Pucnjava u Ajdahu, dvoje ubijeno i četvoro ranjeno u tržnom centru - 26.10.2021, Sputnik Srbija\nDve osobe su ubijene, a četiri povređene, uključujući policajca, u pucnjavi u jednom tržnom centru u Bojsiju, glavnom gradu američke savezne država Ajdaho... 26.10.2021, Sputnik Srbija\nNa konferenciji za novinare, vlasti su saopštile da su tokom jučerašnjeg incidenta policajci razmenili vatru sa osumnjičenim, prenosi AP.Policija je u ponedeljak uveče u saopštenju za javnost navela da je osumnjičeni u kritičnom stanju hospitalizovan i da je povređeni policajac zbrinut i pušten.Policija nije objavila nikakve druge informacije o žrtvama, policajcu ili osumnjičenom.Tržni centar je blokiran jakim snagama policije od ponedeljka uveče, a policija je saopštila da će ostati zatvoren dok se istraga nastavlja.Šef policije Rajan Li rekao je da je pucnjava prijavljena policiji oko 13:50 u ponedeljak, uz izveštaj da je jedna osoba upucana u to vreme, a kada su policajci stigli, primetili su nekoga ko je odgovarao opisu osumnjičenog.On je naveo da istražitelji veruju da je bio samo jedan napadač i da nema opasnosti za stanovištvo, kao i da za sada nisu poznati motivi ovog napada.Otprilike 400 metara dalje, policajci su zatvorili deo puta u blizini prometne raskrsnice kako bi mogli da istraže drugo mesto zločina u vezi sa pucnjavom.Policajci na drugom mestu zločina odbili su da odgovore na pitanja o istrazi osim što su potvrdili da je u vezi sa pucnjavom u tržnom centru.\nDve osobe su ubijene, a četiri povređene, uključujući policajca, u pucnjavi u jednom tržnom centru u Bojsiju, glavnom gradu američke savezne država Ajdaho, saopštila je policija.\nNa konferenciji za novinare, vlasti su saopštile da su tokom jučerašnjeg incidenta policajci razmenili vatru sa osumnjičenim, prenosi AP.\nTržni centar je blokiran jakim snagama policije od ponedeljka uveče, a policija je saopštila da će ostati zatvoren dok se istraga nastavlja.\nŠef policije Rajan Li rekao je da je pucnjava prijavljena policiji oko 13:50 u ponedeljak, uz izveštaj da je jedna osoba upucana u to vreme, a kada su policajci stigli, primetili su nekoga ko je odgovarao opisu osumnjičenog.\n„Došlo je do razmene vatre, koja je usledila ubrzo nakon što je policija stiga, što je rezultiralo povredom policajca, kao i privođenjem osumnjičenog“, rekao je Li.\nOn je naveo da istražitelji veruju da je bio samo jedan napadač i da nema opasnosti za stanovištvo, kao i da za sada nisu poznati motivi ovog napada.\nOtprilike 400 metara dalje, policajci su zatvorili deo puta u blizini prometne raskrsnice kako bi mogli da istraže drugo mesto zločina u vezi sa pucnjavom.


Naslovna/Hronika/Pet povrijeđenih u teškom udesu u mjestu Čelić\nLOPARE – Pet osoba je povrijeđeno, od kojih jedna teško u saobraćajnoj nesreći koja se sinoć dogodila na dijelu regionalnog puta Lopare – Brčko u mjestu Čelić.\nKako su za “Klix.ba” rekli u Ministarstvu unutrašnjih poslova Tuzlanskog kantona (MUPTK), u ovoj saobraćajnoj nesreći koja se dogodila oko 21:30 sati u neposrednoj blizini fudbalskog igrališta u Čeliću učestvovala su dva automobila.\n“Tom prilikom jedna osoba je teško povrijeđena, tri su zadobile lakše tjelesne povrede dok se kod jedne ljekari nisu izjasnili o stepenu”, rekli su iz Operativnog centra MUP-a TK.\nPovrijeđene osobe su prevezene u Univerzitetski klinički centar u Tuzli radi ukazivanja ljekarske pomoći.\nUviđaj su na mjestu događaja obavili policijski službenici Odjeljenja kriminalističke policije MUP-a TK.\nBrčko centar ljekari Lopare MUP pomoć povrede\nGradska razvojna agencija: Banjalučki srednjoškolci posjetili Velenje


20 minuta vježbanja dnevno produžava život – Volim Podgoricu\nHome / ŽIVOT + / Zdravlje / 20 minuta vježbanja dnevno produžava život\n20 minuta vježbanja dnevno produžava život\nGodišnje u Evropi dva puta više ljudi umire od posljedica fizičke neaktivnosti nego od posljedica gojaznosti, zaključeno je tokom studije o povezanosti stepena fizičke aktivnosti i smrtnosti sprovedene na Univerzitetu Kembridž.\nOd 9,2 miliona umrlih u Evropi 2008. godine, čak 676.000 smrtnih slučajeva pripisuje se posljedicama nastalim zbog neaktivnosti, a 337.000 dovodi se u vezu sa prekomjernom telesnom težinom.\nDa bi se stanje zdravlja popravilo, dovoljno je samo 20 minuta neke fizičke aktivnosti dnevno, objavljeno je u magazinu American Journal of Clinical Nutrition. Poseban akcenat stavljen je na zaključak da su mršavi ljudi u zabludi da ne moraju da vježbaju. Oni su čak ugroženiji od osoba sa viškom kilograma koje se bave nekom fizičkom aktivnošću.\nNaučnici su zaključili da je veći rizik od preranog umiranja bio prisutan kod osoba koje su ocijenjene kao fizički neaktivne ili umjereno aktivne. Čak 22,7 odsto učesnika uvršteno je u kategoriju fizički neaktivnih, jer su obavljali posao koji se radi sjedeći, a nisu se bavili nekim vidom rekreacije.\nTakođe, istraživači su ustanovili da 20 minuta brze šetnje ili vježbanja svakog dana potroši između 90 i 110 kalorija, a na taj način se znatno smanjuje rizik od prerane smrti, za 16 do čak 30 odsto.\n“Poruka je jednostavna: svakodnevna umjerena fizička aktivnost obezbijediće značajnu zdravstvenu korist osobama koje inače ne praktikuju vježbanje”, rekao je profesor Ulf Ekelund, glavni istraživač Epidemiološkog centra Medicinsko-istraživačkog odbora Univerziteta u Kembridžu.\n“Iako je utvrđeno da je dovoljno vježbati samo 20 minuta dnevno, treba težiti tome da se raznim načinima rekreacije bavimo i češće, i duže. Dokazano je da fizička aktivnost povoljno utiče na zdravlje organizma i trebalo bi da ima značajno mjesto u svakodnevnom životu. Vježbanje je podjednako važno za sve, bez obzira na tjelesnu težinu.”\nU studiji se ističe da mršave osobe koje se ne bave redovnom fizičkom aktivnošću mogu da imaju veći rizik od zdravstvenih problema, kao i da gojazne osobe koje vježbaju imaju bolje zdravstveno stanje od onih koje nisu dovoljno aktivne.\n“Najveći rizik od prerane smrti zabilježen je kod fizički neaktivnih učesnika studije, i to podjednako važi za osobe normalne težine, one sa viškom kilograma i gojazne”, istakao je dr Ekelund. “Treba da težimo da smanjimo i gojaznost, ali mislim da fizička aktivnost mora da se prepozna kao veoma važna strategija javnog zdravlja.\n“Trebalo bi da nastavimo u naporima da se smanji broj gojaznih, ali i da ohrabrimo i pokažemo ljudima koje sve koristi mogu da imaju od bavljenja fizičkom aktivnošću”, naglasio je profesor Vareham.\nOdraslim osobama se savjetuje da nedjeljno odvoje 150 minuta za fizičku aktivnost, a to može da bude šetanje, vožnja bicikla, korišćenje stepenica umjesto lifta.\n“Neaktivan stil života odgovoran je za hiljade slučajeva preranog umiranja i pravi ogromne troškove zdravstvenom sistemu”, ukazao je Filip Insal, rukovodilac jedne britanske kompanije koja se bavi zdravstvenim pitanjima. – Treba omogućiti ljudima da idu na posao pješke ili biciklom, ovakav “lijek” treba da se propiše na nacionalnom nivou, i to što prije.\nInače, bolesti prouzrokovane neaktivnošću i gojaznošću su uglavnom iste, uključujući kardiovaskularne bolesti, sa izuzetkom dijabetesa tipa 2 koji se češće javlja kao posljedica gojaznosti.\n“Sposobnost adaptacije tijela tokom vježbanja je gotovo zapanjujuća”, naglašava Heler.\n“Aerobne vježbe povoljno utiču na jačanje imunog sistema, poboljšavaju mentalno zdravlje, obnavljaju energiju, jačaju kosti i mišiće i smanjuju rizik od hroničnih bolesti kao što su dijabetes, kancer, bolesti srca.”\nPreporučenih 100 kalorija možete lako tokom dana da sagorite a da za to ne morate da izdvojite neko posebno vrijeme. To možete da učinite obavljajući neke od redovnih aktivnosti:\n* Najčešći izgovor da se izbegne vježbanje je da oduzima previše vremena i zahtjeva veliku organizaciju. Međutim, postoje brojni načini da se rekreirate a da uz to obavite i sve obaveze koje su tokom dana isplanirane.\n* Pranje podova sagorijeva u prosjeku 150 kalorija, a na pranje prozora za pola sata možete da utrošite oko 170.


Niš :Klinički centar Niš: mutni poslovi nedodirljivog direktora\nDr Mengele vozi BMW\nU vezi sa tekstom objavljenim u Tabloidu broj 250 o dešavanjima u KC Niš, a posebno o slučaju predsednika Upravnog odbora ove ustanove Boška Ristića Boce, čitaoci su reagovali svojim prilozima. Jedno od pisama svakako zaslužuje pažnji šire javnosti i redakcija ga objavljuje bez skraćivanja\nU duhu vašeg istraživanja kriminalnih radnji u Kliničkom centru Niš, želim da vam skrenem pažnju na protagoniste istinskog kriminala u ovoj zdravstvenoj ustanovi. Tu je, svakako, na istaknutom mestu dr Vidojko Đorđević Vidža, direktor Nefrološke klinike i, istovremeno, direktor privatne specijalne klinike za bolesti bubrega "Fresenius" (ili kako je na zvaničnom sajtu predstavljena: "Fresenius Medical Care"), koja se nalazi u niškom naselju Duvanište. Naime, dr Đorđević "prevodi" pacijente sa Nefrološke klinike Kliničkog centra Niš u privatnu ustanovu "Fresenius", čime je do sada oštetio Fond zdravstvenog osiguranja za 28 miliona dinara, što je naknadno i utvrdio inspektor za privredni kriminal Nešović. No, čudi me kako je dr Đorđević i dalje direktor klinike i pored očiglednog kriminalnog posla koji vodi.\nZa one koji dobro poznaju prilike i neprilike u Nišu, ni ovo nije čudno. Jer, dr Đorđevića u svakom smislu štiti predsednik Skupštine grada Niša, Mile Ilić, istaknuta figura ondašnjeg i sadašnjeg SPS-a, nezaobilazni lik dogmatske i primitivne Miloševićeve elite iz devedesetih.\nAli, dr Đorđevića štiti i direktor Kliničkog centra Niš, prof. dr Borisav Kamenov, inače uvaženi član stranke G17 koja se prekrstila u "Ujedinjeni regioni Srbije" (URS) i koju u Nišu zastupa Boško Ristić Boca. Ristić je, naravno, predsednik Upravnog odbora Kliničkog centra Niš i svaka reč koju ste o njemu napisali je tačna. Ristić, takođe, štiti dr Đorđevića i njegov "biznis".\nIpak, uprkos svemu, dr Vidojko Đorđević je uključio i desetak pacijenata u svoj posao, pa je tako od jedne farmaceutske kuće dobio po 2.000 evra za svakog pacijenta "koji će koristiti njihove proizvode", a kako mu je i to malo bilo, onda je na osnovu tih istih pacijenata duplirao bočice sa izvađenom krvlju i uključio u "konzumaciju proizvoda" izdašne farmaceutske kuće, još tridesetak pacijenata na osnovu kojih je takođe dobio po 2.000 evra za svakog od njih.\nIstovremeno, dr Đorđević je i šef tima za transplantaciju bubrega i on odlučuje o tome ko ide na transplantaciju a ko ne. Naravno, sve uz određenu sumu novca, što je vidljivo po jednom paradoksu: brže na red dođu oni koji kraće čekaju!\nNjegove pretnje zaposlenima na klinici su svakodnevne. Ali, njegovu kriminalnu mrežu na Nefrološkoj klinici očigledno ništa ne može da ugrozi, upravo zbog nabrojanih ličnosti koje ga štite i koje, verovatno, i same od toga imaju koristi.\nNa nesreći i muci građana ovaj gangster je stekao enormno bogatstvo koje se vidi: nekoliko stanova u gradu Nišu, kuća u Kninskoj ulici, džip marke BMW čija je cena 70.000 evra, a kupio je sinu i automobil marke mercedes C klase koji košta približno toliko. O kešu ne treba ni govoriti...\nZato vas molim da ovo pismo objavite u ime pacijenata koji su pod stalnom torturom dr Vidojka Đorđevića, a njih nije mali broj pošto ova klinika pokriva veći deo jugoistočne Srbije.\nNiš(adresa poznata redakciji)\nIz dokumentacije Tabloida o Freseniusu\nNije Vidojko sam\nNemački Fresenius u Srbiji prodaje medicinsku opremu koja je i za vreme sankcija plaćana do 18 ondašnjih maraka, a danas ta firma istu stvar prodaje za 40 evra, a od RZZO-a po jednoj dijalizi naplaćuje 25 evra skuplje nego što to čine državne bolnice i domovi zdravlja. Sve to je moguće jer višak para odlazi kao donacija Demokratskoj stranci.\nU Srbiji rade tri svetski poznate kompanije iz ove oblasti: američki Bakster, švedski Gambro i nemački Fresenius, koji je i najdominantniji na tržištu, moguće i zato što je jedan oda najvećih sponzora Demokratske stranke.\nFresenius ima tri svoja punkta u Beogradu i jedan u Nišu, gde se pacijentima dijaliza vrši o trošku RZZO-a. Razlika između dijalize u državnom domu zdravlja i kod Freseniusa je u ceni: u državnoj instituciji to košta 80 evra, dok istu uslugu privatnik Republičkom fondu zdravstvenog osiguranja naplaćuje 105 evra.\nI bolnica "Dr Dragiša Mišović" u Beogradu je uspela da opremi kompletan centar za dijalizu, koji nikada nije proradio, jer bi se time odvlačili pacijenti od Freseniusa.\nNa deo zarade polaže pravo i Aleksandar Vuksanović, koji je na čelu RZZO-a nasledio Svetlanu Vukajlović, kao i Steva Plješa, koji predvodi ekipu državnih doktora iz KBC Zemun, koja se bori za Fresenius. I dr Nada Dušković iz KBC Zvezdara takođe pomaže prelivanje pacijenata iz državnih u privatne centre za dijalizu, tvrde dobro obavešteni krugovi.\nPlješa, Duškovićka i Vidojko Đorđević su prilikom privatizacije Hemofarma, preko koga je išao ulazak Freseniusa na domaće tržište, dobili akcije ovog preduzeća. Te akcije su posle uložili u otvaranje privatnih centara za dijalizu u Srbiji, pa im se sada finansijski i te kako isplati da pacijente šalju - samima sebi.\nLeskovac: Kako treba tumačiti Zakon o penzijsko-invalidskom osiguranju (PIO)\nPokojnici sposobni za rad!\nPo svemu sudeći, invalidsku penziju u Srbiji mogu da dobiju samo oni koji su pokojni, jer su totalno nesposobni za rad! Međutim, nije ni to sigurno, pošto su kod mene u selu troje njih podneli zahtev za invalidsku, ali su u međuvremenu umrli. Ipak, posle smrti, stigla su im rešenja da su odbijeni, jer su, navodno, sposobni za rad!\nDalje, prema Zakonu o PIO ispada da invalidsku penziju mogu dobiti samo oni koji nisu ni živi ni mrtvi. U grupi invalida koji nekako uspevaju da sami odu do toaleta bez tuđe pomoći, mada su bolesni i ne mogu da rade, niti imaju od čega da kupe lekove, a dane provode u bolovima, ne priznaje im se pravo na invalidsku penziju, ali im samoubistvo niko ne osporava.\nNaime, Zavod za penziono i invalidsko osiguranje doslovno je pretvoren u pogrebni zavod, samo im fali krematorijum kao u nacističkoj Nemačkoj.\nDakle, upravo tako - nacistički, genocidno i monstruozno, Vlada Srbije kao oružjem za masovno ubijanje koristi se podstrekavanjem invalida na samoubistvo. Ideja dolazi od poremećenih umova kojima je jedino stalo do ličnog bogatstva, a lažima, pljačkama i prevarama doveli su narod do prosjačkog štapa.\nMizerni su srpski političari, koji se bave zbrinjavanjem sebe i svojih porodica čim se dočepaju vlasti. Njima je svejedno koliko će invalida nasilno prekinuti svoj život zbog dušmanskog odnosa države prema njima i njihovim porodicama.\nPišem ovo pismo sa namerom da pomognem onima koji su kao i ja u teškoj situaciji, da odustanu od namere da naude sebi, jer će na taj način pomoći kriminalnom naumu Vlade Srbije i svima onima koji su doprineli da se nađemo u ovakvoj situaciji. Duboko verujem da se toj bandi bliži kraj i da će odgovarati za svoja zlodela.


