, entre d'altres.\nPodeu consultar el programa i inscriure-us-hi, aquí.\nArxiu General del Museu Marítim de Barcelona.\nLloc: Auditori del Museu Marítim de Barcelona (Av. de les Drassanes, s/n, 08001 Barcelona).


> Joguines>Mini Sonall Walter Lilliputiens\nEl petit drac Walter es un sonall perfecte per les mans dels més petits, que descobriran el seu suau tacte mentre juguen amb ell. Si vols descobrir el seu so sacseja’l i sentiràs el soroll del seu cascavell.\na partir 3 mesos\nEl mini sonall del drac Walter té una mesura perfecte per les petites mans dels nadons.\nEl seu so es de cascavell, que sona al agitar-lo.\nEs pot rentar.\nA partir de 3 mesos.


El 70 Rally Motul Costa Brava ja està en marxa | ElMotordeGirona.cat\nInformació de Rallyclassics.org.\nLa jornada decisiva arribarà el dissabte 19 de març, amb la disputa dels últims sis trams, repartits en dos bucles de tres trams: Osor, Collsaplana i Cladells, amb un reagrupament al migdia a Santa Coloma de Farners. Els cotxes seran rebuts al podi de Girona a partir de les 18h. Atès que les classificacions finals es publicaran ja ben entrada la nit, el lliurament de premis tindrà lloc el diumenge 20 de març a les 9h al podi, moment en el qual es posarà punt i final al 70 Rally Motul Costa Brava.\nPer a més informació RallyClassics.org.\ntags: Brava Costa Fornells Motor Girona Motul Rally Rallyclassics\nprevious Kia Sportage: Despertant nous sentits\nnext Els municipis gironins de més de 20.000 habitants hauran de tenir zones de baixes emissions


▷ Una setmana al Delta de l'Ebre amb nens - Escapada amb nens\nUna setmana al Delta de l'Ebre amb nens\n7 dies a Delta de l'Ebre\nPrepareu-vos per a un viatge a un altre planeta. El Delta de l'Ebre, declarat Parc Natural i a cavall entre el Baix Ebre i el Montsià, és únic, especial, singular, amb paisatges plens de contrastos, amb sortides i postes de sol de pel·lícula, amb platges desèrtiques, tranquil·les i sense aglomeracions, amb camps d'arròs que canvien de color segons l'època de l'any, amb aus i ocells que creuaran per davant vostre, amb llacs i llacunes, amb miradors sensacionals, amb rutes per fer a peu, en bici, en cotxet i en barca o vaixell, amb museus que ens permetran conèixer les particularitats, la història i la idiosincràcia d'aquest territori...\nDurant la nostra escapada amb nens al Delta passarem del Baix Ebre al Montsià en moltes ocasions, i també d'un poble a l'altre quasi sense adonar-nos.\nLes possibilitats en aquest espai són tantes i tant variades que fer-hi una escapada amb nens és gairebé una obligació. En guardaran un record inesborrable i es divertiran d'allò més en un espai on la flora i la fauna són espectaculars.\nAixò, sí, tingueu paciència i no us amoïneu si en algun moment us perdeu, perquè en un espai tan gran com el Delta és un fet bastant habitual. Però gaudiu-lo al màxim.\nUs hem preparat una estada de 7 dies perquè us en feu una idea. I no us oblideu de menjar un arròs, el plat típic d'aquesta zona.\nDia 1: Bassa de les Olles, snorkel i caiac entre muscleres a l'Ampolla\nAl Delta de l'Ebre s'hi pot accedir per nombrosos llocs. Nosaltres us proposem que comenceu la vostra escapada amb nens a l'Ampolla, on visitarem la Bassa de les Olles, la llacuna més petita del Delta. Podem fer diferents recorreguts pel seu voltant, pujar al mirador, observar les aus i espècies que hi habiten i els nens podran córrer lliurement per les passarel·les de fusta.\nJust al costat tenim la platja de l'Arenal; llarguíssima, silenciosa, i al davant del pàrquing podrem dinar de pícnic en una fantàstica àrea de pícnic i de jocs.\nPer la tarda, què us sembla descobrir el fons marí de les platges de l'Ampolla i remar entre muscleres?\nDia 2: Creuer pel Delta, Parc del Riu i Mirador del Zigurat, a Deltebre\nDurant tots els dies que passem al Delta de l'Ebre viurem experiències úniques, i en la nostra segona jornada farem un creuer fins a la desembocadura damunt d'una golondrina. Serà un trajecte d'uns quaranta-cinc minuts durant el qual navegarem pels últims metres de l'Ebre abans d'abraçar-se al mar. És tota una aventura per als nens.\nUn cop a baix, farem un tomb per les botigues i podem comprar algun record o souvenir de la nostra experiència.\nPer dinar, si sou de pícnic, us recomanem l'àrea del Parc del Riu, al terme de Deltebre. Tindrem una mitja horeta en cotxe, però el trajecte, com tots els que fem pel Delta, sempre són fascinants, divertits i plens de colors. Val la pena un bon navegador o tirar de Google Maps.\nAl Parc del Riu, a tocar de l'Ebre, també es poden fer itineraris curts resseguint el riu, o si no, estirar-nos a la gespa i deixar que el temps passi, gaudint del moment.\nPer completar el dia, anem cap al Mirador del Zigurat, des d'on tindrem unes vistes espectaculars. Si hi anem a l'hora de la posta de sol, encara seran millors.\nDia 3: Ecomuseu del Delta, alliberem adrenalina i fem la croqueta a Riumar\nSi volem que els nens coneguin la història del Delta, vegin audiovisuals, aprenguin com s'hi treballava en el passat i vegin els principals peixos i espècies que hi habiten dins d'un aquari, cal que visitem l'Ecomuseu del Delta. Serà una manera didàctica i amena d'aprendre el passat, el present i saber quin futur li espera a aquesta zona tant excepcional.\nDesprés d'una proposta més lúdica, toca alliberar adrenalina i triar les activitats d'aventura que més ens agradin, ja sigui dins d'un parc d'aventures o provant l'experiència de remar en piragua o caiac, passejant en bicicleta o qui sap si alguna cosa més atrevida. Al parc Deltaventur trobareu nombroses opcions de diversió.\nPer arrodonir el dia, farem la croqueta a les dunes de Riumar i passejarem per la llarguíssima passarel·la de fusta que voreja tota la platja.\nSi sou una família aventurera, aquest és el vostre parc. En ple Delta de l'Ebre, ben a prop de la desembocadura i enmig de la naturalesa, el parc Deltaventur és l'escenari per a activitats de tot tipus. Tot i que algunes…\nDia 4: Excursió als Ullals de Baltasar i Casa de Fusta\nEn el nostre quart dia d'escapada amb nens pel Delta, farem una excursió fascinant i que possiblement molts no coneixíeu. Són els Ullals de Baltasar, al terme d'Amposta. És un recorregut curtet i molt apte per fer en família per diferents basses naturals d'aigua que baixen de la serralada del Montsià i que emergeixen a la superfície abans d'arribar al Delta.\nCom que estem a prop d'Amposta, la nostra proposta per dinar és que aneu a fer un pícnic a l'àrea de la Torre de la Carrova. Ens allunyarem una mica de l'àrea pura del Delta, però val la pena fer-hi parada si anem amb nens.\nPer la tarda, per acabar la jornada, anem cap a la Casa de Fusta, on hi ha ubicat el Centre d'Interpretació del Parc Natural del Delta.\nLes opcions aquí són diverses: hi ha àrea de pícnic, es pot visitar el museu ornitològic del Delta, es poden fer excursions al voltant de la Llacuna de l'Encanyissada tant a peu com en diferents vehicles, es poden contemplar animals, es pot pujar al mirador que hi ha just al davant, es poden comprar productes i aliments típics... Trieu l'opció que més us encaixi, com si voleu descartar el pícnic a la Torre de la Carrova i fer el pícnic aquí mateix.\nEn aquest espai hi trobarem tots els serveis, així com bar i restaurant.\nAquesta imponent torre d'origen andalusí té, als seus peus, una completa zona de lleure per fer-hi pícnic Voleu descobrir una de les moltes torres situades al voltant de l'Ebre per controlar, fa molts segles, el trànsit…\nDia 5: Ruta pel passeig fluvial, pícnic i mirador del Migjorn, a Sant Jaume d'Enveja\nAl Delta de l'Ebre és gairebé impossible estar tot un dia en un únic poble. Depenent d'on estem passarem del Baix Ebre al Montsià en un obrir i tancar d'ulls, i d'un poble a l'altre encara amb més facilitat. En el nostre cinquè dia d'escapada amb nens, ens centrarem en els atractius que ens ofereix un altre dels municipis situats dins del cor del Parc Natural. Parlem de Sant Jaume d'Enveja.\nAl matí anirem de ruta pel passeig fluvial i contemplarem la majestuositat del bosc de ribera en una ruta que farem més o menys llarga segons les energies de la família. La proposta és fascinant ja que veurem l'Ebre amplíssim i majestuós, en el seu darrer alè abans d'arribar al mar.\nPer dinar de pícnic, a Sant Jaume d'Enveja us suggerim fer parada al Parc de la Dona, on també hi trobareu una zona de jocs per als nens.\nI per posar el punt i final al dia, anirem cap a la platja de la Gola de Migjorn. Com en molts llocs del Delta, tindrem vistes fantàstiques des del seu mirador, podrem fer recorreguts per les llacunes del voltant i si ho preferim ens banyarem.\nDia 6: Punta del Fangar i Jardí Botànic\nHa arribat el dia d'anar d'excursió a l'únic desert de Catalunya. La Punta del Fangar és, possiblement, l'espai més icònic de tot el Parc Natural del Delta de l'Ebre, on s'hi han fet anuncis i fins i tot U2 hi va gravar un dels seus vídeoclips més famosos.\nUs recomanem que el feu, o bé a primera hora, o bé a darrera, per evitar les hores de més calor. Agafeu-vos-ho amb calma i gaudiu de l'experiència.\nDepenent de si hi aneu al matí o a la tarda, per tal de completar el dia què us sembla visitar un jardí botànic amb plantes aromàtiques i medicinals? A l'Ampolla en trobareu un!\nDia 7: Excursió a la Roca Foradada i arribada del peix al port de Sant Carles de la Ràpita\nEn el darrer dia d'escapada al Delta amb nens, farem una excepció i anirem d'excursió a la muntanya. I potser ho agraïrem després de tants dies veient camps d'arròs, riu i platges. Per què? Doncs perquè toca visitar Sant Carles de la Ràpita, i des d'aquesta preciosa vila marinera, inclosa també dins del Parc Natural del Delta, una de les rutes que més agradaran als nens és anar fins a la Roca Foradada del Montsià.\nTindrem unes vistes magnífiques del Delta i connectarem amb la muntanya.\nPer completar el dia i posar punt i final al nostre viatge al Delta amb nens, veurem l'arribada de les barques de pescadors al port de la Ràpita i després farem un tomb pel seu passeig marítim.


