Els socialistes comencen la legislatura en bona sintonia amb els hotelers\nEl conseller de Model Econòmic, Turisme i Treball, Iago Negueruela, assegura que treballaran "en consens i diàleg constant" amb el sector\n4 min. Palma 22/07/2019 19:08\n651x366 El conseller de Model Econòmic, Turisme i Treball, Iago Negueruela, amb la direcció de la FEHM i l'Agrupació de cadenes hoteleres. / ISAAC BUJ El conseller de Model Econòmic, Turisme i Treball, Iago Negueruela, amb la direcció de la FEHM i l'Agrupació de cadenes hoteleres. / ISAAC BUJ\nLa nova legislatura s'estrena amb bona sintonia entre el Govern i l'Ajuntament de Palma amb el sector hoteler, tal com s'ha demostrat aquest dilluns. El conseller de Model Econòmic, Turisme i Treball, Iago Negueruela, ha assegurat aquest dilluns que el seu equip treballarà "en consens i diàleg constant" amb el sector. Així ho ha indicat en una primera reunió amb la Federació Empresarial Hotelera de Mallorca (FEHM), en la qual Negueruela ha rebut les peticions de l'entitat.\nLa presidenta de la FEHM, María Frontera, ha destacat la necessitat "d'una normativa que faciliti i acompanyi l'oferta turística complementària", en referència a l'oci, el comerç i la restauració. A més, ha recordat que cal "incentivar la formació del capital humà" i destinar l'Impost de Turisme Sostenible a la modernització de les zones madures. El conseller ha mostrat el seu suport a les demandes dels empresaris, tot i que ha recordat que cal esperar que es posin en marxa les comissions per posar-se a treballar-hi.\nEl repte del turisme d'excessos\nPel que fa a l'Impost de Turisme Sostenible (ITS), Frontera ha reclamat que "no es destini a qualsevol cosa", sinó que reverteixi en "les zones turístiques, que es troben totalment abandonades" i ha instat l'Administració pública que s'hi impliqui. Quant a aquesta qüestió, el socialista espera que "el govern d'Espanya es formi al més aviat possible per tal d'exigir a l'Estat que part del que s'obté de les Balears reverteixi en les mateixes illes".\nNegueruela, a més, s'ha reunit aquest dilluns mateix amb el batle de Calvià, Alfonso Rodríguez, que ha fet peticions semblants a les dels hotelers, però més enfocades a "la lluita contra el turisme d'excessos", un repte clau que, de fet, forma part dels Acords de Bellver, signats pel PSOE, MÉS i Podem per formar el Pacte. També ha reclamat "l'augment de la seguretat en zones com Magaluf". El batle ha assumit que el seu destí estigui "dedicat a un turisme d'oci nocturn", però exigeix "control" mitjançant l'augment d'efectius de la Guàrdia Civil.\nNegueruela ha dit que ho comunicarà al nou govern d'Espanya quan es tanqui el nou executiu i que, com l'any passat, reforçaran "la seguretat d'aquesta àrea tant durant els caps de setmana com amb accions concretes". En aquest sentit, Rodríguez ha informat de "l'obertura d'un nou punt d'atenció de la Guàrdia Civil al cor de Magaluf, a Punta Balena". Tot i això, reconeix que "aquest municipi multiplica per quatre la seva població, per la qual cosa necessita una col·laboració externa" i que "amb un model de turisme de qualitat" aquestes mesures no farien falta.\nReformes a les zones madures\nDe la mateixa manera que Calvià demana una major inversió en els destins turístics madurs per millorar la dotació dels seus serveis, la Platja de Palma sol·licita que la meitat dels doblers que s'hi recapten per l'Impost de Turisme Sostenible s'hi reverteixin perquè beneficiïn tant "veïns com visitants". La plataforma Per una Platja de Palma Cívica ha sol·licitat aquest dilluns al batle de Palma, José Hila, que "cada convocatòria de l'Impost de Turisme Sostenible inclogui una proposta per a aquest districte".\nPer ara ja hi ha previstes mesures com "millors accessos a l'autovia, la construcció de pàrquings, el condicionament del passeig de primera línia i la creació de centres esportius". "El que volem és que es presenti la quantitat més gran de projectes possible per a la Platja de Palma", ha declarat Hila. Fins ara, se n'han aprovat dos: un per a la il·luminació de la primera línia i un altre per al pont dels jueus, ambdós amb un pressupost d'aproximadament dos milions d'euros, segons el batle de Palma.\nHila veu "ideal" que l'ITS sigui la principal font de finançament de la zona per suplir la manca de capacitat d'inversió, que obliga a cercar diners a la llei de capitalitat, a fons europeus, al Govern i on es pugui. El socialista també espera que es formi el govern espanyol perquè es derogui la llei de despesa de Montoro, per tal de "poder gastar el que recapten i no tenir un superàvit de cinc milions d'euros que hem de destinar al pagament del deute".


Curs d'AutoCAD, amb tutor online - Geofumadas\nCurs d'AutoCAD, amb tutor online\nnovembre, 2011 AutoCAD-AutoDesk, Ensenyament CAD / GIS\nAquest és potser, un dels millors cursos d'AutoCAD que he vist, sota els quals se serveixen sota el format d'aula virtual. Dels mateixos autors de VectorAula, que també imparteixen cursos de Corel Draw i Disseny de pàgines web.\nMalgrat que hi ha moltes modalitats i alternatives, entre el més valuós d'aquest és la tutoria i sistema d'avaluació de l'avanç; que difereix d'un curs pres de forma voluntària tipus veure-repetir i també que es pot iniciar en qualsevol moment, sense haver d'esperar una convocatòria.\nEl curs complet dura 90 hores, que es poden complir i repetir al gust en un període de 12 setmanes. Cada setmana conté un capítol en un total de 71 temes de la següent manera:\n1 - Instal·lació i configuració\n1. Requeriments i Instal·lació\n3. Configuració bàsica, pantalla i menús\n4. Introducció: CAD, objectius, coneixements previs\n5. Procés bàsic de treball\n6. Entitats de dibuix bàsiques, lineals i circulars\n7. Edició bàsica: esborrat, paral·lels, dibuix ortogonal, allargar i retallar\n8. Impressió d'esborranys\n9. Emmagatzematge de gràfics\n3 - Precisió en el dibuix\n10. Referències a objectes\n11. Maneres d'introducció de dades: per ratolí, per teclat, i mixtos\n12. Sistemes de Coordenades\n13. Mètodes de selecció d'entitats\n15. limitacions angulars\n16. Acceleradors de treball\n17. Visualització de plans: ampliació i enquadrament d'àrees i detalls\n4 - Entitats i edició complexes\n18. Formes complexes: corbes, polígons, el·lipses, corbes quadràtiques i cúbiques\n19. Modificació de geometria\n20. Control de la posició i rotació d'elements\n21. Control de la grandària, longitud, i proporcions\n22. Duplicació d'objectes repetitius: individual, estructurada, radial, matricial, reflectida i paral·lela\n23. Modificacions directes amb pinçaments\n24. Marques de dibuix: punts, divisions i graduacions\n5 - Gestió de projectes\n25. Control de les propietats dels objectes. El color, assignació simbòlica i representativa. Gruix de les línies. Tipus de línia. Mida de les línies discontínues\n26. Organització de projectes per capes. L'administrador de propietats de capes. Control de la visibilitat i impressió de les entitats.\n27. Creació i configuració dels paràmetres per defecte de diferents projectes. La fitxa de plantilla\n28. Neteja de definicions.\n6 - Anotacions i simbologia\n29. Anotacions, escriptura i textos. Configura estils de text\n30. Seccions i ratllats. Els patrons d'ombrejat\n31. Procés de creació d'un element predissenyat. Directrius per a inserir un bloc. Consells i precaucions en l'ús de blocs\n32. Compartir informació entre dibuixos. Arrossegar i deixar d'un dibuix obert a un altre\n33. Dades associats a elements. Definir, inserir i editar blocs amb atributs\n7 - Impressió de projectes 2D\n34. Impressió i plotejat de plànols\n35. Configura presentacions\n36. Configuració de pàgina. Maquetació de diverses vistes. Quadre de retolació. Càlcul de l'escala. Estils d'impressió.\n37. maquetar presentacions\n38. Imprimir la\n39. Convertir PDF\n40. Projectes en format DWF\n8 - Acotació\n41. Col·locació de cotes lineals, alineades, angulars, radials, seqüencials i associades\n42. Gestió d'estils d'acotació\n43. Modificadors d'acotació\n44. Adaptació de cotes, ubicació en plànols\n45. Càlcul d'àrees\n9 Introducció a 3D\n46. Dibuixos Isomètrics 2D\n47. Espai de treball 3D\n48. visualització tridimensional\n49. Estils visuals d'objectes 3d\n51. orbitación dinàmica\n52. Perspectiva paral·lela i perspectiva cònica\n53. Transformació d'objectes 2D a 3D. Elevació de parets\n54. Modificadors de 2D a 3D\n55. Sistemes de coordenades personals\n10 - Objectes 3D\n56. Sòlids vs. malles\n57. Sòlids primitius: prisma, falca, esfera, cilindre, con, piràmide\n58. Sòlids projectats: extrusió, solevado, rotació\n59. Solguts de combinació. operacions booleanes\n61. malles bàsiques\n62. Malles complexes i malles policara\n63. Conversió d'objectes\n11 - Modelatge en 3D\n64. Modificadors de 3D\n65. Edició de sòlids i Eines de modelat de superfícies\n66. Talls i seccions\n12 - Presentacions de projectes 3D\n67. Visualització foto realista: Render\n68. Il·luminació: ombres, il·luminació solar, il·luminació artificial.\n69. Materials: textures, mapejats, acabats.\n71. Impressió avançada 3D. Presentació foto realística final del projecte en 3d. Configuració de làmines. Lliurament en formats digitals.\nEl preu del curs camina pels 190 Euros, gens malament si es considera que és un curs no només 2D sinó també 3D amb certificat que t'envien per correu convencional al finalitzar.\nNo inclou el programa, però es pot usar una versió educativa d'AutoCAD que és totalment funcional per aprendre. Aquest és un llistat d'alguns dels materials digitals inclosos:\nManual del curs amb 12 unitats didàctiques (410 pàgines)\n12 tutorials guiats pas a pas (95 pàgines)\n35 pràctiques de resolució lliure\nCol·lecció de blocs 2D\nCol·lecció d'objectes 3D\nManual de novetats d'AutoCAD 2011 i 2010 a (65 pàgines)\nManual de l'usuari d'AutoCAD 2011 i 2010 a (1024 pàgines)\nFitxes de consulta ràpida (6 pàgines)\nAnnexos: articles, tutorials i exemples (60 pàgines)\nmissatge anterior«Anterior Latinobarómetro, informe 2011\nsegüent post El meu últim viatge a 7 fotossegüent »\n2 Replies to "Curs d'AutoCAD, amb tutor online"\nGràcies per recomanar-nos.\nIntentem fer el curs com a nosaltres ens hagués agradat aprendre-ho. Contínuament estem millorant gràcies a l'freedback amb els alumnes.\nEn uns mesos actualitzarem de nou a la v.2014 amb més vídeos i exercicis en dibuixos reals.\nun curs interessant i amb bon programa d'estudi ... .Serà possible que ens regalessin o incloguessin gratis almenys la part didàctica per així nosaltres en America Llatina els que no podem tenir accés a aquest curs pagament meterial per poder seguir-lo? ... gràcies espere alguna resposta ...... jaime


ARA MATEIX: WikiLeaks Iraq Shooting Video\nWikiLeaks Iraq Shooting Video\nAcollits gràcies a la pressió del Partit Pirata la gent de WikiLeaks, han aconseguit un domini forani (a Suècia) que els permet, de moment, defugir la censura. Prou que han lluitat per treure al carrer quantitats enormes d'informació classificada. Aquest és conegut, però fa escruixir.\nAquest és el mateix, però està subtitulat en castellà (amb errades, però per qui no entengui anglès com jo...)\nAquí trobareu un resum que va sortir a una cadena italiana, però que no permet inserció.\nEm sembla que no cal comentar. Avui a L'Afganistan, es torna a demostrar que si la preocupació és ensenyar a combatre, ensenyar arts de guerra, la guerra sempre es torna contra qui la practica. La pau és l'unic camí, el desarmament l'única sortida.\nescrit per zel a les 21:52\nDoncs sí. Un document realment esfereidor.\nI això és el que ens ensenyen... Què no passarà que ni ens miaginem. Per començar, què no passarà pels cors i els caps de totes i cadascuna de les víctimes innocents d'aquest conflicte, de tots els conflictes.\nSin comerlo ni beberlo, que diuen, et planten una guerra al jardí de casa, i de les cases de tots els teus familiars, amics i veïns, i ja t'ho faràs.\nEl món és ben boig.\nun tema molt difícil i sobre tot, la solució és aquesta?, crec que no.\nI potser deixar de donar tntpeixet a unislamisme que a nivell general esta edn la etapa de la inquisicio.\nAquests de WikiLeaks són uns irresponsables vanitosos i els qui els hi riuen les gràcies són uns ingenus i uns beneits.\nPel que fa a tots aquests "pacifistes" que sempren es queixen de les víctimes innocents; ¿les víctimes del terrorisme islàmic no són víctimes innocents? Quina mena de pau prediqueu? La pax islamica?\nLa llibertat no l'aconsegueixen els beneits i esporoguits, la llibertat la guanyen els lluitadors.\nI us reccordo que la guerra de l'Afghanistan la va aprovar la ONU.\nAgus, el respecte a les opinions és norma del blog, però sí que hi ha víctimes innocents, sempre i arreu, i quan tots ho sabem, de què serveix acusar els qui ho fan públic? Si fins i tot els qui dirigeixen els atacs en senten vergonya, vaja els que encara tenen una mica d'humanitat...\nUn altre aclariment, parlem des del pacifisme, mai des de la guerra, els lluitadors no han de ser assassins, cap d'ells.


