Hend: Bojim se da u Beogradu ne preovlada izluzija da pitanje Haga više nije važno\n13 decembar, 2006\nMada Srbija nije u potpunosti ispunila uslove saradnje sa Haškim tribunalom, sutra će njen predsednik u Briselu potpisati okvirni sporazum za pristupanje programu NATO-a “Partnerstvo za mir”. Naš sagovornik, savetnik Komisije za evropsku bezbednost i saradnju u Predstavničkom domu Kongresa, Robert Hand, u razgovoru sa kolegom Brankom Mikašinovićem prvo se osvrnuo na to pitanje, a zatim i na saradnju Beograda sa Hagom.\nHEND: Potpisivanje sporazuma o pristupanju Srbije ”Partnerstvu za mir” odražava činjenicu da je u regionu, kao celini, postignut napredak. Makedonija i Albanija su postigle progres na putu učlanjenja u NATO, uključujući Crnu Goru, pa i do izvesne mere Bosnu i Hercegovinu i Srbiju. Mada Srbija nije ispunila uslove saradnje sa Hagom, na samitu u Rigi izražena je želja da region krene napred i da se pomognu demokratske snage Srbije. Medjunarodna zajednica smatra da su ovo osetljiva vremena za region: predstoje odluke o Kosovu i drugim pitanjima i postoji iskrena želja da Srbija uspe u svom tranzicionom periodu.\nGLAS AMERIKE: Da li ulazak Sribje u “Partnerstvo za mir” predstavlja pozitivnu političku promenu u odnosu SAD prema Srbiji?\nHEND:To je tačno i time će se još više učvrstiti odnosi izmedju dve zemlje. Mada se ja ne slažem sa tom odlukom, bojim se da će u Beogradu preovladati izluzija da pitanje saradnje sa Hagom više nije važno, što svakako nije slučaj. Kao što znate ”Partnerstvo za mir” je osnovano sa ciljem da se pomogne zemljama u tranziciji, ali to ne znači da je pitanje saradnje sa tribunalom sada irelevantno. Zabrinjavaju me neki komentari iz Beograda da je vršenje pritiska na Srbiju u pogledu saradnje sa Hagom kontraproduktivno. Uslovaljavnje je još uvek na snazi i tu obavezu bi Beograd treblo da ispuni; ne samo kao medjunarodnu obavezu, već -- kako je to rekao ministar spoljnih poslova Srbije Vuk Drašković -- radi ”časti Srbije i radi dobra zemlje“. Kada se ispuni saradnja sa Hagom, mislim da će to biti pobednički scenario i za Vašinigton i za Beograd. To će označiti nagli uspon u bilateralnim odnosima dve zemlje.\nGLAS AMERIKE: Neki misle da će se učlanjenjem Srbije u ”Partnerstvo za mir“ ograničiti uloga komandnog kadra vojske Srbije?\nHEND: Ne verujem u to. Ulaskom u “Partnerstvo za mir” ili NATO zemlja se ne odriče svog suvereniteta ili odluka o svojoj nacionalnoj bezbednosti. Medjutim, ulaskom u ”Partnerstvo za mir” Srbiji će biti pomognuto u domenu bezbednosti što će osigurati da vojna struktura funkcioniše pod demokratskim uslovima. Svakako će se promeniti priroda strukture vojske Srbije, pa možda i osoblje, ali nikakva ograničenja neće biti nametnuta. Medjutim, svakako se očekuje da Srbija, nakon svog nedavnog kontroverznog istorijskog perioda, bude odgovoran partner.\nGLAS AMERIKE: Ukoliko Srbija uhapsi Ratka Mladića, da li će to obeležiti kraj daljeg uslovljavanja?\nHEND: Od Beograda se očekuje potpuna saradnja sa Hagom. Naravno, slučaj Ratka Mladića se posebno naglašava, pošto on simbliše problem nasledja kojeg Srbija treba da reši. Imate i druge optužene za ratna zlodela, kao što su Radovan Karadžić i nekolicina drugih koji se kriju u Bosni ili Srbiji ili drugde. U svakom slučaju Mladić je prioritet, posebno zbog masakra u Srebrenici. Ako on bude uhapšen i prebačen u Hag, mislim da nema razloga da se ne ispune i ostale obaveze da bi se ostvarila potpuna saradnja sa Hagom.


Veličanstven skup na Trgu slobode - Hiljade Trebinjaca dočekalo Vučića i Dodika (Foto) | Trebinje Live\nVeličanstven skup na Trgu slobode - Hiljade Trebinjaca dočekalo Vučića i Dodika (Foto)\nViše hiljada Trebinjaca dočekalo je na Trgu slobode u centru grada predsjednike Srpske i Srbije Milorada Dodika i Aleksandra Vučića, koje su ispratili uz ovacije i uz gromoglasni aplauz poželjevši im dobrodošlicu i izraze zahvalnosi za sve što su uradili za najjužniji grad Hercegovine.\nPredsjednike su dočekala djeca u narodnim nošnjama, sa zastavama Srbije, a dok su dolazili na Trg i tokom govora vidjeli su se transparenti sa porukama podrške, zastave Srpske i Srbije i veliki plakat sa likovima Vučića, Dodika i Vladimira Putina.\nPredsjednik Vučić se zahvalio građanima na veličanstvenom skupu, navodeći da će Srbija uvijek biti uz narod Srpske, te da pomoć neće izostati ni u mjesecima i godinama pred nama.\n"Kada vam kažu da je Srbija nešto obećala, hoću da vi znate nešto - ne znam kako je bilo ranije, novac prebacujemo u roku od sedam dana. Tako je bilo i ovog puta - za vrtić i Mrkonjiće novac je već prebačen", istakao je Vučić.\nOn je kazao da poštuje integritet BiH, ali da Republiku Srpsku i njene građane voli isto onoliko koliko oni vole Srbiju.\n"Poštujući i ne dirajući druge, želim da kažem da sve možemo zajedno, ali da isto tako mi ostanemo svoji na svome, da živimo bolje i obezbedimo bolju budućnost za svoju decu", poručio je Vučić.\nGovoreći o projektima koje će Srbija u Hercegovini realizovati u narednom periodu, Vučić je najavio izgradnju novog puta od Foče do Tjentišta za šta će vrlo brzo biti uplaćeno pet miliona KM, vodovoda u Baljcima kod Bileće vrijednog 600.000 KM, te rekonstrukciju Starog grada u Trebinju vrijednog četiri miliona KM.\n"Luka je tražio još više, ali je obezbedio za Stari grad dva miliona evra. Oko 800.000 ide odmah ove godine, a ostatak nakon što budu urađeni projekti", istakao je Vučić.\nPredsjednik Srpske Milorad Dodik zahvalio se Vučiću što je došao u Trebinje i to da posjeti projekte, djela, koje finansira Srbija, što je veliki dan za sve u Republici Srpskoj.\n"Uvijek smo imali podršku iz Srbije, uvijek je to bilo bratska podrška, ali nikada ovako konkretno, obimno i sa djelima. Zato upravo ova vlast predvođena Vučićem podarila je Republici Srpskoj mnoge šanse i projekte i zato ovdje želim pred vama svima još jednom da se zahvalim upravo njemu i njegovim saradnicima što su razumjeli naše potrebe i poslali nam poruku da su s nama i možda to više vrijedi od novca koji se daje", kazao je Dodik.\nGradonačelnik Trebinja Luika Petrović je istakao da je za Trebinje i Hercegovinu, u ovom trenutku, najvažnije da postoji iskazano jedinstvo između dva predsjednika, između Republike Srpske i Srbije.\n"To znači da su na pravom putu, da imamo budućnost. To pokazuje njihova višegodišnja veza koja se ogleda na djelima u Republici Srpskoj. Hvala narodu Srbije što ima viđenja za investicije u Republici Srpskoj zato što ovo i narod Srbije plaća i nama je to veliko hvala prema njima", istakao je Petrović.\nObraćanju na Trgu slobode prisustvovao je veliki broj ljudi iz političkog i javnog života Republike Srpske i Srbije, među kojima i premijerka RS Željka Cvijanović.\nU toku je radni ručak dvojice predsjednika sa privrednicima i načelnicima istočnohercegovačkih opština.\nTAGOVI: Drustvo Milorad Dodik Luka Petrovic Aleksandar Vucic