Zamislite ovo u Srbiji: Liverpul prijavio Salaha policiji\nEngleski klub Liverpul prijavio je svog najboljeg fudbalera Mohameda Salaha lokalnoj policiji jer je koristio mobilni telefon dok je vozio. Video koji je objavljen na društvenim mrežama pokazuje Egipćanina kako koristi mobilni dok je "zaglavljen" u… »\nIvanić zakazao meč BATE - PSV\nFudbalefri BATE Borisova i Dinama iz Kijeva plasirali su se u plej-of za Ligu šampiona. BATE je odigrao nerešeno 1:1 na domaćem terenu sa Karabagom, što mu je posle pobede u gostim aod 1:0 bilo dovoljno za prolazak, dok su Kijevljani u revanšu bili… »\nIlić je Suma?! Nikad to neće biti isto\nSaša Ilić, majstor fudbala, kapiten, ikona Partizana... Njegova uloga uvek je podjednako bila važna na terenu i u svlačionici. I sada pred revanš meč sa Noršelanom u 3. kolu kvalifikacija za LIgu Evrope Sale kapiten je zadužen da atmosfera bude na… »


Nedeljni pregled Loudpack emisija: Marlon vs Coby, $han, Ajzi, Bvana i Mili | Loudpack Zone\nNedeljni pregled Loudpack emisija: Marlon vs Coby, $han, Ajzi, Bvana i Mili\nEmoji Duel: Coby vs Marlon Brutal\nJoš jedna uspešna nedelja je za nama, još jedan Emoji Duel u kome su Loudpack psiholozi kroz najsloženija pitanja napravili logaritme i zavirili u psihu i mozak ova dva eminentna umetnika. Najplastičnije objašnjenje dobijenih rezultata bi bilo da zamislite Marlona i Cobija za slavskim stolom kako polako ulaze u času i otvaraju lagane teme poput šta misliš o Vladi Matoviću ili zadnjem zlatnom periodu folk muzike kada su izlazili Indira Lopove i Šako Polumenta klasici. Kao prava dva pripita Srbina na trećem zajedničkom istom mišljenju postaju polubraća, da bi sa dodatak novih količina rakije u krvotok i pokretanja ozbiljnih tema poput mišljenja o Goši Rubičinskom, čivavama ili iluminatijima verovatno izazvali da neko od pomenute dvojice veče završi krvave glave.\nLoudpack Zone DECODED: $han – Prettyboi\nU narodu je poznato da odelo čini čoveka ali se isto tako pripoveda da korice ne čine knjigu, ko zna, verovatno je i jedno i drugo tačno. Ovaj put smo ugostili $hana koji nam je otškrinuo vrata i dao nam da provirimo u život mladog beogradskog pritty boya, gde smo u ovih par minuta videli polivanje po kujama, svilene košulje, roze novčanice, kao i da mu nije strano da podeli suku sa Kastrom, svojim pobratimom iz Tommy Ganga.\nAjzi ocenjuje rime Moskrija, FOX-a, Bombi Devedesetih i Marčela\nIako je prvi utisak da je Ajzi svima dao četvorke i da ga ne radi ni jedna jedina linija, ne smete da dozvolite da vam preleti preko glave da je ovaj iskusni lisac svaki put namirisao i pogodio da su u pitanju beogradski izvođači iako nije znao čije su rime, kao i da je pored Brutove jedina rima koja je malo čačnula ovo piratsko srce zapravo bila Marčelova rima. Na neki način to je i bila ideja za ovu emisiju, da imamo tu primesu gde smo neke stihove mozda i maliciozno stavili hehe.\nPet minuta programa striktno zabavno-edukativnog karaktera u kojima Bvana priča o najjačim ciglama od konoplje, omiljenim crtanim super herojima, svojim strahovima kao i o mestima gde uživa da duva. Ako si fan Bvane onda znaš da nećeš ništa da naučiš iz rep pesama, pa zato i postoje ovakve emisije koje će podići svest ovog napaćenog naroda a i vas samih kako bi prestali da pišete kretenske stvari po internetima.\nMili te savetuje\nČitajući komentare neko bi pomislio da je ovo možda najkontraverznija emisija ove nedelje, no psi laju a karavani prolaze.. Srbija je geto, Beograd džungla, mala bara puna krokodila, i umesto što kudite i sudite trebate da se zahvalite Miliju što vam daje zlata vredne savete kako da preživite u ovom surovom svetu s obzirom da većina vas sigurno ne neguje svoju akademsku stranu previše.


Volkswagen stiže u Srbiju? - Advertiser Serbia\nBEOGRAD – Nemački automobilski gigant Volkswagen odlučio je da novu fabriku gradi u Srbiji, pišu Večernje novosti, ističući da se najveći proizvođač vozila na svetu za Srbiju odlučio u konkurenciji Rumunije, Turske, Severne Makedonije i Bugarske, koja je dugo bila favorit za dobijanje te investicije\nKako list saznaje, prvi četvorotočkaši iz srpskog Volkswagen trebalo bi da izađu 2023. godine.\nKako se navodi, očekivalo se da će se Rumunija i Bugarska, koje su članice Evropske unije, najpre dokopati nove investicije, a prema šansama, iza njih je bila Turska koja je sa 80 miliona stanovnika veliko tržište.\n„Ipak, performanse srpske ekonomije, dolazak gotovo svih najvažnijih proizvođača automobilskih komponenata, ali i prijateljski odnosi našeg državnog rukovodstva s kolegama iz Nemačke, pretegnuli su jezičak na vagi u našu korist„, pišu „Novosti“.\nNavodeći da njegov izvor nije želeo da precizira lokaciju buduće fabrike, list podseća da je predsednik Srbije Aleksandar Vučić u nekoliko navrata pomenuo Šumadiju kao adresu investicije koja bi u potpunosti „promenila krvnu sliku naše ekonomije“.\n„Novosti“ preciziraju da bi nova Volkswagen fabrika trebalo da ima kapacitet od 300.000 automobila godišnje i da bi našem izvozu doprinosila sa 4,5 milijardi evra.\nPrema nekim ranijim najavama iz Volkswagen-a, ali i iz Bugarske koja se nadala ovom poslu, investicija je vredna oko 1,4 milijarde evra, a planirano je da fabrika ima 5.000 zaposlenih, od čega čak 650 inženjera.\nZa izgradnju fabrike bitan faktor je i to što Srbija raspolaže sa 10 odsto svetskih zaliha litijuma, od kojih se prave baterije za elektroautomobile, pišu „Novosti“ i dodaju da, iako će nova fabrika proizvoditi klasične automobile, „sigurno je da će biti organizovana produkcija elektrovozila“.\nDva specijalna događaja na Kopaonik biznis forumu: Kreativna ekonomija razvija Srbiju i Nova preduzeća – pokretači digitalne Srbije


Prikazivanje članaka po tagu ivana markez filipović\nsreda, 20. januar 2021. 18:36\nIzložba grafika „Fragmenti stvaranja“ u Kulturnom centru\nIzložba grafika „Fragmenti stvaranja“ Ivane Flegar biće otvorena 25. januara u foajeu Kulturnog centra Pančeva. Izložba će biti otvorena do 10. februara.\nnedelja, 01. novembar 2020. 16:22\nBijenale umetnosti svečano je otvoreno u Narodnom muzeju\nDevetnaesto Bijenale umetnosti u Pančevu svečano je otvoreno 31. oktobra u Narodnom muzeju u Pančevu. Ove godine se održava pod nazivom „Smrt umetnosti, živela umetnost!“.\nutorak, 27. oktobar 2020. 14:30\nsreda, 13. maj 2020. 13:22\nU Galeriji savremene umetnosti Kulturnog centra Pančeva, od srede 20. maja u 19 časova, publika će moći da pogleda umetničke radove u okviru prve izložbu nakon pauze u radu nastale usled vanrednog stanja.\nsreda, 21. novembar 2018. 22:19\nsreda, 06. decembar 2017. 08:51\nJedanaesta multimedijalna instalacija „Nove tehnologije – Tehnologije mišljenja”, na kojoj se svojim radovima predstavilo jedanaest autora, otvorena je u utorak, 5. decembra, u Galeriji savremene umetnosti.\nčetvrtak, 08. decembar 2016. 19:00\nIzložba „Umetnost, arhitektura, dizajn" svečano će biti otvorena u Galeriji savremene umetnosti Pančevo u četvrtak, 8. decembra u 19 časova.


Dvadeset godina Igmanske inicijative: Saradnja u regionu zavisi od stanja demokratije - European Western Balkans\nAutor EWB 13. 10. 2020.\nBEOGRAD – Dve decenije Igmanske inicijative obeležene su konferencijom pod nazivom “Dve decenije posle- Dve decenije od početka normalizacije odnosa dejtonske četvorke”, održanom u saradnji sa Evropskim fondom za Balkan.\nIgmanska inicijativa je, kako navodi Aleksandar Popov, kopredsednik Igmanske inicijative za Srbiju, najstarija regionalna mreža na Balkanu koja okuplja nevladine organizacije iz Srbije, Bosne i Hercegovine, Hrvatske i Crne Gore.\n“Ove godine se navršavaju dve decenije od početka normalizacije odnosa takozvane dejtonske četvorke, a ujedno je ove godine i Igmanska inicijativa obeležila svoj jubilej, dve decenije postojanja”, rekao je Popov.\nOn je takođe naglasio značaj novog Ekonomskog i investicionog plana za Zapadni Balkan, te govorio o efektima ovog plana na zemlje regiona i njihove međusobne odnose.\n“Nama je važno da sagledamo kako će se ovaj plan odraziti na buduće odnose u regionu, tim pre što slika stanja u regionu nije sjajna”, naglasio je Popov.\nAleksandra Tomanić, izvršna direktorka Evropskog fonda za Balkan, naglasila je značaj saradnje ovog fonda sa Igmanskom inicijativom i čestitala ovaj jubilej, naglasivši njen značaj u antiratnom pokretu sa početka 21. veka.\n“Uradili ste jako važan posao koji je rezultirao ukidanjem viza između Hrvatske i Srbije 2003.godine. Možda bi ovaj primer mogao da posluži i u današnjoj situaciji u vezi sa Kosovom”, istakla je Tomanić.\nU okviru konferencije održan je i predsednički panel u kome su učestvovali bivši šefovi država i vlada četiri zemlje koji su u to vreme učestvovali na sesijama Igmanske inicijative.\nFilip Vujanović, bivši predsednik Crne Gore u periodu od 2003. do 2018. godine, rekao je da su ciljevi uspostavljeni na prvoj konferenciji Igmanske inicijative, kao što su odlučnost da se uspostavi granični sistem sličan Šengenu, slobodna trgovina između država dejtonskog područja i da se obezbedi demilitarizacija ostali u potpunosti neostvareni.\n“Otvorena pitanja treba rešavati kroz dijalog i pokazati sposobnost da se dogovori. Sadašnje vreme ima potrebu afirmacije regionalne saradnje, upravo onako kako smo prihvatili u sporazumu sa Evropskom unijom, potreba da se poveže region ekonomski, da se obezbedi napredak u obrazovanju, kulturi, istraživanju i inovacijama”, rekao je Vujanović.\nMirko Cvetković, predsednik Vlade Srbije u periodu od 2008. do 2012.godine rekao je da stepen saradnje u regionu još nije zadovoljavajući i da se treba raditi na tome.\n“Saradnja u regionu ključno zavisi od stepena demokratizacije u društvu. Ona se ispoljava kao odnos između dve države, ali ako nemate demokratizaciju u tim pojedinačnim državama, onda će saradnja u regionu biti slabija”, istakao je Cvetković.\nMladen Ivanić, predsedavajući Predsedništva Bosne i Hercegovine 2015. i 2017. godine rekao je da su odnosi država u regionu lošiji nego što su bili pre desetak godina.\n“Mnoge političke elite i u današnjim zemljama u regionu nisu baš zainteresovane za međusobnu saradnju. Nekako se stiče utisak da su političke elite više motivisane za sukobe, jer kroz sukobe postaju značajniji”, rekao je Ivanić.\nBoris Tadić, predsednik Srbije u periodu između 2004. i 2012.godine, istakao je da se region suočava sa političkom kulturom koja je ispunjena agresijom i niskim potencijalom za pomirenje i dogovor, te sa važnim globalnim interesima.\n“Pošto svet ne ide u pravcu normalizacije, dogovora i pronalaženja rešenja za klimatske promene, za interese globalnih vojnih sila, mislim da ćemo mi koji nikada nismo pokazivali sposobnost da pronađemo rešenje za konflikte u kojima živimo biti još više suočeni sa problemima u godinama koje dolaze”, istakao je Tadić.\nAleksandra TomanićBoris TadićFilip Vujanovićigmanska inicijativaMladen Ivanić