L’Ajuntament de Dénia no és partidari de la celebració de l’Octopus Festival al costat de la Marjal – Ràdio Pego\nEl president d’Acció Ecologista Agró, Joan Sala, es va reunir ahir amb l’alcalde de Dénia, Vicent Grimalt, i la regidora d per a parlar sobre la problemàtica de la celebració del Festival Octopus als terrenys de l’antic Safari Park, zona limítrof entre El Verger, Dénia i Pego.\nSegons Joan Sala, l’alcalde a li va manifestar que l’ajuntament de Dénia no va a donar autorització a l’organització del festival de música harcore, anunciat per a celebrar-se del 17 al 20 de juliol, per a ocupar la part dels terrenys del municipi denier.\nhttp://www.radiopego.com/wp-content/uploads/2020/02/Octopus-1.mp3L’Octopus es farà en l’antic Safari Park, terrenys que estan en zona afectada pel PORN del parc natural de la Marjal Pego-Oliva i que, tal com recalca Joan Sala, està en mig de dos zones protegides, la Marjal Pego-Oliva, i Segària.\nAgró considera que l’esdeveniment al costat de la Marjal ocasionar un enorme impacte sobre la fauna del paratge protegit, especialment els ocells com l’àguila pescadora que s’està reintroduint ara a la Marjal, i altres tres espècies en perill d’extinció de les quals ens parla Joan Sala.\nL’ONG s’ha adherit a la denúncia que ha presentat a la Fiscalia Provincial de València l’Associació per a la Defensa de la Natura al sud de València. Aquests dos grups ecologistes coincideixen que el tràfec de públic, (els organitzadors han parlat de 15.000 persones), i la música a tota potència posen en perill als ocells de la Marjal de Pego-Oliva.\nJoan Sala afirma que la denúncia ha estat ampliada, i que els dos col·lectius ecologistes no van a parar fins que aconseguisquen que l’Octopus en faça a un altre lloc.\nA més de la denúncia i la reunió mantinguda ahir amb l’alcalde de Dénia, Agró té previst escriure a l’alcalde del Verger per a informar-li de l’impacte que podria tindre el festival en la fauna de Segària. L’objectiu de l’ONG és aconseguir que es faça a un altre lloc.\nPel que fa a l’encontre ahir a l’ajuntament de Dénia, sembla que el govern municipal denier té seriosos dubtes sobre la celebració del festival, tant pel seu impacte en la Marjal, com en tota la zona que afecta a tres poblacions de la comarca com són El Verger, Pego i Dénia.\nL’alcalde va fer patent que no és gens partidari que se celebre un festival al costat del parc natural i dins la seua zona d’amortiment d’impactes. Grimalt va informar a Joan Sala que la conselleria de Medi Ambient li ha confirmat que, de moment, els organitzadors no han fet cap sol·licitud d’autorització. A més, la conselleria s’ha compromés a tindre en compte les renuències de l’Ajuntament de Dénia, que adverteix de l’impacte al parc natural, els previsibles problemes d’accés i el col·lapse de la carretera i la falta d’un pla d’evacuació.\n← El CB Pego organitza un cicle de xerrades formatives relacionades amb el món del bàsquet\nEl gimnàs de la piscina coberta torna a estar obert al públic →


Plats preparats - La Sirena\nInici > La Sirena Xef>Trucs de cuina>Plats preparats\nAmb els plats preparats de la Sirena\nestalviaràs temps quan cuinis.\nCada un dels productes té indicat a l’envàs la millor manera d’escalfar-lo. Segueix les indicacions i gaudeix de l’elaboració. Als envasos, normalment apareixen varies opcions: microones, forn, foc...\nTambé s’especifica si cal canviar el recipient que el conté o bé podem escalfar-lo o fins i tot consumir-lo a l’envàs original.\nL'últim toc és teu\nEn alguns plats hem deixat que tu hi donis l’últim toc. També en aquests trobaràs a l’envàs la millor forma de preparar-los. Deliciosos arrossos que pots personalitzar amb el teu punt de cocció, crostinis per degustar sols o com aperitiu talladets a trossos petits, saborosos pebrots o canelons farcits, a punt perquè els acabis amb aquella salsa que tan bé et queda. O la nutritiva verdura al vapor a punt per amanir.\nCom escalfar els plats cuinats al microones?


Crida de les "Perles del 68" per la celebració conjunta dels 50 anys - Revista Cambrils\nPublicat el Dijous, 4 d'octubre de 2018 10:14h\nLogo de les Perles del 68 | Cedida\nEls cambrilencs i cambrilenques nascuts l'any 1968 estan preparant una festa de celebració dels 50 anys de manera conjunta. Ja han iniciat els preparatius però ara fan una crida per a que la gent s'hi apunti a través del següent missatge i del vídeo que l'acompanya i sota el qualificatiu de "Perles del 68".\nMissatge de les "Perles del 68"\n50 anys i la història continua. Any rere any, una nova generació de cambrilencs, celebra el seu aniversari i aquest any, és l'any de les“PERLES DEL 68”. Són una generació que va néixer amb la revolució musical i com no podia ser d'un altre manera, amb aquest historial, s'han organitzat per fer-ne una de MOLT GROSSA i el proper 10 de novembre, revolucionaran Cambrils.\nTot va començar el febrer amb un sopar improvisat, una cosa va porta l'altre i ara mateix, ja són prop de 40 els que ja s'han inscrit a la trobada que donarà el tret de sortida a les 18.30 h, a la plaça de l'Ajuntament, amb una fotografia de grup. Tot seguit agafaran el Trenet, per fer un viatge al passat, amb una ruta guiada pel Casc Antic (gentilesa de l'Ajuntament de Cambrils), cap a les 21.00 emprendran el viatge al futur, on la festa està assegurada. Es farà MAS GALLAU on es trobaran amb els acompanyants, per començar el sopar amenitzat amb música de l'època. Més tard se sumaran a la barra lliure acompanyada del ball o al ball acompanyat de la barra lliure..... ja ens ho explicaran!!!\nSi en vols més detalls, vas néixer el 68, vius, treballes o has estudiat a Cambrils, aquesta, és, també, la teva festa i t ́hi pots inscriure, seguint aquest enllaç:\nhttps://goo.gl/forms/76qgu0r8v20iSqsB3 o els perfils a les xarxes que s'han creat per aquesta ocasió a FACEBOOK, INSTAGRAM o TWITTER\nInscriu-t'hi, participa-hi, passa't-ho molt bé, penja les teves fotografies a les xarxes i etiqueta't amb #PerlesDel68 i #Cambrils


Nissan anuncia que presentarà un ERO per a 600 treballadors davant la manca d'acord amb els sindicats La República\nACN Barcelona.-La direcció de Nissan ha anunciat aquest divendres que presentarà un ERO per a 600 treballadors de les plantes de la Zona Franca i de Montcada i Reixac davant […]\nACN Barcelona.-La direcció de Nissan ha anunciat aquest divendres que presentarà un ERO per a 600 treballadors de les plantes de la Zona Franca i de Montcada i Reixac davant la manca d’acord en les quatre reunions que ha mantingut amb els sindicats des que va presentar el pla per prescindir de 600 treballadors mitjançant prejubilacions i baixes voluntàries. De fet, aquest dijous, l’empresa va avisar que optaria per altres “alternatives” ja que les posicions entre les dues parts s’han mantingut molt allunyades des d’un primer moment. En un comunicat, l’empresa, que s’havia marcat aquest divendres com a termini màxim per arribar a un acord, ha assegurat que s’ha “vist obligada” a traslladar aquesta mesura als treballadors. No obstant això, fonts del Departament de Treball han indicat a l’ACN que no havien rebut cap expedient de regulació per part de Nissan.\nEn el comunicat, l’empresa assegura que “ha donat respostes” a les preguntes que el comitè ha plantejat al llarg de la negociació respecte a la nova planta de pintura i diversos aspectes relacionats amb la producció. En aquest sentit, la direcció de la multinacional havia vinculat una inversió de 70 milions d’euros a la nova planta al fet que s’arribés a un acord per als 600 acomiadaments. La intenció de Nissan era arribar a una entesa aquest divendres, com a màxim, i que les baixes no fossin “traumàtiques” sinó voluntàries. Segons va explicar el vicepresident executiu adjunt de l’aliança Renault-Nissan-Mitsubishi, José Vicente de los Mozos, en roda de premsa el passat 26 de març, la companyia també volia arribar al Saló de l’Automòbil de Barcelona amb un acord sota el braç. Davant la manca d’acord, aquest dijous al vespre, els sindicats ja van començar a parlar de mobilitzacions amb l’1 de maig i la fira en el punt de mira.Nissan ha tornat a reiterar la necessitat d’executar les 600 baixes amb l’objectiu de garantir la “competitivitat” de les plantes, “poder optar a nous projectes” i generar nous llocs de treball en un futur. D’altra banda, en el transcurs de les negociacions, la direcció va oferir als sindicats mig punt d’increment salarial els anys 2020 i 2021, fet que la representació sindical va rebutjar per considerar-lo insuficient.Actualment, les condicions que oferia l’empresa per a les baixes voluntàries consisteixen en prejubilacions del 80% del salari fins als 63 anys en considerar que són les condicions de mercat mentre que els sindicats demanen el 90%.A partir d’ara, la direcció de Nissan ha donat 14 dies a la representació dels treballadors per constituir la comissió negociadora i comencin les converses. De moment, però, el Departament de Treball no ha rebut la comunicació formal de cap expedient al registre, que tanca a les dues del migdia.