Ni posle sastanka gradonačelnika Dragana Đilasa sa predsednikom i premijerom Srbije Borisom Tadićem i Mirkom Cvetkovićem, još nema konačne odluke koliko će manje novca prestonica dobiti iz republičkog budžeta. Predlog Republike je da se Beogradu smanji priliv novca za oko sedam milijardi dinara čime bi, kako kažu u gradskoj upravi, brojni projekti, uključujući i socijalne, ozbiljno bili dovedeni u pitanje. Za gradske vlasti je prihvatljivo da to umanjenje bude četiri milijarde dinara, kako je prethodnih nedelja najavljivano.\nĐilas, Tadić i Cvetković složili su se u tome da „Beograd ne sme da stane“, ali da to ne sme da se dogodi ni ostatku Srbije, kao i da prestonica treba da bude „lokomotiva razvoja Srbije“.\nĐilas je i na ovom sastanku rekao da je Beograd spreman da pomogne najsiromašnijim opštinama, kao i da je spreman na dodatnu štednju, ali da Beograd i Beograđani neće plaćati zapošljavanje nečije rodbine i prijatelja po opštinskim upravama po Srbiji.\n- Nemamo problem da Beograđani odvajaju za manje razvijene opštine ali u Leskovcu, na primer, koji ima 200.000 stanovnika, u administraciji je zaposleno 700 ljudi. Sa druge strane, na Novom Beogradu, koji ima dva puta više stanovnika, ima 200 zaposlenih. Beograđani ne mogu da plaćaju za takve stvari - rekao je Đilas pre dva dana prilikom obilaska PKB korporacije.\nPredlog Grada je da se poštuje Zakon i da umanjenje troškova bude linearno. Po toj računici Beograd bi dobio sedam umesto 11,1 milijarde dinara (umanjenje za 4,1 milijardu), a Grad bi potom izdvojio 500 miliona dinara za najsiromašnije opštine u Srbiji, kako bi Beograđani znali koliko iz njihovog džepa ide tamo gde zaista nema dovoljno.\nUkoliko se Republika ipak odluči za najgori model obračunavanja po Beograd, gradska kasa će „ostati kratka“ za 7,4 milijarde, a Beograđani će biti u ozbiljnom problemu. Kako bi se nadomestio ovaj novac, gradske vlasti će imati nezahvalan zadatak da biraju scenario po kome će rešiti problem.\n- Jedna varijanta je da se ukinu socijalna davanja poput naknade za trudnice i porodilje, besplatan prevoz za sve penzionere iznad 65 godina čije mesečno primanje ne prelazi 21.713 dinara dinara, kao i jednokratna pomoć za penzionere. Druga varijanta je poskupljenje pojedinih usluga kao što je gradskoi prevoz. Cena karte i markica bi mogao da „skoči“ za trećinu, za čak 33 odsto - objašnjava izvor „Blica“.\nPrema njegovim rečima, treći scenario za rešenje ovog problema je da realizacija nekih infrastrukturnih projekata bude zaustavljena ili odložena.\n- U pitanju je izgradnja vrtića, škola, kanalizacione i vodovodne mreže. Grad će morati da izabere nešto od ovoga ili da pravi kalkulacije u okviru ove tri varijante - kaže naš izvor.\nNaredni sastanak predsatvnika Grada i Republike trebalo bi da bude održan sledeće nedelje, kako bi se došlo do rešenja ovog problema.\nVesić o radovima u Beogradu za dve godine mandata aktuelne vlasti\nVesić odgovara opoziciji: Metro je nacionalni projekat i finansiraće se iz republičkog budžeta


KRAĆE RADNO VREME ZA SVE KOJI ZAPOŠLJAVAJU VIŠE OD 10 LJUDI Nova mera važiće od 1. jula do kraja godine\nHrvatska vlada je na današnjoj sednici najavila mogućnost skraćivanja radnog vremena, kao novu meru očuvanja radnih mesta, zbog sprečavanja širenja zaraze kkorona virusom. Ova mera bila bi sprovedena u drugoj polovini godine i važila bi za firme koje zapošljavaju više od 10 osoba.\nMinistar rada i socijalne zaštite Josip Aladrović rekao je da vlada sa sindikatima i poslodavcima razrađuje kriterijume za podršku očuvanja radnih mesta kroz skraćenje radnog vremena.\nPodrška bi važila od 1. jula do 31. decembra ove godine, a zamišljena je tako da se poslodavcima koji zbog poteškoća u poslovanju i pada poslovnih aktivnosti imaju potrebu za skraćenim radnim vremenom, omogući sufinansiranje srazmernog dela plata u skladu sa skraćenim radnim vremenom.\nOčekuje da će ukupan trošak do kraja godine iznositi nešto manje od tri milijarde kuna, rekao je Aladrović, preneli su hrvatski mediji.\nAko jedete u ovo DOBA DANA, veće su šanse da se UGOJITE\nPored rasta potražnje stanova, najpre u većim urbanim centrima Srbije, ove godine je, jednim delom i zbog epidemije korona virusa, porasla i potražnja za vikendicama, dok je promet kuća u našoj zemlji u odnosu na isti period prošle godine, opao.\nSADA SE TRAŽE KUĆE I PLACEVI Nove navike u kupovini nekretnina i u regionu\nPandemija koronavirusa i potres koji je pogodio i Hrvatsku menjaju i navike kupaca nekretnina pa se na tržištu sve više traže poljoprivredna zemljišta i male kuće.\n"KRIZA ĆE SE POGORŠATI" Merkel otvoreno o širenju virusa korone


Zatražena izrada posebnog zakona o sprečavanju nezakonitog govora mržnje na internetu – Analiziraj.ba\nImplementacija zakona mora ići uz jasnu distinkciju odgovornosti autora izjave koja predstavlja govor mržnje i odgovornosti medija zbog objavljivanja takve izjave, smatra predlagač\nZajednička komisija za ljudska prava Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine podržala je i u dalju parlamentarnu proceduru uputila poslanička inicijativa Denisa Zvizdića kojom Predstavnički dom PSBiH zadužuje Vijeće ministara BiH da u roku od 60 dana pripremi lex specialis Prijedlog zakona o sprečavanju nezakonitog govora mržnje na internetu.\nTaj zakon, naveo je predlagač, trebao bi biti usklađen sa sudskom praksom Evropskog suda za ljudska prava, preporukama i konvencijama Vijeća Evrope, pravnom tečevinom Evropske unije i sa uspješnim praksama zemalja Evropske unije koje su zakonski regulirale tu oblast.\nPrema Dodatnom protokolu uz Konvenciju Vijeća Evrope o cyber kriminalu, govor mržnje predstavlja svaki pisani materijal, svaku sliku ili svako drugo predstavljanje ideja ili teorija kojima se zagovara, promovira ili podstiče mržnja, diskriminacija ili nasilje protiv pojedinaca ili grupa, zasnovano na rasi, boji kaže ili nacionalnom ili etničkom porijeklu te vjeri ako se koristi kao povod za bilo koji od ovih faktora.\nTaj dokument je važan zbog činjenice da obavezuje sve države članice Vijeća Evrope da usvoje zakonodavne i druge mjere kojima će kriminalizirati određene oblike nezakonitog online govora mržnje s obzirom da je Bosna i Hercegovina članica Vijeća Evrope i da je ratificirala tu Konvenciju, uključujući i Dodatni protokol, te država ima obavezu zakonski regulirati tu oblast i pružiti odgovarajuću zaštitu osobama ugroženima online govorom mržnje.