Minutos Lumière | Bloc de Cinema en curs\nLeer más sobre Minuts\nLeer más sobre ELS NOSTRES MINUTS LUMIÈRE\nLeer más sobre Estrenem els nostres Minuts Lumière\nLeer más sobre Minuts Lumière\nLeer más sobre Visionat i comentari dels Minuts Lumière\nLeer más sobre Rodatge dels Minuts Lumière\nLeer más sobre Estrena del Minuts Lumière\nLeer más sobre DOCUMENTACIÓ MINUTS LUMIÈRE\nLeer más sobre CARACTERÍSTIQUES DE LES VISTES LUMIÈRE\nLeer más sobre Planos a la manera de los Minutos Lumière\nVIVÈNCIES RODATGE MINUTS LUMIÈRE\nEl dilluns 27 de gener, la Sheyla, l’Aina i jo, vam anar a gravar el minut Lumière. Vam fer un tràveling, amb el cotxe pel camí de l’alzina.\nEn vam fer dos, un anant i l’altre tornant. El que va anar molt bé, va ser que el grup d’en Biel, la Sofia, i en Nil, uns dies abans, havien gravat uns plans documentació, i com que ja l’havíem vist ja sabíem com l’havíem de gravar. Vam decidir, que el faríem igual, però que el nostre comencés, sense veure l’alzina, d’aquesta manera quan apareix seria una sorpresa. Em va agradar molt fer de directora, però tenia una mica de por, que fes alguna cosa malament. La Sheyla feia de so, i l’Aina feia el macking of. El que també quedava molt bé que sortís en els dos plans, va ser la casa de la Canova.\nUna de les coses, que ens va costar una miqueta fer, va ser trobar l’enquadrament, de com gravaríem, si posàvem la càmera més amunt, més avall, a la dreta, a l’esquerra... I també l’enfocament, però al final ho vam trobar i també la llum adequada. El que també havíem de fer l’Aina i jo, era aguantar el trípode mentre gravàvem perquè no caigués la càmera, hi havia uns quants revolts i es podia moure. Vam triar un dia adequat per gravar, perquè era un dia que hi havia núvols, i es veia el sol per sota, i la llum era preciosa per mi.\nUn dimarts a la tarda la Carme ens va parlar que havíem de documentar els minuts, així que en Biel Feliu, en Martí i jo vam decidir anar a gravar com tallaven arbres perquè ens sonava que en una zona de Bordils en tallaven. Quan vam ser allà ens vam trobar que no hi havia ningú i em vaig posar una mica trist perquè anar fins allà per res. Tot i això vam aprofitar per fer fotos d’espais buits.\nL’endemà la Carme ens va dir que tots tres aniríem a gravar els minuts definitius, em vaig posar content perquè aniria a gravar el minut que veurien tots els nens de l’escola i alguns de Catalunya!\nQuan vam trobar el lloc on tallaven arbres vam trigar força temps a triar què gravaríem, on ens col·locaríem... Quan ho vam trobar vam començar a muntar la càmera, el so, balanç de blanc... i a gravar! No podíem gravar gaire bé perquè hi havia moltes fogueres de foc i el fum ens anava a la cara i feia molta calor.\nAl final vam poder gravar com unes dones feien llenya per casa seva, com una màquina recollia troncs per posar-los a la foguera i com tallaven els arbres. Aquest últim no va quedar gaire bé perquè el sonidista es va despistar i no teníem el so ben connectat.\nUn dia clar i bonic, amb en Walid,en Roger i la Sandra, vam anar a gravar com tallaven arbres a una zona del Ban, al terme municipal de Celrà, a prop del riu,.\nLa llum i el lloc era molt bonic, però a l’hora de triar l’enquadrament va ser una mica difícil, perquè el terra no era estable, i estava ple de fang i branques. Quan l’arbre queia a terra el so era espectacular.\nVam gravar dos minuts, a un vaig ser càmera directora, i a l’altre vaig ser so.\nTransportar el material vigilant de no caure, va ser tot un repte, però un cop havies gravat o participat en la gravació et quedaves satisfeta.\nEstic orgullosa de la meva participació, i del treball que vam fer tots, va ser un bon treball d’equip.\nVa ser molt divertit, encara que vam quedar ben enfangats.\nDesprés de gravar la documentació del tràveling, anàvem cap a l'escola, amb tot guardat i ordenat i ens hem creuat amb el tractor dels fems. Aquest tractor era l'objectiu de la sortida, i per sort l’hem trobat. Hem parlat amb el pagès i li hem demanat si el podíem gravar. Ell ens ha dit que sí, però que no tenia gaire temps. L'hem seguit i hem hagut de tornar a desendreçar el que havíem guardat; la càmera, el trípode, els cables, l'equip de so i la càmera fotogràfica pel macking-off.\nBé, després el tractor ha començat a fer la seva feina, hem mirat que feia i hem hagut d'anar molt de pressa per poder gravar, volíem que es veiés com es movien les aspes i començava a tirar fems amunt i avall. Hem observat bé per decidir com ho podríem gravar.\nMentre gravàvem, cada vegada l'olor de fems s'anava fent més intensa; a mi m'han vingut ganes d'estossegar i de dir alguna cosa sobre aquella olor però he pensat que no podia fer-ho, que espatllaria tot el minut. M'he hagut d'esperar un minut, que se m'ha fet molt i molt llarg, i al final m’he pogut desfogar. Quina pudor que feien aquells fems!!\nQuan hem acabat el pla tots ens hem petat de riure i llavors ho hem recollit tot per poder anar cap a l'escola.\nVam aprofitar també per fotografiar espais buits que teníem al nostre voltant, ja que és l'única època de l'any en que es veuen els camps nus, sense cap planta plantada. He fet les fotografies i hem marxat.\nAvui ha fet un dia molt maco però una mica ennuvolat i crec que aquest minut del tractor ens ha quedat molt bé. Hem fet molt bon treball en grup. Encara que ens hem hagut d'aguantar tota l'estona la pudor dels fems, m'ho he passat bé i he après moltes coses. Hem fet molt bona feina!\nQuan vam començar a caminar cap a cal ferrer, vam repassar el que havíem de fer abans de gravar: Posar la bateria, la cinta, engegar la càmera, enquadrar, balanç de blanc, enfocar ... M’estava posant nerviosa per quan sigués el moment de ser directora i m’oblidés d’alguna cosa.\nQuan vam arribar vam mirar bé l’espai, per la llum que hi havia aquell dia, per triar l’enquadrament, mirar on es posaria el so...Però no ens va costar gaire perquè en Narcís hi havia anat a fer el díptic, havíem vist fotos que van servir per conèixer l’espai i la feina que feia el ferrer.\nFer de directora em feia ser responsable, i em posava nerviosa per si alguna cosa no em sortia bé. Entre tots vam triar el pla.\nAquest mateix dia vam aprofitar per gravar altres plans de les feines del ferrer: Les màquines, la de llimar el ferro, la que el tallava, com treia un ferro del foc i li donava forma sobre l’enclusa,... Aquests plans també serviran per els nens de P4.\nDurant el rodatge del nostre minut, vaig aprendre moltes coses, com es colpejava un ferro sobre l’enclusa, quines eren les màquines i les eines de l’ofici de ferrer,... No havia vist mai com un ferrer treballava el ferro, i és un ofici artesà .\nVa ser un matí molt interessant!!!\nEl divendres vam anar a gravar, en Roger, la Sandra, la Laia i jo. Vam anar a Celrà per que era l’únic lloc que ens van dir que tallaven arbres i aquells arbres es deien pollancres.\nPrimer no sabíem on posar la càmera, la Sandra i la Laia eren les directores van haver de buscar el lloc des d’on gravar, havien de buscar l’enquadrament.\nJo aguantava el gosset, feia de sonidista, sentia molt bé el soroll de quan tallaven els arbres amb la moto serra. Em va agradar.\nTenia moltes ganes d’anar a gravar el nostre minut i aquell matí va passar molt de pressa, vam tenir sort que feia molt bon dia però ens vam enfangar molt per què el dia abans havia plogut i havia molt de fang.\nVam sortir a buscar algun pagès que treballés al camp per poder gravar el nostre Minut Lumière.\nEn el Ban vam trobar un senyor amb el seu tractor que anava a escampar fems, i li vam demanar si el podíem gravar. Ens va dir que sí, però que no tenia gaire temps.\nQuan el gravàvem ens molestava molt la pudor que feia i quan estava a prop amb el tractor casi ens toca amb els fems. Ja havia vist escampar fems però feia temps i em va agradar tornar-ho a veure però vaig arribar a la conclusió que no seré mai adobador de camps.\nL’home del tractor no ens va explicar com escamparia els fems per això no el vam poder planificar bé.\nDesprés de visionar el minut creiem que podíem haver començat a gravar abans, amb el pla buit hauríem aconseguit que se sentís el so anticipat per tenir intriga de veure què sortiria .També hagués provocat que quan entra el tractor en el pla hauria estat una sorpresa.\nEn aquest minut hi ha molta profunditat de camp, sembla un pla tancat però a mida que el tractor s’allunya es va fent més obert.\nJo era el director, vaig haver de triar el pla molt ràpid perquè el pagès no s’esperava i els fems que portava en el remolc es buidaven ràpid.\nEl meu minut el vaig gravar al taller del ferrer. És un espai on hi ha moltes coses, i el dia del rodatge ens va costar, muntar la càmera, el so, decidir el pla....\nEm va tocar fer de fotògrafa i em va agrada molt vaig moltes fotos de l’ofici, de l’espai, dels ferrers... també em va servir per aprendre moltes coses de l’ofici del ferrer, com eines i materials que utilitza: martell, enclusa, les sabates de protecció... Em vaig quedar boca badada per què el seu fill es va picar al peu i no es va fer mal, portava una placa de ferro a la sabata\nEstava molt amoïnada pel que feien , no ho coneixia. El ferrer ens explicava coses del seu ofici , ens va demostrar com ho feia per donar forma de ganxo a un ferro. També en va ensenyar la màquina de tallar ferro, i mentre ho anava explicant cada vegada em feia sentir més com si visquéssim a una època antiga.\nVam gravar tres plans per què els alumnes de P4 estudien l’ofici de ferrer i així podran veure a classe com treballen.\nQuan en Martí i en Gerard van canviar de feina, em va tocar fer de sonidista`, era divertit perquè cada cosa que feia aprenia més, com a agafar la perxa , posar el gosset,....ens va tocar a tots, vam fer de directors, fotògrafs, sonidistes...\nUn matí ennuvolat, els del meu grup, vam anar a gravar el minut del tràveling de l’alzina. Vam anar amb cotxe, pel camí ens vam adonar que hi havia camps que havien canviat molt des de l’última vegada que hi havíem anat.\nLa Júlia, l’Aina i jo quan havíem d’enquadrar ens va costar trobar a quina alçada posar la càmera.\nQuan vam gravar el tràveling, jo feia de sonidista, estava asseguda darrera el maleter. Sentia molt el soroll del cotxe però va estar bé per què hi va haver un moment que com que en el camí hi havia aigua i el so va canviar.\nEl tràveling el vam gravar de dos maneres diferents, el camí d’anada i el de tornada.\nA l’escola vam visionar els minuts gravats, em vam agradar tots dos però el d’anada més. Vaig pensar que havia estat una experiència inoblidable\nEl dia que amb en Miquel i en Martí, vam anar a gravar un pla de documentació pel minut Lumière feia una mica de fred, vam quedar a les cinc davant l’escola. Vam anar a les afores de Bordils i vam endinsar-nos al Ban per mirar si tallaven pollancres a algun lloc. Vam tenir una miqueta de mala sort perquè ja havien acabat de tallar-los.\nL’endemà a l’escola amb la Carme vam tornar al Ban per mirar si hi trobàvem algú que tallés pollancres, i ara sí, que vam tenir sort, vam trobar una gent prop de la Canova. Em vaig posar molt content perquè podríem gravar, em moria de ganes per gravar el minut.\nEn vam gravar 2, vam haver de treballar molt, buscant el pla, muntant el trípode, fer balanç de blanc... El primer minut que vam filmar em va tocar fer de sonidista cosa que va ser dur perquè feia molt fred i em vaig glaçar les mans però les orelles les tenia calentes.\nEm va agradar molt perquè des de que vaig començar a fer cinema en curs que tenia ganes de gravar el minut!!!\nQuan la Carme ens va dir d’anar a gravar, em vaig emocionar molt i a l’arribar a cal ferrer vaig pensar, a gravar s’ha dit! Però primer s’havien de triar els càrrecs, des d’on gravar, enquadrar, balanç...... molta feina abans de començar a gravar .\nPer filmar aquest minut, va anar molt bé que jo ja hi hagués anat per fer el meu díptic, havia fet moltes fotos, sabíem com era l’espai i com treballava. Era la nostra documentació.\nTenia moltes ganes de gravar el minut i va ser molt divertit que els dos ferrers, pare i fill, ens fessin com una “demostració de força” van començar a picar amb dos masses el ferro gegant i roent.\nAquest dia també hi havia un grup d’alumnes de P4 i quan feia de sonidista vaig tenir molta feina a fer-los callar. A més del minut vam gravar alguns plans pels alumnes de p4 perquè treballen l’ofici de ferrer.\nEn tornar vaig pensar que havia anat molt bé. Crec que vaig aprendre bastants coses.\nEl matí que vaig saber que anava a gravar el minut Lumière, em vaig emocionar molt. A l’arribar on tallaven les pollancres em vaig fixar amb vàries coses: que estava ple de fang i que hi havia arbres pintats de color vermell i blau. Havíem d’haver preguntat per què estaven pintats segurament eren els que havien de tallar.\nQuan estàvem muntant l’equip me’n vaig adonar que hi havia molta feina i que tots hi havíem de col·laborar. Ho havíem de tenir tot a punt: el foli blanc ,els cables del so, la càmera de fotos...\nAl final volíem aprofitar per fer dos retrats als qui tallaven els arbres. Els hi vam demanar si els hi podríem fer, ens van dir que sí, però només en vam poder fer un per què es va acabar la bateria de la càmera e fotos.\nDesprés de gravar no sabia si ens hauria quedat bé però quan el vaig veure a classe vaig pensar que sí.\nVaig veure una cosa que no havia vist mai i em va cridar l’atenció que quan l’arbre era a terra agafaven un metro, el mesuraven i el marcaven amb la moto serra.\nEncara que érem força lluny quan tallaven l’arbre, tenia por que caigués a sobre dels meus companys i a sobre meu.\nUn dia d’escola, vam anar a gravar un tràveling des de l’alzina de la Canova fins més lluny de la casa de la Canova. Érem la Julia ,la Sheyla, jo i la Carme. Vam anar amb cotxe, vam obrir la porta del maleter i vam necessitar força temps per buscar l’enquadrament, muntar la càmera, buscar el diafragma, l’enfocament...... i després de pensar-ho molt quan el cotxe ja estava en marxa la Júlia va començar a gravar.\nLa porta del maleter es movia una mica i havíem d’aguantar el trípode perquè no caigués i no es mogués.\nLa Sheyla feia de so, la Júlia de càmera i directora i jo de making off . La Carme ens anava indicant les cosses que ens deixàvem de fer . Va ser molt divertit filmar–ho .\nUns altre companys van proposar de fer aquest tràveling, ho havien documentat amb un vídeo i vam veure que no havia sortit correcte i així quan nosaltres el vam anar a gravar vam corregir o millorar el que no ens havia agradat. Vam decidir que l’alzina sortís més tard.\nAquest dia també vam aprofitar per fotos d’espais. Vam beure un raig del sol que sortia al mig dels núvols però quan vam intentar fer la foto ja no hi era .\nQuan vam tornar a l’escola vam visionar el tràveling i el que em va agradar més va ser el de l’anada però el de tornada també estava bé.\nVa ser una experiència fantàstica, va ser molt divertit.\nQuan vam acabar de gravar un vídeo de documentació d’un tràveling, vam trobar un pagès amb el seu tractor que anava a escampar fems, tenia poc temps i si el volíem gravar ens havíem d’afanyar.\nNo ens va explicar per on passaria i vam decidir començar a gravar quan vam veure els fems que queien. Veiem el darrera del tractor i a poc a poc s’anava allunyant.\nJo vaig fer de sonidista, vaig sentir bé el so del tractor i quan era a prop ho sentia molt fort però com que s’anava allunyant cada vegada ho sentia més fluix.\nQuan el tractor estava a prop feia molta pudor i havíem d’aguantar-nos el riure.\nLeer más sobre VIVÈNCIES RODATGE MINUTS LUMIÈRE\nJa es poden veure al bloc els Minuts Lumière realitzats a l'Escola de Bordils, l'Escola ELs Xiprers, l'Escola Montserrat Solà, l'Escola Rafael Alberti, l'Institut Castellet, l'Institut Joan d'Àustria, l'Institut Milà i Fontanals, l'Institut Narcís Monturiol i l'Institut Quatre Cantons.\nLeer más sobre Estrena dels Minuts Lumière\nLeer más sobre Minut Lumière: Treient el fil\nLeer más sobre Minut Lumière: Neteja de cavalls\nLeer más sobre DOCUMENTACIÓ MINUT POLLANCRES\nLeer más sobre Minut Lumière amb ball: Essència\nLeer más sobre Ja tenim els nostres Minuts Lumière!\nLeer más sobre DOCUMENTACIÓ MINUT DE CAL FERRER\nLeer más sobre DOCUMENTACIÓ MINUTS TRÀVELING\nLeer más sobre DOCUMENTACIÓ MINUT DEL TRACTOR QUAN ESCAMPA ELS FEMS\nLeer más sobre DOCUMENTACIÓ MINUT APILONANT I CREMANT BRANQUES\nLeer más sobre GRAVANT MINUTS\nLeer más sobre Silenci, rodem un minut Lumière\nLeer más sobre Minut amb "trapillo"\nLeer más sobre Més sobre els nostres Minuts Lumière