Editorial: 'Fre al creixement'\nEditorial: ‘Fre al creixement’\nEls empresaris i empresàries de Sabadell i dels municipis de la seva àrea d’influència s’han posat en alerta. Més enllà de les dades macroeconòmiques que indiquen que l’economia està sortint de la crisi, ells toquen de peus a terra i saben com és el dia del seu negoci i poden dir amb precisió si les coses els van realment bé, o no.\nLa darrera Enquesta del Clima Empresarial encarregada per la Cambra de Comerç, el Gremi de Fabricants, el CIESC, el Centre Metal·lúrgic, el Banc de Sabadell i l’Ajuntament de la ciutat fa palesa els primers símptomes de pessimisme entre l’empresariat, perquè veuen com les xifres de contractació de personal i de creació d’empreses s’han frenat, i la manca de mà d’obra qualificada comença a ser un problema de grans dimensions. Ningú diu que els negocis els vagin malament, simplement detecten símptomes d’estancament que els fan estar en alerta.\nL’anterior crisi econòmica va agafar molta gent per sorpresa perquè no es va fer cas als símptomes que temps enrere avisaven del que acabaria passant. És bo que ara entre tots ens fixem en els petits detalls per evitar una recessió com la que hi va haver, i de la qual encara se n’estan pagant les conseqüències.


L’Ajuntament s’adhereix a l’Observatori de les dones en els mitjans de comunicació\nL’Ajuntament de Vilafranca, mitjançant acord de la Junta de Govern Local d’aquest dilluns, s’ha adherit a l’Observatori per tal d’avançar en el principi d’igualtat i eliminar les desigualtats de gènere.\nL'Observatori de les Dones en els mitjans de comunicació és una iniciativa de participació ciutadana impulsada des de diferents ajuntaments de Catalunya, que vol promoure un anàlisi i una resposta des de la perspectiva de les dones a les situacions de discriminació de gènere que es produeixen en els mitjans de comunicació.\nEl seu camp d'actuació va des de les intervencions públiques i quotidianes, fins a l'elaboració d'un discurs propi que el constitueixi com a referent per a la ciutadania.\nLes seves principals línies d'actuació són des de la sensibilització directa al territori elaborant diferents materials, activitats i campanyes de difusió; fins a l'anàlisi de caràcter més tècnic per fer evident les desigualtats de gènere que es produeixen en el tractament de les notícies o la publicitat.\nActualment, l'Observatori de les Dones ha estès el seu àmbit de gestió territorial fins a una vintena d'ajuntaments catalans, entre d'altres Barcelona, Terrassa, Sabadell, Reus, Mataró, Sant Feliu de Llobregat o Sitges i ara s'hi adherit també Vilafranca del Penedès, en el marc dels objectius del Pla per la Igualtat de l'Ajuntament.\nL'Observatori de les Dones és una entitat a disposició de la ciutadania que persegueix diversos objectius com consolidar-se com a punt de referència on adreçar-se per visibilitzar les inquietuds de la ciutadania en temes de discriminació de gènere en l'àmbit dels mitjans de comunicació; afavorir la discussió pública dels discursos sexistes tot proporcionant diferents claus crítiques davant dels missatges que es proposen, així com la dinamització d'un vocabulari per poder-hi fer front; afavorir espais de reflexió i d'incentiu crític, que pugui arribar a la majoria de mitjans, entitats i ciutadania en general.\nL'observatori col·labora amb institucions com ara el Consell Audiovisual de Catalunya (CAC) o l'Institut Català de les Dones (ICD) donant consistència al seu discurs crític i teòric. Amb la dinamització de la pàgina web de l'Observatori s'enforteix la seva comesa de ser una finestra oberta a la ciutadania, un lloc de referència on informar-se sobre el tractament de les dones en els mitjans audiovisuals i un espai on fer visible les seves opinions.