\nImplementacija mora ići uz jasnu distinkciju odgovornosti autora izjave koja predstavlja govor mržnje i odgovornosti medija zbog objavljivanja takve izjave, smatra predlagač, jer kao država BiH mora zaštiti pravo na slobodu izražavanja i s tim u vezi slobodu medija na što obavezuje Evropska konvencija o zaštiti ljudskih prava i osnovnih sloboda, koja prema Ustavu BiH ima supremaciju nad svim ostalim zakonima\nU izvještaju Evropske komisije protiv rasne netolerancije (ECRI) iz 2016. godine navodi se da se online mediji u Bosni i Hercegovini „sve više koriste za prenošenje govora mržnje, a naročito prostor za komentare na portalima s vijestima, u internet izdanjima štampanih medija i na specijaliziranim internet forumima, a Bosna i Hercegovina je zbog institucionalnog uređenje zemlje i zbog političke klime, naročito pogodna upotrebi govora mržnje“.\nPotrebu za rješavanjem te problematike prepoznala je i Evropska komisija, napominje Zvizdić, te je 2016. godine donijela Kodeks o postupanju za borbu protiv nezakonitog govora mržnje na internetu kojim je „prihvaćena obaveza suzbijanja nezakonitog govora mržnje na internetu podržane su države članice da osiguraju da internetske platforme ne pružaju mogućnost za masovno širenje nezakonitog govora.\nU Bosni i Hercegovini je kroz krivično zakonodavstvo na svim nivoima vlasti inkriminirano krivično djelo „izazivanje nacionalne, rasne i vjerske mržnje“, što smatra Zvizdić nije dovoljno s obzirom da se ne kriminalizira svaki oblik mržnje u javnom diskursu, već samo „nacionalna, rasna ili vjerska mržnja“.\nNaravno, napominje Zvizdić, ima oblika govora mržnje koji ne predstavljaju krivično djelo i u tom smislu bi, smatra, najispravnije bilo pratiti sudsku praksu Evropskog suda za ljudska prava koji je imao niz predmeta i odluka iz te oblasti, te uspješnu praksu drugih zemalja Evropske unije koje su zakonski regulirale tu oblast.\n– To se naročito odnosi na korisnike interneta, jer prema preporukama Komiteta ministara Vijeća Evrope država mora osigurati slobodan pristup internetu i slobodu na internetu, slobodan protok informacija uključujući i prekogranični, zaštitu ljudskih prava internetskih korisnika itd. – naglasio je u obrazloženju inicijative.\nImajući sve to u vidu, on napominje da poruka te inicijative nije da se jednostrano inkriminira svaki govor mržnje na internetu, nego da se pronađe adekvatan balans između slobode izražavanja s jedne strane i govora mržnje s druge strane.\nOcjenjuje da taj balans nije moguće pronaći ukoliko se zakonskim putem jasno ne definira šta predstavlja nezakonit govor mržnje,kako ga prevenirati i na kraj u sankcionirati. Bez takvog zakona u BiH je prisutan pravni vakuum, jer zakon o komunikacijama na nivou BiH, Kodeks o audiovizualnim medijskim uslugama i medijskim uslugama radija i krivično zakonodavstvo na svim nivoima vlasti u BiH nisu dovoljni.\nZbog toga je prijedlog da taj Prijedlog zakona ima pravni status lex specialis zakona u odnosu na već postojeći Zakon o komunikacijama.\nKako je zaključio, neophodno je podići svijest stanovništva, posebno mladih ljudi o postojanju online nasilja, njegovim razmjerima i posljedicama te ih naučiti kako da prepoznaju nezakoniti govor mržnje i kako da s tim u vezi poštuju prava drugih.\nInicijativa će biti upućena u daljnju parlamentarnu proceduru te bi je trebao usvojiti i Predstavnički dom Parlamentarne skupštine, a potom bi na nju svoj stav trebalo dati i Vijeće ministara koje se za sada ne može pohvaliti da je izvršavalo zahtjeve poslaničkih inicijativa koje su i ranije bile naslovljene na to najviše tijelo izvršne vlasti u državi.\nPrethodniRTRS I BNTV: Oprečna izvještavanja o novoj aferi „Tegeltija“\nSljedećiKontroverzni intervju princeze Diane iz 1995. godine ponovno pod istragom\nOdbor za žalbe javnosti: Policajci teže povrijedili službenu dužnost u slučaju novinarke Ahmetašević


Građani da odmah izmire prošlogodišnju obavezu | Palelive.com\nPočetna Regija Istočno Sarajevo Građani da odmah izmire prošlogodišnju obavezu\nISTOČNO SARAJEVO – Grad Istočno Sarajevo pozvao je građane da odmah izmire obavezu plaćanja komunalne naknade za prošlu godinu, ukoliko to nisu učinili, jer će se u protivnom naplata vršiti prinudnim putem.\nIz gradske uprave saopšteno je da je u toku donošenje rješenja o komunalnoj naknadi za ovu godinu.\nKomunalna naknada plaća se na ime obavljanja poslova zajedničke komunalne potrošnje, korištenje objekata i uređaja zajedničke komunalne potrošnje kao što su čišćenje javnih površina, održavanje i uređenje javnih zelenih površina, održavanje javnih saobraćajnih površina u naselju, javne rasvjete u naseljima, te odvođenje atmosferskih voda i padavina sa javnih površina.\nObaveza plaćanja komunalne naknade na području grada Istočno Sarajevo utvrđena je odlukom Skupštine grada, a podliježu joj vlasnici i zakupci stambenog, poslovnog ili drugog prostora, te nosioci stanarskog prava.\nVisina naknade za fizička lica utvrđuje se na početku godine u mjesečnom iznosu rješenjem Odjeljenja za prostorno uređenje, saobraćaj i stambeno-komunalne poslove grada Istočno Sarajevo, i to od prve do četvrte zone građevinskog zemljišta.\nPrethodni članakVatre izmakle kontroli, reagovali vatrogasci\nNaredni članakMeđunarodni festival folklora od 09. do 13- maja


Državni sekretar u Ministarstvu zdravlja Mirsad Đerlek izjavio je da je smanjenje broja novoobolelih dobar statisticki podatak, ali da još uvek nema dovoljno argumenata za opuštanje jer, dodao je, imamo 5.400 ljudi u kovid bolnicama, više od 200 ljudi na respiratorima, a dnevno umire između 50 i 60 ljudi.\nĐerlek je za RTS rekao da se u poslednjih mesec dana beleži povećanje datih prvih, drugih i trećih doza i ocenio da je to uticalo na stabilizaciju epidemijske situacije.\n"To su zaista visoke brojke u odnosu na ostale gradove. Što se tiče začelja, tu je bez promene. Tutin je na 20 procenata, Lajkovac na 30 i Mionica na 31 odsto", istakao je Đerlek.\n"To je bio do skoro katastrofalan rezultat. Međutim, u ovom trenutku mi imamo 27,8, skoro 28 posto vakcinisanih. Nije to brojka s kojom bi mogli da kažemo da je za veliko slavlje. Šta je uticalo? Iskreno da vam kažem, mislim kovid propusnice i ono što smo govorili, ljudi žele da uveče sede u kaficima i restoranima", smatra Đerlek.\nĐerlek je rekao da ga mnogo brine što deca u aktuelnom talasu nisu zaštićena.\n"Zaista me brine što je zaustavljeno mnogo života koji prakticno nisu ni počeli. To je ogroman i nenadoknadiv gubitak. Mislim da svi mi smo roditelji i da treba da stavimo prst na čelo i da kažemo da li mi imamo pravo da ugrožavamo živote svoje dece, jer se uglavnom dešavalo da su nevakcinisani roditelji zarazili svoju decu", kazao je Đerlek.\n"Građani pokazuju na taj način koliko su bili odgovorni, a s druge strane, koriste benefit vakcinacije i žele da ostanu u restoranu posle 20 sati, jer im to omogućava odluka Kriznog štaba i na neki način pospešuju druge ljude da se vakcinišu", istakao je Đerlek.\n"Svaki izgubljen život je za mene tragedija, da će nam stvoriti veću tragediju od ove što trpimo, jer smo izgubili mnogo života", istakao je Đerlek.\n"Treba sve to, na neki način, preživeti, a da se ne pogorša situacija", rekao je Đerlek.