Vreme 1301 - Prijatelji, braca, rodjaci: Svi premijerovi ljudi\nKo upravlja Srbijom – zna se dobro. Međutim, o poslovima onih s kojima se savetuje i druguje, šapuće se samo po kuloarima, a svako javno iznošenje podataka iz te oblasti uvek dodatno ražesti predsednika Vlade. Ko su ljudi od njegovog najvećeg poverenja i kakve su njihove uloge u aktuelnoj vlasti\nVedrog i iskreno nasmejanog Aleksandra Vučića javnost je poslednji put videla kada je saopštavao rezultate drugog kruga predsedničkih izbora u maju 2012. godine. Mnogi pamte tu sliku: pomalo frenetičnim glasom, on se obraća javnosti Srbije, čestita joj novog predsednika, ne može da sakrije uzbuđenje... Nosi košulju, rukavi su mu zavrnuti, izgleda kao da se nije obrijao taj dan, a iza njega stoje članovi stranke koja će od tog trenutka preuzeti vlast u Srbiji. Vučićev nastup odavao je čoveka koji je toliko srećan što je dan pobede nastupio da ne može u potpunosti da kontroliše emocije. Obraćanje je prekidano aplauzima i uzvicima odobravanja, a iza njega šira javnost Srbije može da prepozna Vladimira Božovića, starog partijskog preletača, a docnije će se u kadru pojaviti i Vladimir Cvijan, takođe preletač, profesor Pravnog fakulteta Oliver Antić, lični mentor predsednika Srbije Tomislava Nikolića u periodu posle dolaska na vlast u oblasti prava, borbe protiv korupcije i sveta odlikovanja, i Saša Mirković, narodni tribun, estradni menadžer i medijski mogul iz Zaječara.\nDrugi koji stoje oko Vučića potpuno su nepoznati za javnost u Srbiji. Kada se kadar proširi, vide se Velimir Ilić, još jedan stari preletač, i nekoliko njih u najboljim pedesetim godinama.\nNigde nema onih označenih poslednje tri i po godine za najbliže Vučićeve saradnike i ljude zadužene – formalno ili neformalno – za mnoge važne poslove u Republici Srbiji. Tek će u narednim mesecima javnost saznati za Slavišu Kokezu, Gorana Veselinovića, Nikolu Petrovića, Andreja Vučića, Sinišu Malog, Ivicu Kojića i još neke koji danas slove za ljude na kojima se možda zasnivaju oni elementi promena u Srbiji obećavani u kampanji 2012. godine.\nS vremenom, oko Vučića se formiralo nekoliko slojeva saradnika važnih u njegovom sistemu vladavine: njegovi najbliži "životni saradnici" – pobrojani u pasusu iznad – čine neku vrstu prvog ešalona, prema onome što se može u javnosti videti. Drugi krug sastavljen je od najvernijih ministara u Vladi Srbije – Nebojše Stefanovića, Nikole Selakovića, Zorane Mihailović, Aleksandara Vulina, Zlatibora Lončara i Bratislava Gašića (ovaj poslednji će još neko vreme biti formalno u timu zbog mizoginog incidenta napravljenog u Trsteniku 6. decembra 2015. godine a koji vodi ka njegovom isključivanju iz Vlade Srbije). I, konačno, tu je treći krug u kome se nalaze verni partijski činovnici, ljudi koji, čini se, više vole Vučića nego vlast: Zoran Babić, šef odborničke grupe u republičkoj skupštini, Igor Bečić, potpredsednik Skupštine Srbije, Vladimir Đukanović, poslanik SNS a, a oni su i neki od najistaknutijih iz ove grupacije.\nPrvi ešalon je omogućio Vučiću kontrolu svih važnih poslova i novčanih tokova u Srbiji – bilo da je reč o privatnom preduzetništvu ili potrošnji javnog novca – te kontrolu u oblasti medijske industrije. Svi oni su danas jako dobro situirani ljudi koje je teško razlikovati od onih protiv kojih je SNS i Vučić lično "ustao" na izborima 2012. godine i koji su "opljačkali Srbiju". Drugi ešalon poslužio je da se potčine mnoge institucije i da se ponekad grubo upotrebljavaju za dnevnopolitičke stvari, a treći ešalon je na liniji odbrane Vučićevog lika i dela prema najširoj javnosti kada on sam ne stigne da se bavi i tim poslom.\nI još nešto. Ni drugi i treći krug nisu imuni na luksuzne stvari i čini se da ne prođe nedelja a da ne vidimo ministre u novim kućama, sa još skupljim odelima i u najelitnijem provodu. S druge strane, sva tri ešalona koriste svoju moć i uticaj da kreiraju "kadrovsku politiku" mnogih javnih preduzeća i da na taj način zaposle veliki broj stranačkih "kadrova".\nDok je uzlet trajao, dok je preuzimana kontrola, a o tome gotovo da nigde javno nije bilo reči, svi oni su izgledali kao deo jedinstvenog, monolitnog tima koji je okupio i formirao Vučić i koji je jasno povezan samo odanošću prema lideru. Kako vreme odmiče a ambicije rastu, izgleda kao da monolit počinje da puca i da se bliski saradnici sukobljavaju međusobno u nedostatku "spoljnih neprijatelja". Iako se Vučić iz sve snage trudi da odbaci bilo kakve primedbe upućene na račun svojih najbližih saradnika, mnogo stvari je počelo da isplivava i menja sliku o prirodi njegove vlasti. Umesto da građani vide "promene" iz premijerovih obraćanja javnosti, sve više dobijaju sliku stvaranja nove oligarhije koja je zamenila staru, a da u državi ništa na dobro nije promenila.\nIZVRSTAN POZNAVALAC LJUDI I VINA: Aleksandar Vučić\nSPORT, ZABAVA I DIPOS: O većini pomenutih i o njihovoj ulozi u sistemu Vučićeve vladavine bilo je reči i ranije.\nSlaviša Kokeza, preduzetnik iz Beograda, pojavio se u javnosti zajedno sa Vučićem kada su oni pre tri godine, u decembru 2012, na čuvenoj ponoćnoj sednici preuzeli upravljanje fudbalskim klubom Crvena zvezda. Do tada nepoznati čovek – a ni docnije se nije preterano pojavljivao u javnosti – postao je najvažnija figura u FK CZ i bio prepoznat kao lični Vučićev izaslanik sa zadatkom da uredi klub i vrati ga na staze "stare slave". U prvim mesecima po dolasku u Zvezdu on je radio zajedno sa Nebojšom Čovićem i Draganom Džajićem (ali i uz pomoć nekih drugih prijatelja kao što su Zoran Bašanović i Zoran Stojadinović), uspeo da reanimira pokleklu ekipu i dovede je do titule u proleće 2013. godine. Uporedo sa radom u FK CZ, Kokeza se bacio i na Fudbalski savez Srbije, pokrenuo postupak za smenjivanje Tomislava Karadžića, ali mu to ni do danas nije pošlo za rukom. Tek kada je sa prijateljima došao u klub i kada je odškrinuo vrata Saveza kao da je razumeo da stvari nisu baš tako jednostavne i da se sa aktuelnim predsednikom FSS a neće lako izboriti. Njegov trogodišnji saldo u fudbalu jeste da je danas potpredsednik Saveza zadužen za takmičenje i da slovi za Karadžićevog omiljenog kandidata za budućeg predsednika Saveza. Sam predsednik FSS a u Kokezi danas vidi dobrog "sportskog radnika" koji je "upoznat sa sistemom", koji se u međuvremenu "dokazao u privredi" i možda je spreman – ako Karadžić tako proceni – da sedne na mesto prvog čoveka raspalog i dezorijentisanog Saveza.\nKokeza je svoj angažman u klubu iskoristio i da aktivnije učestvuje u poslovnom životu Srbije: udružio se sa Slobodanom Kvrgićem, preduzetnikom u oblasti distribucije softvera, i zajedno su za tri godine uspeli da naprave takav sistem povezanih preduzeća da važi danas za najmoćniji u ovoj oblasti u zemlji. "Prointer" je ime kompanije koje se posredno vezuje za Kokezu i postoji mnogo indicija koje govore da je upravo on, zbog svog statusa povlašćenog Vučićevog prijatelja, uspeo da uveća promet ove firme preko četiri puta u samo jednoj godini.\nPoput Kokeze, Goran Veselinović je stari Vučićev drugar: tokom ranih radikalskih dana, formacijski mu je "zapalo" da se "bavi medijima", a u poslednjem i još nezavršenom ratu tabloida, javnost u Srbiji mogla je u većoj meri da sazna na kakav je način on umešan u poslove medijske industrije. BIRN i "Vreme" su pisali o tome u trenucima kada je on preuzimao poslove koje je dugo godina kontrolisao u velikoj meri Dragan Đilas preko svojih preduzeća.\nVeselinović je Vučiću obezbedio da ima uticaj u skoro svim velikim medijima kroz oglašavanja, što u isto vreme stavlja i kontrolu nad delom biznisa u Srbiji: "javna tajna", poznata svima zaposlenima u medijima, jeste da se reklamni prostor prodaje samo onome ko ima naklonost vodeće političke stranke i da će kompanije pre izbeći da se oglašavaju nego da se zamere vlastima.\nVeselinović, formalno vlasnik PR agencije Rajt, dugo je važio za nevidljivog moćnog čoveka iz Vučićeve okoline. Zapravo, pripalo mu je da posredno kontroliše distribuciju desetina miliona evra u poslovima medijskog oglašavanja i prodaje reklamnog prostora u medijima. Istovremeno, advokatska kancelarija njegove supruge Nevene znatno je uvećala svoj portfolio i uticaj tako što su mnogi korporativni klijenti "prešli kod njih" u poslednje tri godine kao i značajan broj javnih preduzeća. Veselinovići su za kratko vreme od srpskog proseka skočili u srpsku elitu koja podrazumeva skupe džipove, elitne stanove i poslovni prostor iznajmljen kod DIPOS a.\nU "ratu tabloida" koji trenutno traje, Veselinović se pojavljuje posredno i kao jedan od ljudi koji nameravaju da pokrenu svoje dnevne novine pod imenom "Ekspres". To možda više govori o sukobima unutar Vučićevog okruženja nego o njegovoj intimnoj potrebi da bude izdavač novina.\nNekadašnji Veselinovićev dobar prijatelj Nikola Petrović dugo je bio čovek čije se ime nikako ne pominje u javnosti. On je – a o tome je "Vreme" ove jeseni detaljno pisalo – došao na čelo JP EMS sa mesta direktora u jednoj od kompanija u vlasništvu Nenada Kovača, tajanstvenog preduzetnika iz Beograda, koja se bavila poslovima u elektroenergetskom sektoru. Zbog toga što je godinama bio potpuno nepoznat srpskoj javnosti, o njemu se raspredaju mnoge priče, ali jeste činjenica da je on jedan od najbližih ljudi Aleksandra Vučića i ne samo zbog toga što su "dupli kumovi": Petrović je uveo Vučića u svet bogatih ljudi, skupih satova i vina, elitnih restorana i prefinjene kuhinje...\nNapravio samo jednu grešku: tokom leta 2015. godine izjavljivao je da nema nikakve veze sa DIPOS ovim vilama, da bi se nedavno ispostavilo da živi u jednoj od njih. Ovakav rasplet urušio je njegov kredibilitet i doveo u pitanje neke druge stvari o kojima je posredno govorio – da nema nikakve privatne poslove, da nema vlasničke udele u kompanijama u kojima je imao do imenovanja na mesto direktora JP EMS itd. Javnost se zato s pravom pita na koji to način Petrović uspeva da preživi sa svojom porodicom ako skoro celu svoju platu potroši na rentiranje vile na Dedinju. U više navrata Vučić je eksplozivno reagovao kada bi Petrović bio pominjan u javnosti, a posebno u slučaju afere "Prisluškivanje" okončane – makar za premijera – time što je Petrović "prošao poligraf".\nDEVIČANSKA OSTRVA U BEOGRADU NA VODI: Na poligrafu nije bio, ali od njega ne beži ni Siniša Mali, gradonačelnik Beograda. Njega je ove jeseni uzdrmao slučaj "24 stana", koji je vlast uspela da okrene na priču o tome da li Mali ima ili nema 24 stana na bugarskoj rivijeri, umesto da se vidi kojih je kompanija on zapravo vlasnik ili zakonski zastupnik i da li su sa Devičanskih Ostrva ili iz nekog drugog poreskog raja...\nGradonačelnik Beograda je demantovao sve navode istraživačkih priča koje je tri nedelje zaredom objavljivala Mreža za istraživanje korupcije i organizovanog kriminala "Krik". U isto vreme i u više navrata, to je uradio i premijer Vučić odbacujući navode iz istraživanja kao koještarije čiji je cilj samo da destabilizuju njegovu vlast.\nSiniša Mali u sistemu Vučićeve vladavine ima važno mesto. "Vodi" dva posla sa "Arapima", odnosno zadužen je za dovođenje Etihad ervejza u nekadašnji JAT i rukovođenje projektom "Beograd na vodi". Ako je Nikola Petrović upoznao Vučića igrajući basket u blokovima na Novom Beogradu, Mali je imao tu čast verovatno na nekoj utakmici koju je igrao KK Crvena zvezda jer su njegov brat Predrag i Andrej Vučić bili zajedno jedno vreme u upravi tog kluba i važe za jako dobre prijatelje. Po toj legendi, Mali je u prvi ešalon Vučićeve vladavine ušao preko braće, ali moguće je pretpostaviti da je došao i sam sa svojom biografijom finansijskog eksperta koji ima poznanstva širom sveta sa različitim poslovnim sojevima. Zbog značaja projekata sa Etihadom i "Beograd na vodi", Vučić – sve i da je želeo – ni u kom slučaju nije mogao da smeni Malog. Međutim, ta je "afera" doprinela da se u javnosti počne rušiti mit o naprednjačkoj vlasti kao vlasti skromnih, poštenih i pristojnih ljudi. Mali važi za jednog od bogatijih ljudi iz Vučićevog okruženja i objašnjava svoje bogatstvo uspešnim konsultantskim poslovima koje je vodio od 2004. do 2012. godine.\nNAJBOLJI NAČIN ZA UPOZNAVANJE SA PREMIJEROM: Crvena zvezda\nNajmanje poznat, a jednako važan šraf u Vučićevom sistemu vlasti je Ivica Kojić, šef premijerovog kabineta i čovek koji se takođe gotovo nikad ne pojavljuje u javnosti: ponekad se može videti kako sa velikom torbom u rukama prati Vučića na svim važnim sastancima. On je "najbolje od Dinkića" što je preteklo Vučiću – vredan i temeljan čovek, iako ne preterano obrazovan. Svoje nedostatke nadomešćuje upornošću i sposobnošću da više radi od svih ostalih oko sebe. Kojić važi za možda najvažnijeg koordinatora svih velikih državnih poslova i gotovo da se nijedna odluka u tom smislu ne donosi bez njegovog znanja. Za njega kažu i da je u svet finansija ušao na mala vrata Narodne banke Srbije u vreme Dinkićevog mandata, te da je na ovom mestu nasledio Aleksu Jokića, veterana iz svih režima.\nNA PRVOJ LINIJI: Čitav ovaj prvi ešalon, osim Siniše Malog koji je silom prilika i na javnoj funkciji, deluje u pozadini, bez prisustva javnosti i kamera. Za razliku od njih, onaj drugi i treći uvek je "na prvoj liniji fronta", spreman da u svakom trenutku dâ sve od sebe da "odbrani" Vučića. U tome posebno prednjači ministar unutrašnjih poslova doktor Nebojša Stefanović, kome je Vučić poverio jedno od najosetljivijih ministarstava s obzirom na nikada reformisani sistem javne i tajne bezbednosti u Srbiji. Stefanović, naročito u poslednje vreme, nastupa i kao policajac i kao tužilac i sudija, sve pravdajući se svojim građanskim pravom da slobodno govori. Suštinski, policijom upravlja sam Vučić – što preko Stefanovića koji se uvek trudi da bude što bliže uz predsednika Vlade, što preko agilne sekretarice Uprave kriminalističke policije Dijane Hrkalović. Hrkalović važi za "boga i batinu" u MUP u i biće zanimljivo pratiti šta će se dalje u tom sektoru dešavati sada kada je napokon imenovan novi šef kriminalističke policije Srđan Paskvali.\nStefanović je takođe avanzovao za kratko vreme bavljenja politikom: preselio se u elitni deo Bežanijske kose na Novom Beogradu gde mu odskora društvo pravi i Aleksandar Vulin, jedini ministar koji nije iz SNS a, ali koji možda najjače od svih "brani politiku" Aleksandra Vučića. Vulin je verovatno jedna od najintrigantnijih pojava na političkoj sceni Srbije poslednjih dvadesetak godina, i čini se da je nagrađen zbog vere u Nikolića i Vučića u danima kada su im "se svi smejali". Militantan u držanju i pozi a feminiziran u govoru, Vulin je oličenje dvojakosti Vučićevog modela upravljanja: ka unutra strogo, ka spolja najljubaznije moguće.\nMada Vulin za jedan deo javnosti predstavlja klovna, on u isto vreme organizuje svoju malu stranku Pokret socijalista i širi mrežu uticaja – svi su dobro videli da je ministar rada, zapošljavanja i boračkih pitanja jedan od najbližih ljudi Vučiću i da sa tom njegovom slikom na reveru uspeva da preotme čitave odbore drugih stranaka koje su danas daleko od vlasti.\nVulin, doktor Stefanović i Nikola Selaković, ministar pravde, nastupaju kao oni stari radikali koji neprestano vide neke neprijatelje što predsednika Vlade što Srbije same. Selaković, nekadašnji đak Olivera Antića, iako poprilično uglađen i bez umešanosti u bilo kakve "afere", pokazao je u nekim svojim nastupima da ona stara radikalska krv nikada ne može da presahne. To se najbolje videlo nedavno: em je lično organizovao doček haškog osuđenika Vladimira Lazarevića, nekadašnjeg generala Vojske SRJ, em izjavio istom prilikom da naša deca treba da se ugledaju na tog čoveka. U sistemu Vučićeve vladavine Selaković je vertikala poštenja koja se teško može osporiti, ali i važan glas onim pravim biračima SNS a kojima je potrebno "dati nešto" u situaciji kada nema ni Velike Srbije ni Kosova kao političkih vizija. Vučić ga je nekoliko puta notirao kao čoveka kome bi trebalo dati da preuzme veću odgovornost upravo zbog svog poštenja, ali se čini da je za njega i vođenje pravosudnog sistema preteško breme: revizija "DS reforme" iz 2010. godine u Selakovićevoj izvedbi u poslednje tri i po godine nije dovela ni do boljeg sistema ni do veće dostupnosti pravde građanima Srbije.\nPOGLEDAJTE FEJSBUK: Na kraju ostaje da se kaže nešto i o ulozi brata Aleksandra Vučića, Andreja. Ovaj nekadašnji košarkaš je formalno zaposlen u Narodnoj banci Srbije, u kovnici novca na Topčideru u Beogradu gde je deo svog radnog veka takođe proveo i njihov otac, Anđelko Bato Vučić... Zašto formalno zaposlen? Dovoljno je samo da se pogleda koliko Andrej Vučić ima aktivnosti po čitavoj Srbiji kao predstavnik SNS a ili lični izaslanik Aleksandra Vučića, pa da postane jasno da ne postoji mogućnost da dobije toliko slobodnih dana ili da toliko dugo bude na bolovanju. Ako se samo na Fejsbuku pregledaju razne stranice opštinskih odbora SNS a, vidi se da je Andrej Vučić neprestano na putu i da na neki način upravlja strankom jer ga svuda dočekuju kao veoma važnu ličnost... Predsednik opštine Čajetina ga je nedavno označio kao čoveka koji "vedri i oblači" u Zlatiborskom okrugu.\nNa Privrednom sudu je opovrgnuto da je Andrej Vučić imao veze sa osnivanjem firme Asomakum koja je bila jedna od deset u lancu organizovanog prikrivanja poreza. Mediji su ga predstavljali kao velikog rusofila, što važi i za oca Anđelka koga opet pominje kao važnog savetnika svog sina Aleksandra Vučića kada su u pitanju postavljenja na mesta u nekim agencijama koje imaju veze sa finansijama, te nekim bankama u kojima država i dalje ima vlasništvo...\nPortret savremenika – Slaviša Kokeza >\nNaličje srpskog fudbala