"Es pot dibuixar en prosa i en poesia"\nExperimental "Cada capítol del còmic és com una carta del tarot. Es tiren i s'estableixen relacions" Complicitat "Mallo i jo ens vam demanar alhora de fer l'adaptació"\nRICARD MARTÍN Actualitzada el 16/04/2011 00:00\n260x366 Pere Joan, un clàssic mallorquí de la línia clara. / PERE TORDERA Pere Joan, un clàssic mallorquí de la línia clara. / PERE TORDERA\nCom va sorgir el projecte d'adaptar Nocilla Experience ?\nVa ser una intuïció comuna! Mallo i jo ens ho vam demanar al mateix temps. Va coincidir l'oferta i la demanda. Després d'anys de conèixer-nos molt, ho vam intuir.\nFins a quin punt l'autor ha supervisat el resultat?\nCuriosament, molt poc, ja des de la trobada inicial. Això em preocupava. Jo si agafo l'obra d'algú altre la vull fer meva però sense trair l'obra inicial. Sobretot si treballo amb una cosa tan pròxima.\nQuina va ser la dificultat més important que es va trobar quan es va plantejar l'adaptació?\nMolts capítols són fragmentats. Això m'agrada. Però és el puzle d'un altre. Cada capítol em plantejava un problema diferent, i abans de començar vaig fer un mapa de les relacions entre personatges i poètiques. Crec que es pot dibuixar en prosa i en poesia. Dels dibuixants sempre m'avorreix més la prosa.\nVa ser molt complicat triar quines parts mantenir i quines retallar?\nHavia d'eliminar fragments, perquè si no, hauria estat interminable. Aquesta tria sí que la vam decidir plegats. Mallo només ha intervingut per matisar el punt de vista tècnic respecte al que jo volia dir. De paraules seves no he canviat ni una coma. Bé, he suprimit algun punt i coma. Que estrany que algú encara posi punts i coma!\nEl còmic és més pròxim al cinema o a la literatura?\nNo ho sé. Però té una cosa que m'agrada: pots anar endavant i endarrere. El còmic s'hauria d'haver editat com cartes del tarot. Cada capítol és una carta, es tiren com vols i s'estableixen relacions.


GCAE | Política de Cookies\nTreballa amb nostaltres\nPOLÍTICA DE COOKIES I NAVEGACIÓ\nAquesta WEB utilitza servidors públics amb la finalitat de facilitar continguts publicitaris que l’usuari visualitza en les nostres pàgines. Aquests servidors utilitzen cookies que li permeten adaptar els continguts publicitaris als perfils demogràfics dels usuaris. En cap cas s’obtenen dades personals a través d’aquestes cookies.\nGrup Comercial d’Assesorament Energetic, S.L. posa en coneixement dels seus usuaris que independentment de les dades de caràcter personal que obté dels usuaris que contracten els seus serveis, Grup Comercial d’Assesorament Energetic, S.L. obté i conserva la següent informació:\nNombre de visitants.\nNom de domini del proveïdor que els dóna accés a la xarxa.\nData i hora d’accés al Lloc web.\nAdreça d’Internet des de la qual parteix el link que dirigeix a l’usuari al\nnostre Lloc web.\nLa WEB comunica als usuaris, a través d’aquest avís, que utilitza cookies quan es navega per les seves diferents pantalles i pàgines.\nUna cookie és un arxiu de text molt petit que un servidor WEB pot guardar en el seu disc dur per a emmagatzemar algun tipus d’informació sobre l’usuari. La cookie identifica l’equip (ordinador) de manera única, i només pot ser llegida pel lloc web que el va enviar a l’equip. Normalment els llocs web utilitzen les cookies per a obtenir informació estadística sobre les seves pàgines WEB.\nUna cookie no és un arxiu executable, no pot propagar o contenir un virus i no pot tenir una longitud superior a 4.000 caràcters.\nAquesta WEB utilitza cookies amb l’exclusiva finalitat d’elaborar estadístiques d’ús de la pàgina. La informació que la nostra WEB emmagatzema en el seu equip mitjançant aquest mecanisme consisteix únicament en un número que identifica al seu equip i que permetrà reconèixer-li en les seves pròximes visites, no conté dades personals o informació econòmica o de salut.\nLa nostra WEB pot utilitzar les cookies a fi de reconèixer als usuaris que s’hagin registrat i poder oferir-los un millor servei i més personalitzat. Així mateix, poden ser utilitzades per a obtenir informació sobre la data i hora de l’última visita de l’usuari, mesurar alguns paràmetres de trànsit dins del propi site i estimar el nombre de visites realitzades, de manera que Grup Comercial d’Assesorament Energetic, S.L. pugui enfocar i ajustar els serveis i promocions de forma més efectiva.\nL’usuari pot configurar el seu navegador per a acceptar, o no, les cookies que rep o perquè el navegador li avisi quan un servidor vulgui guardar una cookie:\nGrup Comercial d’Assesorament Energetic, S.L. li agraeix que accepti l’acceptació de cookies ja que això ens ajuda a obtenir dades més precises que ens permeten millorar el contingut i el disseny de la nostra pàgina WEB per a adaptar-lo a les seves preferències i necessitats.\nAquesta pàgina WEB utilitza Google Analytics, un servei analític de WEB prestat per Google, Inc., una companyia de Delaware l’oficina principal de la qual està en 1600 Amphitheatre Parkway, Mountain View (Califòrnia), CA 94043, els Estats Units (“Google”). Google Analytics utilitza “cookies”, que són arxius de text situats en el seu ordinador, per a ajudar el Website a analitzar l’ús que fan els usuaris del lloc web. La informació que genera la cookie sobre el seu ús del Website (incloent la seva adreça IP) serà directament transmesa i arxivada per Google en els servidors dels Estats Units. Google usarà aquesta informació per compte nostre amb el propòsit de seguir la pista del seu ús del Website, recopilant informes de l’activitat del Website i prestant altres serveis relacionats amb l’activitat del Website i l’ús d’Internet. Google podrà transmetre aquesta informació a tercers quan així li ho requereixi la legislació, o quan dits tercers processin la informació per compte de Google. Google no associarà la seva adreça IP amb cap altra dada del qual disposi Google. Pot Vostè rebutjar el tractament de les dades o la informació rebutjant l’ús de cookies mitjançant la selecció de la configuració apropiada del seu navegador, no obstant això, deu Vostè saber que si ho fa pot ser que no pugui usar la plena funcionabilidad d’aquest Website. En utilitzar aquest Website Vostè consent el tractament d’informació sobre Vostè per Google en la forma i per als fins a dalt indicats.\nAssessoria Energètica independent enfocada a\nProfessionals, Empreses i Particulars.\nPol. Ind. Golparc\nAv. Mediterrania 39\nTel. 696 269 357\n© Copyright Group Comercial d'Assesorament Energetic | by Paddock Comunicación


El Port de Tarragona presenta els seus projectes tecnològics al Clúster TIC Catalunya Sud\nPublicat 12/05/2021 17:46CET\nTARRAGONA, 12 maig (EUROPA PRESS) -\nEl president del Port de Tarragona, Josep M. Cruset, i el director de Sistemes d'Informació, David González, han presentat els projectes tecnològics més rellevants de la infraestructura al Clúster TIC Catalunya Sud.\nEn un comunicat aquest dimecres, el Port ha explicat que els participants de la jornada han fet un passeig amb la golondrina per mostrar la seva aposta per la digitalització per "adaptar-se als reptes que planteja la revolució tecnològica en la logística i el sector portuari".\nCruset ha remarcat que el Port treballa en el concepte d''Indústria 5.0', que aposta per una reindustrialització orientada a la transició verda i digital, i per treballar en criteris ambientals i socials, a més de competitius.\nGonzález, per la seva banda, ha explicat els pilars estratègics del Port de Tarragona i ha posat sobre la taula els projectes digitals de la infraestructura per millorar l'eficiència operacional i energètica basada en la sostenibilitat ambiental.\nEntre els pilars es troben recopilar dades en temps real i desenvolupar i implementar sistemes que permetin compartir informació i dades.\nS'han repassat els principals exemples d'èxit en la digitalització de processos del Port, com la modernització del Port Community System o el desenvolupament d'un sistema propi per gestionar el temps en el circuit logístic de mercaderies agroalimentàries, entre d'altres.