L’Any Maria Aurèlia Capmany reivindica la dimensió literària de l’escriptora amb espectacles teatrals i conferències – Lo Campus diari\nLa commemoració abordarà la faceta d’intel·lectual i activista cultural de la política barcelonina\nEl Departament de Cultura ha presentat aquest dimecres l’Any Maria Aurèlia Capmany, que se celebrarà aquest 2018 per homenatjar a l’escriptora, recuperar la seva dimensió literària i reivindicar la seva faceta d’intel·lectual i activista cultural. En aquest sentit, la celebració girarà a l’entorn del paper de docent de Capmany, la seva novel·la i narrativa, l’assaig i l’activisme i el camp teatral. Al llarg de l’any s’han previst actes amb la participació de diferents institucions entre els que destaquen els espectacles teatrals. Així el novembre es podrà veure al TNC l’espectacle ‘Parlàvem d’un somni’, la gira de ‘Carme Sansa diu i canta Maria Aurèlia Capmany’ farà parada a l’abril al Cinema Girona i ‘Cartes Impertinents’ es podrà veure al Teatre Lliure de Gràcia a finals de juny. L’organització també prepara conferències divulgatives, exposicions i actes acadèmics i pedagògics.\nL’any Maria Aurèlia Capmany arrenca amb diverses publicacions recents sobre l’escriptora. És el cas de ‘Feliçment, jo sóc una dona’ publicada per Barcanova el juny de 2017 i per Edicions 62 el passat setembre i ‘Cartes impertinents’ editada per Cossetània edicions i Males Herbes aquest mateix febrer. De cara al futur ja hi ha previstes noves publicacions d’obra de Capmany. Concretament, Barcanova editarà una nova versió de ‘Feliçment, jo sóc una dona’ aquest març, la mateixa editorial publicarà el mateix mes ‘El malefici de la reina d’Hongria’ i Cossetània edicions editarà el maig ‘Lo color més blau’. També hi ha prevista la publicació de títols com ‘Necessitem morir’ i ‘Gat negre, mala bèstia i salvatge’ en una data encara per definir. Per la seva banda, La Vanguardia oferirà la primera setmana de juny ‘Un lloc entre els morts’.La programació de l’any comptarà amb un acte institucional a càrrec de l’Ajuntament de Barcelona, en una data encara per concretar. El Simposi Trias, de la Càtedra Ferrater-Mora (UdG) de pensament contemporani, retrà homenatge enguany a l’escriptora com a dona de pensament i assagista. També tindrà lloc una jornada a la Universitat de Barcelona el proper novembre i conferències al Centre de Recursos per a l’Aprenentatge i la Investigació de la URV tant de l’autora com del seu pare. Pel que fa a les activitats pedagògiques, l’Espai Betúlia de Badalona acollirà a l’octubre una jornada organitzada pel Departament d’Ensenyament destinada al professorat de llengua i literatura. Al llarg de l’any es faran conferències centrades en la lectura i el comentari de l’obra. També hi haurà diverses exposicions de múltiples tipologies. Des d’una carpa efímera el 7 de març a la Plaça Reial fins a mostres a l’Arxiu Fotogràfic de Barcelona o a la Biblioteca Nacional d’Espanya. Maria Aurèlia Capmany i Farnés (Barcelona, 1918-1991) va ser escriptora, pedagoga i política. Col·laboradora habitual a la premsa, a la ràdio i a la televisió, va destacar també pel seu activisme cultural i polític, per la seva lluita incansable a favor de la llibertat i la igualtat de la dona, esdevenint pionera en el feminisme a Catalunya.♦


Les llibreries neixen, es reprodueixen i es digitalitzen | betevé\nA Barcelona obren noves llibreries com la Fahrenheit 451 o la Byron aquest mes de novembre i la majoria també obriran botiga en línia\nÀrtic | Josep T. París | dissabte, 14 de novembre del 2020, a les 18.25\nA França ho tenen molt clar, la pandèmia que afecta les llibreries es diu Amazon. La cultura francesa s’ha unit contra el tancament de les llibreries pel confinament. El premi Goncourt, el gran premi de l’acadèmia francesa, ha aplaçat el seu veredicte fins que tornin a obrir les llibreries perquè la gent no compri a Amazon i l’alcaldessa de París, Anne Hidalgo, reclama l’obertura dels comerços independents i demana el boicot per la multinacional. Aquí les llibreries han aconseguit salvar-se del tancament cultural i cada dia estan més adaptades a l’entorn digital per lluitar contra Amazon. Més enllà de les llibreries generalistes que ja tenen botiga en línia, els últims mesos un bon grapat de llibreries independents han obert les seves botigues a la xarxa. Les llibreries a Barcelona neixen, es reprodueixen i es digitalitzen.\nUs proposem llibreries de culte i especialitzades en feminisme, anticapitalisme, LGTBI, viatges o literatura infantil i juvenil\nMés enllà del portal Libelista que agrupa la major part de llibreries independents, algunes llibreries també han obert els últims mesos o estan obrint les seves pròpies botigues en línia com la Sendak, Hibernian, Ciutat invisible, Memòria, A peu de pàgina o La Petita al Poblenou. I la Pebre Negre i la Carbonera esperen estrenar la seva botiga en línia el proper desembre. Aquesta campanya de Nadal les llibreries independents esperen estar adaptades a l’entorn digital perquè no hi hagi excuses per fer les comandes de llibres en línia.\nNoves llibreries a Barcelona\nLes llibreries es digitalitzen però també neixen llibreries físiques. Unes 20 llibreries han obert o estan a punt de fer-ho entre el 2019 i el 2020 a Catalunya. A Barcelona, han obert la llibreria Ona, la Fahrenheit 451 — especialitzada en editorials independents— , la Piccola —especialitzada en literatura italiana— i a Sarrià i la Restory —especialitzada en llibres reciclats— i obriran els propers mesos dos projectes culturals com la Byron i la Finestres.\nLa Farenheit 451 i la Byron\nLa llibreria Fahrenheit 451 està especialitzada en editorials independents i ha obert al mateix espai on hi havia la mítica Negra i Criminal, carrer de la Sal, 5. La Byron espera obrir aquest mes de novembre al carrer de Casanova, 32, com a llibreria, cafeteria i espai cultural al barri de Sant Antoni.\nA la ciutat s’hi poden trobar llibreries que segueixen obertes des de mitjan del segle XIX\n— escriptors — llibre — llibreries — llibres


Supreme | La Finestra Digital\nL’any 1996, un dels nostres guionistes preferits -i un dels més boixos també- agafava per la capa a Supreme per convertir-lo en el protagonista de tot un homenatge al còmic clàssic.\nEl Supreme d’Alan Moore és pur arquetip, gran, amb capa, vola,… és a dir, no deixa de ser una versió de Superman per a la Image Còmic, i de fet només va ser això en els primers 40 números de l’etapa pre-Moore. Però quan Alan Moore es fer càrrec del guió va aprofitar la imatge arquetip de Supreme i la càrrega simbòlica que hi implica, però va fer un “reset” a la història, com si els 40 números previs mai haguessin existit. De fet el número 41 ens presenta a un Supreme sense memòria, fins i tot sense passat, com un ésser de generació espontània que avança per la història creant passat i futur. Una paranoia temporal que fa que Supreme acabi definint-se a sí mateix a través dels seus viatges en el temps, interdimensionals i extradimensonials durant les seves aventures.\nÉs precisament aquests viatges temporals el que faciliten a Moore fer un dels millors homenatges al còmic clàssic de superherois que he pogut veure mai. És el perfecte manual d’història del superheroi però també del còmic en sí mateix, i Moore n’és conscient i ho potencia. Personatges antiquats que evolucionen com també ho fan les estructures de guió que segueixen o fins i tot el tipus de dibuix i color. Procés “evolutiu” pel qual Moore ha comptat amb la col•laboració de dibuixants com Joe Bennett, Rick Veitch, Alex Ross o Chirs Sprouse, que fan una gran feina però que queda en un segon terme davant la complexitat de la trama, un pel costosa de seguir al principi (més per la forma que pel contingut, que també), però que despertarà una gran fascinació en el lector ben aviat, una vegada s’entenguin quines són les regles del joc i en quina lliga s’està jugant. Un joc, en tot cas, apte per a tots els públics. Una bona opció per qui vulgui introduir-se en el món del superheroi i tot un goig per als més aficionats.\nAra Random House Mondadori, a través del seu segell DeBols!llo, ens ofereix l’oportunitat de tenir tots els números de Supreme d’Alan Moore en un bonic pack de dos volums. I tot i que s’ha de dir que el segon resulta una mica menys esplèndid, en conjunt l’experiència ben és mereix els gairebé quaranta euros que val el pack. Sentit de l’humor, meta-còmic i giravolt mental, aquests són els veritables poders d’aquest Superman vestit de blanc.\nDibuix: Joe Bennett, Rick Veitch, Alex Ross, Chirs Sprouse\nAlan MooreÁlex RossChris SprouseJoe BennettRick Veitch


Mirades la Garrotxa\nUN RECORREGUT AUDIOVISUAL PER LA NOSTRA COMARCA Norbert Fernàndez, tècnic d’imatge i so i Xevi Bayona, arquitecte i fotògraf, presenten un recorregut audiovisual on el temps i les mirades s’alteren per narrar els paratges de la Garrotxa.\nMitjançant les tècniques de vídeo del time-lapse i l’slowmotion, utilitzant quatre pantalles sincronitzades amb una peça musical, es pretén donar una altra visió de la comarca amb l’acompanyament del poema “La meva terra”, obra de l’olotí Joan Mercader. Tot plegat, acompanyat d’un recull de fotografies panoràmiques d’aquest indret tan emblemàtic.\nMirades és l’exposició audiovisual que es presenta a Olot del 13 de gener al 29 de febrer del 2012. El DVD que teniu a les mans us permetrà gaudir de les imatges de l’exposició, així com d’altres imatges inèdites de la nostra terra.\nSi esteu interessats en comprar el DVD o postals de "Mirades" podeu fer-ho en els següents punts de venda:\n- A través de la web clicant aquí.\n- A la botiga Flash Olot, al carrer Sant Pere Màrtir,33.\n- A la llibreria Drac, al Passeig d'en Blay,61\n- A can Trincheria, al carrer Sant Esteve,29.


El Consell Islàmic de Catalunya denuncia que la Guàrdia Civil ha ofès l'islam\nEl Consell Islàmic de Catalunya i la comunitat pakistanesa han demanat respecte per la gent que professa la religió musulmana. Denuncien que durant l'operació policial contra una suposada cèl·lula de terrorisme islamista a Barcelona aquest cap de setmana la Guàrdia Civil va ofendre l'islam quan alguns agents van llançar al terra un exemplar de l'Alcorà. Asseguren que han demanat una entrevista amb el ministre de l'Interior perquè deixin aviat en llibertat els 14 detinguts, perquè consideren que són innocents. També han dit que respecten la Constitució Espanyola, que l'estat espanyol és la seva pàtria i que són fidels tant a la Constitució com a la pàtria.\n22/01/2008 - 16.53 Actualitzat 22/01/2008 - 18.52\nMentrestant, les anàlisis fetes a les substàncies que es van trobar durant els registres, conclouen que un dels components és nitrocelulosa, un material que es pot utilitzar per fabricar bombes però que, per sí mateix, no és material explosiu. Durant l'operació policial, la Guàrdia Civil va trobar una bossa amb 30 grams d'aquesta substància, que es pot fer servir per elaborar tintures, laques o barnissos, però també com a estabilitzador de material explosiu amb què es fan volar edificis.\nInicialment es va pensar que aquesta substància era TATP, triperòxid de tiracetona, també conegut com a 'Mare de Satán' pel seu poder explosiu, o 'bomba dels pobres', per la facilitat per adquirir els seus components.\n"Un musulmà mai pot ser un terrorista"