Lil, Atletiko, Inter čekali deceniju i razbili dominaciju\nFudbal Autor:Strahinja Nikolić24. maj. 202120:38 > 20:51\nFoto: EPA-EFE/MATTEO BAZZI/Ballesteros/CHRISTOPHE PETIT TESSON\nEvropski fudbal sezonu 2020/2021 dočekao je u velikoj neizvenosti, ali će ona u istoriju ući kao godina kada su "mali" na pleća bacili "velike".\nKoliko vrede timovi večitih: Zvezda skuplja 20 miliona\nČak pet ekipa prekinulo je dugogodišnji post, i to u situaciji kada su za rivale imali znatno kvalitetnije, finansijski moćnije i od strane mnogih veće favorite.\nNajveći podvig bez dileme napravila je ekipa Lila, koja je stigla do titule po prvi put od sezone 2010/2011, a time ujedno prekinula i niz od tri uzastopne titule Pari Sen Žermena.\nLil je od samog početka igrao sjajno, nakon što su u petom kolu došli do druge pozicije više nisu ispali iz prve tri ekipe, a od 22. do poslednjeg, 38. kola samo su jednu nedelju proveli na drugoj poziciji.\nKljučni detalj u sezoni dogodio se u 31. nedelji, kada je Lil savladao PSŽ na „Parku prinčeva“, što je, u kombinaciji sa dva vezana poraza Parižana na samom početku sezone, bilo dovoljno da Lilu trasira put ka tituli.\nNa kraju, 24 pobede, 11 remija, tri poraza i četvrti pehar namenjen najboljeg tima Francuske.\nSporting iz Lisabona je pred ovu sezonu poslednji put titulu osvojio u sezoni 2001/2002. Od tog trenutka, nisu uspevali da se domognu samog vreha sve dok lopta u Portugalu nije počela da se kotrlja na leto 2020. godine. Od tog trenutka „zeleno-belima“ iz Lisabona bilo je potrebno šest kola da dođu do čela tabele, nakon čega se više nisu osvrtali.\nKoliko su dominantni bili pokazuje i to da su od 34 meča dobili 26, sedam puta remizirali, dok su jedini poraz zabeležili od Benfike u goleadi 4:3 u pretposlednjem kolu, i to nakon što su overili šampionsku titulu.\nInter je u sezonu ušao svestan da ima kvalitet da „pomrsi konce“ Juventusu, a posebno motivisan bio je Antonio Konte, što se videlo od samog početka sezone. Doduše, imali su „neroazuri“ dostojnog rivala u vidu ekipe Milana, koja je dobrim delom šampionata bila prvoplasirana, ali je Inter pobedom nad Lacijom u meču 22. kola od 3:1 preuzeo prvo mesto, nakon čega više nije bilo prepuštanja. Od 17 vezanih utakmica dobili su čak 15, dok su sezonu završili sa samo tri poraza, od čega je jedan bio od Juventusa nakon što je titula osvojena i matematički.\nTako su prekinuli niz „stare dame“, ali i svoj, pošto su poslednji put šampioni bili u sezoni 2009/2010, kada su pored titule osvojili i Kup Italije i Ligu šampiona sa Dejanom Stankovićem u klubu a Žozeom Murinjom na klupi tima.\nAtletiko Madrid je pod Čolom Simeoneom već osvajao titule, ali je malo ko verovao da će uspeti to da učine i ove godine, pre nego što su Barselona i Real Madrid zapali u probleme.\nJorgandžije su imale u jednom trenutku čak i devet bodova prednosti, uz dva meča manje zahvaljujući seriji od osam vezanih pobeda krajem 2020. i početkom 2021. godine, ali je potom usledio veliki pad u formi, na deset utakmica tek četiri puta su slavili, pa su došli u situaciju da protiv Barselone u Kataloniji moraju da ostanu neporaženi. Meč je završen 0:0, u naredna tri kola Atletiko je slavio, sva tri puta sa 2:1, i na kraju zauzeo prvo mesto na tabeli La Lige sa dva boda viška u odnosu na Real Madrid, te sedam u odnosu na Barselonu, koja je u završnici sezone zaređala nekoliko loših rezultata.\nPoslednju titulu Atleitko je uzeo u sezoni 2013/2014.\nNije uspeo sa Liverpulom kao igrač, ali jeste sa Rendžersom kao trener. Stiven Džerard je sa klupe predvodio „policajce“ do prve šampionske titule za deset godina, i to više nego ubedljivo. Rendžers je prvo mesto obezbedio sa 102 boda, dok je drugoplasirani bio Seltik sa 77.\nNa 38 mečeva „plavci“ nisu nijednom poraženi, šest puta su meč završili nerešeno, pa su ne samo prekinuli desetogodišnji post, već do titule stigli i tako da su ušli u istoriju kao jedna od najubedljivijih ekipa iz škotskog fudbala.\nFK Atletiko MadridFK InterFK Lil


Fabrici posetio zatvorski kompleks u Požarevcu - IndeksOnline.rs\nNaslovna Društvo Fabrici posetio zatvorski kompleks u Požarevcu\nFabrici posetio zatvorski kompleks u Požarevcu\nPOŽAREVAC – Direktor Uprave za izvršenje krivičnih sankcija Dejan Carević i šef Delegacije Evropske unije u Srbiji ambasador Sem Fabrici, posetili su danas Kazneno-popravni zavod za žene u Požarevcu i obišli novoizgrađeni paviljon u koji je smešteno otvoreno, poluotvoreno i prekršajno odeljenje.\n“Novim paviljonom rešeno je pitanje smeštajnih kapaciteta za osuđenice i unapređeni su uslovi u kojima one borave i rade”, rekao je Carević tom prilikom.\nFabrici je izrazio zadovoljstvo što je danas imao priliku da vidi proizvode koje prave osuđenici i što će zahvaljujući pomoći EU osudenici steći obrazovanje i veštine koje će im uvećati šanse za pronalaženje posla u budućnosti.\nOn je ukazao da je zatvorski sistem u Srbiji za EU važan iz dva razloga.\n“Prvi je staranje o tome da svi koji su osuđeni zaista i odsluže kaznu, a drugi je staranje o tome da budu tretirani na odgovarajući, pravičan i humani način”, rekao je Fabrici.\nDodao da će izgradnjom novog paviljona biti unapređeni uslovi života i rada osuđenica, sa posebnim akcentom na žene s decom.\nU novom paviljonu za žene, površine 2.600 kvadrata, biće smešteno otvoreno, poluotvoreno i prekršajno odeljenje. Vrednost radova iznosi 1,7 miliona evra, od čega je 85 odsto finansirala EU.\nZa rekonstrukciju ovog zatvora EU je izdvojila tri miliona evra. Ovaj projekat je deo šire finansijske pomoći EU koja je usmerena na pružanje podrške zatvorskom sistemu u Srbiji, anbodi se u saopštenju\nSamo u prethodne tri godine, EU je izdvojila sedam miliona evra za rekonstrukciju i nabavku opreme, te obuku i jačanje kapaciteta zatvorskog osoblja i zatvorenika.\nEU je finansirala i obuku za 500 osuđenika u tri najveća kazneno-popravna zavoda u Srbiji.