Vescomtat de Châtellerault - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nVescomtat de Châtellerault\nEl vescomtat de Châtellerault fou una jurisdicció feudal de França. El feu era dependent del comtat de Poitou i el formava la regió dels Ingrandes entre la moderna Châtellerault i Turena. El patrimoni alodial dels vescomtes estava a l'entorn de Poitiers i tenien també béns a l'Aunis i Santonya, i tenien feus del comte de Poitou a Vivonne, Chatelaillon, Couture d'Argenson i entorn de Châtellerault. Tenien en feu de l'abadia de Saint Maixent un domini a Sainte Soline i altres dominis en feu del bisbe de Poitiers; el vescomte controlava els castells de Châtellerault i Montoiron (el castellà era un dels vassalls principals); uns quinze senyors eren vassalls del vescomte destacant els senyors de Montoiron, Curçay, Furniols, Clairvaux, Baudiment i Chitré.\nUn senyor de nom Airaud (Airald), esmentat per primer cop el 936 sense precisar el lloc, va fundar el castell que va portar el seu nom (Castrum Airaldi). El juny de 954 o 955 Guillem de Poitou fa una donació a Sant Hilari de Poitiers que subscriu un Acfrec ja esmentat el 829 o 830, probablement vescomte local. El primer que es documenta amb el títol de vescomte fou Adrald (+ 976) esmentat com Adraldi vicecomiti en una donació de l'octubre del 959 a l'abadia de Saint-Florent prop de Saumur. S'esmenten també els vescomtes Arbertus i Kadeloni junt amb Adraldus, el 969. Adrald es va casar amb Garsenda i va tenir tres fills dels quals Acfred II el va succeir com a vescomte, apareixent en donacions del 987, 989, 991, 992, casat amb Beatriu. Van tenir fills però o van morir joves o foren noies. El va succeir el seu germà Bosó I (+ abans del 1012) esmentat en donacions sense tenir el càrrec (990 i 991) i en una donació on ja consta com vescomte el 1010. es va casar amb Amelia i va tenir tres fills dels quals el successor fou Acfred III (+ després del 1046) esmentat a donacions el 1024 o 1025 i 1031 o 1033.\nEn aquest moment es produeix certa confusió. Sembla que Acfred III no estava casat i el va succeir el seu germà Hug I (+1070 o després) esmentat com a germà del vescomte Acfred el 1055 i com a vescomte el 1055 i 1060. No obstant algunes genealogies el presenten no com a germà d'Acfred sinó com un nebot, fill de la germana Garsenda casada amb Fucald de la Roche. Hug es va casar amb Gerberga (probablement d'Angulema, filla del comte Anduí II d'Angulema que al seu torn era fill de Guillem IV d'Angulema) i va tenir almenys dos fills, dels quals el successor fou el gran, Bosó II (+ 1095 o després).\nBosó II apareix en una carta del 1076. Es va casar vers 1075 amb Alienor de Thouars (filla d'Aimery IV vescomte de Thouars) i va tenir cinc fills dels quals Aimery I (+ abans de 1144) el va succeir; es va casar el 1109 amb Malberga o Amauberga (anomenada Dangarosa) de l'Isle Bouchard, que el va abandonar per anar a viure amb Guillem VII (IX) de Poitou, cosa que va costar a aquest ser excomunicat. Segons Orderic Vitalis, la comtessa Hildegarda de Poitou va aconseguir la reunió d'un sínode a Reims l'octubre del 1119 per orde del papa Calixte II. Aimery i la seva dona van tenir cinc fills, dels quals el gram Hug II (+ abans del 1176) fou el successor.\nHug II es va casar en primeres noces amb Aenor i en segones amb Alix d'Alençon senyora de Montgomery i de Sonnois, filla de Joan I d'Alençon (que després es va casar amb Robert Malet, senyor de Graville) i de la primera dona va tenir quatre fills; el gran Aimery va morir abans que el pare (vers 1170) i el successor fou el segon Guillem que va morir a Terra Santa, a Sant Joan d'Acre, el 1188. Es va casar amb Clemència Margarita de Mortemer, la qual en enviudar el 1188 es va casar amb Jocelí de Lezay dit de Monteiron que fou regent del vescomtat durant la minoria del jove fill de Guillem (però va morir el 1189 i Raül va tornar a la regència morint vers el 1190). Van tenir sis fills dels quals els successor fou Hug III, que va lluitar amb Artur de Bretanya al setge de Mirabeau i junt amb aquest fou fet presoner pels anglesos l'1 d'agost del 1202 però és possible que fos alliberat poc després. Felip August de França havia ocupat Châtellerault el 1204 i Hug de Surgères (que uns consideren el mateix Hug III però era quasi segur un personatge diferent) va rebre l'administració. Hug de Surgères seria fill de Guillen Maingot senyor de Surgères i d'una dama de nom Aurengarde, que a la mort del seu marit es va casar de segones amb Hug VIII l'Os de Lusignan. Hug de Surgères apareix assetjant el castell de Niors el 1205 i va fer de testimoni en diversos actes que van portar a la incorporació del comtat de Poitou a França. Hug va marxar a Terra Santa el 1211 i va morir a Sant Joan d'Acre el 1212.\nHug III es va casar el 1200 amb Eustaquia de Mauleon, filla de Raül senyor de Mauleon (la qual vers 1212 es va casar amb Raül de Machecoul senyor de la Roche-Aymon, mort el 1214). Va deixar només una filla, Clemència (morta abans del 13 de maig del 1239), que era menor. L'administració del vescomtat es va confiar a Raül de Lusignan, dit d'Exoudun o Issoudun, germà uterí d'Hug de Surgères per part de la seva mare en el segon matrimoni, que era comte d'Eu, el qual va anar a la croada el 1218 i va morir a Melle l'1 de maig de 1219, sent enterrat a Issoudun. Llavors Clemència fou promesa a un germà de Raül, de nom Jofré II de Lusignan. L'administració del vescomtat l'hauria exercit llavors Aimery II (+ vers 1242), fill d'Hug II (el cinquè fill tot i portar el mateix nom que el fill gran que havia mort el 1170) el qual apareix en cartes de 1235 (una confirmació a l'abadia de Perseigne) i 1239 (donació a Saint-Denis en Vaux), casat amb Agata de Dammartin (filla de Sinó de Dammartin comte d'Aumâle i Ponthieu) i van tenir un sol fill, Joan (mort abans del 1290), esmentat com a vescomte en carta del gener del 1256; es va casar amb Matilde i van tenir una sola filla, Joana (+ 16 de maig de 1315) senyora de Lillebone.\nClemència era l'hereva del vescomtat i abans del 1224 es va casar amb Jofré II de Lusignan, senyor de Vouvent, de Mervent i de Saint-Hermine, germà de Raül de Lusignan, dit d'Exoudun o Issoudun. Jofré en nom propi i de la seva dona va fer homenatge del vescomtat al reiLluís VIII de França en carta del maig del 1224 confirmant així una situació que ja existia de fet: el vescomtat esdevenia formalment feu de França. Sembla però que el domini útil el tenia Aimery, ja que feia donacions. Morta Clemència el 1239 Jofré I es va casar amb Auda vers 1240/1245, i va morir vers el començament del 1248. Aimery havia estat succeït per Joan, que va viure fins vers el 1190. Els Lusignan van intentar fer valdre els seus drets pel matrimoni de l'hereva Joana (1259) amb Jofré de Lusignan senyor de Jarnac, de Chateneuf i de Château-Larcher (que per fer-ho més complicat era també fill d'un Hug l'Ós, en aquest cas Hug X, comte de la Marca o La Marche) vidu d'un primer matrimoni amb Aumoda (Almodis) de Sainte Hermine. Jofré va morir el 4 de març del 1275, i l'únic fill que va tenir amb Joana, Jofre, va morir jove; llavors Joana es va casar (1275) amb Joan II el Valerós senyor d'Harcourt, fill de Joan I d'Harcourt vescomte de Saint Sauveur, que finalment el 1290 va ser reconegut com a vescomte a la mort del seu sogre. Fou també mariscal i almirall de França. Joana va morir el 1315; el seu marit havia mort el 21 de desembre de 1302.\nJoan III el Tort el fill del matrimoni va començar a governar després del 1302 (quen va rebre els dominis dels Harcouurt: vescomtat de Saint Sauveur, Elbeuf, La Saussaye, l'Islebonne, Chauvigny, Harcourt, etc.) i va heretar el vescomtat el 1315. Es va casar amb Alix de Brabant filla de Jofré de Brabant-Aerschot, que li va aportar les senyories de Vierzon i Mézières al Berry que havia heretat de la mare. Joan va morir amb menys de 50 anys el 9 de novembre de 1326 deixant set fills dels quals el successor fou Joan IV, mort el 26 d'agost de 1346 a la batalla de Crécy, casat amb Isabel de Parthenay, senyora de Semblancay, de Vibraye, de Montfort le Rotrou, Nogent le Rotrou, Aspremont i Bonnetable, filla de Guillem VI l'Arquebisbe, senyor de Parthenay i van tenir tres fills dels quals el primer successor fou Joan V executat el 5 d'abril del 1356 a Rouen acusat de participar en un complot pel rei Joan II el Bo (el llavors hereu i després rei Carles V de França va restablir l'honor de la família per una carta de reparació a la vídua). Es va casar amb Blanca de Ponthieu comtessa d'Aumâle i senyora de Montgomery morta el 1389. Va tenir sis fills dels quals tres mascles que van rebre la major part de l'herència:\nJoan VI el comtat d'Aumâle i la senyoria de Semblancay.\nFelip (1353 + 1403) senyor de Bonnétable, d'Aerschot i de Tilly\nJaume (1350 +1405) baró de Montgomery\nPerò el vescomtat de Châtellerault Joan V el va deixar al seu germà Lluís obrint una branca jove de la casa d'Harcourt. Lluís I estava casar amb Maria de la Tournelle; el 1370 va prendre partit per Anglaterra contra el rei de França i l'exèrcit reial, dirigit per Carlouet, lloctinent de Du Guesclin va ocupar la ciutat de Châtellerault. Lluís va fugir per poc i fou després governador de Guyena, nomenat pel duc de Lancaster, conjuntament amb Guillem VII de Parthenay. Lluís va morir el 1388. De matrimoni amb Maria de la Tournelle va tenir dos fills, Joan i LLuís i un bastard anomenat Joan el bastard de Chatellerault, que fou senyor de La Peyrate i de la Plante; el primer dels dos fills legítims va recuperar el vescomtat que li fou reconegut com a Joan VI el 1394; va morir sense fills el 1406 i el va succeir el seu germà Lluis II. El 18 de març de 1407 va esdevenir arquebisbe de Rouen. Va morir el 1422 i amb ell es va extingir la nissaga d'Harcourt a Châtellerault.\nEl 1487 Carles VII de França el va donar a Joan d'Armanyac duc de Nemours (+1500) del que va passar al seu fill Lluís d'Armanyac duc de Nemours (+1503) retornant a la corna que el va cedir el 1505 a Anna de França, duquessa de Borbó que va morir el 1522. El comtat fou elevat a ducat el 1514 pel rei Francesc I de França en favor de Francesc de Borbó, i va tornar a la corona a la seva mort però pocs anys després fou cedit (1548) a l'escocès James Hamilton, regent d'Escòcia (1542-1554), com a premi per l'arranjament de la reina Maria i el delfí Francesc; James el va fer administrar pel seu fill el comte d'Arran, James Hamilton II. El ducat fou confiscat el 1559.\nAirald vers 930-?\nAcfred I vers ?-960\nAdrald vers 960-970\nAcfred II vers 970-1000\nBosó I vers 1000-1012\nAcfred III 1012-1047\nHug I 1047-1070\nBosó II 1070-1095\nAimery I 1095-1144\nHug II 1144-1176\nRaül (germà d'Hug II) regent 1187-1188\nJocelí de Lezay dit de Monteiron, regent 1188-1189\nRaül, regent (2a vegada) 1189-1190\nHug III 1188-1204 (del 1202 al 1204 presoner dels anglesos) (+ abans 1212)\nOcupació francesa 1204-1205\nHug de Sugères 1205-1211 (+1212)\nClemència 1211-1224, nominal 1224-1239\nRaül de Lusignan, dit d'Exoudun o Issoudun, promès de Clemència i germà d'Hug de Sugères, 1212-1218 (+ 1219)\nJofré II de Lusignan i I de Châteaudun (promès i després marit de Clemència) 1219-1224 (+1248)\nAimery II (germà d'Hug II) 1224-1242\nJoan I 1242-1290\nJofré de Lusignan (II de Châteaudun) 1259-1275 (hereu presumpte)\nJoan II el Valerós senyor d'Harcourt 1290-1302 (segon marit de Joana)\nJoan III el Tort 1315-1326\nJoan IV 1326-1346\nJoan V 1346-1356\nLluís I 1356-1370 (+1388)\nOcupació francesa 1370-1394\nJoan VI 1394-1406\nLluís II 1406-1422\nA la corona 1422-1487\nJoan d'Armanyac (Joan VII) 1487-1500\nLluís d'Armanyac (Lluís III) 1500-1503\nA la corona 1503-1505\nAnna de França duquessa de Borbo 1505-1514 (+1522)\nFrancesc de Borbo, primer duc, 1514-1546\nA la corona 1546-1548\nJames Hamilton I, segon Earl Hamilton 1548-1559\nJames Hamilton II, tercer earl Hamilton, administrador, 1549-1559\nA la corona 1559\nHistòria del vescomtat\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Vescomtat_de_Châtellerault&oldid=26981241»\nDarrera modificació: 16 abr 2021 a les 12:13\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 abr 2021 a les 12:13.