Comparativa entre les religions mesopotàmica i grega | El fil del mite grec\n← Europa també als vint euros\nCom és l’amor en la mitologia grega? →\nLa religió mesopotàmica comprèn tot el conjunt de religions practicades per les civilitzacions mesopotàmiques posteriors a la civilització persa: Sumèria, Acàdia, Babilònia i Asíria.\nTotes elles practicaren religions politeistes amb déus antropomòrfics que representaven forces o presències en el món, com posteriorment faria la religió grega.\nA continuació, mostraré alguns aspectes similars entre els sistemes religiosos grec i babiloni per tal de mostrar que hi ha una connexió cultural entre elles.\nPrincipals ciutats mesopotàmiques\nPorta d’Ishtar al Museu de Pèrgam (Berlín).\nUna de les característiques comunes en totes les religions consisteix en donar resposta a l’origen de l’univers i de la humanitat. La relació entre el gènesis grec i el Sumeri és similar:\nL’univers apareix gràcies a Nammu, un abisme sense forma el qual s’obre a si mateix en un acte de procreació i crea a Anu (déu del cel) i a Ki (deessa de la terra). No fa falta ser un expert en mitologia per adonar-se que Nammu juga un paper equivalent a Caos en la mitologia grega, obrint-se lloc al déu del Cel (Úranos) i la deessa Terra (Gea). Segons la Teogonia d’Hesíode, Urà o Úranos fou engendrat per Gea, però es convertí en el seu marit, la qual cosa ens mostra la importància compartida entre les dues religions pel cel i la terra com a elements primordials.\nLa unió d’Anu i Ki dóna lloc a Enlil, qui amb el temps es converteix en el líder dels déus reemplaçant a Anu (similitud amb l’ascens de Cronos després de castrar a Úranos). Enlil és desterrat de Dilmun, la residència celestial dels déus (l’Olimp grec) degut a la violació de Ninlil. Fruit d’aquesta violació, sorgiren cinc deïtats. La més destacable és Nergal, déu de la mort i l’inframón (l’Hades grec). Finalment Nummu creà Enki, déu del mar i senyor de la terra qui crearà la humanitat (aquí hi trobem un paral.lelisme amb Prometeu).\nEls mites babilonis tracten qüestions teològiques polítiques o filosòfiques, les quals podem dividir en:\n• Els orígens de la terra i de les coses.\n• Sobre la fundació de ciutats, ordre en el món, grups socials\n• Sobre el contacte dels déus amb els homes\n• Epopeies de genere èpic (Gilgamesh)\n• El més enllà ( Mite d’Inanna).\n• La vida dels déus.\nPer tant, podem veure que la mitologia Sumèria té una finalitat didàctica ja que els mites tenen una forma de paràboles i els déus representen, en la seva majoria, defectes propis de l’ésser humà i actes de poca moral; tot això portà a la creació del primer codi de lleis, el Codi d’Hammurabi.\nA continuació,explicaré dos mites sumeris:\n3.1 El descens d’Innana a l’inframón (Irkalla)\nDes del cel, Inanna, deessa de l’amor i la guerra dirigí el seu pensament a Irkalla, on la seva germana gran Ereshkigal plorava de solitud, abandonada pels altres déus. Inanna va prendre una decisió i va baixar a l’Irkalla. Deixa el seu estimat, Dumuzi, un pastor que ella convertí en rei i diu a Ninshubur, el seu fidel assistent, que demani ajut si no tornés a casa.\nInnana arriba a la porta de l’inframón i parla amb el porter. Aquest comunica a Ereshkigal les intencions d’Inanna i Ereshkigal entra en còlera. Demana al porter que barri les set portes de l’infern i que per cada porta que travessi Innana li tregui un Me (Símbols del poder celestial) per a que sàpiga el que suposa ser rebutjada.\nAixí Innana travessa les set portes fins a arribar, nua, a la sala del tron on es troba Ereshkigal, la qual mata a Inanna i la penja d’un garfi en una paret.\nNinshubur esperà tres dies la tornada d’Innana, llavors decideix anar al temple de Nippur a demanar ajut a l’avi patern d’Innana el qual respon, enfadat:\n“La meva néta anhelaba el cel i l’inframón. Qui va al país sense retorn no retorna”.\nLlavors provà a demanar ajut al pare d’Innana, pero obtingué la mateixa resposta.\nFinalment parlà amb Enki, l’avi matern i aquest entengué que sense ella no podria haver vida a la terra. Amb la brutícia de sota les ungles, creà Kurgarra i Galatur, dos éssers asexuals els quals tenien com a objectiu consolar Ereshkigal per a obtenir el seu favor i recuperar el cos d’Innana. Compliren el seu objectiu i aconseguiren el cos, el ressuscitaren dins l’inframón. En fer això es creà un vincle pel qual Ereshkigal ja no podia governar sola i, per tant, Innana havia de governar amb ella. Si Innana volia sortir d’allí, alhú havia d’ocupar el seu lloc. Innana es negà a donar el seu servent com a suplent un cop retornà a la superfície acompanyada dels jutges de l’inframón. Un cop arribaren al palau del seu marit, el trobaren tocant música com si res hagués passat a la seva dona. Inanna entrà en còlera i el retà a passar pel mateix que havia passat ella. Els jutges ho interpretaren com una elecció per part d’Innana i foren a per Dumuzi, el qual escapà implorant ajuda a Utu, déu del Sol i la Justícia, el qual el convertí en una serp.\nFinalment els amics de Dumuzi el delaten a canvi de béns materials i els jutges el porten a Irkalla. Desolada, Inanna plorà per Dumuzi. La germana de Dumuzi parlà amb Inanna i decidí anar mig any a l’inframón per a alliberar el seu germà durant sis mesos.\nI així Dumuzi baixa a l’inframón cada any i els sis mesos que passa a Irkalla el sol i el vent provoquen greus sequeres, la vegetació mor i els animals deixen de procrear. En canvi, quan retorna a la superfície el cor de la deessa s’omple de vida i la vida torna a la terra. Les dues germanes marquen el cicle de la vida i la mort.\nEn aquest mite podem trobar paral.lelismes amb el mite grec de Persèfone. Què n’opineu?\n3.3 El poema de Gilgamesh\nGilgamesh i Enki maten el toro del cel. Relleu sumeri\nGilgamesh fou un rei dèspota que governava la ciutat babilònica d’Uruk. Aquest oprimia de tal manera el seu poble que els déus enviaren Enkidu, un home salvatge, despiatat i cruel, per a retar-lo a lluitar. Acabada la lluita sense un vencedor, els dos es varen fer grans amics i junts emprenen un viatge i protagonitzen nombroses aventures. Quan retornen a Uruk, la deessa de l’amor i la guerra, Ishtar, declara el seu amor a Gilgamesh però aquest la rebutja.\nColèrica, envia el toro del cel a destruir la ciutat. Els dos amics maten la bèstia i els déus castiguen a morir Enkidu.\nDesprés de la mort del seu amic, molt afectat, Gilgamesh visita el sabi Utnapishtim per a descobrir el secret de la immortalitat. Llavors ell li explica un episodi en el qual una gran inundació universal assola el món (Diluvi universal, també relatat en un mite grec pel qual Zeus, decidit a donar fi a l’existència humana per haver acceptat el foc que Prometeu portà de l’Olimp, provocant un diluvi al qual només sobrevisqueren Deucalió i Pirra gràcies a Prometeu).\nUtnapishtim també li revela que la planta de la immortalitat es troba en les profunditats del mar. Gilgamesh es submergeix i la troba, però una serp marina l’ataca i la pren. Desolat, l’heroi retorna a la seva ciutat, on acabarà els seus dies.\nL’epopeia de Gilgamesh presenta una sèrie de característiques presents en la literatura posterior:\n• La interacció entre herois i déus, la qual també esta present en la mitologia grecorromana, la Bíblia, etc.\n• Gilgamesh, a l’igual que els herois mitològics grecorromans ha de superar una sèrie de proves per a aconseguir els seus objectius. Un exemple seria la figura d’Hèracles.\n• La recerca de la immortalitat serà explotada per literatures posteriors (El llibre d’Aleixandre, una obra del Segle XIII sobre la vida de Alexandre Magne; Fauste de Goethe i Dorian Gray, de Òscar Wilde, són només alguns exemples).\n• El viatge i les aventures de Gilgamesh i el seu contrapunt, Enkidu; que trobem en altres textos com les novel.les de cavalleries (El Quixot).\n4. El Ziggurat, la residencia terrenal dels déus\nZiggurat de Chogha Zanbil, Iran\nUn ziggurat és un temple de l’antiga Mesopotàmia el qual té una forma piramidal esglaonada. S’elaboraven a partir de blocs de tova cuita o secada al sol. En principi el zigurat consta de dues parts, la base esglaonada que pot estar dividida en diferents nivells i el temple situat en la part superior d’aquesta. Només els sacerdots podien accedir al temple. Els ziggurats no eren escenari de celebracions públiques o cerimònies, sinó que eren la residencia terrenal dels déus. La gent realitzava les seves activitats religioses fora del temple i les cases tenien un espai reservat al culte. La religió a Mesopotàmia es vivia de manera força similar a Grècia. Cada ciutat tenia el seu patró i les ciutats més poderoses elevaven zigurats en honor d’aquests. En total es coneixen 32 zigfgurats, quatre a Iran i la resta a Irak.\nCom a conclusió, podem observar similituds entre la cosmogonía de les dues religions doncs la genealogia mítica comença amb un caos del qual sorgeixen els primers déus i el Déu Enlil mata al seu pare Anu per a ocupar el seu lloc en el panteó babiloni.\nLes religions grega i babilonia també mostren un paral.lelisme envers mites com el descens a l’inframón, el dil.luvi universal o les epopeies èpiques protagonitzades per herois mítics els quals legitimitzen i doten d’una identitat comuna als pobles.\nPer últim cal destacar la similitud funcional dels temples grecs i els ziggurats, els quals eren considerats residència dels déus únicament accessibles per als sacerdots. En les dues religions les cerimònies públiques es celebraven fora el recinte.\nQuines altres similituds hi trobeu?\nAquest article s'ha publicat dins de Déus, General, Mitologia comparada i etiquetat amb Mesopotàmia. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


contemplatius en l'alliberament: llei de consultes, endavant\nllei de consultes, endavant\nDimecres al Parlament es va aprovar la Llei de Consultes, dins de la legalitat de l'estatut i la constitució, els catalans podrem fer referèndums del que calgui. Algú diu que Madrid no autoritzarà mai un referèndum pel dret a decidir. Em sembla que es tracta que una majoria del Parlament ho demani i Madrid haurà de passar la vergonya democràtica davant de tot el món de no donar-nos permís. El referèndum de l'Ibarretxe el van rebutjar per no ajustar-se a la legalitat. En el cas de Catalunya no ho podran dir. Hauran de dir que no són democràtics i prohibir-lo en contra de la legalitat. El conflicte està servit.\nEls intents de dir que Esquerra no serveix per res han quedat desmuntats, ara només falta la valentia de tots els partits que s'omplen la boca de catalanisme de fer aquest pas endavant que la legalitat democràtica ens permet. Això s'anima.\nPublicat per Jordi Serra i Macià a 14:07\ncap de setmana de Rams, entrem a la setmana de Pasqua


Ducati Follia Bolonya Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 828 allotjaments a Bolonya.\nvia Antonio Cavalieri Ducati 68, Borgo Panigale, Bolonya, Itàlia - Veure al mapa\nAeroport Bologna Guglielmo Marconi (BLQ)\nCasteldebole Train Station\nIppodromo Arcoveggio Pharmacy\nSituat a Borgo Panigale, Ducati Follia és el lloc perfecte per gaudir de Bolonya i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Bolonya. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de s'admeten animals de companyia.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, cuina americana, nevera, articles de tocador a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Ducati Follia és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Bolonya.\nTots els tipus de viatgers (9) Parelles (1) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (1) Famílies amb infants grans (1) Grups (5)\nAllotjaments a Bolonya


Penzion Panter Horni Plana República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPihlov 50, Manava, Horni Plana, República Txeca, 38226 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Penzion Panter\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Penzion Panter és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Horni Plana. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Horni Plana. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió, nevera, forn microones a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent piscina exterior, parc infantil, jardí. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Horni Plana, faci de Penzion Panter la vostra llar.


MONTMELÓ CELEBRA EL DIA INTERNACIONAL DE LA DANSA\n17:53 | 14/08/2018\nMontmeló s'afegeix a la celebració del Dia Internacional de la Dansa, el proper dissabte 30 d'abril, amb exhibicions de ball a càrrec de les tres escoles de dansa que hi ha al municipi: Four Dance Center, Gimnàs Antonio i Fuensanta i Studio Danza Maestre. L'acte tindrà lloc a la plaça de la Vila, a partir de les 12 hores del migdia i es convidarà a participar de forma activa al públic assistent.\nEl Dia Internacional de la Dansa es celebra cada 29 d'abril des que fou instaurat, l'any 1982, pel Comitè Internacional de la Dansa del l'Institut Internacional del Teatre (ITI). Aquesta data commemora el naixement, el 1727, de Jean-Georges Noverre, ballarí i mestre, considerat el creador del ballet modern.\nAmb la unió de totes les danses en aquest dia és vol mostrar la universalitat d'aquesta disciplina d'art. Enguany, el missatge del Dia Internacional de la Dansa ha estat encarregat al coreògraf neozelandès-samoano, Lemi Ponifasio.\nMANIFERS DEL DIA INTERNACIONAL DE LA DANSA 2016\nToca el cosmos la fuente de la divinidad,\nData de modificació: 29/04/2016 14:01:43