Otvarena šesta Beogradska nedelja umetnosti | NS Reporter\nOtvarena šesta Beogradska nedelja umetnosti\nDatum: 08 новембра, 2016\nBEOGRAD – Sinoć je u Dorćol Platzu otvorena šesta Beogradska nedelja umetnosti pod sloganom „Dani boje“ koja će trajati do nedelje 13. novembra. Program otvaranja Illustrate your state, ateljea Milene Čvorović, predstavio je Beograđanima mlade i neafirmisane modne dizajnere i ilustratore koji su imali priliku da po prvi put prikažu svoje kreacije širem auditorijumu.\nNova programska celina koja se ove godine po prvi put organizuje jeste druga strana BEOgrada koja za cilj ima da prikaže neistražene umetničke radove koji su sakriveni iza zidova zgrada našeg grada. Prva u nizu ovakvih izložbi biće izložba „Novi dom“ Tatjane Milošević, a svi posetioci imaće priliku da vide kako umetnost nastaje u fabrici (13.11 od 12h, fabrika Novi dom, Voždovac).\n“I ove godine nastavljamo da bojimo BEOgrad, pa će tako tokom trajanja manifestacije biti organizovano slikanje dečijeg svratišta a svi oni koji žele da učestvuju u ovoj akciji mogu da nam se pridruže svake večeri u Dali cafe baru i nauče kako da na zabavan način budu društveno odgovorni. Da crtanje grafita nije samo hobi pokazaće nam Aleksandar Đorđević na promociji svoje knjige Street art Belgrade koja će se održati tokom trajanja festivala“ Istakla je Milica Spasojević direktor i osnivač Beogradske Nedelje Umetnosti.\nTursko-srpskom filmu “Potencijalni kandidat” tri nagrade


« Evropska politička zajednica » - Centar za evropske politike « Evropska politička zajednica » - Centar za evropske politike\nKako ideja stara 30 godina može da pomogne evropskim integracijama\nKrvavi rat koji je Kremlj započeo u Ukrajini dominira političkim diskusijama širom Evrope i sveta od prvog dana sukoba. Ovom temom su prožete, ne samo politike i proces donošenja odluka u Evropskoj uniji, već takođe i diskusije o tome kako preoblikovati EU i evropski kontinent, i pripremiti ih za nove izazove. Devetog maja 2022. godine, na završnoj ceremoniji Konferencije o budućnosti Evrope u Strazburu, novi-stari predsednik Francuske, Emanuel Makron, izrazio je želju da bude formirana Communauté Politique Européenne – Evropska politička zajednica (EPZ). Zamišljajući budućnost integracija i saradnje na evropskom kontinentu, podvukao je da bi EPZ bila organizacija odvojena od EU i predstavljala geopolitički odgovor na konflikt koji besni na ukrajinskom tlu.\nIzvornu inspiraciju za ove ideje, kako je i sam Makron priznao, crpio je od nekadašnjeg francuskog predsednika Fransoe Miterana, koji je predložio uspostavljanje Evropske konfederacije još 1989. godine. Ipak, Miteranova ideja pojavila se u periodu kada je Evropska ekonomska zajednica ograničila evropske integracije (u najvećoj meri) na ekonomske politike. Od tada, nastala je Evropska unija sa svojim političkim stubom 1993. godine i dalje se razvijala i restrukturirala kroz nekoliko uzastopnih promena osnivačkih ugovora EU. Ipak, ovi napori su se pokazali nedovoljnim za dostizanje potrebnog nivoa političke integracije, kako bi Unija predupredila druge sile od preduzimanja neprijateljskih akcija na evropskom kontinentu. Upravo se u tome nalazi osnovni razlog zbog kojeg Makron ponovno ističe nužnost uspostavljanja šireg kluba evropskih država koje bi ostvarile političku i bezbednosnu saradnju.\nUprkos svojoj očiglednoj ambicioznosti, Markonova ideja je ipak dvosmislena i otvara brojna pitanja. Za početak, važno je zapitati se, kako bi jedan ovakav entitet mogao da pomogne Evropi da postane kredibilniji geopolitički akter? Štaviše, da li EPZ može da unese dodatnu vrednost u proces evropskih integracija u širem smislu? Konačno, da li je ona komplementarna sa politikom proširenja EU, bez rizika da postane zamena za buduća proširenja EU? Važno je analizirati sva ova pitanja, te ponuditi načine na koje bi uređenje ovog novog političkog konstrukta u Evropi moglo da osigura pozitivan odgovor na njih.\nIzgradnja više geopolitički orijentisane Evrope\nDanašnja Evropska unija mogla bi da bude posmatrana, u najširem smislu, kao realizacija Miteranove vizije o zajedničkoj Evropskoj konfederaciji. Naime, ugovori EU su od tada formirali zajedničke političke, bezbednosne i odbrambene strukture i politike, ujedinjujući velike delove evropskog zapada i istoka, koji su se nadgradili na zajedničko jedinstveno tržište, zajedničku valutu za zemlje evrozone, i veliku Šengen zonu bez granica. Ipak, za razliku od Miteranove vizije konfederacije koja bi se protezala od Atlantika do Urala, sve kompleksnija EU, sa snažnim nadnacionalnim elementima, značila je dugoročno isključenje iz tog entiteta brojnih zemalja koje nisu bile voljne ili sposobne da mu pristupe. Ovo je proizvelo politički fragmentiran kontinent, ostavljajući veliki prostor za nedemokratske aktere, poput Rusije i Kine, da ostvare svoj uticaj i potkopaju demokratske vrednosti EU. Stoga današnja Evropa još uvek traga za načinima boljeg političkog jedinstva, u vremenu kada se nalazi na potpuno suprotnom kraju političkog i bezbednosnog spektra u odnosu na Rusiju.\nMakronov poziv na formiranje Evropske političke zajednice je stoga direktan odgovor na otežanu bezbednosnu situaciju usled ruske invazije na Ukrajinu. Rat i napori da budu uvedene do sada nezabeležene sankcije Rusiji dodatno su naglasili neophodnost politički ujedinjene Evrope. Kriza je takođe dramatično uvećala potrebu da EU zacementira uticaj u svom neposrednom susedstvu, kao i da izbegne formiranje potencijalno nove gvozdene zavese u Evropi. Ali prema Makronu, EU nije i ne treba da bude puki instrument strukturiranja kontinenta. On je izrazio potrebu da izgradi trajni mir i „suverenu, ujedinjenu, demokratsku i ambicioznu“ Evropu, koja ne ugrožava „bliskost“ unutar EU. Sa tim u vezi, njegova verzija EPZ, zamišljena je da postane nova platforma za međunarodnu saradnju koja bi uključila, kako EU, tako i ostale evropske demokratije.\nStoga, predlog zvuči kao pokušaj ujedinjenja kontinenta protiv sila koje ne dele vrednosti EU, pre svega protiv ruskog upliva, ali takođe i Kine u slučaju da se nastavi rast njenog političkog uticaja na evropskom tlu. Kriva učenja EU u pogledu spoljnih pretnja bila je prilično strma, s obzirom da Krimska kriza 2014. godine nije uspela da proizvede političku volju koja bi maksimizirala nivo saradnje, kako među državama članicama EU, tako i među drugim evropskim demokratskim zemljama, u oblasti spoljne politike, odbrane i bezbednosti. Iako su PESCO, Strateški kompas i druge slične inicijative došle kao proizvod post-krimskog doba, njihov potencijal da unesu dublje promene u evropsko bezbednosno okruženje ostao je prilično umeren. U tom kontekstu, EPZ bi mogla da bude dobra prilika za produbljenje i proširenje postojećih političkih i odbrambenih sredstava, prepoznajući da pojam „Evropske strateške autonomije“ može postati zaista evropski samo ukoliko uključi sve demokratske zemlje kontinenta. EPZ bi stoga imala, kao svoj glavni cilj, konsolidaciju evropske geopolitičke suverenosti, sa EU kao duhovnom vodiljom kontinenta.\nUnapređenje evropskih integracija\nDok je geopolitički značaj ove nove političke organizacije nesporan, ostaje nedovoljno jasno kako će ona unaprediti strukturnu saradnju u konkretnim javnim politikma koje je izneo predsednik Francuske. Po njegovom mišljenju, svrha EPZ bila bi da se „pronađe novi prostor za političku i bezbednosnu saradnju, saradnju u energetskom sektoru, transportu, investicijama, infrastrukturi, slobodnom kretanju lica“. Da bi se osigurao značajan doprinos u ovim oblastima javnih politika, EPZ bi možda trebalo da zameni brojne odvojene sporazume koji trenutno regulišu odnose između EU i različitih grupa evropskih zemalja, kao što su EFTA, EEA i pridružene države. Kao takva, EPZ bi možda trebalo da postane sveobuhvatan entitet koji uključuje države sa raznovrsnim kontekstima saradnje i integracije sa Unijom. Ovi bi moglo predstavljati značajan praktičan izazov za njeno uspostavljanje, kao i potencijalno funkcionisanje. Osim ukoliko za nju nije jasno definisana dodatna vrednost, ona koja bi mogla da se smatra korisnom za sve uključene strane, EPZ rizikuje da budu odbijena zbog dvosmislenosti u odnosu na postojeće evropske organizacije, kao što je bila i Miteranova ideja iz 1989. godine.\nŠtaviše, proces dizajniranja ovog novog političkog entiteta imao bi značajan efekat na to kako se on percepira širom kontinenta i u kojoj meri on zapravo snaži geopolitičku suverenost Evrope, umesto da jednostavno bude ponuda novog EU proizvoda upitne privlačnosti za ne-EU zemlje. Ukoliko je ideja da se obezbedi najšira moguća participacija evropskih demokratija i istinski panevropski karakter, onda bi bilo logično da takva organizacija bude kreirana kroz multilataralne pregovore svih evropskih zemalja koje bi bile uključene, u kojima bi EU učestvovala kao celina. Čak i ukoliko bi EU preuzela lidersku ulogu i predstavila nacrt multilateralnog sporazuma kao temelj za pregovore, jedino adekvatan panevropski pregovarački proces bi mogao stvoriti zajednički osećaj odgovornosti za budućnost evropskog kontinenta među svim uključenim stranama. Konvencija koja je nagoveštena na kraju Konferencije o budućnosti Evrope bi tada mogla da postane odskočna daska za pokretanje pregovora o EPZ. Ipak, ovi pregovori trebalo bi da budu vođeni kao odvojen proces u odnosu na proces revizije osnivačkih ugovora EU koji za cilj imaju njenu unutrašnju reformu. Jasno odvajanje ova dva procesa bilo bi važno kako bi se obezbedila dodatna vrednost za novu političku zajednicu u širem kontekstu evropskih integracija.\nDodatak ili zamena za dalje proširenje?\nDebata o formiranju Evropske političke zajednice je neodvojiva od politike proširenja EU i to ne samo zato što ju je francuski predsednik snažno povezao sa ukrajinskom (kao i moldavskom i gruzijskom) aplikacijom za članstvo u EU. Iako je francuski predsednik podržao ukrajinski narod u njegovoj nevolji, on je ipak priznao da bi bile potrebne decenije da ova zemlja postane punopravna članica EU. Da je dostizanje članstva u EU naporan poduhvat pokazalo se na primeru zemalja Zapadnog Balkana koje se već dve decenije nalaze u procesu pristupanja. EPZ bi, stoga, mogla da se posmatra kao kompromis između dobre volje da Ukrajina bude što brže integrisana i surove realnosti koja podseća da pristupanje EU ne može da se dogodi preko noći.\nU zavisnosti od toga kako će biti oblikovana nasuprot politike proširenja EU, ova nova organizacija mogla bi da donese, kako dobre, tako i loše vesti za postojeće države kandidate. S jedne strane, Makronov govor je ponovo potvrdio značaj pristpunog procesa koji je već u toku sa zemjama Zapadnog Balkana. Bio je jasan da je put ovih zemalja prema EU već uveliko utaban i da se treba nastaviti. Štaviše, na konferenciji za medije sa moldavskom predsednicom Majom Sandu, nekoliko dana nakon govora u Strazburu, Makron je ponovio da EPZ neće biti zamena za proširenje. Uzete zajedno, ove izjave bi trebalo da budu dovoljne da otklone potencijalne zabrinutosti da bi ono što je on ponudio moglo da postane supstitut proširenju.\nIpak, kuda će put utaban ovim dobrim namerama odvesti ostaje da se vidi. Makron jeste jasno naglasio da proširenja ne može biti jedini način strukturiranja kontinenta, imajući u vidu dubinu integracije EU. Ova izjava je izazvala sumnju, pogotovo imajući u vidu da EU ponavlja neuspehe u kredibilnom sprovođenju svoje politike proširenja, nuđenju stvarne perspektive članstva kandidatima sa Zapadnog Balkanu, kao i nagrađivanju napretka koje su neki od njih načinili poslednjih godina – naročito Severna Makedonija.\nKljuč u odgovoru na pitanje da li će EPZ postati dodatak ili zamena za dalje proširenje može ležati u dva glavna kriterijuma – jasnoći strukture EPZ i iskrenosti politike proširenja EU. Prvi uslov odnosi se na to koliko će jasno planovi za EPZ biti odvojeni od politike proširenja, kako u pogledu sadržaja, tako i u pogledu procesa. Ovde se možemo vratiti na pitanja pokrenuta u prethodnom odeljku. Naime, ukoliko bi se o EPZ pregovaralo kao o novom multilateralnom sporazumu srodnih evropskih demokratija, privlačeći zemlje koje nisu članice EU i sa istoka i sa zapada Evrope, odvojenost njene svrhe od one koje ima EU bila bi jasnija. U tom slučaju, članstvo u EPZ moglo bi na dugi rok čak postati preduslov za otvaranje pregovora o pristupanju sa EU, imajući u vidu oblasti javnih politika koje je Makron predvideo za ovu zajednicu. Ipak, na kratak rok, njeno stvaranje kao odvojenog entiteta od EU kroz pregovore evropskih demokratije, jasno bi pokazalo njenju odvojenu svrhu u odnosu na politiku proširenja EU.\nDrugi kriterijum odnosi se na iskrenost, proaktivnost i domišljatost sa kojom će EU rukovoditi svojom politikom proširenja u nadolazećim godinama, posebno prema zemljama Zapadnog Balkana kojima je perspektiva članstva data dvadeset godina ranije. U jednom ranijem govoru iz januara ove godine, Makron je ispravno ukazao na konkurentsku potrebu da se Zapadnom Balkanu ponudi opipljiva perspktiva članstva u razumnom roku, kao i da se unaprede mehanizmi odlučivanja unutar EU. U prevodu, pozvao je na proširenje EU koje bi se odigravalo paralelno sa unutrašnjim reformama Unije. Odgovor na ovaj poziv već je dat kroz model „faznog pristupanja EU“. Ovaj sveobuhvatan predlog za buduću reformu politike proširenja, predviđa privremeni period u kojem nove države članice ne bi imale pravo veta u Savetu EU, a njihove demokratske odlike u okviru EU bile pomno praćene. U okviru ovog privremenog perioda ograničenih glasačkih prava za novopridošle, EU bi imala dovoljno vremena da nadgleda održivost i konsolidovanost demokratskih sistema novih članica, kao i da revidira svoje ugovore kako bi ograničila prostor za dalje zloupotrebe prava veta.\nSpovođenjem ovakvog inovativnog procesa pristupanja za Zapadni Balkan, EU bi pokazala da je ozbiljna kada je reč o proširenju i da godine pristupnog procesa regiona nisu bile bačene. Istovremeno, ovo bi poslalo jasnu poruku drugim potencijalnim aspirantima da uspostavljanje EPZ nije samo instrument koji će zameniti njihovu perspektivu članstva u budućnosti, već da zaista predstavlja platformu da sve evropske demokratije budu uključene u strukturisanu političku saradnju na zajedničkim izazovima, bez obzira na veličinu EU. Zapravo, za buduće EU kandidate – one koji bi možda započeli pregovore o pristupanju nakon što je EPZ kreirana, ova nova politička organizacija mogla bi da bude osnova za njihovo fazno pristupanje EU.\nOsim ukoliko dva goreopisana uslova nisu ispunjena, EPZ, kao nova platforma međunarodne saradnje, mogla bi lako postati alternativa članstvu, kao ostatak neuspešnog kapaciteta EZ da podrži transformaciju svojih suseda u funkcionalne članice EU. U takvom scenariju, postoji rizik da bi apsiranti za članstvo u EU bili veoma obeshrabreni da učestvuju u EPZ, s obzirom da bi se takav konstrukt posmatrao kao dugoročna utešna nagrada, usled manjka kapaciteta EU za proširenje. Štaviše, sticanjem imidža permanentnog limba za nesuđene članice EU, EPZ bi takođe mogla da izgubi svoju privlačnost i za one koji ne teže da se priključe EU.\nUkratko, Evropska politička zajednica je još uvek u fazi ranog nacrta da bismo u potpunosti razumeli njene efekte na geopolitiku Evrope i odnose između demokratija na kontinentu. Ipak, važna pitanja naglašena gore, kao i druga koja će se pojaviti sa svakom novom diskusijom o ovoj novoj političkoj organizaciji, odrediće, ne samo kako će ona uticati na projekat evropskih integracija i politiku proširenja EU, već i njenu sopstvenu izvodljivost i relevantnost kao ideje koja bi izgradila geopolitički snažniju Evropu. Stoga, proces konceptualizacije ove nove zajednice treba da bude otvoren za spoljne doprinose i iako se podrazumeva da trenutni događaji mogu da doprinesu njenoj urgentnosti, užurbanost ne bi trebalo da spreči da na ova i druga važna pitanja bude adekvatno odgovoreno. Povrh svega, upravo od tih odgovora može zavisiti i njena konačna sudbina.\n M. Emerson, M. Lazarević, S. Blockmans i S. Subotić, „Templejt za fazno pristupanje EU”, Centar za evropske politike (CEP) i Centar za evropske političke studije (CEPS), 2021, dostupno na: https://cep.org.rs/en/publications/a-template-for-staged-accession-to-the-eu/