Tot i que no hi ha res més del que n’estic segur, una cosa és segura: abans de la vostra vida ja heu trobat almenys un lloc web dolorós. Si us resulta conegut, deixeu-me passar alguns consells que he adquirit durant els darrers anys que us poden ajudar a accelerar el vostre lloc web.\nSi no esteu segurs que la velocitat del vostre lloc web us importi, penseu en aquells temps durant els quals també heu tancat la finestra del navegador mentre espereu que es carregués un lloc. El cas és que el 53% de les persones abandonen un lloc web que triga més de 3 segons en carregar-se.\nEl rendiment del vostre lloc web és important i té un paper important en la influència del rànquing en els motors de cerca. Per exemple, Google prefereix els llocs web ràpids i proporciona una classificació més alta als resultats de cerca.\nTemps de càrrega mitjà de la pàgina web en diferents indústries (font).\n0.1 Posa a prova la velocitat del teu lloc\n1 1. Trieu un amfitrió web fantàstic\n2 2. Minimització: més petit és millor\n3 3. Seguiu el principi KISS\n3.1 Disseny & Visuals\n3.2 Codi & Connectors\n4 4. Apalancament a les xarxes d’entrega de contingut\n5 5. Fer ús del caché\n6 6. Imatges Amplada de banda del porc, optimitzeu-lo!\n7 7. Utilitzeu gzip Compression\n8 8. Reducció de redireccions\n9 Els llocs web més ràpids mantenen feliços els visitants (i Google)\nPosa a prova la velocitat del teu lloc\nPer començar, comproveu amb quina velocitat es carrega el vostre lloc primer. Algunes eines recomanades són:\nWebPageTest: recopileu el rendiment de les pàgines web de navegadors reals amb sistemes operatius habituals.\nPingdom: ajuda a analitzar i trobar colls d’ampolla en el rendiment d’un lloc web.\nGTmetrix: analitzeu i ofereu informació sobre la millor manera d’optimitzar la velocitat d’una pàgina web.\nBitcatcha: comproveu la velocitat del lloc de vuit països.\nSi utilitzeu un tester de velocitat del lloc, podreu esbrinar quina optimització té el vostre lloc actualment.\nA continuació es mostren els consells per agilitzar el vostre lloc web …\n1. Trieu un amfitrió web fantàstic\nSegons la meva experiència, l’allotjament web és potser una de les opcions més singulars que haureu de prendre. Hi ha hostes web i, a continuació, hi ha hostes web excel·lents. Cada amfitrió web tindrà diferents funcions, així que cerqueu elements clau com ara tecnologies de caché exclusives, unitats d’estat sòlid o control sobre àrees crítiques com NGINX.\nNo puc recalcar prou. La vostra elecció d’amfitrió web és molt important. Si no els coneixeu, feu un cop d’ull a les nostres revisions completes dels principals host web per ajudar-vos a dirigir-vos cap a una decisió ben informada.\n2. Minimització: més petit és millor\nProveu un d’aquests per començar: Autoptimize, Minim Velocity Fast o Unir + Minify + Actualitzar\nLa reducció pot provocar que el vostre codi es vegi atrevit, no us alarmeu. Això és normal.\n3. Seguiu el principi KISS\nAixò no és una cosa que normalment ensenya la majoria dels gurús del web, però he trobat extraordinàriament útil en tantes maneres. KISS és un acrònim de “Mantenir-lo senzill, ximple”. Va ser creat per alguns capítols intel·ligents en la dècada de 1960 que van recalcar l’eficiència de sistemes senzills.\nPer regla general, trobo que això s’aplica a gairebé tot la vida, fins i tot a la creació de llocs web. Evitant implementacions i dissenys massa complexos, obtindreu un lloc ràpid i més important, fàcil de gestionar i mantenir.\nDisseny & Visuals\nEn mantenir el vostre disseny i visual simple, el que vull dir és principalment en la forma de reduir les despeses generals. És probable que un lloc pesat amb imatges massives i impressionants i vídeos impressionants es pugui carregar tan ràpidament com si fos un dolent en un mal dia. Mantingueu-lo ordenat i proveu de dividir la càrrega de vídeo i d’imatges en diverses pàgines.\nCodi & Connectors\nWordPress és una cosa tan meravellosa perquè és molt modular i tan senzill d’utilitzar. No importa el que vulgueu fer, és probable que algú ja hagi dissenyat un complement per això.\nPer molt emocionant que sembli, tingueu cura de sobrecarregar el vostre lloc amb plugins. Recordeu que cada complement està dissenyat per persones diferents (i probablement empreses diferents). El seu propòsit és aconseguir un objectiu específic, no racionalitzar el rendiment del vostre lloc.\nSi podeu, eviteu plugins per a coses que pugueu gestionar. Prenguem per exemple un complement que us ajudarà a inserir taules al text. Podeu aprendre fàcilment algun codi bàsic HTML per dibuixar taules en lloc d’haver d’utilitzar un plugin per a això, oi?\nAlguns complements poden retardar el vostre lloc de manera significativa, així que assegureu-vos de fer una prova de velocitat cada vegada que instal·leu un nou complement!\n4. Apalancament a les xarxes d’entrega de contingut\nPer a mi, les xarxes d’entrega de contingut són un regal dels déus. Empreses com Cloudflare i LimeLight Networks es guanyen la vida ajudant altres pobles a gaudir d’un lliurament de contingut estable i ràpid a través de xarxes de servidors ubicats a tot el món.\nL’ús d’un CDN us ajudarà a donar servei a les vostres pàgines web molt més ràpidament i a millorar les velocitats de càrrega, independentment d’on vinguin els visitants del món.\nA part d’això, l’ús d’un CDN també ofereix una protecció addicional contra atacs maliciosos com ara Denegació de servei distribuïda (DDoS).\nSi sou el propietari d’un lloc web petit, aleshores Cloudflare té una opció gratuïta que podeu utilitzar que funciona bé. Les empreses grans i els llocs més grans hauran de pagar per obtenir un pla millor, però, tenint en compte els avantatges d’una CND, val el preu!\n5. Fer ús del caché\nLa memòria cau és exactament com sona: emmagatzemar fitxers estàtics de manera que quan els visitants s’aconsegueixin, el lloc pot compartir des de pàgines ja construïdes de manera que es redueix el temps de processament. En la majoria dels casos, el que us ha d’interessar és la memòria cau del costat del servidor.\nLa manera més eficient d’implementar la memòria cau del costat del servidor és mitjançant la configuració del servidor Apache o NGINX. Haureu de passar per aquests documents i trobar la configuració adequada que us ajudarà a configurar la memòria cau del servidor.\nLa regla dels polzes és que qualsevol cosa que necessiti molta feina de suport (processament) de suport del servidor s’hauria d’amagar a la memòria cau si és possible.\nSi és molt estrany per a vosaltres, els complements són una altra opció, però no us recomano que recorreu a aquest cas..\n6. Imatges Amplada de banda del porc, optimitzeu-lo!\nAquesta és una extensió a la meva anterior prestació contra imatges i vídeos massius sota el principi KISS. Tenint en compte això, entenc que les visuals són claus per fer que el lloc es vegi bonic. Com que no podem evitar el seu ús totalment, assegurem-nos que les imatges que utilitzeu siguin el més racional possibles,\nEl contingut web és bàsicament bàsic, fins i tot quan es tracta d’imatges. La majoria de llocs web que he trobat amb càrregues com els porcs moribunds sovint són arrossegats per imatges massives que no tenen cap propòsit real.\nNo dic que no pugueu tenir imatges més grans, però assegureu-vos que estiguin optimitzades correctament abans de penjar-les.\nHi ha dues maneres de fer-ho. De nou, el primer és mitjançant un complement com WP Smush. L’alternativa, o per a aquells que no utilitzen WordPress, és una eina d’optimització d’imatges de tercers com Image Compressor o JPEG Optimizer.\nLa majoria d’eines d’optimització d’imatges us permetran ajustar els detalls de resolució de les vostres imatges perquè pugueu tonificar-lo gradualment. S’assemblaran a la mateixa mida a l’ull no format, però de mida molt més petita.\nEs fan zoom en zones d’una imatge en alta definició (a l’esquerra). L’original era de 2,3 MB i després d’optimitzar, es va reduir a 331kb!\n7. Utilitzeu gzip Compression\nSi heu sentit a parlar de compressió d’imatges, o potser arxivar (ZIP o RAR), probablement coneixereu la teoria de la compressió gzip. Això comprimeix el vostre codi web, produint impulsos de velocitat de fins a un 300% (els resultats varien).\nFins i tot per a una cosa tan tècnica com aquesta, podeu tirar endavant i utilitzar un complement com PageSpeed Ninja. Tot i això, hi ha un mètode molt més eficient que només implica editar el vostre fitxer .htaccess una vegada.\nAfegiu el codi següent al vostre fitxer .htaccess i us definirem:\nAplicació AddOutputFilterByType DEFLATE / rss + xml\nAplicació AddOutputFilterByType DEFLATE / x-font\nAplicació AddOutputFilterByType DEFLATE / x-font-opentype\nAplicació AddOutputFilterByType DEFLATE / x-font-otf\nAplicació AddOutputFilterByType DEFLATE / x-font-ttf\nAplicació AddOutputFilterByType DEFLATE / xhtml + xml\nAplicació AddOutputFilterByType DEFLATE / xml\n* Nota: Assegureu-vos que afegiu aquest codi PER AIX the les coses que teniu actualment al fitxer .htaccess.\n8. Reducció de redireccions\nNormalment, els navegadors accepten diverses formes d’adreces que, al seu torn, es tradueixen en oficials reconegudes pel servidor. Prenem per exemple www.exemple.com i exemple.com. Tots dos poden anar al mateix lloc, però cal que el servidor el redirigeixi a l’adreça reconeguda oficialment.\nAquesta redirecció requereix una mica de temps i recursos, de manera que el vostre objectiu és assegurar-vos que el vostre lloc es pugui accedir mitjançant no més d’una redirecció. Utilitzeu aquest mapador de redirecció per veure si ho esteu fent bé.\nTenint en compte la complexitat de fer-ho bé i el temps implicat de forma continuada, és una vegada que recomanaria utilitzar un complement com Redirecció.\nEls llocs web més ràpids mantenen feliços els visitants (i Google)\nLes velocitats de banda ampla actuals, fins i tot en mòbils, han augmentat molt i augmentaran encara més. Això vol dir que queda molt poca excusa perquè els propietaris de llocs web puguin fer que els seus visitants puguin oferir llocs de càrrega lenta.\nCreieu-me, continuareu perdent visitants i, en un cert moment, guanyareu una reputació tan dolenta que sereu coneguts com “Oh, AQUEST lloc web”. Si esteu dins d’un negoci en línia, això ho fa encara pitjor, ja que matareu la vostra pròpia oca daurada.\nTot i que els 8 consells anteriors que he proporcionat no són en absolut tots els últims, hauria de donar-vos un principi i algunes idees de com gestionar les coses una mica millor. Accelereu el vostre lloc web avui dia i reteniu els vostres clients o visitants.\nNo acabes com AQUEST lloc web.\nPerò que no hi ha més cosa que un cert cert, una cosa és\nL’orientació del trànsit al vostre lloc no és l’objectiu final, sinó que forma part\nProbablement heu començat el vostre bloc perquè teniu uns coneixements bàsics que voleu compartir\nCom afegir Google Calendar al vostre lloc web de WordPress\nEls calendaris són eines útils per proporcionar informació de la comunitat, coordinar les activitats\nKif Ibda Blog Oħra Успешен, Парти 2: Промотиране на парични средства\n30 kõige populaarsemat WordPressi pistikprogrammi, mis põhineb allalaadimiste arvul 2016. aastal\nVergelyk Top 3 CMS (2017): WordPress vs. Joomla vs. Drupal\nКак да разрешите проблем с вашия уеб-домакин\nSöödake oma konksu abil: parimad vabad juured genereerimiseks\nNzira yekushandisa DeviantART Gungano Rakavimbika Munharaunda Yako Blog\nНай-добра безплатна безплатна уебстраница (2020)\nUhlu olugcwele lwe-EIG Marques d’allotjament (+ Isiphakamiso se-Hosting E-Non-EIG)\nNejlepší postupy pro blogování pro neziskové blogy\nMarti geliyaha Websaydhka ee ugu Fiican 2020 (der købes Xogta dhabta ah & Xaaladaha Adeegsiga)\nWHSR Twitter Chat Recap: Blog Growth Hacking und Geld verdienen Tipps\nRevisió de PeoplesHost\nVim: جعل الحياة أسهل للمبرمجين أثناء مساعدة الأطفال في أوغندا\nPritja më e mirë në internet në vitin 2020 (bazuar në rastet e të dhënave reale dhe rastet e përdorimit)\nIdees de nom del bloc: Consells per triar el nom perfecte per al vostre bloc\n25 مواضيع منتقاة عقارات وورد