FRANCUSKA OTVORILA GRANICE ZA SRPSKE DRŽAVLJANE: Ovo su uslovi koje treba da ispune | Novosti.rs\nFoto Y. Caradec\nKako se navodi na sajtu, državljani Srbije mogu da uđu u Francusku pod uslovom da su revakcinisani jednom od vakcina koje je odobrila Evropska agencija za lekove, najmanje dve nedelje pre putovanja u slučaju da su primili vakcine kompanija Fajzer, Moderna i AstraZeneka, odnosno četiri nedelje posle vakcinacije vakcinom DŽonson i DŽonson.\nUz to potreban je negativan PCR test ne stariji od 72 sata ili negativan antigenski test ne stariji od 48 sati.\nPutnici koji nisu vakcinisani, odnosno revakcinisani jednom od vakcina odobrenih u EU, moraće uz negativan PCR ili antigenski test da prilože i jedan od sledećih dokaza: dokaz o regulisanom boravku u Francuskoj ili nekoj od zemalja EU, dokaz da su nosioci studentske ili vize za duži boravak ili dokaz da su zdravstveni radnici ili istraživači koji u Francusku dolaze radi obavljanja svoje profesije.\nNevakcinisani putnici koji dolaze iz Srbije i drugih „narandžastih“ zemalja mogu biti podvrgnuti nasumičnom antigenskom testu pri ulasku u zemlju i biće im određena mera samoizolacije u trajanju od sedam dana, navodi se na sajtu Ministarstva spoljnih poslova.\nFrancuska granica Srbija državljani Srbije vakcinacija vakcina Fajzer vakcina vakcina Moderna Astra Zeneka DŽonson i DŽonson letovanje ulazak u Francusku


Ka novoj ekonomiji na Balkanu – kolektivni rad | PCNEN\nObjavio/la PCNEN Drugi pišu 07. Jan. 2018. | 08:31\nGlobalna ekonomska kriza koja je počela kolapsom tržišta nekretnina u SAD, imala je slične krajnje rezultate na celom Balkanu. Rast u Srbiji pre krize zasnivao se na prilivu stranog kapitala, koji je bio finansiran precenjivanjem domaće valute, kako bi se pozajmljivanje učinilo jeftinijim. Rezultat je bio smanjenje konkurentnosti domaće privrede, usled tehnološkog jaza u odnosu na razvijene zemlje. Slabljenje konkurentnosti i kupovne moći pokrivano je privremeno novim zajmovima, vodeći još većoj neodrživosti rastućeg duga. Rezultati su bili sledeći: privatizacija državne i javne imovine, često ispod tržišne vrednosti, u cilju popunjavanja budžeta ili dodatne koncesije strateškim investitorima; rast kompradorske buržoazije i mafije, rezultirajući katastrofalnim koruptivnim uticajem na državni aparat; socijalizacija privatnog duga i smanjenja budžeta, deindustrijalizacija i destrukcija socijalnih funkcija države, koncentracija bogatstva i moći u rukama veoma malog broja ljudi izdvojenim iz već pomenute kompradorske buržoazije, pored osiromašenja ostatka populacije i produbljivanja ekonomske i političke zavisnosti i učvršćivanja represivnih vlada.\nDanas je itekako jasno da država socijalnog staranja kakva je postojala na otprilike tri decenije nakon Drugog svetskog rata u Americi, Zapadnoj Evropi i na Balkanu ne postoji više. Sa druge strane, nepostojanost ekonomskih ciklusa, kao i nejednakost dohodaka se dramatično povećala. Opsežna naučna istraživanja ukazuju da se glavni razlozi za globalnu nejednakost dohodaka finansijalizacija, globalizacija i povlačenje socijalne države. Problem se ispostavlja u vezi sa nezaposlenošću radnika sa nižim kvalifikacijama, ali takođe i kao nezaposlenost mladih i kao dugoročna nezaposlenost. Svi ovi trendovi mogu se uvideti i u Srbiji. Ekonomska kriza predstavlja trajni pritisak na radnike i na budžete običnih građana u krizom pogođenim zemljama. Kriza se time produbljuje, pošto agregatna tražnja ne uspeva da uzrokuje rast. Sa druge strane pritisak se takođe povećava i na prirodnu sredinu, koja se nepovratno zagađuje, čineći održivost preovlađujućeg socijalnog modela dugoročno još upitnijom.\nBANKE UZROKUJU PRODUBLJENJE KRIZE\nBankarski sektor predstavlja poseban problem i glavni je instrument sprovođenja neodrživih ekonomskih, a time socijalnih i političkih, trendova u Srbiji. Delovanje banaka u regionu se pokazalo kao krajnje društveno neodgovorno i zahteva ozbiljno promišljanje alternativa. Strane banke koje kontrolišu najveći udeo finansijskog tržišta u balkanskim državama ušle su u region tokom procesa privatizacije usled visokih profitnih stopa. Ključni faktor prilikom ulaska stranih banaka na tržište bile su visoke kamatne stope i očekivanje kreditne ekspanzije. Nažalost, dominantni trendovi u bankarstvu su bili vidljivi i na primerima preostalih domaćih banaka. Domaće banke, iako predstavljaju marginalni udeo u ukupnom finansijskom tržištu, podražavaju profitno orijentisane politike vodećih, stranih profitno orijentisanih banaka i doprinose krizi. Stoga, Srbija se nalazi u situaciji bez realne bankarske alternative koja bi usmerila investicije za razvoj realnog sektora, jačajući konkurentnost i produktivnost, i stvarajući nova radna mesta.\nNamesto investiranja u proizvodnju i radna mesta, nedostatnost pravne regulative i politike centralnih banaka dozvolile su pojavu riskantnih zajmova građanima. Rizici stvoreni takvim kreditnim poslovanjem izbili su na svetlost dana tek sa izbijanjem krize. Jedan od najdrastičnijih primera riskantnog bankarskog poslovanja su dugoročni (naročito stambeni) krediti indeksirani u švajcarskim francima. Iznenadna aprecijacija kursa švajcarskog franka od 2009. rezultirala je povećanjem mesečnih otplata, koje su uticale na veliki deo domaćinstva. Povećanje vrednosti švajcarskog franka ostvarilo je svoj vrhunac tokom leta 2011, što je vrednost švajcarskog franka učinilo 50% višom u odnosu na kurs iz godine u kojoj je kredit uzet. Domaća istraživanja jasno pokazuju da najveći broj zaduženih građana (35%) potroši između 50% i 70% svog mesečnog dohotka na servisiranje zajma, dok 32% ispitanika potroši preko 75% svog mesečnog dohotka za istu svrhu. Za trećinu ispitanika je otplata prevazišla njihov mesečni prihod barem jednom tokom perioda servisiranja duga.\nKonačno i možda najvažniji problem je neoliberalni koncept ekonomskog upravljanja. Kako je ovaj model osnova za postsocijalističke tranzicije balkanskih zemalja, njegove su se kontradikcije potpuno ispoljlile izbijanjem krize.\nPrema klasničnom kapitalističkom poslovnom modelu, radnici ne participiraju u upravljanju preduzećem ili u vlasničkoj strukturi preduzeća, a sigurno ne u distribuciji profita koji kompanija stvara. Veruje se da oni slobodno razmenjuju svoju radnu snagu za nadnicu. Stoga, na primer, uprkos rastućoj finansijskoj krizi u SAD-u, prosečan izvršni direktor u finansijskoj instituciji ima 520 puta veći prihod od prosečnog zaposlenog u istoj instituciji za 2008. godinu.\nIpak, čak su i u tradicionalnim zemljama „kapitalističkog Zapada“ gorući problemi koje je pokrenula nova ekonomska kriza uzdrmali poverenje u ovaj tradicionalni koncept kapitalističkog preduzeća, pošto je sistem pokazao da čak ni vlasnici (deoničari) ne učestvuju direktno u procesu odlučivanja. Postalo je jasno da nedemokratski model naimenovanja direktora i menadžmenta vodi neočekivanim posledicama. Studije pokazuju da takav model često ima rezultat dovođenje neodgovornih, nekompetentnih, a ponekad i socio-patološke individue na najviše upravljačke pozicije u kompanijama. Ekonomski model koji ima za cilj samo povećanje profita deoničara direktno stimuliše napredovanje ljudi koji su spremni da ponude deoničarima profit bez obzira na sredstva. Jasno je da takav sistem, zasnovan na zanemarivanju svih društvenih i etičkih normi, neizbežno stvara društveni i ekonomski haos. Neodrživost kapitalističkog ekonomskog modela evidentna je kontinuiranim stvaranjem ekonomske i političke nejednakosti sa rastućom eliminacijom osnovnih ljudskih i radnih prava, potpuno se odrazila na tranziciona balkanska društva, naročito u vremnima ekonomske krize. Problem kapitalističkog načina proizvodnje nije samo kratkoročna ili tehničke prirode, već je posledica dubokih unutrašnjih protivrečnosti kapitalističkog sistema koji je zasnovan na duboko ukorenjenoj nejednakosti, koja neizbežno naginje ka društveno-ekonomskom kolapsu.