Evropska komisija: Osam država upozoreno u vezi sa borbom protiv pranja novca\nEvropska komisija uputila je pravna upozorenja ka osam država EU zbog kašnjenja u primeni novih pravila protiv pranja novca, usvojenih na nivou Evropske unije pre dve godine.\nDržave članice EU su trebale do januara da donesu pooštrena pravila za suzbijanje rizika prljavog novca u širokom rasponu sektora, uključujući razmenu kripto-valute, unapred plaćene kartice i tzv. “školjka” kompanije.\nPravila je 2016. godine predložila Komisija EU nakon terorističkih napada u Parizu u kojima je poginulo više od 130 ljudi. Namera je trebala da spreči finansiranje terorizma i druge finansijske zločine.\nVlade i zakonodavci EU dogovorili su nova pravila prije tri godine, a zatim su ih formalno usvojili 2018., ali Kipar, Mađarska, Holandija, Portugal, Rumunija, Slovačka, Slovenija i Španija još ih nisu pretvorili u nacionalne zakone, saopštila je Komisija EU.


“Alternativni” Zakon o radu je jasan, nedvosmislen i ne ostavlja mesta za manipulacije | УДРУЖЕНИ СИНДИКАТИ СРБИЈЕ "СЛОГА"\nHome » SLOGA VESTI » “Alternativni” Zakon o radu je jasan, nedvosmislen i ne ostavlja mesta za manipulacije\n“Alternativni” Zakon o radu je jasan, nedvosmislen i ne ostavlja mesta za manipulacije\nUkoliko ne promenimo aktuelni Zakon o radu i dozvolimo da se on menja po meri kineskih firmi kojih je sve više i više u Srbiji, bojim se da će i naši radnici u narednim godinama postati roblje poput Vijetnamskih radnika iz Ling Longa, rekao je predsednik USS Sloga Željko Veselinović gostujući sinoć na aranđelovačkoj RTV Sunce.\nPredsednik USS Sloga Željko Veselinović i potpredsednik Vladimir Radosavljević u emisiji “Aktuelno” predstavili su javnosti “alternativni” Zakon o radu koji promovišu Udruženi sindikati Srbije “Sloga” uz podršku Centra za dostojanstven rad i Ulof Palme centra u Srbiji.\nOni su poručili da je novi Zakon o radu jasan, precizan, nedvosmislen i da ne ostavlja mesta za manipulaciju i da je usklađen sa svim normama, Evropskom socijalnom poveljom i radnim zakonodavstvom.\nNovi Zakon precizno reguliše rad na određeno vreme koji više neće moći da traje godinama, jer radnici po tom osnovu danas imaju manja prava. On po novom modelu može trajati najviše 12 meseci, nakon čega je poslodavac u obavezi da primi radnika za stalno i ne sme na istim ili sličnim poslovima da prima nove radnike u nerednih 12 meseci.\nKada je u pitanju angažovanje radnika preko agencija na privremeno povremenim poslovima, sindikalci su istakli da je radnik, alternativnim zakonom koji spremaju – zaposlen u Agenciji i bez obzira što je iznajmljen ostvaruja ista prava, bilo individualna ili kolektivna kao i radnici koji su već zaposleni kod poslodavca gde su angažovani.\nMinimalna zarada mora da bude izuzetak u određenom vremenu, a ne pravilo kao što je to danas.\n– Mi smo došli u situaciju da pola miliona ljudi radi za minimalnu zaradu i to se mora hitno menjati, naglasio je Veselinović.\nNa pitanje kolike su šanse da se zakon uzme u razmatranje, potpredsednik sindikata Vladimir Radosavljević je rekao da su oni kao sindikat pozvali sve političke subjekte da se izjasne o Zakonu i da već postoje partije koje su podržale njegovo usvajanje.\n– Pozivam sve radnike da dobro razmisle kome će dati poverenje, a to su oni koji i nama radnicima ukazuju poštovanje, rekao je Radosavljević.\nTokom emisije bilo je razgovora i o tome kako funkcioniše socijalni dijalog kroz Socijalno – ekonomski savet i o opasnosti da će i naši radnici u narednim godinama postati roblje poput Vijetnamskih radnika iz Ling Longa.\nU nastavku pogledajte celu emisiju emitovanu 02.02.2022. godine\nNAZAD: NAJAVA DOGAĐAJA Predstavljanje Zakona o radu u Valjevu\nNAPRED: Delez da kaže kolika je januarska zarada kasira


Očekuje se da će cene automobila u Indiji, inače drugom najvećem tržištu na svetu, zabeležiti pad ove godine - prvi put od 2003.\nOčekuje se da će prodaja automobila u Indiji opasti prvi put u proteklih gotovo deset godina. Dopisnik Glas Amerike Aru Pande izveštava o efektima usporavanja indijske ekonomije na automobilsku industriju, koja je do nedavno bila medju prioritetima stranih investitora.\nStanovnik Nju Delhija Radžeš Kumar nije mogao da izabere bolji trenutak da zameni svoj Hjundaj Santro, star 10 godina za novi automobil.\n„Cena je dobra, a prodavci vrlo efikasni. Odlučio sam da kupim nova kola ovog meseca – na hinduistički verski praznik Navatri.“\nZa one koji žele da nabave nov automobil ovo je pravi trenutak pošto prodavci daju popuste kako bi privukli kupce. Medjutim, očekuje se da će cene automobila u Indiji, inače drugom najvećem tržištu na svetu, zabeležiti pad ove godine - prvi put od 2003.\nUdruženje indijskih proizvodjača automobila predvidja da će automobilska industrija ove godine zabeležiti slabije rezultate od očekivanih, navodeći pri tom da je prodaja u januaru bila 12 odsto niža u odnosu na isti mesec prošle godine.\nŠarad Mera je vlasnik četiri automobilska salona u Nju Delhiju i okolini, uključujući ovu prodavnicu vozila Hjundaj u Gurgaonu. On kaže da njegovi prodavci ulažu više truda da bi ispunili kvote u uslovima stagnacije na tržištu.\n„Ranije smo prosto čekali da kupci ušetaju u prodavnicu . Medjutim, sada naši prodavci nastoje da kontaktiraju potencijalne mušterije i da održe kontakt sa njima. Ako potencijalni kupac pozove, oni će da uzvrate poziv.“\nRadživ Kumar, analitičar u Indijskom centru za politička istraživanja kaže da nagli pad prodaje automobila odražava frustraciju i neraspoloženje onih koje najteže pogadja pad ekonomskogh rasta. On dodaje da je mnogim Indijcima sve teže da nabave bolja kola ili da sa motorcikla predju na automobil.\n„Dok je prodaja automobila rasla to je odražavalo i rast srednje klase i njihovih aspiracija i činjenicu da je ta klasa mogla da ostvari svoja očekivanja. Sada to više nije slučaj.“\nAnalitičari kažu da su efekti usporavanja ekonomije na automobilsku industriju dalekosežni. Vodeći svetski proizvodjači, poput Forda, Suzukija i Hjundaja investirali su milijarde dolara u otvaranje fabrika u Indiji, ali sada moraju da preispitaju svoje modele poslovne ekspanzije.\nIndijski proizvodjači automobilskih delova takodje su počeli da traže poslovne prilike van zemlje, a negativne efekte oseća i industrija čelika.\nU trenutku kada kamate na automobilske zajmove dostižu 12 odsto prodavci i kupci poput Radžeša Kumara kažu da bi vlada trebalo da preduzme korake da podstakne prodaju automobila.\n„Vlada povećava kamate, a kad bi ih malo smanjila ljudi bi imali koristi i mogli bi da kupe više automobila.“\nIndijski proizvodjači automobila očekuju da će se prodaja u urbanim sredinama oporaviti, ali mnogi razmišljaju i o tome kako da otvore tržišta u do sada netaknutim ruralnim područjima.


Rukomet - Rukometašice „Pančeva“ pobedama privode uspešnu sezonu kraju\nRukometašice „Pančeva“ pobedama privode uspešnu sezonu kraju\nNapisano u kategoriji Rukomet, 11 juna, 2015\nRukometašice „Pančeva“ savladale su ekipu „RTB Bora“ rezultatom 30:25 (13:10) u 12.kolu Mini-lige Srbije. Pred malobrojinom publikom u Hali sportova na Strelištu Pančevke su odigrale napadački veoma dobru utakmicu, koju su prelomile tek u poslednjih 10 minuta.\nSredinom prvog poluvremena domaće igračice su preuzele vođstvo i od tog trenutka nisu ispuštale vođstvo. U drugom poluvremenu gošće iz Bora su pretile da ugroze pobedu Pančevki, međutim tada su izabranice Ivana Petkovića odgovorile serijom od 6:1 i stigle do kapitalne prednosti. Najbolja na današnjem meču bila je Mila Beader sa devet postignutih golova, a uz nju je kapiten Svetlana Ničevski dodala osam pogodaka.\nRukometašice „Pančeva“ sada imaju sedam pobeda iz deset odigranih utakmica i čvrsto drže treću poziciju na tabeli Mini-ligi Srbije. Sledeću utakmicu „Pančevo“ igra u nedelju kada će u Prokuplju gostovati ekipi „Topličanina“.