garbí24: Tots els 69 junts\nFa temps que es varen acabar els meus relats de 69 paraules, la proposta de reunir-los en un llibre va ser ferma des del primer moment , la manca de temps ha estat prou motiu per aquest retard. En part ja va bé, així qui els vulgui rellegir no els tindrà tant frescos .......bona excusa.\nTot i així he hagut d’abusar de dues dones, per tal d’acabar el llibre. Desinteressadament la srta Belkis em va fer les correccions que jo sóc incapaç de portar a terme sense ajuda. La segona una tal Sa Lluna que m’ha fet amablement la portada que jo tenia entrebancada de dies. Des d’aquí vull agrair a les dues la seva ajuda. Us recompensaré nenes......\nA partir d’ara tothom que el vulgui el pot tenir gratuïtament AQUÍ en versió digital, si algú el vol tenir en versió paper s’haurà de rascar mínimament la butxaca perquè aquests senyors de les impremtes volen papers a canvi de paper, que els hi vols dir.....\nObrim doncs els torn de preguntes que un cop acabada la roda de premsa obrirem el cava...per brindar com no, per tots vosaltres.\nFelicitats nano! Ja tens el segon al sac. Però noi, jo ja els he llegit tots, fil per randa, i estrany seria trobar-ne un que no hagués comentat. La feina ja la tinc feta, però els que no els hagin llegit que ho facin, que passaran una bona estona. Com a ressenyaire literari de pa sucat amb oli diré que no tots són igual de bons, però n'hi ha de molt inspirats i sorprenents. Que jutgin ells mateixos!\n15 de gener de 2014, a les 20:51\n15 de gener de 2014, a les 21:15\nJa el tens, FELICITATS!!\nDius que hi ha recompensa?? En espècies?? ;)\nHa estat un plaer "jugar" amb tu!!\n15 de gener de 2014, a les 21:50\n15 de gener de 2014, a les 22:25\nQuin gust poder gaudir d'ells de nou i tenir l'ajuda de dues senyoretes per portar-ho a bon fi...\n15 de gener de 2014, a les 23:25\nM'encanten els teus relats :)\n16 de gener de 2014, a les 7:36\nFelicitats! d'això se'n diu un home productiu! :)\n16 de gener de 2014, a les 8:36\nFelicitats ! I com que jo soc nova per aquí i no he llegit cap d’aquest relats, vaig a baixar-me’l ara mateix que segur que en gaudiré\n16 de gener de 2014, a les 10:09\nFelicitats a l'autor, la correctora i la dibuixant (per cert Sa Lluna, m'agrada molt!!). Ara a trobar temps i a llegir!\n16 de gener de 2014, a les 11:00\nI això no serà massa?\n16 de gener de 2014, a les 11:44\nEnhorabona pel recull.\n16 de gener de 2014, a les 12:13\n16 de gener de 2014, a les 13:13\n69 felicitats!!! És un recull per tenir a prop, tots els relats que he llegit de 69 m'han arrencat una rialla i això té molt valor. Una abraçada :)\n16 de gener de 2014, a les 15:29\nFelicitats Joan i gràcias, ja el tinc descarregat, per disfrutar una bona estona.\nUna forta abraçada i novament gràcias.\n16 de gener de 2014, a les 17:10\n16 de gener de 2014, a les 22:12\nFelicitats Joan!! Això de parir un llibre ha de ser molt guay! ;)\n16 de gener de 2014, a les 22:15\nEm sembla una molt bona idea!\nJa l'he mirat, demà me'l descarregaré...\n16 de gener de 2014, a les 22:37\nHe començat a llegir els relats del 69. M'ha enganxat.\n17 de gener de 2014, a les 10:54\nMira que bé, ja ho tenim tot relligadet, veus? Si és que amb aquests número és fàcil tancar el cercle, oi?\nBé, moltes felicitats i moltes gràcies al mateix temps, pq amb les teves ironies,les teves gràcies i els teus enginys ens fas passar bons moments i com han dit per aquí dalt, sempre provoques si més no un bon somriure i això està però que molt bé.\n17 de gener de 2014, a les 22:17\nJo diria que vaig descobrir-te quan el projecte estava engegat. Em descarregaré el llibre per posar-me al dia. Enhorabona, fa goig\n17 de gener de 2014, a les 23:23\n18 de gener de 2014, a les 9:05\nAra vaig a llegir-me'ls per veure si me'n he perdut algun.\n19 de gener de 2014, a les 1:00\nAra veig que m'havia perdut el post69 definitiu!!!\n28 de gener de 2014, a les 16:52\n29 de gener de 2014, a les 10:57


Heinrich Biber - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nRetrat d'Heinrich Biber\n(de) Heinrich Ignaz Franz Biber\n12 agost 1644\n3 maig 1704 (59 anys)\n1684 – – Carl Heinrich Biber →\nMissa Salisburgensis - Missa Bruxelensis\nHeinrich Ignaz Franz von Biber (Wartenberg, ara Stráž pod Ralskem, República Txeca, 12 d'agost de 1644 - Salzburg, Arxiducat d'Àustria, 3 de maig de 1704) fou un compositor i violinista austríac. Fou mestre de capella de Salzburg des del 1684 i fins a la seva mort.\nFou mestre de capella i escuder encarregat de partir les viandes que se servien a la taula del prelat (feina equivalent al modern maître d'hôtel). Els prínceps de Ducat de Baviera i l'emperador Leopold I del Sacre Imperi Romanogermànic li atorgaren protecció, omplint-lo de regals i concedint-li per fi l'executòria de noblesa.\nEn aquella època estava de moda a Alemanya i Anglaterra executar composicions per a violí a dues i tres cordes, genere en el que Biber era molt hàbil, no tan sols com a concertista, sinó també com a compositor, com en donen fe algunes de les seves peces escrites per a dos violins i viola a quatre i cinc parts. Amb l'objecte de facilitar l'execució d'aquesta mena de passatges, afinava el violí per a quartes, o bé per a una sexta, una quinta i una tercera.\nDeixà nombroses composicions, entre les quals destaquen: Fidicinium sacro-profanum, 12 sonates per a violí, amb baix continu, (Salzburg, 1681), sis sonates, per a violí, amb baix continu, (Salzburg, 1681), Harmonica artificioso in septem partes vel partitas distributa, (Nuremberg), Sonatae duae tam aris quam aulis servientis partit. 9, (Salzburg, 1687), Vesperae longiores ac Breviores una cum litaniis Lauretanis a quatour vocibus, duobus violin et duabus violis in oncerto: Additis quatour vocibus in capella atque tribus trombonis ex ripiens desumendis ad libitum, (Salzburg, 1693). Se li atribueixen les obres Missa Bruxelensis i la magnífica Missa Salisburgensis, considerada l'obra sacra més extensa del període barroc.\nMissa Salisburgensis a 53 Voci, Escolania de Montserrat, Tölzer Knabenchor, Collegium Aureum, Ireneu Segarra, Harmonia Mundi, 1974\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Heinrich Biber\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Heinrich_Biber&oldid=27975705»\nCompositors txecs del Barroc\nPersones de la regió de Liberec\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 ago 2021 a les 23:41.


17/12/15. Francesc-Marc Alvaro. Aquí no passa res. La Vanguardia. - Gironès per la independència\n17/12/15. Francesc-Marc Alvaro. Aquí no passa res. La Vanguardia.\nEns havien dit i repetit que no podien imaginar una Espanya sense Catalunya però, a l’hora de la veritat, callen com morts. Durant el cara a cara televisiu entre Mariano Rajoy i Pedro Sánchez, el procés sobiranista català va ser l’absència significant, fins i\ntot quan el moderador va posar damunt la taula la pregunta del director de La sobre què ofereixen aquests dos candidats al 48% dels catalans que el 27 de setembre passat van votar opcions clarament independentistes. Aquest silenci tan escandalós i tan forçat convida a reflexionar.\nNo em puc ubicar en la percepció d’un ciutadà de fora de Catalunya, però m’imagino que hi ha una bona part de votants espanyols que també deuen trobar estrany que ni el candidat del PP ni el candidat del PSOE es dignessin a parlar sobre una realitat que s’ha arribat a qualificar de “cop d’Estat” des de diversos mitjans. Per art de màgia, el drama ha desaparegut de l’agenda de campanya dels dos grans partits espanyols, com si no passés res. El motiu? A Catalunya, efectivament, no passa res. Dit d’una altra manera: no passa res del que havia anunciat el sobiranisme que passaria després del 27-S. Per tant, els dos candidats pensen que, a poc a poc i sense gaire esforç des de Madrid, serà la mateixa dinàmica interna catalana la que aturarà un moviment que va sorgir amb molta força i que ha posat en guàrdia tots els poders de l’Estat espanyol.\nL’actitud de Rajoy i Sánchez convida a una meditació autocrítica dels partits i les entitats que propugnen la independència. Si el procés no hagués quedat aturat per una negociació incomprensible entre Junts pel Sí i la CUP i tinguéssim en funcionament un nou Govern, és segur que Catalunya hauria estat molt present al cara a cara de l’altre dia i en el conjunt de tota la campanya del 20-D. A més, si en comptes d’anar separats com en el vell ordre autonòmic que diuen voler superar, convergents i republicans haguessin repetit l’experiència de Junts pel Sí, el sobiranisme estaria en disposició d’aconseguir el primer lloc a les circumscripcions catalanes diumenge que ve, cosa que ara sembla difícil davant de C’s i En Comú Podem.\nA propòsit d’aquest panorama, és poc convincent l’explicació que Oriol Junqueras va donar dimecres des del programa de Jordi Basté quan li vaig preguntar directament per què no havia tingut continuïtat Junts pel Sí. Segons el dirigent republicà, mentre que CiU i ERC havien sumat anteriorment al Parlament majoria absoluta, la plataforma liderada per Romeva no ho va aconseguir, i va afegir que “mai la suma havia estat tan baixa”, la qual cosa no té en compte que, en tant per cent sobre el cens (i amb una participació excepcional), Junts pel Sí va fer un bon paper malgrat la victòria ajustada, perquè abans votava menys gent i això facilitava les majories absolutes en tant per cent sobre els vots\nrebuts per convergents i republicans.\nDe fet, en tant per cent sobre el cens, l’independentisme va obtenir el 27-S la xifra més alta des dels comicis del 1999, una dada a la qual cal afegir que la Convergència d’abans no apostava per la independència. El motiu real de no repetir la coalició és més senzill: la direcció d’ERC aspira a quedar davant de CDC (com va passar a les europees) per poder anunciar solemnement un definitiu canvi d’hegemonia dins del catalanisme/sobiranisme. Hi ha pressa. És un objectiu ben legítim, però posa en relleu que els interessos de partit i les obsessions personals pesen més que el compromís compartit del conjunt del sobiranisme.\nJunqueras ve a dir-nos que Junts pel Sí és avui un artefacte obsolet, la reminiscència d’una possibilitat truncada, una provatura que va fracassar. Per tant, el grup principal de la Cambra catalana després del 27-S, el grup que té l’obligació d’impulsar la legislatura i el procés, ha acabat sent un holograma, un conjunt de convergents, republicans i independents que han de conviure sota el mateix paraigua si us plau per força. La pregunta és obligada: el grup parlamentari que està negociant amb la CUP la investidura d’un president i la creació d’un nou govern gaudeix ara de les mínimes lleialtats indispensables entre els líders que van anar de bracet als comicis del 27-S? El que es diu en algunes reunions de Junts pel SÍ i la CUP posaria els pèls de punta a la bona gent que va pensar que les batusses podien superar-se. I no em refereixo, en aquest cas, a les paraules dels anticapitalistes. Si finalment la CUP investeix Mas, els problemes principals potser no vindran dels assemblearis.\nLes eleccions de diumenge agafen el sobiranisme català més dividit que no sembla. Les pulsions caïnites que van congelar-se abans del 27-S tornen i ho fan sense gaire dissimulació. Com que això no és cap secret, Rajoy i Sánchez han decidit que Catalunya no els distregui. No els preocupa menysprear descaradament el 48% de l’electorat català, pensen que aquesta xifra pot anar-se desinflant si el procés embarranca i els seus responsables polítics no saben sortir del pantà. És la seva previsió.