\nALTERNATIVE: STARI I NOVI MODELI IZLASKA IZ KRIZE\nNakon povlačenja stranog kapitala i destruktivne intervencije stranih kreditorskih institucija, došlo je do porasta otpora prema merama vlade u celom regionu i podrške javnosti ,,stvarno postojećoj“ alternativi ili alternativnim pokretima. Naročito uzavrela borba vodi se i u privatnom sektoru, gde deindustrijalizacija olakšava razne forme radničkog otpora kao što su vlasništvo zaposlenih, samoupravljanje ili integracija radničkih protesta.\nMeđutim, otpor se, takođe, razvija i van privatnog sektora, u javnom sektoru i u borbi za javna dobra. To uključuje raznovrsne inicijative: borbu sindikata u odbrani države socijalnog staranja; Studentsku borbu protiv komercijalizacije obrazovanja; Socijalnu borbu za očuvanje javnog prostoram ili borbu za prava potlačenih na re-tradicionalizovanoj periferiji. Iako su ove borbe ranije bivale izolovane, logika sveobuhvatne krize primorala je na otpor sve više rastućoj političkoj generalizaciji, gde je najviši nivo borbe izražen na ulicama pre nego na radnim mestima, koja je zauzvrat takođe ojačala radničku borbu, odnosno ,,rađanje naroda“.\nNa Balkanu, kulminacija pokreta prestavljala je, bez sumnje, pretnju da će pokret stvarno prisvojiti političku moć sa probojom Sirize (SYRIZA) na grčkim izborima leta 2012. godine, koja je stvorila mogućnosti za levo orijentisanu vladu. U središtu Sirizinog ekonomskog programa bio je poziv na zvaničnu konferenciju radi poništavanja javnog duga evropskog Juga i obimnih investicija u realnoj ekonomiji, program koji je konstruisan po uzoru na Maršalov plan.\nUprkos sličnostima u kriznim tendencijama na Balkanu, sličnim modelima otpora, sličnom kulturno-istorijskom nasleđu i novim oblicima kooperacija ,,odozdo“ (grassroots) omogućene novim tehnologijama, naročito u oblasti komunikacija, činjenica je da je uloga svetskog tržišta imala atomizujući efekat na razmenu među zemljama regiona ili čak i podsticala unutar-regionalne konflikte. Slovenija je jedina bivša jugoslovenska republika koja ima investicije i spoljašnju proizvodnju u ostatku regiona, a to je uspela samo o trošku sopstvene radne snage i kroz odgovor na krizu. Sve ostale zemlje imaju uravnoteženu trgovinu, koja je u najvećoj meri usredsređena na Evropsku uniju ili direktno kao u slučaju Hrvatske, ili indirektno, kroz CEFTA-u, Sporazum o slobodnoj trgovini u Centralnoj Evropi.\nUzimajući u ozbir mogućnosti za napredak u Srbiji, postavlja se pitanje možemo li naučiti da izađemo iz krize ugledajući se na Latinsku Ameriku danas. Tamošnja radikalizacija politike ,,odozdo“ (grassroots), počevši sa ustankom u Argentini početkom 2000-ih i njenim eksperimentima sa samoupravljanjem, kao i odbijanje povraćaja stranih dugova, a nastavljajući sa sadašnjom borbom za jedinstvo kontinenta vođene od strane Venecuele, Bolivije i Ekvadora, vodeće levičarske vlade uspostavljene nakon narodnog ustanka protiv pokušaja državnog udara desnih struja u Venecueli 2002. godine, i nakon toga u Boliviji i Ekvadoru 2006. godine, mogu predstavljati primere koji obećavaju u slučaju razvoja masovnog otpora u Srbiji.\nIdeja regionalnog jedinstva i institucija koje bi postigle ovaj cilj raznolike su i složene. Pokretači su ALBA (Bolivarska alternativa za Ameriku), udruženje koje okuplja najradikalnije zemlje kontinenta i koje se priprema za nastanak zajedničke valute i bližu ekonomsku saradnju i ,,Banco del Sur“ (Banka Juga), koja je otvorila put za zajednički instrument fiskalne politike u regionu, što Evropska centralna banka, na primer, nije. Ideja ALBA-e je da stvori, unutar regionalnih trgovinskih saveza, kao što je MERCOSUR, klimu za regionalnu saradnju protiv zone slobodne trgovine Sjedinjenih država i prema tome, štiteći region od strane jačih ekonomija, kreira veće tržište. U isto vreme, Banka Juga je zastupnik kontra-cikličnih mera koje štite region od špekulativnih napada i obezbeđuju monetarnu suverenost, boreći se protiv odliva kapitala usled rastućeg udela Zapadnih banaka u regionalnoj finansijskoj strukturi i investirajući u ekonomiju i unutar-regionalne infrastrukturne projekte sa ostvarivanjem cilja pune zaposlenosti i smanjenja regionalnih razlika.\nTakav projekat bi, u konkretnom slučaju u Srbiji i na Balkanu, otvorio put za nove emancipatorske prakse. Ali, za razliku od Latinske Amerike, gde postojanje nafte i drugih strateških resursa, koji su potrebni rastućoj kineskoj industriji, je omogućilo finansiranje društvenih reformi i ,,naftnu diplomatiju“ bez frontalnog napada na privatno vlasništvo sredstava za proizvodnju, na Balkanu, čini se da bi program za redistribuciju bogatstva bio nemoguć bez direktnog suočavanja sa krupnim kapitalom. Povrh toga, veza između tržišnog takmičenja i regionalnih tenzija na Balkanu još je oštrija. To znači da svaka kriza na Balkanu potencijalno je vrelija, a u isto vreme tranzicija ka regionalnoj saradnji i ekonomskom oporavku sve je teža zbog potrebe da se nacionalno pitanje uključi u alokaciju oskudnih resursa.\nEKONOMSKA DEMOKRATIJA KAO MOGUĆA IZLAZNA STRATEGIJA\nTo je razlog zašto ekonomska demokratija izgleda kao realističan politički koncept, koji ne zahteva svrgavanje kapitalizma ili iznenadni revolucionarni “događaj”, već, radije, proširenje područja slobode i političke moći radnika kao zaposlenih unutar okvira kapitalističkog načina proizvodnje. U ovom smislu, ekonomska demokratija, ako je zasnovana na snazi radnika i njihovoj autonomiji, može se interpretirati kao kontra ideja konceptu demoratije malih privatnih vlasnika, koji je bio dominantan u osamdesetima i devedesetima, za vreme uspona neoliberalizma. Danas, kada je ideološka hegemonija neoliberalizma oslabila (zbog teorijske nemogućnosti prodviđanja i tumačenja krize, kao i zbog ekonomske i društvene devastacije uzrokovane načinom na koji se rukovalo sa krizom) pogled na ekonomiju iz perspektive tržišta i potrošača više nije dominantan.\nPosmatranje sa potrošačeve tačke gledišta bio je jedan od načina na koji se racionalizovala i legitimizovala privatizacija javnih institucija i usluga – umesto rigidne i, u odnosu na potrebe korisnika javnih usluga, neosetljive i bezdušne birokratije, privatizacija je obećala unošenje preduzetničkog duha u ove institucije i zapošljavanje novih menadžera, koji neće više raditi sa birokratskom inercijom, već sa željom da se ostvari profit, što će omogućiti potrošačima javnih usluga (pacijentima, studentima, siromašnima, penzionerima) veći izbor i bolju i ekonomičniju uslugu.