Estic confús amb aquest cim.\nA simple vista s’observen tres cotes. Una d’elles té una creu de ferro, amb la qual cosa hom pensaria que és el cim. L’alçada assignada pel GPS coincideix amb el mapa d’Alpina i l’aplicació Geoportail en 2.750 metres. Seguint la carena, en sentit SO, s’accedeix a una cota similar a l’anterior, ja que el GPS marca una alçada de 2.747 metres. Aquesta cota és la que figura al mapa 2250ETR, de l’IGN francès, amb 2.750 metres. Finalment, i pel repte que ens ocupa, prou allunyat d’aquest punt, la FEEC tria una altra cota, aquesta de 2.711. En aquesta cota coincideixen el mapa 2250ETR i el de l’editorial Alpina.\nEm vaig adonar d’aquest embolic de dades l’hivern de 2015, a una ascensió que vaig fer per la canal Vermicelle. El company que feia de guia em va convèncer que el cim era el que lluïa la creu i en arribar a casa em vaig adonar que no havia fet el cim que volia. Però no tot va ser culpa d’altres. Si hagués fet el cim que jo pensava, hauria passat el mateix, ja que hauria pujat a la cota 2.750, i tampoc hauria fet el cim de la FEEC.\nEl cas és que sense saber tot això, vaig validar el cim, però quan me’n vaig adonar, el cap… La consciència no perdona. Hi haig de tornar. No vaig jugar net.\nFugint de les típiques propostes de canals hivernals i dels clàssics recorreguts que parteixen de les pistes d’esquí d’Eyne, tenia moltes ganes de fer el cim del Cambra d’Ase fent servir la carena que puja des de Planès i la coma Amagada. Ja en una sortida anterior vam fer un tast d’aquesta vall i va acabar per encastar-se’m al cap. Sí o sí que havia de pujar per aquesta banda.\nAparcament 2.1452490 42.4809260 08:30:44 1.792 0\nDeixar pista 2.1458281 42.4786489 08:36:35 1.817 372\nDeixar camí marcat 2.1454629 42.4739240 08:52:37 1.897 938\nDeixar pista 2.1439830 42.4726160 09:10:57 1.959 1.232\nCim oriental 2.1319709 42.4519879 11:17:13 2.751 4.309\nCim Ooccidental 2.1252580 42.4525619 11:31:39 2.712 5.011\nInici baixada a Coma amagada 2.1319139 42.4503121 11:45:58 2.705 5.628\nFont 2.1476940 42.4566350 12:46:12 2.161 7.627\nRecte, no a Planès 2.1513110 42.4667830 13:04:07 1.987 8.890\nAparcament 2.1452609 42.4808530 13:32:49 1.798 10.780\nFonts d’aigua: sí, prop estany Planès\nAltura màxima: 2.754 metres\nPendent mitjà de pujada: 21,30%\nCartografia: carte IGN Top 25 Blue\nCom arribar-hi: traça Wikiloc\nAltura mínima: 1.788 metres\nPendent mitjà de descens: 16,30%\nAccessibilitat: preferible vehicle tot camí. Aproximació per pista terra\nAscens positiu: 1.099 metres\nAixí ho vaig viure jo el dia 20 d’octubre de 2016, data de realització del recorregut.\nComenço a caminar seguint en pujada la pista per la qual he arribat a l’aparcament. Al cap de poc arribo a un revolt de la pista i travesso el riu de Planès, que passa canalitzat per sota de la pista. Uns metres més endavant s’arriba a una gran plaça en la qual es poden deixar també aparcats un gran nombre de vehicles.\nD’aquest punt surt, en sentit SO, i senyalitzat amb un pal, un ample sender. El cartell al pal indica que el camí porta a l’Orri de Planès. Agafo aquest sender i començo a trobar senyals de pintura groga. Les segueixo uns 575 metres fins que trobo a l’esquerra, a un costat del camí, una fita i a la dreta un senyal de camí erroni. En aquest punt deixo la comoditat de la pista i em fico al bosc seguint una aperduada traça entre l’herbei. La traça s’acaba perdent però vaig fent un flanqueig longitudinal en ascens amb tendència a l’esquerra fins a sortir a una pista.\nLa segueixo uns metres per la dreta fins a una fita que marca allò que se suposa que és un camí. No ho és pas. És una drecera, sense traça, que puja dret a buscar un camí que hauria de sortir de la mateixa pista però que en l’actualitat està perdut a causa de la vegetació. Enllaço amb la traça uns metres més endavant i la segueixo en sentit S, evitant fàcilment la vegetació que dificulta el pas. Aquest camí és ple de ginesta i petits pins, que just deixen entreveure un estret caminoi. Cal estar pendent del terra per seguir-lo.\nEn un moment donat el camí s’aclareix, però l’alegria és breu a la casa del pobre. De nou el camí es tapa. Ja no tinc ganes de seguir per aquell terreny així que decideixo tirar pel dret, en sentit SO, a la cerca de la carena. El trànsit és pesat i molt dret. Es puja sense dificultats, tret de l’esforç per superar el fort pendent. També cal creuar pedreres. Tot i així, amb l’orientació farem prou per anar fent servir els passos que més confiança ens donin. Superat el feixuc terreny arribo a la carena però això no significa que el terreny es temperi.\nSegueixo al principi la carena per terreny planer, en sentit S, i començo a trobar fites i marques de pintura vermella, una mica velles. Així arribo a sortir de la vegetació i a contemplar una nova paret al meu davant. El pic de l’Home Mort. El pendent no és gaire fort, però les forces ja no estan intactes. El terreny és herbat i pedregós però mancat de vegetació que destorbi el pròxim objectiu. Tot i així les fites m’ensenyen el camí. Quan sóc a la construcció cimera, un mur de pedra que és un paravent, veig un nou obstacle a superar.\nEs tracta d’un turó pedregós que jo decideixo pujar pel costat esquerre, abocat a la vall de Planès. Vaig trobant aperduades fites que no sé si ajuden o despisten. El terreny és obert així que del que es tracta és d’anar triant les millors pedres per posar els peus. De tant en tant sembla que trobo indicis de camí. A la cota zenital trobo un munt de murs de pedra, cosa que em fa pensar en bivacs ventats.\nJa fa una estona que miro com faré la baixada. Ja he localitzat un parell de possibilitats. Ara, però, toca fer cim. Des de la meva posició ja veig la creu, molt petita encara. Un clar sender, ara sí, m’hi porta. En un moment donat el deixo, ja que sembla que el camí vol passar de llarg. Remunto uns pocs metres i després de posar a terra un parell de vegades les mans, agafo la creu. Magnífiques vistes a tot arreu. El dia m’ha acompanyat i l’horitzó és molt ample. M’estic una bona estona contemplant el paisatge i mirant l’objectiu següent.\nPer la cresta, fàcil, sense fer servir les mans però amb compte, ja que el vessant N cau a plom, vaig caminant a cercar-lo. Passo primer per la sortida de la canal Ampla, o Central. Uns metres més endavant em trobo la sortida de la canal Vermicelle (quins records, aquestes dues canals) i finalment pujo a una altra cota, d’alçada similar a la que té la creu. Com que no és aquest l’objectiu del dia segueixo carenejant fins a una altra cota que veig més al NE. Cal perdre uns metres d’altura, ja que la fita que assenyala el punt culminant es troba a 2.711 metres. Sembla que, aquest sí, em trobo al cim que figura a la llista de la FEEC. Alçada i coordenades coincideixen.\nPer fer això cal primer desfer camí però aquesta vegada m’estalvio tronar a pujar cims. Un sender permet caminar una mica per sota, a la cerca del coll que es veu en sentit SE, com si volguéssim anar a la torre d’Eina. No es veu gaire apartat aquest cim així que algú es pot plantejar conquerir-lo. Jo ja hi he sigut dues vegades, així que passo. Quan sóc al coll m’ho miro amb calma. Es veu fàcil i el pendent no fa por. Amb cura, però, i a poc a poc, fent diagonals per minvar el pendent, i mirant de posar els peus en els diferents espais esglaonats del terreny, vaig fent, molt millor del que podia semblar. Per descomptat que amb neu, glaç o terreny mullat les condicions són diferents i requeriran l’equipament adequat, però en sec i amb sol, com jo vaig trobar el terreny… Bufar i fer ampolles.\nA mitja baixada es veu com si el terreny es tallés en vertical i ens regalés un precipici, però no és més que una simple apreciació. Es pot continuar baixant per tots els costats. Jo vaig decantar-me a la dreta perquè ho vaig veure més clar, però superada aquella part que semblava tan preocupant, quan vaig mirar enrere vaig veure que es podia passar per qualsevol lloc. Una vegada s’acaba la baixada trobo fites que ja m’ensenyen el camí per anar a trobar l’estany de Planès. No n’arribo a albirar les aigües, ja que el coneixia d’una sortida anterior.\nFent un revolt de 180 ° enllaço amb camí clar i fressat, que baixa de l’estany al poble de Planès, encara sense senyalització. Passo per l’orri de la Pleta dels Pastors i més endavant, quan tinc a l’esquerra un gran roc que forma una paret vertical de grans dimensions, trobo una font que brolla directament de la pedra, arran del terra. La trobo més pel soroll de l’aigua que per la vista. Sembla de bona qualitat, ja que no he vist bestiar a hores d’ara. El camí segueix la baixada molt clar i fressat.\nArribo a una bifurcació marcada amb un pal i un cartell. Indica la direcció a seguir per anar a Planès.


Sóc l’Edith, nascuda a Barcelona fa …deixem-ho estar. Sóc... deixem-ho estar i actualment estic a l'atur. Benvinguda al club! Com diria la meva amiga Blanca. Tinc dos fills adolescents i també dues hernies. No és que els compari, és que és així. M’encanta llegir, anar al cine i sobretot estirar-me a la platja sota un sol d’infern. Un desig per aquesta vida...RIURE! Perquè si perdem aquest do, estem fotuts de nassos.\nUn últim apunt. M’agradaria donar les gràcies a "Geminis" perquè tot i haver vist un bloc encara en ciments sense cap anotació i cap aportació rellevant, no va tancar pagina i em va dedicar els suficients minuts per entrar un comentari d'ànim al meu incipient treball. Si jo tingués una empresa i ella entres a demanar feina, la hi donaria sens dubte perquè sense saber de la seva experiència es passeja per la vida vestida amb un valor afegit que la acreixent-ta. La Voluntat i la delicadesa d'encoratjar al què comença.\nAquest és el primer pas 14/2/12 12:50\nMagda Tomas 17/1/14 9:37\nTIRA-LI, MARTÍ 17/3/14 8:49\nMarta Carol - Pintora 13/10/16 11:33\nMarta Carol - Pintora 13/10/16 11:37\nNatalia González 2/3/18 19:33\n250 frases de dones i per a les dones


Seguretat i incivisme, grans eixos de debat a Figueres - Diari de Girona\nSeguretat i incivisme, grans eixos de debat a Figueres\nEls partits recuperen els projectes pendents de la ciutat amb programes ambiciosos\nanna font 26.05.2019 | 00:07\nSeguretat i incivisme, grans eixos de debat a Figueres Diari de Girona\nLa seguretat i l'incivisme han centrat una campanya electoral a Figueres amb programes ambiciosos i sense grans enfrontaments visibles entre candidats, a excepció dels frec a frec viscuts en els debats electorals. La cursa cap a les eleccions s'ha viscut com un «tots contra Masquef», en què l'oposició surt «a guanyar» i amb aspiracions de tombar JxF, en uns comicis que seran decisius.\nDes de l'oposició han centrat gran part dels seus discursos a carregar contra la gestió de l'equip de govern. Cs, actualment quarta força, han mantingut un dels discursos més bel·ligerants, amb el context polític català de teló de fons. Però també el PSC i ERC han criticat la «paràlisi» de la ciutat.\nEn general, la diversificació econòmica, la reactivació del comerç i els problemes de mobilitat han centrat les propostes dels partits aquests darrers dies. Algunes candidatures com Guanyem també han posat a l'epicentre l'habitatge i l'atenció social. Com en tota campanya electoral, hi ha temes recurrents. A Figueres, una vegada més, els partits tornen a posar sobre la taula els grans projectes pendents com el POUM, el model ferroviari, el castell de Sant Ferran, la sala Edison o el barri de Sant Joan.\nPerò la campanya no ha estat lliure de polèmica. El PSC i JxF van denunciar «joc brut» en els últims dies de cursa electoral. Els socialistes van carregar contra una bustiada en què se suplantava el partit i es manipulava el seu missatge i, JxF va patir destrosses en cartells.\nLes candidatures també han aprofitat les xarxes d'altaveu pels seus missatges i els gabinets de comunicació dels grans partits no han escatimat en recursos. Tampoc han faltat les habituals reunions als barris i els actes de petit format.\nAmb deu candidatures tot indica que l'alcalde sorgirà dels pactes i la fragmentació amenaça amb fer ingovernable la ciutat. Tot i això, ningú s'ha atrevit a parlar sense embuts sobre possibles aliances.