BTT Prades: 2ª prova del 6è trofeu Sabeco a Alcañiz.\n2ª prova del 6è trofeu Sabeco a Alcañiz.\nAquest diumenge s'ha disputat la segona prova del 6è trofeu Sabeco, ciutat d'Alcañiz, en un matí assolellat però amb unes baixes temperatures, al circuit de "la Estanca", un circuit sense cap gran desnivell, però amb constants canvis de ritme i amb trams molt ràpids, on cada corredor havia de donar el màxim de si mateix. El circuit constava d'uns 4 quilòmetres, on els corredors de la màxima categoria havien de fer un total de 5 voltes.\nFoto de la sortida instants abans de donar el tret de sortida.\nJa des de bon principi, en donar la sortida, s'ha format un grupet d'uns 7 corredors -entre ells els corredors de Prades, Jordi i Enric Martorell- on durant la primera volta han anat rodant tots junts.\nJordi Martorell seguit de Milton Ramos, Cugat, Enric Martorell i J. Andreu en la primera volta.\nEn el pas per meta, en acabar la primera volta, el ex-campió d'Espanya Màster 30, Raúl Serrano (Conor-Saltoki) ha efectuat un dur canvi de ritme passant a tots els corredors del grup, on només l'ha pogut seguir durant uns instants Jordi Martorell, la qual cosa a fet que Serrano quedés en solitari en la primera posició i Jordi s'ha quedat també en solitari en una còmoda segona posició.\nEnric Martorell rodant a bon ritme en l'última volta.\nPer darrere d'aquests, s'ha quedat un grup format per uns 6 corredors, entre ells Enric Martorell (BICIACCION), Xavier Jornet (BICIACCION), Milton Ramos (BICIACCION), Jordi Cugat (Can Victor), Juan Andreu Lleti (Can Victor) i Victor Hernández (Unionbike).\nJordi Martorell al pas per meta en finalitzar la prova en 2ª posició.\nDurant la resta de voltes en aquest segon grup s'han anat canviant les posicions, on durant la última volta Enric Martorell s'ha col·locat per uns instants al capdavant d'aquest grup, on ocupava la 3ª posició de la prova, tot i que instants abans d'arribar a meta ha sigut superat per tot el grup i d'aquesta manera les classificacions han quedat de la següent manera, tots ells molt apretats en el temps:\n(es pot observar l'interval de només 10 segons que separa el 3er classificat Milton Ramos del 7è classificat, Enric Martorell)\nPòdi èlit masculí format per Raúl Serrano, Jordi Martorell i Milton Ramos.\n(Fotos: familia Andreu)\nAixí doncs bons resultats pels corredors de Prades, Jordi i Enric amb un podi cap al poble!!\nDiumenge vinent Open d'Espanya de Marató a Aguilar de Segarra.\nfelicitats pel podium aconseguit,quin fred fotia ehhh... ens veiem a AGUILAR DE SEGARRA.molt bona setmana company.\n15 de febrer de 2009, a les 22:37\nahhhh per cert soc el felix de bellmunt...\n15 de febrer de 2009, a les 22:38


Lectura de la Paraula de DéuAl·leluia, al·leluia, al·leluiaTot aquell qui viu i creu en mino morirà per sempre.Al·leluia, al·leluia, al·leluiaJeremies 5,1-19 «Aneu pels carrers de Jerusalem, mireu i comproveu, busqueu per les seves places: si hi trobeu algú que obri amb justícia, que cerqui la veritat, la ciutat obtindrà el meu perdó. Fins i tot quan juren per la meva vida, juren en fals!» Senyor, tu vetlles per la veritat. Els has malferit, i no se'n senten; els has destrossat, i no volen aprendre la lliçó: la seva cara és més dura que la roca, no volen penedir-se. Jo pensava: «Aquests són els més miserables, els qui desvariegen perquè no saben què vol el Senyor, què espera d'ells el seu Déu. Aniré a parlar als de més amunt; aquests sabran què vol el Senyor, què espera d'ells el seu Déu.» Però tots ells havien trencat els lligams, s'havien llevat el jou. Per això el lleó de la selva els atacarà, els trossejarà el llop de l'estepa; un lleopard espia les seves viles i destrossa tothom qui en surt; han acumulat infidelitats, han amuntegat apostasies. «Com t'ho podria perdonar, Jerusalem? Els teus fills m'han abandonat i juren pels qui no són déus. Després que els he saciat, cometen adulteri; es precipiten a les cases de prostitució. Com cavalls que anessin moguts, sense fre, renillen darrere la dona del veí. ¿No haig de demanar comptes per tot això? A un poble com aquest, ¿no li haig de donar el que es mereix? Ho dic jo, el Senyor. Pugeu pels marges de la vinya i devasteu-la, però no la destruïu; arrenqueu-li les sarments, que no són pas meves. La gent d'Israel i la gent de Judà m'han arribat a trair. Ho dic jo, el Senyor.» Aquest poble ha renegat del Senyor. Ha dit: «Ell no és res! No ens passarà cap desgràcia, no ens tocaran l'espasa ni la fam. Els profetes no pesen més que el vent. El Senyor no els ha parlat. Que les seves amenaces recaiguin damunt d'ells!» Doncs això anuncia el Senyor, Déu de l'univers: «Ja que vosaltres parleu així, les paraules que li he fet pronunciar seran un foc devorador, i aquest poble serà la llenya. »Gent d'Israel, faig venir contra vosaltres una nació llunyana. Ho dic jo, el Senyor. És una nació perdurable, una nació antiga: tu no entens la seva llengua, no saps el que diu. Són guerrers implacables: les seves fletxes escampen la mort. Et devoraran el pa i la collita, mataran els teus fills i les teves filles, devastaran els teus ramats de vaques i ovelles, t'arrasaran les figueres i les vinyes. Tu confies en les ciutats fortificades: ells les destrossaran espasa en mà. »Tanmateix, tampoc en aquells dies no vull destruir-vos del tot. Ho dic jo, el Senyor. I si pregunten: "Per què ens ha fet tot això el Senyor, el nostre Déu?", tu respon-los en nom meu: "Ja que heu abandonat el Senyor i heu servit déus estrangers a la vostra terra, ara us toca de servir gent estrangera en una terra que no és la vostra."» Al·leluia, al·leluia, al·leluiaSi creus, veuràs la glòria de Déu,diu el Senyor.Al·leluia, al·leluia, al·leluiaEn aquesta pàgina del profeta sembla ressonar la pregària d’Abraham que intercedeix davant Déu perquè salvi la ciutat de Sodoma. Allà no hi havia ningú que actués amb justícia, i la ciutat va ser destruïda (Gn 19). Aquí, a Jerusalem, tots semblen comportar-se nèciament, perquè se segueixen a ells mateixos i no escolten la veu de Déu. I s’encaminen cap a un final trist, com va passar a Sodoma. La paraula profètica ens demana que ens interroguem sobre l’absència d’homes justos, perquè aprenguem a buscar-los. No és aquesta la vocació dels deixebles de Jesús? Déu no es resigna davant la injustícia, no deixa de buscar homes que es commoguin: «Aniré a parlar als de més amunt; aquests sabran què vol el Senyor, què espera d’ells el seu Déu. Però tots ells havien trencat els lligams, s’havien llevat el jou». La justícia és no trencar el jou, el signe de l’aliança amb el Senyor, però també no «trencar els lligams», no trencar els vincles. L’individualisme crea injustícia, perquè trenca el vincle amb Déu i amb els altres, sobretot amb els pobres. Avui sembla que preval cada vegada més un món de solitaris, d’homes i dones que tenen por de lligar-se als altres, de viure de manera estable amb els altres. I s’afirma cada vegada més la tendència a viure sense tenir en compte els altres, o, encara pitjor, contra els altres. Però l’home de Déu sap que el secret de la salvació és escoltar la veu del Senyor i seguir-la: d’aquesta manera la vida és fecunda i fa que sigui possible construir llaços i aliances per al bé (Sl 1). Malauradament, sovint la Paraula de Déu no és acollida com un esperit que dóna vida (Ez 37), sinó «com vent» que passa sense entrar en el cor. Fins i tot els profetes, diu Jeremies: «no pesen més que el vent. El Senyor no els ha parlat». És el risc que correm quan no escoltem amb el cor i som estèrils perquè estem plens de nosaltres mateixos. Però Déu és com un Pare que corregeix els seus fills i els fa entrar en una vida de misericòrdia: «Fill meu, no refusis la correcció del Senyor, no et cansis de la seva reprensió» (Pr 3,11). L’Epístola als Hebreus sembla afegir a manera de comentari: «Vosaltres sofriu, doncs, per tal de rebre una correcció: Déu us tracta com a fills. Perquè, quin fill hi ha a qui el seu pare no corregeixi?» (He 12,7). Sovint l’orgull és un engany: fa que visquem segurs sense que ens adonem del perill imminent. El profeta, com un sentinella, ens adverteix perquè ens allunyem del mal i orientem el nostre cor cap al Senyor


La Detecció Precoç de Càncer de Còlon permet tractar 3 casos a PLF | Ràdio Palafolls\nHome Societat La Detecció Precoç de Càncer de Còlon permet tractar 3 casos a PLF\nLa Detecció Precoç de Càncer de Còlon permet tractar 3 casos a PLF\nMarc Ferri , maig 28, 2015\t / 686 0\nSegons informa l’Ajuntament de PLF, arran de la campanya de detecció precoç s’han pogut detectar i actuar sobre 3 persones que sense saber-ho havien començat a desenvolupat càncer de colon.\nAl programa de Detecció del càncer de Còlon i Recte a PLF hi van participar 479 persones d’entre 50 i 69 anys. Consistia en recollir mostres de femta per tal de detectar-hi restes de sang. La gran majoria, 4 de cada 5, van donar negatiu a la prova. Se’ls va enviar una carta amb els resultats, que també es van incorporar al expedient del pacient.\nEn una 30a de casos, sí es va detectar sang i van seguir amb el procediment mèdic per descartar un cancer. Gràcies a la 30a de colonoscòpies s’ha detectar 3 casos de càncer de còlon i recte al nostre municipi.\nAquestes tres persones van necessitar intervenció i tractament. En tots els casos, la malaltia es trobava en estadis molt inicials, per la qual cosa, el pronòstic de curació és gairebé del 100%, segons la regidoria de salut de PLF.\nDe les colonoscòpies restants, en gairebé la meitat d’elles s’ha trobat lesions no malignes, però que sí podrien suposar un risc en el futur. Aquests pacients rebran un control per part del metge especialista de forma continuada cada sis mesos. La resta han estat considerades pels metges com a patologies benignes, com podrien ser hemorroides o pòlips.\nL’objectiu de la campanya era doble. D’una banda augmentar la conscienciació de la població i de l’altre la detecció precoç d’aquestes malalties, que no solen mostrar símptomes fins que es troben en una fase avançada.\nLa campanya, que es va fer a la tardor passada, l’ha finançat l’Ajuntament i ha comptat amb el suport de les farmàcies locals, que han repartit i recollit el material per a fer les proves de femta a casa.\nDonen a la Parròquia de Sant Genís un mosaic de la Mare de Déu de les Dones\nUna 40a de dones palafollenques participen en els primers tallers de defensa personal.\nMarc Ferri, agost 30, 2018\nMalgrat registra 47 casos de violència masclista en un any


Els nivells de metà a l’atmosfera estan pujant més ràpid que mai\nEmissions de metà en una explotació de gas | Carbon Mapper\nMalgrat les promeses dels governs mundials, ha arribat a xifres rècord en una escalada sense precedents\nLes concentracions de gas metà a l’atmosfera estan pujant més ràpidament que mai i batent tots els rècords, segons afirma l’Administració Nacional Oceànica i Atmosfèrica dels Estats Units (NOAA). Malgrat les promeses dels governs mundials, com la que es va fer pocs mesos enrere durant la cimera COP26, aquest potent gas d’efecte hivernacle continua emetent-se sense control, contribuint molt a l’escalfament global.\nLes dades de la NOAA, publicades aquest dijous, indiquen que els nivells de metà atmosfèric van pujar 17 parts per milió el 2021 i que, a dia d’avui, són un 162% superiors als nivells preindustrials i un 15% superiors a fa unes dècades. Les xifres són encara més preocupants si tenim en compte que tant científics com organismes internacionals han repetit moltes vegades que eliminar les emissions de metà és la manera més fàcil i efectiva de frenar el canvi climàtic de manera immediata.\nL’Àrtic s’està escalfant més ràpid que la resta del planeta, fent que el gel que el cobreix desaparegui a gran velocitat | Unió Europea de Geociències\nMolt més potent que el CO2\nEl metà és el segon contribuent més gran a l’escalfament global després del diòxid de carboni, però en comparació és molt més potent. El Panell Intergovernamental sobre el Canvi Climàtic (IPCC), de fet, estima que la contribució d’una molècula de CH4 a l’augment de les temperatures és 81 cops superior a la d’una molècula de CO2.\nL’avantatge, però, és que es desintegra molt més ràpidament i per tant té un impacte de durada més curta, per bé que, a més, aquesta desintegració sigui una de les principals fonts d’ozó a les capes baixes de l’atmosfera. És per això que reduir les seves emissions pot tenir uns efectes ràpids i força grans en la lluita contra l’escalfament global. Malgrat tot, però, les seves concentracions continuen augmentant.\nLa ramaderia és una de les principals fonts de metà | Piqsels\nUn problema fàcil de solucionar: només cal voluntat\nLes fonts d’on prové aquest metà són molt diverses: per començar, és l’element principal del gas natural, però també és emès per la ramaderia i per la descomposició de matèria orgànica tant a zones humides com a abocadors. Tot i que els seus origens són variats, doncs, molts d’ells són fàcils de controlar.\nEn el cas de la ramaderia, per exemple, un descens del nostre consum de carn o canviar l’alimentació del bestiar podrien tenir un efecte més que notable. Controlar els escapaments en la producció i el transport de gas natural també podria canviar moltíssim la situació i, de fet, els “punts calents” d’emissions de metà es coneixen perfectament. El metà, fins i tot, podria aprofitar-se per refermar la seguretat alimentària del món. Així doncs, com sempre, tot continua sent a les nostres mans, però el pas de les paraules als fets continua sent el més complicat.