\nMožemo odmah da primetimo grešku u zaključku u prethodnom argumentu. Iako je tačno da mnoge javne institucije teže birokratskoj bezdušnosti i nepovezanosti sa stvarnim potrebama i željama njihovih potrošača, što je i bio pravi razlog za toliku kritiku države blagostanja sa strane levice i desnice u šesdesetima i sedamdesetima, to ne znači da privatizacija pruža automatsko rešenje ovog problema. To bi bio slučaj kada bi glavni razlog otuđenja ovih institucija bio taj što su bile u vlasništvu države, dok, je u stvari, – ako ostavimo po strani kranje površne i plitke argumente o državi kao “lošem menadžeru – postoji mnogo dublji i kompleksniji problem, koji možemo, za sada, samo da prikažemo u kratkim crtama. Javne institucije, isto kao i privatne firme, čine sastavni deo kapitalističkog drušva, kao celine, i na taj ničin su mnogo sličnije i više povezane sa privatnim sektorom nego što je uprošćena propaganda privatizacije prikazivala. U toj propagandi dominirao je manihejski pogled na javnu i privatnu svojinu.\nJavne institucije i sistem socijalnih davanja nisu imuni na opšti kontekst kapitalizma, iako one ne ulaze na tržiše i nisu organizovane kao kapitalističke kompanije. Iako su nekad prikazani kao nepotrebne i ekonomski nereacionalne “rupe bez dna javnih resursa”, upravo njihova uloga u reprodukciji radne snage čini ove institucije značajnim za funkcionisanje kapitalizma. Opšti kapitalistički društveni kontekst redukuje ljudski razvoj na reprodukciju radne snage kao obične robe na tržištu. To je početak posebnog tipa alijenacije mnogih javnih institucija – one nisu birokratizovane, nekompetentne ili korumpirane zbog njihovog menadžmenta ili zato što nemaju preduzetnički duh, već zato što je njihova ekonomska svrha suštinski drugačija. To znači da njihov cilj nije i, barem u kapitalizmu, ne treba da bude, autonomni društveni razvoj, koji je zasnovan na društvenim potrebama, već, radije, „proširena reprodukcija“ rada, koja je diktirana opštim socio-ekonomskim imperativima maksimizacije profita kroz eksploataciju rada. Iako koriste drugačije metode – javne službe koriste birokratsko planiranje, koje je zasnovano na statističkim aproksimacijama, dok profitni sektor koristi „pokušaj i neuspeh“ marketinšku strategiju – javne insistucije i privatne kompanije su slične u njihovoj indifirentnosti prema ljudskim potrebama. Sa neoliberalnom privatizacijom javnih institucija postaje sve jasnije da promena legalnog statusa iz državnog u privatno nije značajno promenila strukturnu alijenacijiju tih institucija od stvarnih ljudskih potreba. Međutim, privatizacija je promenila nešto drugo – radni uslovi i način pružanja usluga su se promenili. Ono što je „u teoriji“ trebalo da dovede do veće nezavisnosti i boljeg zadovoljavanja potreba potrošača (što, ako možemo da sudimo po rezultatima velikog privatizacionog talasa u Evropi u osamdesetim i devetesetim godinama dvadesetog veka, je, najblaže rečeno, veoma upitno), u praksi je vodilo pogoršavanju radnih uslova za radnike u javnom sektoru, njihovoj de-profesionalizaciji i proleterizaciji, povećanju brzine i inteziteta posla, njihovom prekaritetu i sl. Ideološka propaganda oko potrošačke demokratije u herojskoj eri neolberalizma bila je, u stvari, kamuflaža za napad na prava radnika u javnom sektoru. Demokratija malih privatnih vlasnika, kao i potrošača, barem u kontekstu neoliberalnog kapitalizma, stoji u direktnoj suprotnosti sa ekonomskom demokratijom ili radničkom demokratijom.\nSkorašnja diskusija o ekonomskoj demokratiji je veoma dobrodošlo osveženje jer podrazumeva povratak pitanja demokratije i radničke autonomije u političku debatu, u kojoj potrošačka perspektiva (previše) dugo dominirala. Ali, čak i potrošačka perspektiva nije nerelevantna, samo je način na koji je prezentovana u neoliberalnoj ideologiji (i ekonomskoj teoriji) pogrešan. U stvari, radnička i potrošačka demokratija su neodvojivo povezane i njihove teorije, da bi bile adekvatne, neophodno moraju da se pozabave strukturnim odvajanjem radnika od potrošača (i obratno), kao i sa jednim od glavnih problema kapitalističkog načina proizvodnje – proizvodnje za profit, a ne za zadovoljavanje ljudskih potreba. Bez obzira da li se radi o radničkim savetima ili o slučaju kada radnici sami kontrolišu proizvodnju, u oba slučaja su radnici, ipak, odvojeni od potrošača i komuniciraju sa njima samo posredstvom tržišta.\nJedan od važnih izazova političke strategije, zasnovane na ekonomskoj demokratiji, je pitanje kako približiti proizvodnju i potrošnju i kako pronaći nove načine sinhronizacije društvene proizvodnje sa društvenim potrebama i zameniti, na duži rok, kapitalističko tržište. Duboka ekonomska i društvena kriza koju je stvorio postojeći socio-ekonomski sistem stvara potrebu da se preispitaju osnovne pretpostavke modela “demokratskog kapitalizma”. Pitanje je koliko su, zaista, kompatibilni koncepti demokratije i kapitalizma; i da li je demokratija uopšte moguća u uslovima ekonomskog sistema prvenstveno zasnovanog na vrednosti kapitala u odnosu na vrednost rada i (posledično) koncepta privatnog vlasništva koji isključuje radnike iz vlasništva i procesa odlučivanja, i koji je fokusiran samo na povećanje kapitala samih vlasnika. Mnoge kompanije, koje se zasnivanju na principima povećanja zadovoljstva zaposlenih i poboljšanja radnog okruženja, pokušavaju da uvedu podsticaje u vidu deljenja profita kako bi motivisale radnike. Iako nepotpune, ove mere predstavljaju prvi korak u smeru demokratizacije kompanija, zato što otvaraju mogućnost participacije zaposlenih u deljenju profita kompanije, iako ne podrazumevaju i promenu same vlasničke strukture i procesa odlučivanja.\nNajpoznatiji primer ovog modela je američki model otkupljivanja akcija od strane zaposlenih, koji je široko raširen i u drugim tržišnim ekonomijama. U balkanskim post-socijalističkim zemljama postoje primeri uspešne primene modela otkupljivanja akcija, što je spasilo kompanije od namernog uništenja ili neprijateljskih preuzimanja i osiguralo rekapitalizaciju i održanje poslova (Uljanik Pula, Zagreb Kraš). Najpoznatiji pokušaj kupovine preduzeća od strane zaposlenih u Srbiji je slučaj kompanije Jugoremedija, dok je u Hrvatskoj najpoznatiji primer kompanija ITAS Prvomajska, a ovaj slučaj je i primer kada se kupovina akcija nije desila putem postepenog otkupljivanja, već posle bankrotstva firme, kada su radnici postali isključivi vlasnici preduzeća. Iako postoje pozitivni primeri privatizacije preduzeća od strane zaposlenih, najvažniji aspekt, a to je učešće zaposlenih u procesu donošenju poslovnih odluka u preduzeću je prisutan u maloj meri. Međutim, ovakvi trendovi daju krila daljem razvoju tog modela kroz uvođenje drugačijeg sisitema demokratske kontrole kompanija.\nOsim modela akcionarstva zaposlenih, postoje i druge forme poslovnih organizacija gde se sprovode pokušaji raspodele prava upravljanja i demokratskog vlasništva velikom broju zaposlenih. Tradicionalni oblik pomoću kojeg se to postiže je koncept zadruge. Demokratsko upravljanje je jedan od svojih osnovnih ciljeva svake zadruge. Međutim, zadružni sistem u post-tranzicijskom kontekstu Balkana nije veoma popularan model, posebno u poslovnim krugovima regiona, gde samo spominjanje tog sistema izaziva snažnu sumnju. Upravo zbog toga tranziciona društva Balkana ne idu u korak sa evropskim i svetskim iskustvima korišćenja zadružnog modela samo-organizacije proizvođača i potrošača. Ideja ekonomske demokratije pojavila se u ranom zadružnom socijalističkom pokretu i ostala je živa sve do danas. Ove ideje se razvijaju konstantno kroz različite forme demokratskih kooperativnih preduzeća tokom poslednjih 150 godina. Zato radničke i potrošačke zadruge ostaju posebno interesantna forma kooperativnog poslovanja.