El "manuscrit" de Sant Pasqual - Vilapedia\nEl "manuscrit" de Sant Pasqual\nEls textos manuscrits de sant Pascual es van recollir a la seua cel·la en el convent del Rosari de Vila-real el 19 de maig de 1592, dos dies després de la mort del Sant, i es van lliurar als PP. Juan Ximénez i Juan de los Ángeles. Ximénez va transcriure ja algunes oracions del Cartipàs en la seua “Chronica del bendito fray Pascual Baylón” al 1601. Este cartipàs es va guardar en el convent d’alcantarins de Jumilla fins 1649. El desembre d'aquest any ho va manar portar a l'arxiu de la província, en el convent de Sant Joan de la Ribera de València, el Vicari Provincial P. Luis de Benavente. I en aquest convent es va conservar fins l'exclaustració de la comunitat al 1835.\nConservació del manuscrit\nAmb la dispersió dels frares, i juntament amb altres manuscrits, va passar a propietat del fra Carmel Suay Genovés. Aquest religiós descalç era estudiant quan va esdevenir l'exclaustració de 1835, residint en l'esmentat convent de Sant Joan de la Ribera. Per aquest motiu va recollir de l'arxiu provincial alguns llibres d'interès, entre ells el cartipàs de manuscrits de sant Pasqual, conservat dins d'una bosseta de doble tela de seda verd, llisa per la part interior, que estava en l'exterior brodada amb figures geomètriques, formades per lluentons d'oripell fi. Ordenat fra Carmel com sacerdot secular, va ser nomenat vicari de l'església de Sant Joan de la Ribera, que va quedar agregada a la parròquia de Sant Tomàs de València, en 1845.\nA la mort del P. Carmel el 1890, el seu germà Salvador, també sacerdot, va ser el dipositari del manuscrit. Amb el pas del temps les relacions de la família Suay amb els frares franciscans es varen anar distanciant. Però per una casualitat, l'any 1905 van coincidir en els banys de Bellús (València) mossèn Salvador Suay i la senyora Pascuala Suay, germans de l'esmentat fra Carmel, amb el pare franciscà Bernardo Verdú, que, com ells, havia anat al balneari buscant alleugeriment als seus dolors. Una de les nits que Salvador va passar més molest va ser assistit espiritualment pel pare Verdú, i això va fer retornar els llaços d'amistat, que es van estrènyer més a l’assistir-lo en la seua última malaltia. No obstant això, res van dir al franciscà que els visitava sobre el manuscrit de sant Pascual.\nPerò al febrer de 1911 el pare Verdú és cridat per assistir a la senyora Pascuala Suay, greument malalta. I com a reconeixement de les atencions del franciscà, li va dir que el millor regal que li podia fer era un llibret de sant Pasqual, que el seu germà Carmelo havia guardat amb molta veneració, i que els havia encarregat lliuressin als franciscans. Va recollir Verdú la relíquia, juntament amb altres objectes pertanyents a l'antic convent Descalç de Sant Joan de la Ribera, i el va posar en mans del seu superior del convent franciscà de València, fra José Puigcerver. El ministre provincial, Rafael Brotons, en el mateix any de 1911 encarregava al religiós Jaime Sala l'edició del manuscrit, que es va publicar a Toledo amb el títol de “Opúsculos de San Pascual Baylón”. La troballa i publicació del Cartipàs va coincidir pràcticament amb la celebració del XXII Congrés Eucarístic Internacional (primer que se celebrava a Espanya), que va tenir lloc a Madrid els dies 25 al 29 de juny d'aquell mateix any. Era un fet feliç, ja que entre els biògrafs de sant Pasqual ja es donava per irremeiablement perdut el manuscrit.\nRecuperació i restauració\nAmb la guerra civil espanyola de 1936-1939 torna a perdre’s la pista al manuscrit pasqualí, en desaparèixer de l'arxiu del convent franciscà de València, i fins a 1960 no es torna a tenir notícies d'ell. Aquest any el recupera Arturo Zabala, qui ho dóna a l'Arxiu de la Diputació de València, rebent la signatura XXII-27/1. el P.Benjamí Agulló, franciscà, va tenir notícia de l’existència d’un devocionari que estava essent restaurat als laboratoris de l’Arxiu del Regne i el va relacionar amb el text original del Sant editat pel pare Sala, pel que va moure les oportunes diligències per confirmar el retrobament del llibre autògraf.\nEntre 1961 i 1964, el laboratori de l'Arxiu del Regne de València, sota la direcció de la senyora Rosa Rodríguez, va restaurar el Cartipàs de sant Pascual. El tractament es va fer de forma manual foli a foli, fixant les tintes amb resina acrílica per polvorització, efectuant, per mitjà de pinzell, una neteja amb sabó neutre, reintegrant el suport manualment i consolidant amb paper tissú i poliamida i refent moltes fulles amb empelts de paper japonès, ja que les tintes ferrogàliques havien rovellat, cremat i perforat el paper, provocant grans llacunes en zones corresponents al text. Per tant, es pot parlar d'un estat de conservació molt deteriorat que dificulta qualsevol tipus de reproducció. Durant el VIII Congrés Eucarístic Nacional de València, de l'any 1972, el va prestar la Diputació perquè es puguera oferir-lo a la veneració dels fidels, juntament amb el crani de sant Pasqual, i altres relíquies del Sant, que varen ser portades des de Vila-real.\nL’any 1991 es va signar entre la Presidenta de la Diputació de València, Clementina Ródenas Villena, i l'Alcalde de Vila-real, Enrique Ayet Fortuño, el protocol de donació del Cartipàs de sant Pasqual Bailón a l'Ajuntament. Va ser testimoni d'excepció de l'acte el cardenal Vicent Enrique i Tarancón. Finalment, el 10 de maig de 1992, coincidint amb la consagració de l'altar major de la nova capella que conté les restes mortals de sant Pasqual i dins dels actes programats per al IV Centenari de la seua mort, l'Ajuntament de Vila-real va acordar que deixava en dipòsit el manuscrit a l'antiga cel·la del Sant dins de la fornícula de l'altar, per a la pública veneració dels visitants.\nObtingut de «http://vilapedia.wikis.cc/w/index.php?title=El_%22manuscrit%22_de_Sant_Pasqual&oldid=2191»\nDarrera modificació de la pàgina: 5 des 2014 a les 14:24.


mv08-12. “Els camins del Penyagolosa”. Itineraris, arquitectura, catalogació i participació\nEscrit per Pablo Altaba Tena i Juan Antonio García-Esparza on 05 Setembre 2017 . Posted in Memòria Viva\nEl present estudi se centra a analitzar l’arquitectura dispersa als encara existents camins de pelegrinatge del Penyagolosa. La investigació analitza les edi cacions associades als itineraris de pelegrinatge, construccions rurals disperses lligades a o cis extingits o en perill d’extinció: masades, masos, molins, sénies, neveres i construccions de pedra en sec.\nL’article explica com el projecte de recuperació d’aquests itineraris ha incentivat la participació ciutadana mitjançant reunions veïnals. S’exposarà la metodologia desenvolupada per a reconstruir trams perduts dels camins de pelegrinatge i com s’identi ca i relaciona amb aquests l’arquitectura dispersa del segle xviii, moment de màxim desenvolupament de la zona. El treball d’inventariat i catalogació que exposa l’article és una part important de l’expedient que s’ha redactat per a la declaració de bé d’interès cultural en l’àmbit regional, paisatge cultural de la Unió Europea i candidatura a patrimoni mundial.\nParaules clau: Arquitectura vernacular, itineraris culturals, participació, Penyagolosa.


Responsabilitat Global: Victòria en els límits: explorant la responsabilitat social\nM'interessa explorar els límits de la responsabilitat social, tot prenent exemples que poden ser discutibles.\nSóc del parer que parlar d'un enfocament ètic correspon més a una foto fixa, a sotmetre un possible dilema a l'aplicació d'uns valors de caràcter universal. En la mesura que captem un moment d'un conflicte social i el sotmetem a un anàlisi en termes ètics, estem detenint el moviment, estem anant a l'essència de les coses, de les actituds, dels valors.\nEn canvi, quan parlem de responsabilitat social, sense negar que sempre que sigui possible hi hem d'incloure l'ètica, ens referim a un procés permanent en si mateix. He dit en moltes ocasions que no m'agrada parlar d'empreses socialment responsables sinó d'empreses que gestionen la seva responsabilitat social, perquè no estem davant d'una categoria diferent ni menys d'una dualitat entre les bones i les dolentes sinó d'unes empreses o organitzacions que han decidit de gestionar aquesta interrelació amb l'entorn, sent sensibles a les inquietuds que la societat expressa de manera explícita o implícita per mitjà dels diferents grups d'interès.\nL'RSE no es tracta, doncs, d'una foto fixa sinó de resoldre una tensió permanent i ineludible entre els agents que conformen la societat. Per a una empresa, cal entendre aquesta societat com els grups d'interès que són afectats per ella o que l'afecten. Per això parlem de responsabilitat social, expressió que sols es pot entendre com a responsabilitat davant de la societat (no "social" en el sentit assistencial que alguns detractors del concepte intenten donar-hi).\nAnem ara a un exemple concret, dels difícils, en els límits, que ens pot servir per a marcar què entenem per RSE i què correspon a altres coses.\nSi en una activitat cultural de caràcter històric es recreen unes escenes antigues on s'observen errors significatius, podem entendre que hi ha una manca de qualitat, que hi ha un problema ètic en cas que hi hagi una certa intencionalitat i, donat que es tracta d'una activitat professional, podríem parlar de deontologia. En tot cas, si forma part d'una alteració històrica però que no afecta de manera significativa i rellevant grups d'interès presents en l'actualitat no podríem parlar de responsabilitat social, perquè no hi hauria un grup objectiu a la societat davant el qual exercir aquesta responsabilitat, davant el qual interactuar, respectar, ofendre, enganyar, sinó que, a tot estirar, parlaríem de respecte envers la història, envers la veritat, etc.\nEn canvi, quan una possible tergiversació o manipulació interessada, encara que sigui sobre fets remots, sí que afecta el present, i hi ha grups d'interès que denuncien els fets, trobem elements que ens farien començar a parlar de responsabilitat social. És a dir, quan l'actuació ve condicionada per interessos que es revelen com a part del present, i afecta les inquietuds i sensibilitats del present, hem de parlar necessàriament de responsabilitat davant de la societat, hem d'introduir la noció de gestió de la responsabilitat social, hauríem de demanar l'existència de canals de diàleg, de reconeixement dels interessos legítims dels grups d'interès, de transparència i rendició de comptes davant el conjunt de públics que poden desconèixer l'arrel del conflicte.\nSeria massa evident i fora de discussió si ens referíssim a alguna manifestació que inclogués manifestacions nazis. Per tant, ja que anem a cercar els límits, ho farem amb un fet actual però que recrea fets succeïts fa cinc segles, on es dóna una tergiversació històrica que no es pot interpretar solament en clau històrica sinó en clau de present en referència al conflicte entre dos nacionalismes oposats: l'unionisme espanyol i el sobiranisme català. Reproduïm una carta publicada a la Vanguardia on s'hi exposa el motiu:\nCartes | 22/01/2012 | Jordi Berenguer | Barcelona\nFins al mes de març podem visitar una rèplica de la nau Victòria de Magallanes i J.S. Elcano, al Moll de la Fusta de Barcelona. Ens diuen que podem veure com era la nau i com es navegava fa 500 anys. Ara bé, aquesta rèplica -construïda l’any 1991 amb motiu de l’Expo’92- és constantment passejada per totes les ciutats costaneres sense els seus escuts i banderes de l’època amb l’excepció d’una gran bandera espanyola que llueix. Tots sabem, que la bandera nacional espanyola més antiga és de l’any 1785 i no pas del 1519. O sigui que la bandera que hi ha al vaixell no existeix fins a 266 anys més tard de l’expedició de Magallanes. Si es tracta de fer una rèplica fidedigna i de fer les coses amb rigor històric, per quina raó s’han suprimit els escuts i les banderes originals? Quins eren aquests escuts i aquestes banderes?\nAra com ara, tenim prou estudis que demostren que en aquells temps la Marina Hispànica era principalment de matriu catalana i no pas castellana com ens han volgut fer creure. Sense anar més lluny, al museu etnològic de Barcelona podem trobar un mapa del pare jesuïta Pedro Murillo Velarde (1696-1753), publicat a Manila al 1734 amb el títol de “Carta Hydrographica y Chrographica de las Islas Filipinas” on hi apareix una representació de la nau Victòria amb una senyera quadribarrada a popa. El mapa és considerat de gran importància per les seves dimensions notables i per la seva acurada precisió cartogràfica.\nTambé podem apreciar en un gravat de l’Ortelius del segle XVI, que el capità, que porta una brúixola a la mà, duu una barretina al cap. O sinó, perquè en altres rèpliques de la nau Victòria que s’exposen a l’Argentina i a Xile, sí que contenen els escuts de l’època i, fins i tot, les trobem guarnides amb banderes catalanes? Perquè a la versió espanyola han suprimit aquests elements simbòlics? Potser revelarien la nacionalitat ocultada o tergiversada de la gesta nàutica?\nPublicat al diari LA VANGUARDIA del 22/01/12\nCal fer notar que cal parlar de responsabilitat social independentment del fet que l'organització sigui una empresa (RSE), una administració pública (RSA), una organització no lucrativa (RSO) o una universitat (RSU).\nFinalment, i sumant-me al debat sobre si la Responsabilitat Social ha de ser redenominada com a Sostenibilitat, és evident que no estaríem parlant del mateix. La sostenibilitat va molt bé per a referir-se al resultat final, ja sigui com a sostenibilitat ambiental, social, laboral, o econòmica. Però la sostenibilitat no recull el sentit bàsic de gestió que porta implícit l'RS ni el sentit de ser responsable "enfront de". Parlar de sostenibilitat, en aquest article no ens hauria servit de res (en tot cas, hauríem d'haver parlat de sostenivilitat?)...\nArticle complementari: La nau Victòria duia una bandera catalana quadribarrada