El 90% de l'alumnat de Cassà que ha fet l'examen oficial d'idiomes obté el títol - Diari de Girona\nEl 90% de l'alumnat de Cassà que ha fet l'examen oficial d'idiomes obté el títol\ncassà de la selva | p.t.v. 01.08.2013 | 10:07\nUn dels exàmens d´idiomes que s´han fet a l´institut de Cassà. diari de girona\nEl 90% dels alumnes que han fet els exàmens oficials d'anglès i francès a l'institut d'educació Secundària de Cassà de la Selva han aconseguit el títol al qual aspiraven, mentre que el 10% restant n'ha assolit un d'inferior; però cap ha suspès ja que tots han obtingut més d'un 5 a la prova. Aquest curs, el centre cassanenc s'ha estrenat com el primer públic de les comarques de Girona en oferir als seus estudiants la possibilitat de realitzar exàmens internacionals d'Anglès i de Francès.\nL'institut de Cassà ha tancat la primera edició del Projecte Cambridge-DELF, que té com a objectiu potenciar l'aprenentatge de les llengües estrangeres a l'Educació Secundària Obligatòria (ESO) i al Batxillerat, especialment en el cas dels alumnes amb més capacitats en aquest camp.\nPer fer-ho possible, l'institut va signar convenis de col·laboració amb la Universitat de Girona, pel que fa a l'anglès, i amb l'Alliance Française, per al francès. En virtut d'aquest acord, examinadors de les dues institucions es desplacen a l'institut de Cassà quan arriba el moment de fer els exàmens, a final de curs. El projecte -tal com ha destacat el centre- dóna l'opció que un alumne pugui examinar-se de les dues llengües.\nEn el marc d'aquest programa, l'institut cassanenc anima els seus estudiants a presentar-se a exàmens oficials reconeguts internacionalment, com són el Key English Test (KET), el Preliminary English Test (PET) i el First Certificate in English (FCE), tots tres de la Universitat de Cambridge; i el Diplôme d'études en langue française (DELF) que expedeix el Ministeri d'educació de la República francesa.\nLa preparació dels estudiants de Secundària per afrontar aquestes proves s'ha integrat en el currículum, organitzant-ho de la manera següent pel que fa a l'anglès: el KET s'ha adreçat a segon curs d'ESO, on s'ha impartit una hora més d'anglès; el PET a quart d'ESO, on al segon quadrimestre s'ha ofertat una matèria optativa per als joves que van decidir presentar-se a l'examen; i el FCE a segon curs de Batxillerat, preparant l'alumne a través d'una matèria optativa específica. En el que respecte al DELF, s'ha estructurat en dos nivells: el primer dirigit a quart d'ESO, fent la preparació a través de la matèria optativa anual de Francès; i el segon per a l'últim curs de Batxillerat, preparant l'alumnat de la mateixa manera.