\nZadruge predstavljaju jednu od najranijih oblika samo-organizacije radnika iz ere prve industrijske revolucije, predstavljajući alternativu klasičnom kapitaličkom pristupu “rada za plate”. Po standardima internacionalne alijanse kooperativa, jedan od ciljeva radničkih zadruga je “stvaranje i održavanje zaposlenosti zajedno sa stvaranjem bogatstva kako bi se unapredio kvalitet života članova (zadrugara), zaštita dostojanstva rada, omogućavanje samoupravljanja i ohrabrivanje razvoja lokalnih zajednica”. Iako postoje različiti pristupi samo-organizaciji radničkih zadruga, mnogi od njih teže uvođenju demokratskih oblika učestvovanja zaposlenih u procesu odlučivanja. Osim promovisanja učestvovanja zaposlenih u procesu odlučivanja ova preduzeća su usmerena na povećanje kvaliteta života za sve članove lokalne zajednice, a ne samo na stvaranje profita za mali broj vlasnika kapitala. Ovaj pristup je pokazao veliku izdrživost u odnosu na negativne posledice globalne ekonomske krize. Podaci iz Španije pokazuju npr. da su u vremenu najveće ekonomske krize španske radničke zadruge uvećale broj zaposlenih za 7,2% u poslednjoj četvrtini 2011. godine. To je razlog zašto toliko mnogo radničkih zadruga uspešno posluje i raste unutar kapitalističkog sistema i tržišne ekonomije. Najpoznatiji primer je baskijska federacija radničkih zadruga Mondragona, koja zapošljava preko 90 hiljada radnika i posluje sa godišnjih prihodom od preko 14 milijardi eura. Trend stvaranja radničkih zadruga je posebno prisutan u mediteranskim zemljama (Francuskoj i Italiji); anglo-saksonskim zemljama (SAD, Kanada i Velika Britanija) i u zemljama Latinske Amerike, pogotovo u Venecueli i Boliviji, gde su radničke zadruge deo zvanične vladine politike.\nDruga najčešća forma organizovanja zadruga su zadružna preduzeća koje poseduju njihovi potrošači. Ova preduzeća su u vlasništvu sopstvenih klijenata. Poseban cilj ovog oblika demokratskih preduzeća je da se uveća kvalitet usluga, a da se pri tome smanje troškovi usluga ili dobara koje preduzeće proizvodi. Prema Internacionalnoj alijansi kooperativa više od 100 miliona ljudi radi u potrošačkim zadrugama, što je 20% više nego što je zaposleno u multinacionalnim kompanijama. Najstarija i najveća potrošačka zadruga u svetu je britanski sistem – Kooperativna grupa, koja nudi širok spektar usluga i zapošljava preko 120 hiljada radnika i čiju strukturu vlasništva čini preko 7 miliona britanskih potrošača. U Holandiji, stambene kooperative poseduju 40% ukupnog stambenog fonda. U Švajcarskoj, Novom Zelandu i Singapuru potrošačke zadruge ostvaruju preko 50% prodaje kroz sopstvene prodavnice. Veoma je važno napomenuti da je kod ovakvih zadruga pristutna hibridna forma potrošačko-radničkog menadžmenta. U ovakvom menadžerskom modelu svi učesnici, uključujući i zaposlene, učestvuju u demokratskom strateškom procesu odlučivanja i deljenja profita, dok se svakodnevne operativne odluke donose od strane zaposlenih.\nDEMOKRATIZACIJA RADNIH ODNOSA\nMnoga preduzeća koja su u vlašništvu zaposlenih i potrošača sprovode i druge oblike humanizacije radnog procesa pokušajima da se smanji podela posla. Mnoga demokratska preduzeća, bez obzira na pravni oblik koja imaju, primenjuju rotaciju zaposlenih na različitim radnim mestima (kao na primer preduzeće Suma hrana) ili rotiranje radnika unutar samog proizvodnog pogona (Mondragon).\nMeđutim, mora se napomenuti da demokratski menadžment preduzeća ne treba da se svede samo na zadružnu pravnu formu. Britanski najveći lanac prodavnica Džon Luis partnerstvo, sa preko 70 hiljada zaposlenih, registrovan je kao klasična holding kompanija, koja je u vlasništvu svih koji su u tom trenutku zaposleni u kompaniji. Najveće preduzeće u vlasništvu zaposlenih u Sjedinjenim Državama je, takođe, lanac supermarketa Publiks, koji zapošljava više od 120 hiljada radnika, a registrovan je kao akcionarsko društvo. Relativno novi koncept socijalnog preduzetništva je posebno važan u ovom smislu. Neke evropske zemlje već imaju posebne zakonske okvire sa adekvatnim oblikom registracije ovakvih socijalnih preduzeća (npr. Italijanski zakon o socijalnim zadrugama iz 1991. godine, dok se ovakve kompanije u Britaniji registruju kao “preduzeća zajedničke svrhe” od 2005. godine). Socijalna preduzeća su poslovna forma koja je organizovana ne samo oko maksimizacije profita, već i radi postizanja ekonomskih, društvenih i ekoloških ciljeva koji donose korist zajednici u kojoj posluju. Primeri ovakvih preduzeća postoje u celom svetu i generalno pokazuju da su takva preduzeća značajno otpornija na efekte ekonomske krize. Zato što nisu motivisana isključivo profitom, ona uspešno deluju u situacijama u kojima tradicionalno organizovane kompanije imaju poteškoće. Prva značajna socijalna preduzeća na Balkanu osnovana su u Sloveniji i Hrvatskoj. Vodeća grupa socijalnih preduzeća u Hrvatskoj je organizovana u Akt grupu, konzorcijum sedam socijalnih preduzeća, uglavnom zadruga, koje deluju u Međimurskoj županiji, dok su u Sloveniji najvažnija socijalna preduzeća okupljena u Slovenačkom forumu socijalnih preduzeća. Značaj socijalnog preduzetništva je prepoznat u EU, u kojoj već deluje dva miliona socijalnih preduzeća koja zapošljavaju preko 11 miliona radnika. Skromni pokušaji u Sloveniji i Hrvatskoj, kao i evropsko iskustvo, svakako, pokazuju da socijalno preduzetništvo, kao koncept putem kojeg se mogu, do sada neiskorišćeni ekonomski resursi balkanskih zemalja, ponovo staviti u službu korporativne društvene odgovornosti u regionu.\nU sektoru finansijskih usluga, jedna od alternativa kratkoročnom i društveno neodgovornom bankarstvu su etičke (socijalne) banke. Umesto da se vode samo logikom čistog profita, ove banke se vode, osim profitnom, i logikom društvenih i ekoloških posledica sopstvenog poslovanja. Ovakve finansijske institucije su, sve više, izvor kreditnog finansiranja demokratskih i socijalnih preduzeća. Klasične komercijalne banke, pri davanju kredite vode se samo logikom stvaranja profita. Kada socijalna preduzeća posluju sa komercijalnim bankama deo društvenog kapitala preduzeća završava u profitno orijentisanim komercijalnim bankama. Kako bi se to izbeglo, dolazi do trenda stvaranja etičkih banaka, koje i same posluju kao socijalna preduzeća. Ovakav model poslovanja nudi mogućnost vlasničkih i upravljačkih prava svojim korisnicima (ulagačima) sa najpovoljnijim finansijskim uslovima, i tako pokrivaju samo stvarne troškove i rizike. Preduzeća koja su finansirana pod ovakvim uslovima su kompetitivna na tržištu, ali su u isto vreme i osetljivija na potrebe svojih klijenata. Profiti od finansiranja socijalnih preduzeća socijalne banke investiraju u projekte koji služe zajednici. Takav model poslovanja obično pomaže etičnim/socijalnim bankama da poboljšaju sopstveno poslovanje i da prošire svoje kapacitete, čak i u periodima ekonomske depresije. Primeri etičkih banaka u Evropi su: Triodos i Robobanka u Holandiji, Kaha Laboral Popular u Španskoj kooperativi, Banka Etika u Italiji i mnoge druge etičke i alternativne banke koje su nastale unutar alijanse Evropske federacije etičkih i alternativnih banaka (FEBE). Prve inicijative za uspostavljanje ovakvih banaka, u postsocijalističkim zemljama Balkana, već su se pojavile u Hrvatskoj i Sloveniji. Samo će budućnost pokazati da li će one biti uspešne u uslovima “kompradorskog kapitalizma” koji je dominantan u regionu.\nMAKROEKONOMSKE MERE POTPOMAŽU DEMOKRATSKU EKONOMIJU\nModele ekonomske demokratije treba kombinovati sa makro-ekonomskim regulacijama kako bi se osigurala njihova komplementarnost i institucionalna održivost. Potencijalna rešenja mogu se naći u tri glavna tipa mera, a najbolji efekti se postižu kada se ove mere primenjuju u isto vreme. Ta tri tipa mera su: minimalni garantovani socijalni dohodak, smanjenje radnog vremena i otpisivanje dugova.