Pensiune Diana Baile Felix Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 114 allotjaments a Baile Felix.\nCalea Beiusului nr 44, Baile Felix, Baile Felix, Romania, 417500 - Veure al mapa\n"The guest house is close to downtown and the thermal water s..."\nAl visitar Oradea, vosté es sentirà com a casa a Pensiune Diana, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Aeroport internacional d'Oradea.\nPensiune Diana també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Oradea. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets , instal.lacions de barbacoa.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com parc infantil, ping pong, jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Oradea, el Pensiune Diana és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (46) Parelles (11) Viatgers en solitari (6) Famílies amb infants petits (22) Famílies amb infants grans (2) Grups (5)\nAllotjaments a Bihor\nAllotjaments a Baile Felix


Catalunya, una altra vegada protagonista a Arco | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nCatalunya, una altra vegada protagonista a Arco\nSetze galeries, tres premis i l'extensió d'Arts Libris articulen la presència catalana a la principal fira d'art contemporani d'Espanya\nBarcelona 19 FEB 2018 - 12:05\tCET\nL'obra de Jordi Colomer del Pavelló Espanyol a la Biennal de Venècia que es podrà veure a Arco.\nMalgrat tots els problemes polítics que també han afectat l'art, Catalunya torna a tenir una presència destacada a la fira Arco, que se celebra de dimecres a diumenge a Madrid. "El món de l'art no reflecteix les tensions que s'estan vivint i la relació entre Madrid i Barcelona és excel·lent", va assegurar el director d'Arco, Carlos Urroz, durant la presentació a la Fundació Tàpies.\nLes galeries catalanes que formaran part del programa general seran 16: ADN, Àngels, Taché, Estrany-de la Mota, etHall, Marc Domènech, Miguel Marcos, Polígrafa, ProjecteSD, RocíoSantaCruz, Senda, Ana Mas, Joan Prats i Mayoral, a més de Nogueras Blanchard i Marlborough, que també tenen seu a Madrid. D'aquestes, només etHall ha triat l'opció Solo/Duo, consagrant l'estand a June Crespo i Ignacio Sáez. En canvi, Joan Prats, Ana Mas i Mayoral fan doblet, exposant també en la gran novetat d'aquesta 37a edició d'Arco: la secció comissariada dedicada al futur. L'espai, que agafa el títol d'una frase de Borges, El futuro no es lo que va a pasar, sino lo que vamos a hacer, té una comissària catalana, Rosa Lleó, que signa la selecció amb Chus Martínez i Elise Lammer, i amb diversos artistes de Catalunya, des de les avantguardes històriques, representades per Salvador Dalí, fins a creadores contemporànies, com Eva Fábregas o Regina Jiménez.\nCom és habitual, la creació catalana desborda les galeries autòctones amb artistes de totes les generacions i disciplines, des de Tàpies, Grau Garriga i Moisés Villèlia fins a Núria Güell, Pep Vidal i David Bestué, passant per Muntadas, Plensa, Fontcuberta i Aballí. Entre els projectes especials, Jordi Colomer presentarà per primera vegada a Espanya, de la mà de la madrilenya Juana d'Aizpuru, una de les obres que es van produir per al Pavelló Espanyol de la darrera Biennal de Venècia. A l'estand de la Diputació de Huelva Joan Fontcuberta exposarà la campanya que ha creat per al futur parc temàtic dedicat a Mart que es construirà a la zona, mentre que les obres de Daniel Steegmann Magrané a la sala Fundació Arquejo podran ser admirades només pels visitants amb entrada VIP. Urroz ha agraït la tasca de Josep Aloy, director de Polígrafa i "viatger incansable", com a membre del comitè encarregat de seleccionar les 208 galeries participants.\nEn la seva tercera vegada d'extensió a Arco, la fira catalana de llibre d'artista i edició contemporània Arts Libris (que celebra a l'abril la novena edició a Barcelona) tindrà una presència molt més rellevant que els anys anteriors, amb 30 editors internacionals, set dels quals són de Barcelona. "Hem crescut en espai i en nombre d'expositors", va explicar Rocío Santa Cruz, fundadora i directora.\nUna altra novetat important és la creació del premi de vídeo Fundació Han Nefkens, dotat amb 15.000 euros, que pretén consolidar la carrera de joves prometedors oferint-los la possibilitat de desenvolupar una nova obra, que s'estrenarà en aquest cas durant Arco 2019. "El procés de selecció es farà a partir de les candidatures presentades per deu scouts, cercadors encarregats per la Fundació", va indicar Nefkens, col·leccionista i mecenes d'origen holandès, que considera Catalunya la seva pàtria d'adopció. El nou premi s'afegeix a la segona edició d'ART Situacions, que reafirma el seu compromís amb l'art emergent internacional, i la tretzena edició del premi adquisició Arquejo-BEEP d'Art Electrònic, reservat a obres vinculades a la recerca artística en l'àmbit tecnològic, presents a la fira. A tot això s'hi sumen els experts que intervindran al Fòrum i les trobades professionals, com Ferran Barenblit, director del Macba; Marko Daniel, flamant director de la Fundació Miró; el comissari Juan Canela i el bufet d'advocats Cuatrecasas.\nEls números de la fira\nLloc: pavellons 7 i 9 d'Ifema\nDates: del 21 al 25 de febrer\n2 dies reservats als professionals\n3 dies per a tot el públic\n208 galeries de 29 països\n160 al programa general\n51 als programes comissariats\n16 galeries catalanes al programa general\n3 al programa dedicat al futur\nCatalunya porta a ARCO les seves tendències creatives de l’últim segle


Stories - #02 | Guia de Camisetes Tèrmiques | WONG SPORT\n#02 | Guia de Camisetes Tèrmiques\nÉs difícil escollir entre camisetes semblants si no coneixes les diferències. Aquí podràs trobar la millor camiseta tècnica per a cada situació.\nCom escollir la teva camiseta tèrmica?\nSabem que és difícil decidir-se entre camisetes similars si no coneixes les diferències. Per això hem creat aquesta guia, perquè trobis la millor camiseta tèrmica per cada situació. Comencem amb aquest resum:\nCamiseta compressiva tèrmica capa única\nActivitat: Running, Trailrunning\nTemperatura: 15ºC - 5ºC\nCamiseta lleugera tèrmica primera capa\nActivitat: Esquí, Senderisme, Muntanya\nAjust: Tall recte - Primera capa\nTemperatura: < 5ºC\nCamiseta cenyida tèrmica primera capa\nActivitat: Running, Trailrunning, Ciclisme, Esquí, Muntanya\nAjust: Cenyit - Segona pell\nTemperatura: < 12ºC\nCamiseta tècnica de polipropilè tèrmica de primera capa\nActivitat: Running, Esports d’equip, Ciclisme, Tennis, Paddle\nTemperatura: < 15ºC\n15ºC - 5ºC\nS, M, L, XL Màniga Llarga i Curta\nFa fred a fora. Vols anar a córrer sense haver de carregar jaquetes o capes addicionals. No fa vent i et sents amb ganes de córrer lleuger i salvatge. Sigues versàtil: escull la camiseta ARYA. És una prenda suau i elàstica, com una segona pell pel teu cos aportant una sensació de seguretat amb l’adequat nivell de compressió. Té un alt nivell de transpirabilitat i de regulació de la temperatura.\nCaracterístiques del teixit:\nCombinació de Poliamida i Polipropilè\nL’Elastà aporta un alt nivell d’elasticitat i compressió lleugera\nA l’esquena hi ha una configuració en trama que permet evacuar la suor més fàcilment\nEsquí, Senderisme, Muntanya\nTall recte - Primera capa\nHome: M, L, XL\nDona: S, M, L\nLA MÉS LLEUGERA\nÉs temps de muntanya. Vols gaudir de l’aventura tot el dia. Has de mantenir el cos calent, però sense sentir-te aclaparat per la roba. Caminar pel bosc, plantar la tenda al costat del llac, escalar fins el cim de la muntanya i apreciar la vista: la THERMOACTIVE és la tèrmica de primera capa per viure aquests moments.\nPolièster que incorpora ions de plata amb propietats antibacterianes, afavorint la inhibició de l’olor corporal\nTeixit de doble capa que ajuda a millorar l’aïllament tèrmic i el manteniment de la temperatura corporal\nRunning, Trailrunning, Ciclisme, Esquí, Muntanya\nCenyit - Segona pell\nS, M, L, XL Unisex\nLA TEVA SEGONA PELL\nDurant l’època de fred s’entrena tan intensament com en qualsevol altre època. Necessites una bona gestió de la suor per tal de no sentir-te incòmode. No dubtis: DAS és la teva opció. Com una segona pell, aquesta primera capa tèrmica està pensada per esportistes imparables. Porta-la sota una jaqueta o un talla-vents i no et preocupis més per la suor.\nMajoritàriament fabricada amb Poliamida, la millor opció per evacuar la suor\nTacte suau i alta elasticitat, ajustada al cos\nTrama del teixit per facilitar la retenció de l’escalfor\nRunning, Esports d’equip, Ciclisme, Tennis, Paddle\nHas quedat amb els teus companys/es d’equip per un entrenar tard al vespre. Has de posar-te una tèrmica sota l’equipació de l’equip. Estàs preparat per jugar, suar i passar-ho bé? La camiseta KAY és la ideal: manté la calor i redueix l’humitat. Dissenyada per persones que busquen una camiseta d’alta qualitat, feta amb un teixit que no s’empapa amb la suor. Si no vols sentir-te aclaparat amb la prenda, aquesta és la teva camiseta.\nTeixit de Polipropilè, òptim per la transpiració i l’expulsió de la suor\nPrenda d’alta elasticitat i molt suau


Fer la revolució ballant\nParlem amb Paul Laverty sobre ‘Jimmy’s Hall’, l’últim film de Ken Loach, ambientat a la Irlanda dels 30\nPaul Laverty no podria estar més fora de lloc al luxós club marítim on l’ARA va entrevistar-lo el maig passat durant la presentació al Festival de Canes de Jimmy’s Hall, la seva onzena col·laboració amb el director Ken Loach. El guionista per excel·lència del cinema social, de pell colrada pel sol i gest enèrgic, contrasta amb els mandrosos milionaris que es passegen a càmera lenta entre les gandules. Amb el seu fort accent escocès, Laverty explica d’on ve el seu interès pel protagonista del film, Jimmy Gralton, l’irlandès deportat el 1933 del seu propi país sense judici per haver construït un espai d’esbargiment obert a tota la comunitat. “Me’n va parlar un amic que vaig conèixer a Nicaragua fa molts anys, el dramaturg Donald O’Kelly -diu Laverty-. El Donald va escriure una obra sobre la història del Jimmy per representar-la en un projecte de teatre social amb immigrants a l’espera de ser deportats. Em va passar la informació i vaig quedar meravellat amb la vida del Jimmy i tot l’esforç que van posar ell i la seva comunitat a construir amb treball voluntari un pavelló per reunir-se, discutir, aprendre i, per descomptat, ballar i cantar”.\nGralton va ser una figura incòmoda per als poders fàctics del comtat de Leitrim. Era, al cap i a la fi, un activista d’esquerres que reclamava espais secularitzats en la Irlanda ultracatòlica del 1932, on una missa eucarística al Phoenix Park de Dublín podia convocar més d’un milió de persones, quan la població total del país no arribava als tres milions. “L’Església i l’estat anaven de bracet en tot -apunta Laverty-. Gralton només volia una mica de llibertat en un país on l’Església pretenia controlar l’educació. En realitat les coses no han canviat gaire. Mira què passa avui dia amb la gent que qüestiona l’ statu quo, com Chelsea Manning”.\nLaverty va proposar-li a O’Kelly escriure un guió perquè Loach el portés al cinema, però el dramaturg va declinar l’oferiment en favor seu. Al guionista no li va costar posar-s’hi, sobretot quan va explicar-li a Loach la història del Jimmy i va veure com l’emoció brillava en els ulls del director de Terra i llibertat. El problema, esclar, va ser completar els forats de la biografia de Gralton. “Un dels motius per fer la pel·lícula és que el Jimmy era una figura gairebé desconeguda per als irlandesos -comenta-. I no és estrany, perquè van fer tot el possible per esborrar la seva memòria. Als arxius no hi ha documentació sobre la seva deportació. Algunes persones de la comunitat van mantenir viu el record del Jimmy amb visites anuals a les restes del pavelló cremat i una petita revista. Per sort, alguns descendents del Jimmy han conservat moltes històries i records familiars que ens han ajudat a explicar com era”.\nPerò aquests relats, transmesos de generació en generació, eren insuficients per configurar tots els aspectes necessaris d’un retrat cinematogràfic. “En una pel·lícula hem de capturar la vida interna, les contradiccions, els dubtes i les il·lusions -diu Laverty-. Així que el Ken i jo vam decidir que faríem una història inspirada lliurement en els fets”. Va ser així que Laverty es va inventar el personatge del pare Sheridan: “És més sofisticat que el típic mossèn de l’època, cosa que el feia més interessant: està enfrontat al Jimmy, però al mateix temps el respecta, perquè reconeix en ell un autèntic creient, tot i que d’un altre credo”. Laverty tampoc té constància que Galtron, que va viure una dècada als Estats Units, fos aficionat al jazz i tingués un gramòfon i una col·lecció de discos, però va optar pel se non è vero è ben trovato. Així, èxits de swing i ragtime de l’època animen els balls del pavelló al film i atreuen joves dels voltants tot i l’oposició de l’Església. “Crec que la pel·lícula també pot servir per trencar amb l’estereotip que la gent implicada en política és seriosa, sectària i trista -opina Laverty-. En la meva experiència de l’activisme, són gent a qui li agrada ballar, beure i passar-s’ho bé”.\nCasat amb la cineasta Icíar Bollaín, Laverty demostra que segueix amb interès l’actualitat espanyola quan compara el poder que exercia l’Església a la Irlanda dels anys 30 amb el capitalisme que regna a Europa. “És la mateixa classe de domini sobre la vida de les persones -afirma-. Ara l’única manera d’organitzar la societat és el lliure mercat. Però mira la situació d’Espanya. Famílies vivint de la pensió dels avis, parelles que no es poden permetre tenir fills... És una generació perduda, un maleït desastre! Hem de fer-hi alguna cosa”.