SRS: Dinkićev plan neodrživ\nBEOGRAD - Srpska radikalna stranka insistira na novom modelu privrednog rasta koji potencira jačanje izvoznih kapaciteta i promenu strukture izvoza, zbog toga što Srbija izvozi proizvode niskog stepena obrade i male vrednosti, pa je i devizni priliv mali, izjavio je juče funkcioner te stranke Vladan Jeremić.\nTodorović: Šešelj pobedio Hag\nBEOGRAD - Srpska radikalna stranka obeležila je juče skupom u Domu sindikata sedmu godišnjicu odlaska svog predsednika Vojislava Šešelja u "hašku tamnicu"\nSRS: Vojvodina jedna izborna jedinica\nJačanje odnosa SRS i Pravedne Rusije\nBEOGRAD - Predstavnici Srpske radikalne stranke i funkcioner Pravedne Rusije Aleksandar Babakov složili su se u Beogradu da bi dve stranke trebalo da rade na jačanju odnosa između Srbije i Rusije, saopšteno je iz SRS.\nTodorovic: Poslednja slava bez Šešelja\nBEOGRAD - Srpska radikalna stranka po sedmi put zaredom proslavila je stranačku slavu Tri jerarha bez svog lidera Vojislava Šešelja. Zamenik predsednika SRS Dragan Todorović juče je u prostorijama stranke u Zemunu izjavio da je skoro siguran da\nPrihvaćena ostavka Gorana Cvetanovića\nBEOGRAD - Administrativni odbor Skupštine Srbije prihvatio je ostavku poslanika Srpske radikalne stranke Gorana Cvetanović koji je dan nakon dobijanja poslaničkog mandata podneo ostavku zbog prelaska u Srpsku naprednu stranku.\nRadikali osudili napad na Ilića\nGlas javnosti 06.02.2010.\nBEOGRAD - Srpska radikalna stranka osudila je danas napad na predsednika Nove Srbije Velimira Ilića i ocenila da niko nema prava da probleme rešava fizičkim nasiljem.


Najvažnija bitka Vojske Republike Srpske\nNajvažnija bitka Vojske Republike Srpske\nProboj “Koridora života” izveden je uz ogroman polet koji je nosio vojnike, te želju da sve svoje potencijale, snage i umeće iskoriste kako bi se sprecio egzodus Srba.\nPorucili su to nacelnik bivšeg štaba Prvog krajiškog korpusa general Boško Kelečevići komandant bivše Krnjinske lake pešadijske brigade Vojske RS Miko Škoric povodom 21. godišnjice proboja koridora.\nNa Dugoj Njivi kod Modrice u nedelju ce biti obeležena godišnjica ove operacije.\nZahvaljujuci briljantnoj pobedi Vojske RS više od milion i po Srba, koji su živeli na velikom prostoru od Doboja do Knina, izbavljeno je iz obruča i omogućeno je normalno snabdevanje stanovništva.\nAkcija “Koridor” trajala je od 14. do 28. juna 1992. godine čime su okončana 42 dana duga kopneno-vazdušna blokada, pobedom nad snagama HVO-a i Armije RBiH.\nU bici, koja je bila sudbonosna za Srpsku, poginula su 273 vojnika VRS, 70 pripadnika MUP-a RS i 70 boraca Vojske RSK.\nGeneral Kelečević rekao je “Glasu Srpske” da je operacija “Koridor” bila najčistija akcija srpske vojske u proteklom ratu i odlučujuća bitka za stvaranje RS.\n– Specificno je to što su u to vreme, u maju, neprijateljske snage htele po svaku cenu da preseku najveći deo RS, od Broda preko Dervente, Doboja i prema Kladovu. Da su to uradili, verovatno ne bi Srpska izgledala ovako, a možda je ne bi ni bilo – rekao je Kelecevic.\nŠkorić naglašava da je akcija “Koridor” primer kako se planirano i organizovano pripremala aktivnost koja je bila veoma značajna za dalji opstanak Republike Srpske.\n– To je bila najjača operacija koja je izvođena u Odbrambeno-otadžbinskom ratu i akcija koja je pokazala koliko je dobro bila organizovana Vojska RS – rekao je Škoric.\nPrisećajući se tih dana, Škorić je naglasio da je direktan povod za akciju bila smrt 12 beba u banjalučkom porodilištu.\n– Da u takvoj vrsti blokade nismo napravili tu vojničku akciju pitanje je šta bi se dešavalo – rekao je i dodao da je “Koridor života” veoma važna akcija za RS jer da taj deo Srpske nije oslobođen, upitan bi bio i drugi.\nSavetnik ministra rada i boračko-invalidske zaštite RS Milan Torbica je podsetio da je odluka o proboju Koridora donesena 18. juna 1992. godine, da bi se odblokirao zapadni deo RS, te da je cela akcija završena 6. oktobra izlaskom srpske vojske na reku Savu.\nNa Dugoj Njivi će u nedelju biti služena sveta liturgija, služen parastos i položeni venci, a biće upriličen i prigodan kulturno-umetnički program. Obeležavanju bi trebalo da prisustvuje predsednik RS Milorad Dodik.


U kovid odeljenju u Nišu i troje dece - JUGPRESS\nU kovid odeljenju u Nišu i troje dece\nNa Infektivnoj klinici i dečjem kovid infektivnom odeljenju Univerzitetskog kliničkog centru Niš hospitalizovana su 53 pacijenata, od kojih je 50 kovid pozitivno, a među njima i troje dece.\nU novoj zgradi UKC Niš ukupno je hospitalizovano 18 pacijenta, a kod 15 je potvrđeno prisustvo virusa.\nOd ukupnog broja pacijenata četiri su priključena na aparate za veštačku ventilaciju i nalaze se u jako teškom opštem stanju, navodi se u saopštenju.\nU kovid bolnici u Kruševcu trenutno je hospitalizovano 407 pacijenata i kod svih je potvrđeno prisustvo kovida, a 13 obolelih je umrlo.\nDevet pacijenata je priključeno na aparate za veštačku ventilaciju i nalaze se u veoka teškom opštem stanju, navodi se u preseku od 16 sati.\nU kovid bolnici u ZC Vranje hospitalizovano je 114 pacijenta kod kojih je potvrđen korona virus, a među njima nema dece, dodaje se u saopštenju.


HomeVestiGrčka otvara vrata za turiste\n14/03/2021Redakcija BALKAN TVVesti, Vesti iz sveta0\nAtina ne želi propalu sezonu (Foto EPA-EFE/Alexandros Beltes)\nAtina – „Grčka će u svakom slučaju otvoriti svoje granice za turiste. Bez obzira na to da li je reč o vakcinisanima ili onima koji imaju PCR ili test na antitela, u svakom slučaju biće dobrodošli, nezavisno od bilo kakvih sporazuma”, poručio je ministar turizma Haris Teoharis i podsetio da nije slučajno da je ovogodišnja sezona zamišljena pod parolom: „Grčka je sve što vam treba!”\nOvdašnji mediji prenose da ministar demantuje glasine da je upravo turizam prošlog leta doprineo povećanju broja zaraženih koronom. Podseća da je Grčka bila najbezbednija zemlja za turiste, da su svi stanovnici nekoliko ostrva bili vakcinisani i da će do 14. maja, kada je zvanično najavljeno otvaranje sezone, cepivo primiti i svi zaposleni u sferi turizma. Oni koji ne budu obuhvaćeni pelcovanjem testiraće se bar jednom nedeljno.\nUkoliko se EU do početka leta usaglasi i pripremi sertifikat o vakcinaciji, naročito ako budu priznate i ruska i kineska vakcina, biće lakše putovati ali Grčku, prema rečima Teoharisa, ništa neće zaustaviti u nameri da svima koji ispunjavaju uslove otvori vrata. Privreda zemlje u kojoj turizam čini 20 odsto BDP-a ne bi izdržala još jednu propuštenu sezonu, turistički krah kao prošlog leta kada je Grčka ugostila oko 7,4 miliona turista što je više od četiri puta manje nego najuspešnije 2019. kada je u zemlji letovalo 31,3 miliona turista. Od 18 milijardi koje je zaradila te godine, turizam je lane ostvario samo četiri milijarde evra, recesija je dostigla osam odsto, što je dodatni pritisak na zemlju koja i dalje ima jedan od najvećih spoljnih dugova u svetu, sada već 207 odsto BDP-a.\nAgencije i privatnici ovog leta se rukovode politikom rezervacija bez uplate avansa ili penala za otkazivanje pa je većina raspoloživih kapaciteta već bukirana. Tvrde da su cene niže za 25 odsto u odnosu na prošlu godinu i čak 60 odsto u poređenju sa 2019. To znači da u vili za šestoro ljudi na Skoplosu nedeljni smeštaj u zavisnosti od meseca iznosi od 800 do 2.000 evra, na Mikonosu 2.200 dok je 2019. cena bila 4.800 evra, na Zakintosu od 660 do 1.500 u avgustu, a cena je 2019. bila od 700 do 1.600 evra.\nOvog leta očekuje se i dosta gostiju iz SAD koji se umesto Španije, gde su mere zabrane na snazi do juna, sve više interesuju za odmor u Grčkoj. Najviše će biti turista iz susednih zemalja, sa Balkana, koji dolaze automobilima. Među njima su svakako gosti iz Srbije, koje domaćini na severu zemlje, u solunskoj regiji, na Halkidikiju čekaju sa nestrpljenjem. U najboljem slučaju letovanje u Grčkoj bi zaista moglo da počne već od 14. maja sem ako epidemiološka situacija u zemlji ne pomrsi račune. Niko ne želi ponavljanje prošlogodišnjeg scenarija kada su u jeku sezone, 6. jula zatvorene granice za goste iz Srbije.\nIako se Grčka ozbiljno sprema za sezonu, porast broja obolelih na oko 2.500 u poslednja dva dana i više od 50 preminulih dnevno mogu da promene planove. Već ovog vikenda mere karantina i policijskog časa produžene su do kraja meseca, ponovo su zatvorene škole, ugostiteljima niko ne može da garantuje da li će i posle pet meseci, u aprilu početi da rade samo u baštama ili će i dalje biti zatvoreni svi restorani i kafići. U takvoj atmosferi, teško da bi turistima bilo prijatno. Mada, možda je Teofaris u pravu kada im poručuje: „Grčka je sve što vam treba”, misleći na more, sunce i suncobrane, koji se već pripremaju. Za svaki slučaj.\nJovana Preković pobednik Premijer lige u karateu u Istanbulu


RTV Mir - ISIS JOŠ UVEK PREDSTAVLJA BEZBEDNOSNU PRETNJU\nSreda, 13. mart 2019, 17:14\nPRIŠTINA - Opasnost od nasilnog ekstremizma još uvek postoji, a tome doprinosi povratak građana Kosova sa stranih ratišta, kao i širenje ektremizma na društvenim mrežama, zaključeno je na regionalnoj konfereniciji „Pretnja od nasilnog ekstremizma na Kosovu i regionu- put napred“, u organizaciji Kosovskog centra za bezbednosne studije (KCBS).Podaci istraživanja Kosovskog centra za bezbednosne studije ukazuju da iako je ISIS izgubio upravljanje nad delom teritorije, ova teroristička organizacija još uvek predstavlja bezbednosnu pretnju.\n„Smatramo da pretnja Kosovu i Zapadnom Balkanu nije eliminisana, jer ima indicija koje ukazuju na pregrupisavanje pojedinih krugova nakon raspada formacija ISIS-a na Bliskom istoku. Mislimo da treba raditi na podizanju svesti i podsticanju otpora stanovništva prema toj ideologiji“, rekao je Fljorian Ćehaja, iz KCBS-a.\n„Identifikovali smo 80 profila osoba naklonjenih nasilnom ekstremizmu, koje su spremne da se pridruže terorističkim grupama. Otrkili smo stotinu onih koji šire ovu ideologiju", kazala je Rudina Jakupi iz KCBS-a.\n„Jača strana ISIS-a je sposobnost ove organizacije da koristi lokalni rečnik, pozivajući se na zagarantovana prava, uključujući slobodu govora i ispovedanje vere. ISIS je bio vrlo uspešan i u propovedanju u albanskom govornom području", naglasila je Vesa Keljmendi iz KCBS-a.\n„Sprečena su 4 teroristička napada u različitim fazama pripreme, uključujući i sprečavanje terorističkog napada na utakmici Izrael-Albanija u Albaniji“, kazao je Fatos Makoli, nacionalni koordinator Centra za suzbijanje nasilnog ekstremizma