Marta Rojals- Descobrir.cat\nEntrades amb l'etiqueta ‘Marta Rojals’\nOliveres i arquitectes\nAcabo de llegir la novel·la Primavera, estiu, etcètera, de Marta Rojals, i m’ha fet passar unes estones fantàstiques. Quina delícia! (moltes gràcies Sara i Roser per recomanar-me-la).\nEls que teniu poca feina i seguiu aquest bloc, ja sabeu que no és pas un espai de crítica literària, no. A més vaig tard. La novel·la es va publicar el 2011. L’obra és sòlida, potent, i a més a més de bona literatura (n’estic segur) l’obra aporta altres elements que a mi em captiven especialment. A l’igual que el llibre Marges, de Roger Vila, del qual en vaig parlar en una entrada anterior, aquesta és literatura creada i pensada des dels espais del sud, literatura que enriqueix mirades, que ajuda a crear-ne de noves sobre uns espais encara massa invisibles. Literatura que conforma nous universos en una part del país on no n’anem sobrats.\nLa força de l’obra es centra en el relat de la protagonista, una arquitecta de 34 anys, en mig d’una crisi personal, que retorna al poble on va néixer per retrobar-se a si mateixa. La història és ben comuna, però els pensaments i diàlegs interiors de la protagonista la converteixen en extraordinària. El personatge de l’Èlia ens atrapa immediatament, probablement perquè sabem que algun moment o altre ens l’hem creuada pel carrer i només l’atzar ha fet que no compartíssim algun o altre sopar. Tanmateix, a més de la trama, a mi m’ha seduït la descripció del món rural, tant nostre, tant humà, tant normal i, alhora, tant extraordinari. Permeteu-me transcriure un petit fragment que trobo deliciós, de pensaments de la protagonista mentre ajuda al seu pare a collir olives:\n… I mira per on, tots aquests milers d’olivers també m’han vist néixer, m’han posat el plat calent a taula i encara m’han pagat la carrera, que no és que sigui barata (…/…) De sobte, no puc evitar que m’envaeixi un respecte profund cap a aquest ésser de gravetat pètria i metabolisme lentíssim. Aquest oliver, i l’altre, i tots els que m’envolten em veuran passar, com han vist passar als meus padrins, i als padrins dels meus padrins. El seu temps es mesura amb una altra escala de l’escalímetre. Les meves circumpstàncies passen a 1:1.000, i les seues a 1:20, potser a 1:5. Per a ells soc un insecte frenètic de temporada. I resulta que jo els ho dec tot i ells no em deuen res de res.\nEl llenguatge que utilitza, el tractament de la llengua oral i del microdialecte local que hi apareix, al meu entendre, també és un element fonamental de la força d’aquesta novel·la. Com diu el propi personatge: …Tenies un sentiment de pertinença, saps? Encara que només sigui per la manera de parlar, perqué el parlar també és una manera de veure el món, diuen, no? És un exercici sensacional de diversitat. És un exercici fonamental de dignitat.\nLa lectura de Primavera, estiu, etcètera ha resultat ser un autèntic regal. Moltes gràcies Èlia, moltes gràcies Marta. Us deixo amb algunes esquitxades del món de la protagonista.\nVia Crucis de Divendres Sant, a la Palma d'Ebre, Ribera d'Ebre. © RLM\nJoc de bitlles. Divendres Sant a la Palma d'Ebre, Ribera d'Ebre. © RLM\nCamps d'olivers a la Palma d'Ebre, Ribera d'Ebre. © RLM\nA l'oliva a la Bisbal de Falset © RLM\nEtiquetes: la Palma d'Ebre, literatura, Marta Rojals, olivers, olives, Priorat, Ribera d'Ebre, Setmana Santa\nPublicat a llibres, món rural | 2 comentaris »