CSALUT, CONSUM I CIÈNCIA\nC.01Educació per la salut C.01.01\nPrevenció de trastorns alimentaris: autoestima i habilitats socials\tC.01.02\nCom ens hem d'alimentar?\tC.01.03\nPrevenció de l'obesitat: menjar més fruites i verdures de temporada\tC.01.04\nHàbits alimentaris i emocions\tC.01.05\nInformació i prevenció de conductes de risc. Habilitats socials\tC.01.06\nPromoció d'hàbits de vida saludable\tC.01.07\nPrevenció de infeccions de transmissió sexual (ITS) i embarassos no desitjats\tC.01.08\nRenou i salut: Sabem relaxar-nos?\tC.01.09\nL'escola al mercat\tC.01.14\nDesdejuni saludable\tC.02Prevenció de drogodependències\nTallers informatius i formatius sobre drogues i conductes adictives\tC.02.02\nTaller d'habilitats per la vida per a joves\tC.03Consum responsable\nConèixer Mercapalma\tC.03.02\nLudoteca de comerç just\tC.02.02 / SALUT, CONSUM I CIÈNCIA / C.02 Prevenció de drogodependències\nTaller d'habilitats per la vida per a joves\nTreball grupal informatiu i formatiu amb adolescents i joves que cursen una formació laboral o realitzen activitats a altres serveis. Són cicles de sessions on s'aborden diversos temes (autocontrol emocional, informació sobre que són les drogues, autoestima, educació de valors, tipus d'oci, etc.). La metodologia és participativa. La informació es complementa amb dinàmiques de debats, role playing, concursos, etc.\nDurada mitja 8-12 sessions, de 60-90 minuts de durada.\n- Informar sobre els efectes i riscs reals de les drogues.\n- Fomentar el desenvolupament de les seves habilitats i recursos personals que reforcin l’adolescent i el facin menys vulnerable davant les pressions de l’entorn cap al consum (amics, altres persones de referència, els mitjans de comunicació, la societat…)\n- Millorar la capacitat dels adolescents i joves per a tolerar la frustació i millorar el control emocional, de forma que la seva motivació per aconseguir fites vagi més enllà de l'immediat i permeti un esforç continuat.\n- Abordar el tema del consum de drogues dins l’àmbit laboral.\n- Motivar i donar suport per a l’adopció d’hàbits i estils de vida saludables.\n- Educar per a la salut (prevenció VIH i MTS).\n- Realitzar un treball en xarxa amb els serveis que hi intervenen.\nAquesta activitat s'adreça a educació Secundària Obligatòria, Batxillerat, Formació Professional de grau mitjà i grau superior, PQPI.\tObservacions / Condicions\nEs convenient i recomanable complementar aquesta activitat amb un taller preventiu per a pares i mares:\nSessions informatives en format de xerrades, tallers o escoles de pares, sobre hàbits saludables i prevenció de conductes addictives i consum de drogues, entre una i sis sessions de 60-90 minuts de durada\nPer a qualsevol consulta, podeu contactar amb el SEPAD (Servei de Prevenció de Conductes Addictives i Drogodepències) tel. 971 256 215 e-mail: sepad@a-palma.es / jmpascual@a-palma.es\nAquests tallers es realitzen de dilluns a divendres. Durada mitjana de 8-12 sessions, de 60 a 90 minuts de durada .\nEs realitzen a l'aula i altres espais dels centres que siguin adients per a l'activitat.\t© Ajuntament de Palma 2012-2013 | Avís legal


5 signa que un home de Virgo està caient d'amor - Bloc\nVirgo és un signe de la terra i com que aquest company particular va néixer entre les dates del 23 d’agost i el 22 de setembre, això vol dir que esteu tractant amb una personalitat forta, una persona una mica conservadora per naturalesa i, sobretot, una pràctica i ben organitzada. home.\nVirgo és una de les persones més organitzades que haureu conegut mai i, fins i tot si la seva vida és en un caos absolut, bé, encara segueix d’alguna manera la legislació i l’ordre. El pobre noi no es pot “deixar anar” perquè, si troba a faltar cap detall, està inquiet. No és d’estranyar que acostuma a ser sobrecrític, ja que la seva ment analítica i organitzada és el que el fa tenir tant d’èxit en els negocis i altres aspectes de la vida.\nVirgo acostuma a ser tímid i es preocupa pel futur, especialment les coses que no pot controlar. És habitual que Virgos es converteixi en preocupant i que fregui les altres persones de la manera equivocada. Els detalls sempre importen a Virgos, i si altres persones s’apassionen, Virgo segur que els avisarà.\nPerò simplement perquè Virgo pugui ser atractiu, ens encanten molt els homes per la lleialtat i la necessitat de triomfar. És tradicionalment saludable, aficionat a la natura i net! Fins i tot els seus defectes poden ser encantadors, ja que rarament demana ajuda, perquè està tan decidit a acabar les coses i a l’altura de les seves promeses.\nSi sortiu amb un home de Virgo, potser us ajudarà a saber què li fa marcar abans de seguir una relació seriosa. Tanmateix, abans d’aquest punt, assegureu-vos que estigui interessat en vosaltres i no es tracti només d’un coqueteig sense ànims.\nVirgo acostuma a ser tímid o massa formal, per la qual cosa no és impensable que pugui coquetejar amb tu només perquè no estava acostumat a lligar per divertir-se. Dit això, podeu trobar signes específics quan conegueu que un home de Virgo li agrada molt o fins i tot si s’enamora. Prenem en compte cadascú i tornem a la pregunta de si trobar-se amb un Virgo és l’opció adequada per a vosaltres.\n1. Recorda els detalls!\nSabeu com la majoria dels homes no recorden mai res? Bé, definitivament no és Virgo, ja que els detalls són tota la vida. Si realment t’agrada, recordarà coses concretes i coses importants sobre les teves converses, el teu passat i les dates i noms importants. Aquest és el signe de l'amor que fa créixer: un home que pren notes!\n2. Vol escoltar la teva veu i parlar amb tu.\nSi bé alguns nois són tímids i poden donar-vos missatges de text durant un temps, Virgo es caracteritza per l’acció, encara que no sigui gaire romàntica. El que farà és trucar-te per telèfon. A mesura que aprofundeixi per a tu, voldrà escoltar la teva veu, interaccionar amb tu i implicar-se en la teva vida. En definitiva, no és un gran aficionat a esperar una resposta un cop se li passi al cap que hi ha una connexió.\n3. Aprèn a relaxar-se amb tu.\nPot ser que sigui la seva única manera de relaxar-se, deixar-se anar (una mica) i gaudir d’altres coses que no siguin del treball. Els virgos acostumen a ser rígids fins que troben una parella amb la qual poden sentir-se segurs i, a continuació, deixen baixar la seva guàrdia, confiant implícitament en la seva parella. Vostè sabrà amb certesa si se sent segur al seu voltant per la quantitat que comença a confiar en tu. No revelarà els seus secrets a ningú ... almenys, a qui no estigui enamoradament!\n4. Sens dubte no és només una cosa física!\nVirgo coneix la diferència entre l’amor i la luxúria i, com més li agrada, més atreta es converteix en la vostra intel·ligència i habilitats. També us mostrarà els seus objectius alts, ja que us demana les vostres opinions, les vostres perspectives i les vostres actituds sobre la vida. Això és important per a ell, molt més que coquetejar. Ara, això no vol dir que no estigui desinteressat pel sexe, no només és la seva motivació principal. En aquest sentit, els homes de Virgo són més fàcils de datar romànticament que la majoria d’altres homes. (Tot i que mai vaig dir que conviviu amb ells era més fàcil!)\n5. El seu llenguatge amorós és el dels “regals”: regals no només de les coses, sinó també en el temps i l’esforç.\nUn home de Virgo no té flors amb les paraules, per la qual cosa no serà romàntic com al cinema. Però intentarà ser dolç, fer coses per tu i invertir temps i energia en fer-te feliç. Et sorprendrà amb gestos i recordarà totes les petites coses que dius just a temps per regalar un aniversari o un regal d'aniversari. També us espatllarà amb regals ja que la majoria de Virgos acostumen a tenir una carrera professional ben pagada.\nPerò és Ell qui vols?\nEn poques paraules, has de ser el “tipus” adequat per combinar amb un Virgo. Els homes vèrgens solen seguir el patró de ser romàntics i dolços al principi, però finalment es tornen més crítics i frustrats amb el comportament de la seva parella. Per què és això? No és perquè sigui ingrat ...\nEl problema és simplement que T’ESPECTA a ser un alt performer, organitzat com ell, i fermament dedicat al teu curs de vida i a la seva relació. Si comenceu a esforçar-vos menys o si intuïu que deixeu de cuidar-lo, es frustra i això comporta un comportament excessiu i crític.\nSi sou del tipus que coincideix amb Virgo, és a dir, que esteu organitzat i teniu un rendiment diari, no us resultarà cap problema. Però si sou el tipus de dona que vol relaxar-se, relaxar-se i no prendre's les rutines seriosament ... potser, per descomptat, podríeu gaudir d'un romanç volàtil.\nRecorda, però, que i quan Virgo compleix la seva parella, es demostra ser un soci fidel, un home de família devot i sempre honest amb la seva sensació. És un 'element del col·leccionista' en cert sentit, però si sou el col·leccionista adequat, la vostra relació florirà.\nPerò si ho fa qualsevol altre home i no podeu fer crítiques per no faltar aquests detalls excel·lents, no invertiu massa en Virgo. Els amants del Virgo, sens dubte, apreciaran un home de la seva vida que es pren el romanç seriosament.\nproves de capricorn\nPer què els jugadors s'estableixen i es casen\nLa regla sense contacte funciona amb els homes?\nEncanteri per fer que algú us obsessioni amb vosaltres\nTècniques de petó que el condueixen\nCom dir de manera instantània si a un home li agrada: 9 formes subtils que pot faltar\nCom fer que un noi us persegueixi usant la psicologia masculina (funciona cada cop)\n3 preguntes inofensives que despertaran el seu amor i devoció