Relais du silence L'Albatros Saint-Trojan-les-Bains França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nRelais du silence L'AlbatrosPlage du Soleil, 11 Bd Du Dr Pineau, Saint-Trojan-les-Bains, Saint-Trojan-les-Bains, França, 17370 - Veure al mapaExcel·lent8,6Basada en107comentarisRelais du silence L'AlbatrosVeure més fotos"Small and friendly hotel in wonderful location with great vi..."JudyFranceVestíbulVeure més fotosVeure totes les 50 fotosExcel·lent ubicació 9,4Veure al mapa9,4UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionat\nHabitació Doble Confort - Costat Jardí (Comfort Double Room - Garden Side)\nHabitació Doble Superior - Banda del Jardí (Superior Double Room - Garden Side)\nSobre l'allotjamentDescripcióL'Albatros està situat a primera línia de platja a Saint-Trojan-les-Bains, al sud de l'illa d'Oléron. Disposa d'habitacions amb una vista espectacular sobre l'oceà o sobre el jardí.\nTotes les habitacions de L'Albatros estan equipades amb aire condicionat, TV de pantalla plana amb canals per cable i banys amb dutxes efecte pluja. Algunes habitacions tenen vista sobre el mar i d'altres sobre el jardí.\nEl restaurant i les terrasses de L'Albatros tenen accés directe a la platja Soleil. El restaurant serveix cuina tradicional francesa i la seva especialitat és el marisc. Els clients poden fer una copa al bar de l'hotel. Al saló, hi ha accés gratuït a internet Wi-Fi.\nEls clients poden relaxar-se a les platges de Gatseau i de La Cote Sauvage.Altres activitats populars a la zona són la pesca, el senderisme o el ciclisme. A només 5 minuts amb cotxe trobareu un centre de talassoteràpia i també a poca estona en cotxe arribareu a un camp de golf.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Idiomes ParlatsAnglèsGrec AlemanyTurc Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més\nAllotjaments a Saint-Trojan-les-Bains


Les tropes iraquianes alenteixen l’avanç dins de Mossul\nUnitats de l’Exèrcit i de la policia iraquians a prop de Mossul.\nLes forces iraquianes van prendre ahir el control d’una important localitat al sud de la ciutat de Mossul, mentre que als barris orientals van alentir l’avanç, davant de la presència de jihadistes infiltrats del grup Estat Islàmic (EI).\nLes forces estan eliminant els explosius i evacuant els civils d’aquestes zones, mentre netegen els barris d’Al-Karama, Shuqaq al-Jadraa i Al-Qudis de les bosses de resistència de l’EI que continuen a l’interior. La por més gran de les tropes iraquianes són precisament els atacs suïcides dels milicians infiltrats.\nD’altra banda, almenys divuit persones van morir a l’esclatar dos bombes al pas d’un comboi de famílies que s’escapaven d’una ciutat presa per Estat Islàmic al nord de l’Iraq.\nMentrestant, a Síria, els combats es van reprendre a l’extraradi oest i sud-oest de la ciutat siriana d’Alep, després d’una “treva humanitària” durant la jornada de divendres declarada per Rússia i l’Exèrcit sirià, mentre que la calma es va mantenir als barris assetjats de l’est de l’urbs.


Consulta d'un país - Moncat\nInformació sobre tramits\nUn altre país?\nExperiències migratòries prèvies\nMarc F. i A., 29 anys, Llicenciat en Periodisme\nMarc F. i A., 29 anys\nQuines dificultats et vas trobar en arribar al país de destí?\nCap digna de menció.\nEt va costar trobar la primera feina? Quina va ser la via per a trobar-la?\nVa ser ràpid (3 dies). Va ser una feina de duty manager en un hotel de la ciutat.\nQuina incidència té el coneixement i domini de la llengua en les expectatives d'integració?\nÉs bàsic: no parlar anglès seria un drama.\nQuines són les diferències més rellevants respecte del món laboral a Catalunya?\nEs cobra setmanalment (no mensualment com a casa). Normalment, en feines no qualificades es cobra per hores, amb un sou mínim que equival als 8,5 euros/hora. L'atur és del 7%. El treballador està molt més protegit que a Catalunya. No obstant això, no hi ha prestació d'atur. Els accidents laborals estan coberts com a casa, però no hi ha sanitat pública.\nVas beneficiar-te d'accions d'acollida al país receptor?\nQuin és l'hàbit social del país que més t'ha sorprès?\nTenen problemes seriosos amb l'alcohol i el joc: la taxa d'alcoholèmia a la sang quan es condueix és gairebé el doble que la catalana. Es menja en horari britànic. Hi ha una fal·lera impressionant per a qualsevol activitat que sigui outdoor, és a dir, a l'aire lliure. També destacaria que hi ha una facilitat increïble per trobar llocs públics amb uns estàndards de neteja i de qualitat impressionants, fins i tot els lavabos públics a la ciutat. Un altre fet important és que s'emmirallen amb Europa contínuament.\nSi retrocedíssim en el temps, just abans d'anar-te'n, quina informació hauries agraït tenir?\nM'hauria agradat saber que no calia contractar res des de casa, que tot es pot fer un cop ets al país (estudis, visats, assegurances, intercanvi de diners, transport des de l'aeroport fins a la ciutat...). I també m'hauria agradat saber un petit detall: que no es pot entrar carn a la frontera i, per tant, el pernil salat s'ha de quedar a casa!\nAtesa la teva experiència, si haguessis de donar un consell a qui acaba d'arribar, quin seria?\nEl meu consell seria aquest: Decideix si vols viure a Auckland o no, perquè són dos mons completament diferents. Viure a Auckland implica mil coses i viure fora de la ciutat més gran implica tota una altra sèrie de coses.\nFederació internac. d'entitats catalanes\nCITE: Centre d'inf. per a treballadors estrangers\nUnion Migrant Net. (Confederació Europea de Sindicats)


Sree Harshav Cottages Hillsborough Ooty Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHillsborough, Coonoor,, Kotagiri, Ooty, Índia, 643104 - Veure al mapa\nBarri Kotagiri Masinagudi Masinagudi Doddabetta Sholur Coonoor Coonoor Botanical Garden Ooty - Mysore Coonoor\nConvenientment situat a Coonoor, Sree Harshav Cottages Hillsborough és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Coonoor. Els clients de l'hotel poden gaudir de recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, aparcacotxes, aparcament de cotxes, servei d'habitacions.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara servei de despertador, escriptori, mini bar, balcó/terrassa, insonorització per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Coonoor, faci de Sree Harshav Cottages Hillsborough la vostra llar.


Festa del mercat a la plaça d’Amposta – @ Sortides familiars\nUna nova edició de la popular festa del mercat a la plaça d’Amposta. Un mercat ambientat, ben ambientat, en el segle XIX. La Plaça de l’Ajuntament i els carrers del nucli antic plens de parades, moltes, i de públic. Es tracta d’una recreació històrica d’un mercat de queviures i artesans de finals del segle XIX i principis del XX. També organitzen cercaviles, concerts de música, corals, danses, tallers, visites guiades a la ciutat, diversos espectacles infantils de carrer, teatre i altres activitats. Amposta és un xic lluny de Barcelona, unes dues hores llargues per l’autopista A-7. Però no us proposem que aneu i torneu. Us volem proposar un cap de setmana per les terres de l’Ebre. Aquestes comarques del sud de Catalunya tenen atractius més que suficients per justificar un cap de setmana. Només cal pensar en Amposta mateix. A més del nucli antic de la població, i del riu, hi ha el Museu del Montsià. A tocar teniu la ciutat de Tortosa, bellíssima, amb pilons de monuments, com ara la catedral gòtica, o el castell de la Suda. No cal ni parlar del fabulós Delta de l’Ebre, amb el seu parc natural, amb les basses, les platges, els centres d’interpretació, avistadors d’aus… Porteu-vos els prismàtics i la bici!. Preneu la barca que recorre el tram final del riu, maravellós. O aneu cap els Ports de Beseit, que son a tocar d’Amposta. Natura per descobrir, diferent, molt desconeguda. Ebre a munt podeu visitar Miravet i el seu castell templer, una passada. No us faltaran llocs on dormir i menjar, com ara l’Hotel Ciutat d’Amposta, el HCC Montsià, o en ple delta, l’Algadir, amb un bon restaurant. Si us agrada estar a la vora del mar teniu l‘Hotel del Port, a l’Ametlla de Mar, una població marinera, molt cuca, amb moltes i bellíssimes cales, que el gran turisme no sap on son. O Cal Batiste, a Sant Carles de la Ràpita. Si preferiu podeu dormir a la vila de Tortosa, on hi ha l’Hotel Corona Tortosa, fantàstic, i el restaurant del Parc, al mig del parc municipal, molt i molt recomanable. Vinga!. Amposta, Tortosa, les terres de l’Ebre, amb l seu delta, us esperen, no falteu!.\nPosted on Mai 18, 2012 by joanmolar\tThis entry was posted in Ebre, festes, Hotels, llargues and tagged algadir, Ametlla, amposta, artesania, batiste, cercavila, cercaviles, corona, delta, Ebre, ebro, Feria, festa, fiesta, Fira, guiades, historic, hotel, Hotels, Mar, mercado, mercat, montsia, mostra, museu, Plaça, Plaza, port, recreacio, restaurant, restaurante, restaurants, tallers, Tortosa, trobada, visites. Bookmark the permalink.\nRecordeu la fira d’artesania a Granera →\nUn pensament sobre “Festa del mercat a la plaça d’Amposta”\nEqhes DaBit (@eqhes) ha dit:\nMai 19, 2012 a les 11:23 pm\nPau, un dels fotògrafs professionals d’Amposta, està fent fotos de qualitat a la gent i les estem publicant a http://www.festadelmercat.com. Des del mateix web es poden comprar fotos en paper (impreses per un laboratori fotogràfic) i descarregar una còpia digital de més qualitat que les fotos que hi ha publicades. A més a més, comprant almenys una foto en regalem una altra en un format especial que commemora la celebració de l’activitat. Ah! I l’enviament és sempre gratuït :).