Violers, perfumats violers - Diario de Mallorca\nViolers, perfumats violers\nELS DIUMENGES HORABAIXA RENEIX LA CONFUSIÓ MORAL.\n1. Sort que he vist aquells rams de violers que no comprava ningú. Els vull tots, li he dit a la venedora de flors i m’ha mirat com si fos un tocat. Per tranquil·litzar-la li he dit que comprava aquelles flors per fer un ram immens a una amiga que estava malalta i m’ha mirat com a un bon samarità. He abraçat aquelles branquineues de flors, blaves, liloses i blanques, hi he aficat el cap dedins molta d’estona i m’ha envestit una bafarada d’olor que m’ha duit totes les raconades tristes de la infantesa quan aquell perfum em va fer feliç.\nSembla mentida que unes flors trobades per atzar en un mercat de poble em donin tant de gust, em facin tanta de companyia i m’ajudin a recordar un temps perdut. Una frase d’Anselm Turmeda em ve al cap: “Aquí vérets violers blaues, grogues i vermeyles.”\nMir els violers dins un poal de vidre de Can Guardiola amb aigua de pluja. Són una presència viva que no s’atura de dir-me coses.\nUN ESCRIPTOR SERBI EXILIAT A FRANÇA.\n2. Vaig conèixer Danilo Kiš gràcies a una amiga eslovenocatalana que nom Simona Skrabec, una escriptora sàvia i molt lúcida. Crec que va ser fa alguns anys, quan feia una crítica assaig d’un dels meus llibres, que m’amollà per escrit que la meva obra s’agermanava amb la de Danilo Kiš (Subotica, 1935 - París, 1989). Jo no coneixia aquest escriptor, no l’havia llegit mai i el vaig cercar i el vaig devorar i me’n vaig enamorar. Una tumba para Boris Davidovich, Lección de anatomía, Laúd y cicatrices, La enciclopedia de los muertos i El reloj de arena, totes publicades en espanyol a Acantilado, en varen ser les meves primeres lectures, que he rellegit moltes de vegades perquè són uns llibres inacabables on fa servir els materials de la seva vida, de la seva experiència d’escriptor amb un pare jueu assassinat a Auschwitz, un escriptor amb una persecució política forta que conta i denuncia amb paraules alades. I paraules molt poètiques que t’arriben fins a les profunditats de l’esperit. Ara s’ha publicat L’enciclopèdia dels morts (Editorial Flâneur), en una traducció extraordinària al català de Simona Skrabec d’aquests nou relats i un epíleg borgià en què el germà Danilo fa una hibridació actualíssima d’història i ficció. Cap dels temes difícils del nostre temps no li és estrany: el dolor, la mort, les repressions, els abusos de poder, el mal. El germà Danilo estima aquestes vides minúscules, que també canta el mestre Pierre Michon, que no surten als llibres d’Història en majúscula, aquests morts sense nom que vol catalogar i que són les víctimes de la vertadera història de cada dia. Humans que caldria recordar en una enciclopèdia encara que les seves existències sien magres, sense haver escrit cap llibre, fet cap heroïcitat ni res que hagi sortit als mitjans de comunicació. La coberta amb les taronges que fan referència a un dels contes del llibre és una gran troballa plena de delicadesa editorial.\nD’Una tomba per a Boris Davidovic (Editorial Flâneur) també n’hi ha una traducció catalana de la Skrabec que recoman amb entusiasme.\nLEOPARDI, UN CLÀSSIC PER A UNS TEMPS DIFÍCILS I FEBRILS.\n3. L’amic i poeta Narcís Comadira va fer una traducció modèlica dels Cants de Giacomo Leopardi (1798-1837) en una edició bilingüe català-italià dels trenta-sis poemes i els cinc fragments, encomanada pel nostre amic i editor Xavier Folch, que es va publicar l’any 2004 a l’Editorial Empúries. Ara, el 2022, quan el traductor i creador fa vuitanta anys (molts d’anys i bons, amic Comadira!), surt de bell nou aquesta obra a Edicions Proa amb unes notes amb les dates, llocs de composició i de publicació dels poemes i algunes referències significatives del seu context. Comadira diu en una clara introducció que Leopardi és un poeta complicat i que aquests cants són una reducció lírica de la seva vida. Remarca que en el cigne de Recanti hi ha dos tipus d’escriptura simultanis i diferents: una de més clàssica i tradicional –les canzoni– i una altra de més romàntica –els idilli. Aquests dos corrents creixen junts i es complementen fins a donar el darrer gran Leopardi. També hi ha una petita biografia del poeta italià i notes del Zibaldone, un dietari caòtic, una barrija-barreja, un calaix de sastre on Leopardi fixa els seus pensaments sobre les lectures que fa i on estableix i desenvolupa els principis de la seva filosofia. Comadira assegura: “De Leopardi m’interessa aquesta poesia que pensa, el pensiero poetante, per dir-ho amb la feliç expressió d’Antonio Prete, el pensament que es va configurant mentre es teixeix el discurs líric. Segur que m’ha influït, sobretot en la gramàtica d’acer, que és una idea que Pla aplica a Leopardi. M’agrada la seva sintaxi, una mica llatinitzant, de la qual jo mateix potser he abusat en algun poema. En qualsevol cas, jo procuro escriure perquè m’entenguin. Considero que s’ha d’escriure poesia en un registre una mica alt, no pas en el català que ara es parla.” La feina de Comadira va ser lenta i titànica –durà uns divuit anys– i aconseguí superar el repte i dir gairebé la mateixa cosa que hi ha escrita a l’original.\nPuc donar testimoni que la lectura d’aquests Cants (Proa) és una festa per a qualsevol lector sensible que sap llegir fil per randa aquests versos memorables i amb això aconsegueix vivificar l’esperit que ara mateix esmorteeixen els esdeveniments terribles que vivim. La traducció de Leopardi duta a terme per Comadira és un bàlsam per als nostres nervis i ens dona el gust d’una serenitat que és la màxima aspiració que podem perseguir. Gràcies, Narcís, per aquesta obra immortal!


President Puigdemont: “Tot demòcrata ha de dir no al 155, i la millor manera és votant Junts per Catalunya i la llibertat pels catalans” - Junts per Catalunya\nPresident Puigdemont: “Tot demòcrata ha de dir no al 155, i la millor manera és votant Junts per Catalunya i la llibertat pels catalans”\nJunts per Catalunya ha celebrat aquest vespre des de Reus el seu segon acte de campanya electoral\nPuigdemont ha dit que “allò que és normal per a Rajoy, Iceta o Arrimades, no és normal per a nosaltres i deu ser perquè som països molt diferents”\nEl president Puigdemont ha apel·lat aquesta nit a “tot demòcrata a dir no al 155” i ha assegurat que “la millor manera de fer-ho és votant Junts per Catalunya i la llibertat dels catalans”. En un acte al teatre Bartrina de Reus, on també han participat els consellers Josep Rull i Jordi Turull, el president els ha agraït la seva reacció tot just 24 hores després d’haver sortit d’Estremeras:“Lluny de refugiar-vos a casa, amb la família i els amics, heu decidit estar al peu del canó i, per què ho heu fet? Pel que representeu! Igual que jo com a president”.\nEl president ha tancat la seva intervenció dient “volem que ens deixin viure en pau i en llibertat, que ens deixin fer, tant costa això?”\nL’acte ha aplegat més de 600 persones en el Teatre Bartrina, ple de gom a gom, on també s’ha donat una efusiva benvinguda als consellers Jordi Turull i Josep Rull en un dels seus primers actes públics de campanya, després del seu alliberament.\nA l’acte, també ha parlat Jordi Turull que ha volgut insistir en donar les gràcies perquè “tenim necessitat de dir gràcies, gràcies, gràcies. Ahir vam sortir de la presó amb vestit i corbata perquè en vam sortir amb la mateixa dignitat que vam entrar”. Jordi Turull ha recordat a Mariano Rajoy que “no pot defensar que s’estigui recuperant la normalitat a Catalunya quan, al seu parer, és comparable amb la que es vivia a l’època del fundador del PP”.\nTurull, que ocupa el número 4 a les llistes de Barcelona de Junts per Catalunya, ha dit que ” tothom vol que el president de Catalunya sigui el president Puigdemont, per dignitat!”\nJosep Rull ha començat explicant que “venim amb moltes emocions, tenim l’ànima agitada, estem tristos perquè tenim 4 companys a presó, ens han volgut humiliar però no aconseguiran doblegar-nos, per això sortim amb els nostres ideals més forts que mai, no doblegaran la voluntat d’un poble”.\nI ha tancat la seva intervenció preguntant i afirmant : “Sabeu què passarà el 21 de desembre? Que milers d’onades d’esperança votarem per complir la voluntat d’aquest poble.”\nA l’acte han intervingut diferents candidats de les llistes de Junts per Catalunya a Tarragona, com Eusebi Campdepadrós, Teresa Pallarés, Joaquim Calatayud, alcalde de les Borges del Camp o Assumpció Castellví.\nAbans de l’acte els consellers fet una passejada per Reus,i en tot moment han rebut el suport de la ciutadania i mostres d’ànim i agraïments.