Večiti rivali u potrazi za hemijom - 02.01.2021, Sputnik Srbija\nVečiti rivali u potrazi za hemijom\nKako samo romantično zvuči ideja da dva najpopularnija košarkaška kluba u Srbiji, Partizan i Crvena zvezda, zaigraju u elitnom evropskom takmičenju – Evroligi... 02.01.2021, Sputnik Srbija\nkošarka, sport, sputnjikov sportski paketić, kk partizan, ostoja mijailović, kk crvena zvezda, nebojša čović\n© Foto : ABA ligaDetalj sa utakmice između Crvene zvezde i Partizana\nKako samo romantično zvuči ideja da dva najpopularnija košarkaška kluba u Srbiji, Partizan i Crvena zvezda, zaigraju u elitnom evropskom takmičenju – Evroligi. U odlazećoj godini smo videli da je ta ideja bila tako blizu, a tako daleko, te da su se večiti rivali ponovo suočili sa duhovima prošlosti.\nNa isteku desetogodišnjice od spektakularnog plasmana na Fajnal-for Evrolige i tragičnog poraza u polufinalu od Olimpijakosa, Partizan se nalazi na novom početku, pet godina pošto je klub i definitivno napustio prvi ideolog – Duško Vujošević.\nImenovanje Nikole Pekovića, njegovog nekadašnjeg učenika za predsednika i dolazak Miroslava Berića na poziciju prvog operativca, značio je tračak nade za navijače Partizana koji su se tokom drugog mandata Vujoševića u ovom veku suočili sa jednim od najtežih poraza posledično povezanim sa kasnijom finansijskom i rezultatskom krizom.\nRenesansa je ostala pusti san, Peković je bio tu samo da „pogura“ odlazak svog učitelja, a ubrzo je i Berić shvatio šta se krije iza celog projekta pa je napustio klub koji je u daljem periodu funkcionisao na isparenjima stare slave i neizvesnosti svakog novog dana.\nKao spasonosno rešenje pojavio se Ostoja Mijailović, tadašnji poslanik vladajuće partije, koji je dobio veliki vetar u leđa nakon što je u klub uspeo da dovede Andreu Trinkijerija, trenera sa evroligaškom reputacijom.\nI činilo se da sve kreće nabolje, ali...\nVeliki novac je uložen u prošlosezonski tim Partizana, italijanski trener je imao odrešene ruke, ali ne i sreću – pandemijske okolnosti, prekid takmičarske sezone i nastupajuća finansijska kriza su srušile ideju o tome da crno-beli kroz Evrokup stignu do Evrolige.\nA, sve je išlo u pravom smeru, Partizan je zaista igrao sjajno, publika se vratila na tribine, sve je izgledalo kao bajka, ali se na kraju pretvorilo u košmar i novu neizvesnost od svakog sutrašnjeg dana, o čemu je i Mijailović govorio za Sputnjik.\n„Sada je vreme da je najvažnije preživeti“, rekao je Mijailović.\nTrinkijerijev letošnji odlazak iz kluba je bio obavijen velom intriga i poluinformacija iz kojih je jasno zaključiti da ispravnih nije bilo, te da je još jedna nada navijača Partizana da je vreme jada prošlo bila ugašena u razočaranju.\nVlado Šćepanović, Trinkijerijev pomoćnik je pokušao da nastavi ideju, bez uspeha, u klub je posle njega stigao Sašo Filipovski, a u poslednjim danima 2020. godine ekipu su počeli da napuštaju igrači, što znači novu rekonstrukciju tima usred sezone, na šta su navijači Partizana „već davno navikli“.\nU takvim okolnostima Partizan u novu godinu ulazi samo sa jednim ciljem – da pronađe hemiju izgubljenu u pandemijskim okolnostima i pokuša, za početak, da se vrati na put ideje o novom pridruživanju eliti evropske košarke, a da potom, uz nadu da će ga sreća ponovo pogledati i da dobije novu nadu u ostvaranje cilja.\nNišta drugačije nije ni u taboru večitog rivala, s tim što je Zvezda u elitnom društvu već godinama, ali i dalje ne može da napravi korak više i ponovo se suočava sa problemima koji nisu izgledali kao izvesni.\nKako je samo izgledala moćno ekipa Crvene zvezde onih godina kada je Dejan Radonjić imao trenersku tablu u rukama i odgovornost da zamišljeno pretvori u realno...\nNažalost njenih navijača, godine transformacije, zamrzavanja, menjanja imena, transformacija, vraćanja na staru adresu kao da su sa sobom nosile usud da Zvezda i dalje gleda na to vreme, ne uspeva da se otrgne od osećaja ugroženosti i da krene koracima napred.\nRadonjić je olako ispušten, pokušavalo se u kasnijim godinama sa eksperimentima kroz angažovanje mladog trenera Dušana Alimpijevića, pa iskusnog grčkog đaka Milana Tomića, sve do legende kluba koja je trenerski zanat pekla u Nemačkoj – Saše Obradovića.\nSa velikim ushićenjem navijači Zvezde su dočekali da se jedna legenda vrati u klub, Obradović nije krio identičan osećaj, ali se sve pokazalo kao prevelik zalogaj zbog čega je rastanak bio neminovan.\nKoliko god Obradović bio kvalitetan trener, on je, kao što je rečeno, taj posao naučio na nekom drugom mestu gde je jasno postavljeno pravilo – „koliko para, toliko muzike“, što je uprava Zvezde, na čelu sa Nebojšom Čovićem, pokušala da isprati odgovarajućim tonalitetom budžeta.\nIako je Čović govorio da se neće ponoviti situacija iz perioda kada je Tomić slobodu da dovede veliki broj stranih igrača, Obradoviću je dozvolio takav luksuz i ponovo pogrešio jer su rezultati na elitnom nivou ukazivali da je srpski trener u sebi imao i previše nemačkih osobina koje su na kraju rezultirale i pobunom u svlačionici.\nA, to je nešto što je nedopustivo u aktuelnim okolnostima, kada nema publike, nema huka sa tribina, nema dodatnog impulsa igračima, već su oni svedeni na to da sami iz sebe crpe energiju i, nužno, da dobijaju pozitivne signale od stručnog štaba.\nKritike domaćih igrača, odstranjivanje talenata, dovođenje igrača kojima je dres Zvezde samo prolazna stanica, sve su to bili sastojci za gorku čorbu koja je Obradoviću servirana u momentu kada je saznao da je njegov posao završen na Malom Kalemegdanu.\n„Mi smo do sada iskoristili 18 od 20 igrača. Dovođenjem poslednjih stranaca došlo je do promene u hemiji. Trener i stručni štab određuju ko će doći, a na nama je da to sprovedemo. Mi smo to i uradili, a potom smo nekako počeli da padamo. Izgubljena hemija, samopouzdanje...“, rekao je nedavno Čović gostujući na TV Prva.\nU celoj toj situaciji on je našao „keca iz rukava“ – Dejana Radonjića, poslovično opreznog čoveka i trenera koji zna kako se drži ekipa na okupu i ne dozvoljava da bilo ko iskoči iz zadatih okvira.\nNedostatak hemije, u oba večita rivala, delovao je kao misaona imenica u nekim ranijim vremenima, ali je era „nove normalnosti“ i to pitanje stavila na dnevni red, pa je ono prvi zadatak za sve aktere u taborima Partizana i Crvene zvezde da u 2021. godini pronađu način da ponovo budu mašine kakve su nekada bile.\nI da usreće navijače, a oni će to znati da vrate – jednog dana, kada im okolnosti to budu dozvolile.


Srbija nabavila kineske rakete, ubojitiji „Pancir“ — u planu i „Krasuha“ – Otvoreno\nIzvor: 18.06.2021, 10:43 16.5k\nPrva baterija kineskog raketnog sistema PVO srednjeg dometa FK-3, konstruisanog po uzoru na ruski S-300, trebalo bi da bude isporučena Vojsci Srbije do kraja godine, saznaju “Novosti”.\nOva nabavka biće najveće pojačanje za naše oružane snage još od ere najsnažnijeg zamaha modernizacije JNA, a Srbija će postati prvi strani korisnik ovog naoružanja.\nDa je na pomolu realizacija velikih vojnotehničkih ugovora najavio je nedavno i predsednik Srbije Aleksandar Vučić.\n„Puno novog naoružanja stići će u narednih šest meseci. Mnogo toga se nabavlja, a puno je već plaćeno“, rekao je Vučić, bez navođenja o kojim tipovima naoružanja je reč.\nPrema saznanjima “Novosti”, posao sa Kinezima o kupovini PVO sistema srednjeg dometa dogovoren je još 2019. godine. Tokom naredne 2020. ugovor je preciziran, a Srbija je počela i isplatu ugovorne cene.\n„Istovremeno sa pripremama za prijem novog raketnog sistema u Vojsci Srbije se organizuje i selekcija kadra za rukovanje ubojitim raketama“, kaže sagovornik “Novosti” iz vojnog vrha.\n„Deo oficira VS već je bio u Kini na nekoj vrsti osnovne obuke, a u planu je ubrzani trening ljudstva za korišćenje “kineskog S-300”. Kadar će biti obezbeđen preobukom sastava koji su trenutno na raketama “neva”, ali i prekomandom posada sistema “Kub”, koji će biti povučen iz upotrebe zbog isteka resursa raketama“.\nMeđu velikim isporukama naoružanja i vojne opreme, koje je između redova najavio i predsednik Republike, prema informacijama „Novosti“, nalazi se i najmanje jedna baterija sistema “Pancir”. Reč je o unapređenoj verziji “Pancira S1” kojim od početka prošle godine raspolaže Vojska Srbije – većeg dometa radara, bolje odbrane od neprijateljskih smetnji i naoružanog novim raketama. Ovi projektili nedovoljno su poznati širokoj javnosti, ali postoje nagoveštaji da je njihov domet duplo veći – i do 40 kilometara.\nSrbija očekuje i isporuku francuskih raketa “mistral”, koje će biti montirane na domaća oklopna borbena vozila. Dogovor o kupovini ovog naoružanja napravljen je pre dve godine. Na spisku želja državnog i vojnog vrha su i helikopteri, koji bi trebalo da za različite misije dodatno ojačaju Ratno vazduhoplovstvo VS.\nU vojnim krugovima već duže vreme se govori o mogućnostima za kupovinu sofisticirane borbene opreme – dronova, sistema za izviđanje i ometanje i radara. Na spisku država proizvođača su Francuska, Izrael, Rusija, Turska… Na listi želja Vojske Srbije, prema nekim spekulacijama, jeste i ruski sistem za elektronsko ratovanje “Krasuha”.\nNa tlo Srbije ove godine bi trebalo da sleti i najmanje jedan od tri ugovorena i plaćena helikoptera “erbas H-215 superpuma”. Ove letelice najkasnije do aprila – kada ističe ugovoreni rok isporuke, naći će se u Helikopterskoj eskadrili MUP Srbije. Prema prethodnim najavama francusko-nemački proizvođač je daleko odmakao u montaži ovih vazduhoplova, pa je isporuka realna pre kraja 2021. godine.\nNa spisku potreba Vojske Srbije su i borbene bespilotne letelice. Zasad je poznato da je država poslala narudžbenicu za dronove koji će moći da nose bombe teške po 500 kilograma, bez navođenja tipova i zemlje porekla. Obuka za korišćenje kineskih borbenih dronova, koje su već u naoružanju VS, nedavno je završeno, a mogućnosti ovih bespilotnih letelica biće prikazane na velikoj vežbi na Pešteru, zakazanoj za 27. jun.\nBježali od Hitne pomoći misleći da je policija, pa slupali skupocijeni Ferari


Digitalni Pre-Marketing eBook by Dragan Varagic | Rakuten Kobo\nNova formula digitalnog liderstva\nDigitalni Pre-Marketing objašnjava potrebne preduslove za rešavanje problema koji vas sprečavaju da dođete do značajno boljih marketinških i PR rezultata na internetu.\nU ovoj knjizi, izraz "Digitalni Pre-Marketing" služi da se definišu i opišu preduslovi koji najviše utiču na proces značajnog unapređenja rezultata iz oblasti marketinga i PR-a, bez obzira na aktuelne poslovne rezultate kompanije.\nObjašnjenje načina rešavanja problema u ovoj knjizi je predstavljeno na tri nivoa:\nKoja su to sistemska znanja iz oblasti poslovanja, komunikacije, prodaje i marketinga koja je potrebno razumeti da bi se došlo do značajno boljih marketinških rezultata na internetu?\nOdnosno, na koji način je potrebno razmišljati o marketinškim aktivnostima da bi ste ostvarili mnogo bolji poslovni rezultat?\nNa koji način najuspešnije kompanije rešavaju poslovne probleme na internetu u različitim segmentima svog poslovanja?\nOdnosno, kako da usvojite primenu najbolje prakse marketinga na internetu?\nKako da uvek znate šta je sledeće što treba da usvojite od novih znanja za značajne poslovne rezultate na internetu, bez obzira na nivo marketinških znanja koji trenutno imate?\nOdnosno, šta je sve potrebno znati i raditi da bi ste postali digitalni lider?\nMiloš Čirič, Međunarodni savetnik, Ljubljana, Slovenija\n"Ako bih ja odlučivao, ova knjiga bi bila obavezna literatura svuda gde se izučava marketing – u bilo kom obliku!"\nDragana Đermanović, Digitalni strateg, Novi Sad, Srbija\n"Sve što treba da znate o biznisu marketinga i marketingu za uspešan biznis."\nDarko Buldioski, NewMedia.mk, Skoplje, Makedonija\n"Dragan sa ovom knjigom dotiče upravo kritične tačke za prelaz sa dnevnog na strateško primenjivanje digitalnog marketinga i komunikacije."\n#227 in Business & Finance, Marketing & Sales, Advertising & Promotion\n#1668 in Business & Finance, Marketing & Sales


Glišić (SNS): O kadrovskim promenama u SNS znaće se 29. maja\nPredsednik Izvršnog odbora Srpske napredne stranke (SNS) Darko Glišić izjavio je danas da će se 29. maja, nakon sednice Glavnog odbora ove stranke, znati kakvih će sve kadrovskih promena biti u SNS.\nOdgovarajući na pitanje Večernjih novosti o eventualnoj smeni ministra odbrane Nebojše Stefanovića, Glišić je za taj dnevni list rekao i da SNS trenutno prikuplja zapisnike 169 odbora i da će se “pažljivo analizirati” mišljenje njihovih članova.\nNa pitanje o eventualnim promenama na gradskom i opštinskom nivou, Glišić je rekao da nakon izbora dolazi 50 odsto novih gradonačelnika i predsednika opština.\n“I tokom njihovog mandata, baš kao i za vreme prethodnog, imaćemo preseke koji će nam reći ko pravi rezultate, a ko čeka da mu vreme prodje. Tamo gde se ne bude radilo, doći će do promene”, rekao je Glišić.\nPredsednik Izvršnog odbora SNS je rekao i da očekuje da do kraja maja bude usvojen dokument o zvaničnom spajanju SNS i Srpskog patriotskog saveza (SPAS) Aleksandra Šapića.\n“Nama je važno da Šapić odlično razume našu politiku i da je spreman da joj da doprinos. Sve ostalo je manje bitno”, ocenio je Glišić.