Nom: CASTELL DE SANT MARTÍ SARROCA I VOLTANTS\nDes de Medieval Ocupació i domini musulmà fins a Modern ( 715 / 1789 )\nNúm. de Registre/Catàleg: 1409-MH\nEl conjunt de restes arqueològiques i arquitectòniques (altitud: 300-340m) es localitzen als voltants del nucli monumental del Castell de Sant Martí Sarroca, que s'emplaça al cim del turó de La Roca al sud del poble homònim. Es tracta d'una ubicació estratègica per la defensa i el control de la plana que s'extén cap el nord, creuada pel riu Foix, fins les estribacions de Font-rubí (també amb el seu castell) i Torrelles de Foix. Al sud, el promontori queda protegit pel penyassegat natural que dóna al congost de la riera de Pontons tancat per l'altra banda pel puig de l'Artiga. Per arribar-hi cal agafar la carretera BV-2121 (de Vilafranca del Penedès a La Llacuna) fins enllaçar amb la carretera BV-2129 que surt de les últimes cases del poble de Sant Martí Sarroca (en el quilòmetre 9'5) i porta fins al Castell de Sant Martí, a la part alta del turó de La Roca. Els diferents indrets amb localitzacions de material arqueològic es troben al voltant del nucli principal del Castell de Sant Martí Sarroca, important pel seu caràcter estratègic de control i defensiu alhora. En cap moment no s'hi ha realitzat cap tipus d'actuació arqueològica més o menys controlada, sinó que totes les troballes són fruit de la prospecció o del descobriment per obres, a més de les construccions medievals que han restat fins l'actualitat:\n- Vessant nord. ocupat per les cases que formen el Barri de la Roca, indret originari del poble de Sant Martí Sarroca al voltant de nucli fortificat del Castell. L'any 1930, en Pere Giró localitzà materials arqueològics en el marge del camí que des del castell portava fins el poble, entre les cases de Cal Santacana i Cal Jan Jaumet: "... cerámica ibérica lisa, cuellos, asas de ámforas cilíndricas, una fusaiola y un borde de dolium y una piedra de molino rotatorio" (Giró 1964 - 1965). També el mateix Sr. Giró de Vilafranca del Penedès identificà segons els seus escrits: "Se aprecian ademàs en la peña del monte, tocando al antiguo camino, vestigios de una via ibérica o romana que iba en dirección a Torrelles de Foix. Otros vestigios consisten en canalizaciones abiertas en la roca al estilo de las de Olérdola. "(Quaderns de Camp, vol. 4, 30 de juny de 1956). En aquest mateix any 1956 el capellà de l'esglèsia de Sant Martí Sarroca troba unes monedes de les quals una era 1 semis ibèric de la ceca de CESSE i les restants eren medievals. A més, en el corral de la masia de Cal Santacana es localitza una sitja que buiden ells mateixos sense que apareixi cap material. Per últim, el Sr. Giró i després d'altres han volgut identificar algunes restes de murs entre els marges dels camins com els paraments de l'antiga muralla ibèrica o romana. Tant la "via" com la "muralla" podrien pertànyer a antics camins i estructures medievals del nucli que s'originà en la vessant del turó on s'emplaça el Castell que els havia de protegir. No es pot deixar de banda els materials ibèrics, que indiquen l'existència d'una ocupació ibèrica de la qual ara per ara no s'han indentificat estructures. Actualment no s'identifica material en superfiície però sí que es veuen alguns retalls a la roca sense atribució concreta.\n-Vessant Est: Forma part també del barri del La Roca. Arrel d'una entrevista amb el sr. Anton Salvà, aquest ens informà d'uns materials que ell recollí a l'est de la part alta del turó: 1960, varies sitges i materials ceràmics romans, 1980 ceràmica de mà de tradició indígena, ceràmica a torn ibèrica i ossos humans. Actualment no es localitzen estructures en aquests sectors, pel que només es pot guiar pels materials abans mencionats a l'hora de fer-ne una valoració.\n-Vessant sud: Dóna a la riera de Pontons. A la part baixa s'han anat localitzat des dels anys 1950 diversos materials arqueològics, la majoria molt rodats pel dipòsit de vessant, provinents segurament de la part alta del turó:ceràmica a mà (vores exvasades i arrodonides), ceràmica a couna ibèrica de cocció oxidant (fragments informes amb decoració de pintura roja amb bandes i/o cercles concèntrics, vores zooformes de contenidor, nanses de cinta i geminades) 1 frag. de tegula, i ceràmica grisa medieval i moderna (vidrida i cànitrs grissos). L'existència d'aquesta quantitat de materials indiquen les diferents èpoques d'ocupació del cim del turó, començant ja des de època ibèrica.\n-El cim del Turó: Ocupat des del segle X pel nucli fortificat del castell. Les referències de l'assentament més antic les donen els materials arqueològics localitzats en diferents ocasions tant dintre del recinte fortificat com pel seu voltant més immediat: ceràmica a torn ibèrica comuna (vores exavades de contenidor, nanses de cinta, geminades, de gerra, amb acanalats, d'orelletes, base de peu anul·lar) i 2 frag. de ceràmica de vernís negre campaniana (vora de plat i base de peu anul·lar). A més hi ha una pedra de molí circular reaprofitat en el parament del portal nord-est del segle XIII, i el coniexement que ens transcriu Pere Giró que l'any 1959 es localitzaren diversos molins i ceràmica ibèrica en fer-se alguna obra de restauració dins del recinte. L'existència d'un assentament anterior a l'època medieval es conegut des de fa molts anys, el problema està en poder caracteritzar el tipus d'ocupació que per manca de referències més concretes i sobretot per la inexistència fins ara d'estructures se'ns fa difícil de perfilar. Pel tipus de materials ens situem en el periode ibèric Tardà, sense poder fer més apreciacions.\nPel que fa al conjunt arquitectònic que ocupa el cim, es troba : EL CASTELL: Probablement fundat en època de domini islàmic (s. VIII) però amb uns primers documents del segle x, quan fou conquerit i reconstruit per Galí, fundador de llinatge de Santmartí. El segle XI el castell passa per matrimoni a Mir Girbert (príncep d'Olèrdola), que continuà amb les obres de protecció de l'edifici per convertir-lo en una fortalesa. És en el segle XI-XII quan es planteja la construcció d'una fortalesa inexpugnable, amb muralles amples i altes, com les que es conserven avui en dia.. A partir del XIII s'extingueix la nissaga Santmartí i el castell fortalesa passa per diferents mans amb les consegüents destruccions i remodelacions.. Finalment durant la primera Guerra Carlina (18333-1840) és incendiat i abandonat. El castell està format per diversos cossos de plana pis, distribuits entorn d'un pati trapezoïdal, edificats en diferents èpoques. El recinte queda protegit per dies torres de planta circular, un a l'angle NW i l'altra al SW, ambudes contruides segurament entre ek s. XII-XIII. El cos septentrional de l'edifici conserva una sala rectangular a la planta baixa.\nLes obres de restauració del conjuunt de la fortalesa: a partir de la destrucció del castell, comença una època d'expoliació del castell. Davant del perill de desrunament, la Casa Consistorial es trasllada de la seva seu al Castell cap al nucli de la plana.. No és fins 1906 que Puig i Cadafalch fa un estudi i realitza alguna petita obra de restautació. Al 1931 es declara Monumento Històrico-Artístico. El 1945 l'Ajuntament aprova que el Castell sigui conservat i protegit. La 1956 es contrueix una nova carretera que duu fins el castell, i pren nova importància. A partir de 1963 s'inicien de manera seriosa els projectes de neteja i reconstrucció. Camil Pallàs Arissà serà el director del projecte, i es crea la Comissió de Conservació i Reconstrucció de Monuments Artístics i Històrics de Sant Martí Sarroca.. Es feren una reconstrucció d'àmbits sense cap mena de rigor històric. Tampoc es planejà dur a terme una excavació arqueològica que permetés facilitar informació de les primeres ocupacions del turó i la successiva seqüència històrica. Al 1967 queda constituida la "Associació Espanyola d'Amics dels Castells" ,amb la figura de l'alcalde com a president..\nL'ESGLÈSIA DE SANTA MARIA: En l'extrem SE de la plataforma, al costat del castell dins la línea de fortificació. Edifici d'estil romànic llombard, es documenta des del 1060 (encara que podria ser anterior) però no fou acabada fins el segle XII, amb la construcció del creuer amb cimbori i cúpula, i de l'absis ricament ornat. El 1204 es consagra de nou. El templa fou renovat i ampliat el segle XVIII amb l'obertura d'una portalada renaixentista, i col:locació d'un altar major d'estil barroc. Posteriorment es construeix una capella neoclàssica. Durant la primera Guerra Carlina s'utilitza com a caserna. 1906 s'encarrega a Puig i Cadafalch la seva restauració. Al 1931 fou declarat monument històrico-artístic d'interés nacional. Durant la restauració de 1906 va apareixer una imatge romànica de la Mare de Déu de Sarroca o del Cstell, junt amb dues talles més d'un edicle, tres sarcòfags amb les restes d'infants i un tupí de ceràmica de manises. Tot junt disposat en un finestral aparedat. També es conserva un altar gòtic del 1415 (segurament de Jaume Cabrera), malmés el 1936, retaule barroc del Santíssim (1705) i una còpia de la destruida mare de Déu de Sarroca.\nEstructures aparegudes en motiu de la realització d'obres: Sitja a extramurs, a uns metres a l'oest de la torre circular a l'angle NW, a tocar amb el mur nord de la sala oest del castell. Dipòsit excavat a la roca d'1m. de diàmetre i 1'10m de profunditat. Al costat dret apareix també un retall a la roca perpendicular a la paret del castell. Excavades vigilant el conjunt. Ell mateix ens indica que no hi aparegué cap tipus de material. Dins del pati del castell, una sitja localitzada a pocs metres de l'entrada del pati a mà dreta durant les obres de reconstrucció dels últims anys. Està tapada per una rampa de ciment , també va aparèixer una sitja excavada a la roca i buidada perls obrers, sembla que en cap de les dues hi aparegueren materials. Estructures fora la línea de muralla: Dues sitges excavades a la roca, tapades per la carretera que duu fins el castell, ubicades a un marge rocós davant mateix de la façana romànica oberta al NE, a pocs metres de la carretera. El mateix any que es descobriren s'excavaren sense resultat. Tenen uns 1'85m (sitja-1) i '65m (sitja 2) de diàmetre, amb uns 2m de fondària i separades per poc menys de 0'40m. El mur superior delimitaria la línea externa de la muralla, actualment desapareguda.\nPetit dipòsit quadrangular excavat a la roca. Situat en el mateix marge rocós de les estructures anteriors, uns metres més a l'oest. El dipòsit queda encaixat a la muralla, en el parament de la qual s'hi obrí canal que porta directament a l'estructura excavada a la roca. El dipòsit fa 1'10m x 1'10m d'amplada i 0'50m de màxima profunditat i 0'15m de mínima. La canal fa 0'40m d'amplada x 0'30 de gruix i està coberta per arrebossat sencill. Seguint el perímetre de la muralla cap a l'oest trobem les restes del portal d'entrada desmuntat el 1933. Uns anys enrera es destapà part del sector sense cap mètode. No sabem si van aparèixer materials arqueològics.\nL'any 2009 es va enderrocar l'edifici de la finca annexa al lateral de l'església de Santa Maria. Els resultats del seguiment arqueològic de les obres van ser negatius.\nLa manca de dades arqeuològiques ens impedeix coneixer el caràcter de l'ocupació que de segur exisitiria ja en època ibèrica tardana en la part alta del turó i algun sector de l'esperó. De la mateixa manera, la inexistència de treballs d'excavació arqueològica dificulta la comprensió del funcionament de les estructures que van apareixent en l'àmbit de la fortalesa. El conjunt de restes arqueològiques i arquitectòniques (altitud: 300-340m) es localitzen als voltants del nucli monumental del Castell de Sant Martí Sarroca, que s'emplaça al cim del turó de La Roca al sud del poble homònim. Es tracta d'una ubicació estratègica per la defensa i el control de la plana que s'extén cap el nord, creuada pel riu Foix, fins les estribacions de Font-rubí (també amb el seu castell) i Torrelles de Foix. Al sud, el promontori queda protegit pel penyassegat natural que dóna al congost de la riera de Pontons tancat per l'altra banda pel puig de l'Artiga. Per arribar-hi ca...\n2009 Documentació, Control, Intervenció preventiva, Eliminació\nFotogràfica Arxiu Fotogràfic del Museu de Vilafranca, Vilafranca del Penedès.\nMemòries i informes ARCOS, R., Memòria de la intervenció arqueològica al conjunt monumental de la Roca. Castell i Església de Sant Martí Sarroca. 11-19 de juny de 2009 (Sant Martí Sarroca, Alt Penedès). nº reg. 9552\nMemòries i informes Monguilló, E.; Ramon, A.; Rodríguez, C. (2002). Memòria de la intervenció arqueològica al Castell de Sant Martí Sarroca (Alt Penedès). Mem.Núm. 3983\n23 d'agost 1975 Tothom\nESTRADA, J 1969 Vias y poblamiento romanos en el Area Metropolitana de Barcelona\nGIRÓ, P 1965 Ampurias\nLLORAC SANTÍS, S 1989 Sant Martí Sarroca. El pòsit del temps\nMARTIN ALBERO, R Desembre 1935 Mai Enrera\nPIFERRER, P 30 abril 1880 El Labriego\nPIFERRER, P 15 de maig 1880 El Labriego\nRAURET, A.M 1963 El proceso de la primitiva población del Panadés\nVIRELLA BLODA, J Miscel·lània Penedesenca\nVIRELLA, F.X Desembre 1990 Gran Penedès