El CAMFiC lamenta que cap pla escolar ha incrementat les hores lectives d’activitat física a Catalunya\nACN Barcelona - El grup de treball d’Exercici Físic i Salut de la Societat Catalana de Medicina Familiar i Comunitària (CAMFiC) lamenta que cap pla escolar ha incrementat les hores lectives d’activitat física a Catalunya. En aquest sentit, recorda que durant els darrers 25 anys “s’han implantat vuit plans escolars diferents” però que en cap d’ells l’assignatura d’educació física ha variat “ni en contingut ni el número d’hores lectives” i segueix absent a segon de batxillerat a totes les comunitats autònomes espanyoles. “Tots aquests plans incompleixen les recomanacions internacionals, ja que la mateixa OMS demana 60 minuts d’activitat física diària”, recorda.\nLa CAMFiC sosté que cal una “promoció real” d‘activitat física extraescolar amb tarifes assequibles per no excloure a la població socialment més desafavorida i potenciar activitats físiques no competitives. També veu necessari incrementar el temps i qualitat de les classes d’activitat física, l’accés a patis oberts fora de l’horari lectiu o la formació continuada de la comunitat docent.\nFinalment, el grup demana “una regulació ferma de la publicitat alimentària i de l’oci de pantalla, el foment real de la dieta mediterrània, i el desenvolupament de polítiques d’urbanisme i seguretat en via pública per fomentar desplaçaments actius i lluitar alhora contra el canvi climàtic”.


TAC12 TV - Tercera nit de protesta davant la casa ocupada a Boscos\nTercera nit de protesta davant la casa ocupada a Boscos\nDijous, 21 Octubre 2021 12:21\nVeïns i veïnes de la urbanització Boscos de Tarragona protesten des de dilluns davant una casa ocupada al carrer Oreneta. Aquest xalet, propietat del BBVA, porta des de diumenge a la nit ocupat per persones amb antecedents. Des de Serveis Socials van oferir-los un allotjament i una formació de feina, però els ocupants ho van rebutjar.\nDe moment, els veïns segueixen fent soroll i donant cops a la porta i a les tanques de la casa per pressionar-los a sortir. Des de l'Associació de Veïns Mas Vilà Boscos de Tarragona tenen previst dur a terme diverses accions per trobar una solució per poder desallotjar la família.\nEl passat mes de febrer també hi va haver més concentracions al barri per exigir major seguretat i per protestar per altres ocupacions il·legals a la zona, en concret al carrer del Falciot. En aquest cas gràcies a les accions veïnals i l'Ajuntament, van poder fer fora els ocupants.\nMés en aquesta secció: « El favorit de la Superlliga 2 Tarragona tornarà a viure la cavalcada de Reis »


El geògraf Carlos Guàrdia presentarà a Arsèguel el projecte de recerca del Camí Cardoner — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / El geògraf Carlos Guàrdia presentarà a Arsèguel el projecte de recerca del Camí Cardoner\nEl geògraf Carlos Guàrdia presentarà a Arsèguel el projecte de recerca del Camí Cardoner\nLa xerrada forma part del cicle “Desenterrant el passat” i es durà a terme divendres, a les 20 hores, al local social de l'Ajuntament\nInstantània d’una caminada guiada pel Camí Cardoner (Foto: Carles Gascón Chopo)\nLa penúltima xerrada del cicle “Desenterrant el passat” tindrà lloc el proper divendres, dia 23, a les vuit del vespre, al local social de l'Ajuntament d'Arsèguel. En aquesta ocasió, el tema d'interès se centrarà en el Camí Cardoner i, més concretament, en el seu itinerari pel vessant nord de la serra del Cadí, de la mà del geògraf urgellenc Carlos Guàrdia que, a través de l'empresa Terrelló, és autor d’un treball de recerca promogut per l'Institut d'Estudis Comarcals de l'Alt Urgell centrat en la definició de l'itinerari d'aquesta important via de comunicació històrica de la comarca de l'Alt Urgell.\nAmb el títol Sal, exèrcits i altres passavolants. Estudi del camí Cardoner a la cara nord de la serra del Cadí, l'Institut d'Estudis Comarcals de l'Alt Urgell va formular en el seu moment un projecte de recerca aplicada, amb l'objectiu d'articular l'interès que genera el coneixement de la història i el patrimoni a l'Alt Urgell amb el seu potencial en la creació de nous productes turístics de qualitat. L'estudi va permetre, entre altres qüestions, recollir i sistematitzar tota la informació existent sobre l'itinerari estudiat, així com els seus elements associats, especialment creus de terme, santuaris, ponts i marges de pedra seca.\nTotes aquestes qüestions rebran un ampli desenvolupament en la xerrada del proper divendres a Arsèguel, organitzada pel Consell Comarcal de l’Alt Urgell, l'Institut d'Estudis Comarcals de l'Alt Urgell i l'Arxiu Comarcal de l'Alt Urgell, amb la col·laboració de l'Ajuntament d'Arsèguel.