Jordi Galves: Gaudí, antimodern - El Temps\nL’antimodern és el que ha deixat de creure en la modernitat però només —i aquí el només és essencial— després d’haver estat prèviament modern. De la mateixa manera que el modern ha deixat de creure en el classicisme i en l’academicisme, l’antimodern ha deixat de creure en la modernitat com a tarannà i desenllaç definitiu. Ha deixat de creure en l’existència d’un llenguatge artístic que sigui fulminant i per sempre més. Almenys, pel que fa a la creativitat, l’antimodern desconfia sempre, desconfia de les solucions màgiques, fins i tot de les innovadores. Per a Antoni Gaudí “l’originalitat consisteix a tornar a l’origen”. Es pot constatar des de la primera casa que basteix, la fastuosa casa Calvet, decorada amb tota la força de l’exotisme i de la devoció a la Mare de Déu, amb rajoles blanques i blaves —els seus colors—, fins a la Pedrera i la Sagrada Família, encara amb molta més imaginació i virtuosisme formal, però també amb formes més pures. Formes que recorden una cova. En conjunt, el de Gaudí és l’apassionant itinerari d’una de les millors mostres de creativitat de tots els temps. Però que l’arquitecte no viu com a innovació —encara que l’és—, com a escapatòria de l’entorn, sinó com un sumptuós retorn a l’ànima més profunda de Barcelona. A la cova de la muntanya. Una muntanya que és alhora Montjuïc —per això el pic més alt projectat de la Sagrada Família té un metre menys, en senyal de respecte a l’obra de Déu— i també la muntanya sagrada de Montserrat.\nLa cova és l’abisme interior de la muntanya, correlat de l’úter d’on neix la vida, d’on neix l’ésser humà i, per tant, el Déu-home, el Crist de Betlem. La recerca de la reconstrucció de la cova a través de l’arquitectura no és sinó l’intent quimèric de donar a l’ésser humà un lloc adient per viure. Des del convenciment que el millor lloc no pot ser cap altre que el cos matern. A mesura que es van bastint els edificis de Gaudí, les formes de la naturalesa guanyen protagonisme fins a ser sobiranes com en la façana ondulada i cavernosa de la Pedrera, un edifici que, com se sap, s’havia de coronar per una estàtua de la Mare de Déu, a qui va dedicat. Per aquest motiu Maria passa de parir en un estable a parir en una cova, segons una insistent tradició apòcrifa de la història sagrada. No estem parlant de confort interior ni de si són habitables o no les cases de Gaudí. El que compta és el símbol, la forma plàstica, l’infinit poder protector de la bellesa. Els interiors de la Pedrera són coves i una enorme gruta és l’estructura del portal del naixement de la Sagrada Família. La perspectiva de l’ull de l’escala de les torres de la Sagrada Família evoca, per posar un exemple ben conegut, un nautiloïdeu o si volem, la closca d’un mol·lusc que, com el cargol, porta al damunt la casa, la seva cova. És l’enorme poder de suggestió. El Montjuïc, la muntanya dels orígens prehistòrics de què s’allunyaren els primers barcelonins per bastir la ciutat primigènia és ara, cova i mare, al centre mateix de la metròpoli amb el nom de Sagrada Família. Francesc Pujols constata que l’arquitectura de Gaudí és monstruosa, barroca i recargolada de la mateixa manera que l’època moderna ha cargolat i recargolat la poesia, la música, la pintura i l’escultura per retrobar la bellesa perduda en l’aplicació freda i correcta dels cànons acadèmics. I així ho ha vist en la nostra època Perejaume en el seu estudi Ludwig Jujol quan parla del pessebrisme. Al que més s’assembla la façana del Naixement de la Sagrada Família és a un pessebre. I concretament al gegantí pessebre amb forma de caverna iniciat al segle XVII i que ocupa dos panys de paret de la casa Trinxeria d’Olot, la ciutat aleshores productora industrial d’imatges de sants. A mig camí del sublim i de l’extravagant, Gaudí reinterpreta a escala natural la forma popular de modelisme que no és sinó la cova del naixement. Mirem aquestes figures, els pastors, el nen Jesús, Josep i Maria, els apòstols, l’ase, les gallines, el mussol i el cedre tot cobert de coloms blancs, tot plegat, inclosa la figura de l’anarquista que duu a la mà una bomba Orsini, és d’una banalitat que sorprèn i que alarma. I de fet, aquesta presència prematura del kitsch subratlla la importància dels mitjans prefabricats en la construcció de la gran metròpoli, l’inevitable protagonisme de les despulles de tot tipus, ja sigui per a l’elaboració del trencadís, que reaprofita les restes de ceràmica, com de la imatgeria popular i adotzenada.


Antonio Diéguez sobre els nous imposts: "és com llevar als ciutadans una paga extra"\nmarç 20 Antonio Diéguez sobre els nous imposts: "és com llevar als ciutadans una paga extra"\nEl PSIB-PSOE torna a demanar que es suspengui també l'impost a l'aigua embotellada, per ser un producte de primera necessitat\nEl PSIB-PSOE ha expressat el seu rebuig a l'avantprojecte dels nous imposts que començarà dimarts que ve la seva tramitació parlamentària. En declaracions fetes després de la Junta de Portaveus, el socialista Antonio Diéguez ha lamentat la "desorientació" del Govern, que ha aprovat aquests imposts sense cap consens i cap diàleg, de forma improvisada i totalment en contra de la seva pròpia ortodòxia econòmica neoliberal. "El Govern ha aconseguit una cosa insòlita en aquesta comunitat autònoma : posar-se en contra tots els sectors econòmics i socials", ha explicat Diéguez.\nEls socialistes estan en contra dels nous imposts perquè suposen un atac directe als sectors econòmics i al consum, no són ni progressius ni mediambientals, perjudicaran directament a les famílies i frenaran la recuperació. "Els imposts graven els productes de consum bàsic de les famílies, i provocaran inflació, a més d'una contracció de la demanda i la disminució de l'activitat econòmica", ha denunciat Diéguez. De fet, segons diversos estudis, els imposts podrien suposar uns 700 euros més de cost anual per a una família. "És com llevar als ciutadans una paga extra", ha apuntat el socialista.\nEl PSIB-PSOE ha presentat un total de 90 esmenes, 77 de supressió i una a la totalitat, a l'avantprojecte de llei d'imposts. Una de les propostes socialistes és retirar l'impost a l'aigua embotellada, que és un producte de primera necessitat, al igual que la llet. Tal com estava plantejat l'impost, un 50% dels ingressos provenien de la llet i l'aigua, ara tot haurà de recaure damunt l'aigua, si no es canvia. "Consideram que l'aigua és un producte de primera necessitat, com la llet, i demanam que es retiril'impost", ha apuntat Diéguez.\nEl socialista ha afegit que els imposts regressius del Govern tenen alternativa en les propostes socialistes, que defensen que pagui més qui més té, amb pujades de l'IRPF a les rendes més altes, un impost a empreses que contaminin, o més impost als grans patrimonis.


El proper divendres, dia 6 de setembre es presenta a Montblanc el llibre de Josep Recasens L’impacte de la fil·loxera a la Conca de Barberà (1870-1905).\nAquesta obra va ser la guanyadora del premi Aires de la Conca de l’any passat, que patrocinen el Consell i l’Arxiu Comarcal.\nL’acte tindrà lloc a les 7 de la tarda a la Sala Noble del Consell.\nEl llibre que es presenta és el volum número 10 de la col·lecció del premi Aires de la Conca. En poc més de 150 pàgines repassa el període històric que va de la “febre d’or” a la destrucció de la viticultura de la Conca de per la plaga de la fil·loxera, amb especial incidència amb l’impactre que significà el pagament dels impostos.\nC.C.C.B., cultura, oci


Ibis Centru Sibiu Hermannstadt Sibiu Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n2-4 Calea Dumbravii, Sibiu Centre, Sibiu, Romania - Veure al mapa\nBasada en 2544 comentaris\n"The double bed was perfect, the room was clean, the check in..."\nMatrimonial Room with Queensize Bed (1-2 Persons)\nClassic Room with twin beds Mountain view\nDissenyat tant per oci com per negoci, Ibis Centru Sibiu Hermannstadt està situat idealment a Sibiu City Center; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com Explorer Sport, Teatre Estatal Radu Stancu, Biblioteca British Council.\nSimplement imagini's totes les comoditats i diversions que vostè espera de Accor Hotels i afegeixi-hi el comfort de la seva llar. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, instal·lacions per a reunions i banquets , lloguer de cotxes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, escriptori, telèfon, aparell de televisió a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen massatge, solàrium estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Ibis Centru Sibiu Hermannstadt és una selecció idònia per a la vostra estada a Sibiu.\nComentaris de Booking.com (2544)\nTots els tipus de viatgers (2544) Parelles (1148) Viatgers en solitari (518) Famílies amb infants petits (345) Famílies amb infants grans (108) Grups (426)\nde 2544 comentaris\nJust perfect! Every time again ”\nJust perfect! Every time again\nHotel in super Lage”\ngute Lage mit Nähe zur Innenstadt und zum Flughafen, Hotel auch ohne Frühstück möglich\nAlles in allem o.k., wenn auch das Personal recht nachlässig, unmotiviert und desinteressiert erschien\nDas Hotel ist akzeptabel und günstig für eine Nacht, das Restaurant ist ebenfalls passabel, das Frühstück nicht gerade umfangreich


Els efectes de la crisi econòmica. Cooperació catalana\nEls darrers cinc anys el govern català ha doblat els recursos en cooperació en un esforç de situar la cooperació oficial catalana al nivell que exigeix la ciutadania i que han assolit els països més avançats en aquest àmbit. El Pla director de cooperació 2007-2010 preveia destinar en quatre anys 130 milions d'euros i assolir la fita del 0,7% dels tributs propis de la Generalitat l'any 2012.\nEl context econòmic actual, però, ha afectat les polítiques de l'Agència Catalana de Cooperació al Desenvolupament, com la resta d'àrees de la Generalitat, i està provocant que el camí cap als objectius fixats sigui una mica més lent d'allò que s'havia previst. Aquesta situació s'ha notat, sobretot, els darrers dos anys. El 2007 la baixa recaptació de l'impost sobre transmissions patrimonials i actes jurídics documentats va provocar la reducció dels ingressos prevists per a aquell any fins a mil milions d'euros; això va afectar també el creixement previst per al 2008. I la situació no ha millorat durant el 2009. Aquest any, l'ACCD ha destinat 49,7 milions d'euros en concepte d'ajut al desenvolupament.\nAquest retrocés és degut a la necessitat d'adaptació a l'actual situació econòmica de la Generalitat i a la manca d'un model de finançament que respongui a les necessitats de Catalunya. El compromís del govern català amb el desenvolupament i amb la comunitat internacional continua vigent i, a més, així ho vol la població catalana: vuit de cada deu persones a Catalunya consideren prou important que els països més enriquits destinin recursos per al desenvolupament dels més empobrits, segons un estudi realitzat el 2009 pel Centre d'Estudis d'Opinió.\nA data d'avui, no serà possible arribar al 0,7% l'any 2012, tal com es va plantejar inicialment perquè, segurament, en comptes de créixer un 25% anual per arribar-hi, caldrà allargar el termini d'arribada. No obstant això, es mantindrà el compromís amb el finançament del desenvolupament, encara que sigui a un ritme més baix, per ser responsables i continuar demostrant solidaritat als pobles que ho necessiten.\nData d'actualització: 28.12.2009


A José Antonio Urruticoechea Bengoechea, més conegut pel sobrenom de Josu Ternera l'acaben de detenir a Sallanches la policia francesa i la Guàrdia Civil espanyola, quan ja tot el món informatiu el feia com "desaparegut tàctic" en estar políticament amortitzat per complet després de l'adéu a les armes d'ETA.\nSe sabia en els mitjans de comunicació que el número 1 de la banda terrorista havia fugit quan tenia immunitat parlamentària a Euskadi, que patia, en aquell moment, de càncer i que estava en l'all de les negociacions secretes, on els periodistes li reconeixíem, fins i tot, com la pedra angular que podia torçar la mà dels etarres més sanguinaris que barallaven perquè la banda criminal no desaparegués. La seva veu en el comunicat final d'ETA ens confirmaria a posteriori aquest paper de Cap Suprem que tots li atribuíem.\nNingú esperava ara, llevat de les famílies de les seves víctimes, que Ternera fos detingut a hores d'ara, tan a prop del dol per la mort del seu mortal enemic Alfredo Pérez Rubalcaba, el seu oponent/interlocutor a l'altra banda de la taula de converses.\nPer això aquesta detenció crida l'atenció, per molt que les forces de seguretat de l'Estat ens diguin que sempre s'han mantingut alerta, com és la seva obligació, i que se li ha enxampat ara, que és quan s'ha pogut fer. Molts som escèptics davant aquest mantra, perquè sospitem que la història del personatge té molts capítols que desconeixem que, segurament, faran possible que aviat sapiguem alguna cosa més sobre els misteris que tanca la seva fugida i per descomptat el què, com, quan, on i per què ETA va deixar de matar.\nSi a això li sumem l'historial dels crims sense autor conegut que, segurament, Ternera ens podria revelar si volgués, hi ha índex suficient perquè entre tots, especialment els periodistes, puguem donar un salt qualitatiu per conèixer la veritable història dels últims seixanta anys, seixanta ni més ni menys, de les activitats de l'organització que va dirigir aquest Josu Ternera que acaben de detenir a les set del matí quan anava en companyia del seu habitual cuidador i guardaespatlles dels últims anys a l'hospital on rebia tractament.\nTorna Ternera i nosaltres tenim moltes preguntes que fer-li al número 1 d'ETA, però també, és clar, a les tan nomenades en les últimes setmanes, clavegueres de l'Estat.