Festivitats, Alzheimer i algunes idees perquè tot sigui més fàcil | afabaix\nFestivitats, Alzheimer i algunes idees perquè tot sigui més fàcil\nDurant el Nadal les famílies que tenen un familiar amb Alzheimer a casa poden enfrontar-se a una infinitat de situacions complicades.\nDurant el Nadal i les celebracions de cap d'any les famílies que tenen un familiar amb Alzheimer a casa poden enfrontar-se a una infinitat de situacions difícils. Mantenir un ambient tranquil, ser realista amb les possibilitats actuals i comunicar obertament l'estat de l'malalt són algunes claus perquè les coses vagin molt millor.\nJo estic segura que hi ha persones a les que els agrada el Nadal, no sóc jo, no és ningú que conegui, però per aquí van aquests éssers fantàstics que se sent com peix a l'aigua fent sopars impressionants per a molts convidats.\nI això està molt bé, però siguem honestos, no deixa de ser una mica estressant, cert?\nSi a això sumem que a la família hi ha una persona amb Alzheimer que participarà en la celebració, ja que el de estressant ja pot passar a ser ¿molt estressant?\nDoncs bé, per a aquestes famílies, per a aquests cuidadors que aquest Nadal tenen un familiar amb Alzheimer amb ells, van aquestes idees.\n¿L'objectiu? Que tot sigui una mica més fàcil, tot i la sensació de pèrdua que pot instal·lar-se en tots quan l'Alzheimer ha entrat a casa.\nQue tothom conegui les característiques de la malaltia i l'estat actual de l'malalt\nAquest punt és molt important. Hi ha de tot. Hi ha el familiar que fa més d'un any no veu a el malalt i ara es troba que ha deteriorat molt més del que esperava.\nTambé hi ha el que no coneix bé la malaltia i espera veure a l'malalt en estat terminal, sol per arribar i adonar-se que físicament està millor que ell.\nEs produeixen les situacions incòmodes, els xiuxiuejos davant de l'malalt (com si estigués sord) i actituds forçades que poden donar a l'trast amb una bona nit.\nUna millor alternativa? Explicar l'estat actual de l'malalt i les característiques de la malaltia, el que ens porta al punt segënt:\nSi us plau, no preguntar una i altra vegada "Te'n recordes de ...?" No, no recorda, té Alzheimer\nHo fem amb la millor de les intencions, amb el desig de connectar una altra vegada amb el nostre ésser estimat, però la realitat és que preguntar insistentment si recorda a determinada persona o situació, només portarà a l'malalt a sentir angoixat.\nDe forma general és bona idea, al mateix temps que informem de l'estat actual de l'malalt, donar algunes recomanacions sobre les millors formes de comunicar-nos.\nPer exemple, jo diria:\n"Juani, cosina, tingues en compte que la mare té Alzheimer i ja no reconeix bé als familiars. Si veus que no et reconeix, no insisteixis, perquè se'ns posa molt nerviosa. Intentarem deixar que ella faci el que li vingui de gust, sense pressionar-la ".\nEvitem un ambient sobrecarregat\nUn cop em van convidar a celebrar el Nadal en un país nòrdic. Mai havia vist jo tantes llums i motius nadalencs. Fins i tot es feien servir espelmes tradicionals per a la il·luminació.\nEncara que per a mi va ser una experiència molt curiosa, per a un malalt d'Alzheimer imagino que seria un entorn caòtic i sobrecarregat.\nMantinguem en nivells acceptables els llums, els sorolls i totes les altres coses que poden fer sentir a l'malalt més desorientat.\nCal tenir en compte que molts malalts ja no reconeixeran què signifiquen tots aquests canvis, simplement han de percebre que estan en un altre lloc.\nHi ha activitats de les que en podem gaudir tots: comentar fotos antigues de la família, cantar cançons de "tota la vida"\nHi ha activitats que en general els malalts d'Alzheimer en fase lleu i moderada, fins i tot en alguns casos avançada, gaudeixen molt, per exemple, veure fotos antigues de la família o cantar aquestes cançons de la seva joventut que l'Alzheimer no aconsegueix esborrar.\nPer què no intentar-ho? Possiblement acabin passant-ho bé tots.\nNo insistir que el malalt realitzi una activitat que rebutja\nTot i que s'ha dit anteriorment, si el nostre familiar amb Alzheimer no desitja cantar o comentar les fotos antigues, o fins i tot seure a taula per sopar, és millor no insistir.\nInsistir només portarà a augmentar la seva ansietat. Millor canviar d'activitat, esperar una estona i tornar a proposar-li el pla anterior, potser a la segona en va la vençuda.\nAssegura't de tenir a prop un lloc tranquil on el malalt pugui descansar\nSi malgrat els nostres esforços és evident que el malalt ho està passant malament o està esgotat, vas a voler tenir a mà una habitació tranquil a on portar-lo.\nAixò és especialment important en el cas que vagin a sopar a la casa d'altres familiars o amics.\nDelega, sigues realista amb les teves possibilitats\nEn les celebracions sempre hi ha gent que s'ofereix a donar un cop mà (ja sé, ja sé que de vegades menys de les que haurien) i és moment d'acceptar.\nLes teves condicions ja no són les mateixes de temps enrere i està molt bé que els que vénen a gaudir del teu hospitalitat t'ajuden a que tots segueixin passant-ho bé.


Per damunt d'aquesta xifra, CiU podrà governar en solitari, bastint una estratègia triangular de pactes amb PSC, ERC i PP. Per sota, haurà d'establir acords de naturalesa estable amb els socialistes. La crisi serà una bona excusa (ja sabeu, per allò de la responsabilitat). A canvi, el PSOE obtindrà el suport de CiU als dos darrers pressupostos de la legislatura espanyola. Finalment, doncs, el Pacte de la Moncloa de gener del 2006 (aquell que va donar vida a l'Estatutet) tindrà els fruits desitjats per convergents i socialistes...\nCiU Eleccions Pacte de la Moncloa


11 de de novembre del 2021. 12:58\nSiguis famós o no, els anys passen per a tothom. Aquest novembre es compleixen 20 anys des que es va estrenar la primera entrega de Harry Potter, ‘Harry Potter i la pedra filosofal’, el 2001 i hem volgut recopilar imatges de 10 (+ un de regal) dels actors amb canvis més sorprenents de la saga.\nMatthew Lewis, que va interpretar Neville Longbottom des de la primera fins a l’última pel·lícula de la saga, ara té 32 anys. Se l’ha vist en altres pel·lícules com ‘Yo antes de ti’, sèries com ‘Happy Valley’ i algunes obres de teatre. Està casat amb Angela Jones des del 2018.\nL’actor que donava vida a l’insuportable cosí de Harry Potter té, avui dia, 32 anys. Se l’ha vist en diverses pel·lícules però destaca, sobretot, per la seva aparició en la sèrie de Netflix ‘Gambito de Dama’.\nMichael Gambon va reemplaçar Richard Harris com a Dumbledore a causa de la seva mort el 2002. L’actor ha treballat en el cine des de 1965 i ha participat en múltiples obres de teatre. Ara té 80 anys i va ser pilot de cotxes durant la seva joventut.\nGregory Goyle (Joshua Herdman)\nHerdman té 34 anys i ha participat en algunes produccions de cine i televisió. Està casat amb Jessica Worth i tenen un fill. També ha sigut lluitador de la MMA.\nJulie Walters ja té 71 anys, ha participat en les pel·lícules de Mamma Mia i en múltiples produccions cinematogràfiques. El 2018 li van diagnosticar càncer intestinal, actualment està en remissió.\nJason Isaacs, de 58 anys ha participat en produccions com ‘The OA’ o ‘Star Trek: Discovery’. També és conegut per interpretar el Capità Garfi a la pel·lícula ‘Peter Pan’.\nBonnie Wright té 30 anys i també ha treballat com a model. A més, també és músic i sap tocar el piano, el saxòfon i la flauta dolça. Va estar compromesa amb l’actor de Gellert Grindelwald fins al 2012.\nTom Felton avui dia té 33 anys, també s’ha fet famós a TikTok i fa múltiples vídeos per als seus fans. Fins ara ha participat en diverses produccions televisives i cinematogràfiques. Felton va tenir una relació amorosa amb Astoria Greengrass des del 2008 fins al 2016.\nL’actor britànic Ruper Grint, de 32 anys, va portar la torxa olímpica en els jocs de Londres del 2012. Està casat amb l’actriu Georgia Groome i tenen un fill des del 2020. Ha aparegut en diverses pel·lícules, sèries de televisió, videoclips i ha participat en obres de teatre.\n¿On veure les pel·lícules de Harry Potter?\nEls motius pels quals Daniel Radcliffe fuig de les xarxes\nL’actriu Emma Watson, de 31 anys, és la que més fama ha tingut després de la saga. Es dedica a l’activisme feminista i mediambiental. A més, ha protagonitzat diverses pel·lícules rellevants en els últims anys com ‘Beauty and the Beast’ i ‘Little Women’.\nEl protagonista de la saga, Daniel Radcliffe, avui dia té 32 anys. L’actor no ha destacat especialment en l’esfera celebrity i les pel·lícules més rellevants en què ha aparegut són ‘Ara me ves 2’ i ‘Guns Akimbo’.