\nMinimalni garantovani socijalni dohodak je mera koja pruža odgovor na negativne socio-ekonomske efekte modernog kapitalizma izraženog u dva aspekta. Prvi se odnosi na veliku nestabilnost ekonomskog razvoja koja uzrokuje nezaposlenost, nejednaku distribuciju prihoda i prekaritet radnika i radnica. Nejednaka preraspodela prihoda, uparena sa sve većom zavisnošću od finansijskih tržišta (bilo kroz stvaranje kapitalnog prihoda ili putem penzija, koje su poverene penzionim fondovima da ih investiraju na tržištu akcija) dovodi do toga da agregatna potražnja ne može stalno da se povećava, kao što je bio slučaj u periodu masovne proizvodnje (doba fordizma). To proizvodi negativne posledice kako na ekonomski rast, koji u sadašnjem sistemu služi kao neodvojiva komponenta razvoja, tako i na osnovu legitimiteta preovladavajućeg ekonomskog i političkog sistema. Drugi element objašnjenja tiče se zavisnosti ljudi od prihoda koji ostvaruju kroz rad što, usled nepostojanja sigurnosne mreže, prisiljava ljude da se izlože eksploataciji. U ovom kontekstu, minimalni garantovani socijalni dohodak ima dimenziju pravde, ne samo zato što pruža materijalnu osnovu za zadovoljavanje životnih potreba, već i zato što danas, zbog prirode moderne ekonomije (koja je sve manje zasnovana na proizvodnji u realnom sektoru, a sve više na znanju) ona služi kao nagrada za društveno prepoznat rad, od koje naša sama egzistencija sastoji. Minimalni garantovani socijalni dohodak ima nekoliko karakteristika, koje se mogu dalje podeliti u sledeće: on je garantovan svakoj osobi i ne služi kao zamena za mere socijalne sigurnosti koje postoje mimo njega. Dalje, on je kompatibilan sa drugim inicijativama usmerenim na radikalnu promenu sistema, kao što je smanjenje radnih sati.\nSmanjenje broja radnih sati treba da obezbedi korist okolini, ljudima i ekonomiji. Ukratko, ljudi bi, sa ovom promenom, promenili sopstvene potrošačke navike i radili bi više od kuće, što znači smanjenje negativnog ekološkog uticaja i veću korist za prirodnu okolinu. Ova mera bi promenila odnos radnih sati između onih koji su trenutno zaposleni i oni koji to nisu, i, takođe, promenila bi porodični odnos “plaćenog” i “neplaćenog” rada, što bi dovelo do veće jednakosti u društvu. Privreda bi doživela uvećanje produktivnosti radnika, koji bi bili više usmereni ka smanjenju duga uzrokovanog potrošačkim kreditima, a državni budžet bi osetio smanjenje opterećenja u odnosu na sadašnje stanje, a u kojem je zbog visokog spoljnog i javnog duga, što je veoma značajna stavka. Ove mere bi suštinski promenile osnove kapitalističkog sistema. Ako je sistem definisan dominacijom privatnog vlasništva i tržišnom razmenom, kao i “indireknim” prisiljavanjem radnika na rad za platu, tada bi, očigledno, ovakve mere stvorile humaniji sistem. To omogućava veću dobrovoljnu proizvodnju za sopstvene potrebe i za potrebe drugih, ili proizvodnju zajedničkih dobara, a koja nije usmerena nikakvom tržišnom ili državnom kontrolom. Međutim, danas je neophodno da se učini čak i više od toga, jer preti skora propast uzrokovana stalnim povećanjem eksploatacije prirodnih resursa, izražene kroz koncept ekološkog otiska. Dodatne mere, koje se odnose na društveni nivo, uključivale bi radikalnu promenu u fiskalnoj politici (progresivno oporezivanje, ograničavanje dozvoljenog nivoa ekološkog zagađenja, programi za redistribuciju prihoda i krivično kažnjavanje preterane eksploatacije prirodnih resursa) i monetarnoj politici (sa punim bankarskim rezervama koje će povratiti društvenu kontrolu nad stvaranjem novca).\nKonačno, kako bi balkanske zemlje i Srbija mogle da se izbore sa nerazvijenošću i prezaduženošću, “stvarno postojeći” alternativni pokreti na Balkanu moraju da odbace logiku suparništva i da se umreže na bazi solidarnosti. U ekonomskoj politici to podrazumeva progresivno prevazilaženje i državnog i tržišnog modela. Neophodno je raditi ka socijalno planiranoj ekonomiji, u kojoj je polazna osnova da smo mi društvena bića koja zaviše od širih procesa. U tom smislu, neophodno je prepoznati i prihvatitikao cilj da se uspeh meri stvaranjem javnog vlasništva, koje treba da bude definisano kao “pravo vlasništva onih na koje upotreba ekonomskih resursa utiče, proporcionalno stepenu tog uticaja”. Na ovim osnovama moguće je razviti širi plan za ekonomiju, u kojoj je ostvarivanje političkih i ekonomskih faktor, pa samim tim i demokratije, osnovni preduslov. Upravo bi otpisivanje dugova sistematski potkopalo uticaj internacionalnih tržišta na regionalnu ekonomiju. Kombinacija ove mere sa kontrolom kapitala i internacionalnim oporezivanjem finansijskih transakcija i sa punom zaposlenošću, dovelo do prvih neophodnih koraka ka postepenoj eliminaciji kompetitivne logike kapitalističkog svetskog tržišta i stvaranja stvarno slobodnih asocijacija proizvođača u celom svetu.\nRazvoj gore spomenutih komponenti, kao i aktivna podrška razvoju demokratskih, socijalno i ekološki odgovornih preduzeća čine ključne faktore razvoja društva. Sve te komponente osiguravaju da se razvoj odigra prema principima koji osiguravaju pravednu raspodelu stvorenih vrednosti i njenu orijentaciju ka projektima najvažnijim za zajednicu. Osnovna zamisao iza alternativnog iliti “novog” pristupa ekonomskoj organizaciji može se definisati kao sistematski pokušaj potpunog preobražaja odnosa rada i kapitala unutar kompanije. Ovo je pokušaj promene odnosa moći i proširenja upravljačkih prava od uske grupe korporativnih akcionara, vlasnika kapitala, ka širem krugu onih koji učestvuju u stvaranju viška vrednosti kroz proizvodni proces, a tu spadaju zaposleni, potrošači, kao i članovi šire zajednice. Treba napomenuti da promene u ekonomskim odnosima usmerene na osiguravanje pune ekonomske participacije, takođe, otvaraju mogućnost ostvarivanja pune političke participacije. To je razlog zašto ovaj proces igra važniju ulogu od samo ekonomske, jer u isto vreme doprinosi demokratizaciji društvenih odnosa na širem planu, počevši od demokratizacije proizvodnih odnosa.\nPetra Rodik, Vladimir Cvijanović, Primož Krašovec, Vladimir Unkovski – Korica, Milan Medić (koordinator)\nNovi plamen/ROSA LUXEMBOURG STIFTUNG


Komentar GRECO izveštaja za Srbiju - Nemanja Nenadić - Peščanik\nŠta je „globalno nezadovoljavajuće“ a gde je GRECO progledao srpskim vlastima kroz prste\nI pored toga što je GRECO Vladi Srbije ponovo dao najlošiju moguću ocenu o ispunjavanju svojih preporuka iz 2015, najnoviji izveštaj ovog tela Saveta Evrope sadrži i neke pozitivne ocene o potezima vlasti za koje nije bilo osnova.\nJavnost zakonodavnog postupka\nTo je, u najvećoj meri, slučaj sa ocenama u vezi sa navodnim povećanjem transparentnosti zakonodavnog postupka. Naime, Narodna skupština, u vezi sa predlozima zakona i raspravi o njima, ne objavljuje ništa više informacija nego što je objavljivala pre pet godina, u doba kada je GRECO dao preporuke. Između ostalog, javnost i dalje nema mogućnost uvida u tekst podnetih amandmana i mišljenja predlagača povodom tih amandmana, već samo informaciju da li je amandman nekog predlagača usvojen.\nGRECO je konstatovao da su javne rasprave održane za 22 od 28 nacrta zakona u periodu od decembra 2018. do decembra 2019. Međutim, kao što je Transparentnost Srbija već ukazala, u tom periodu javne rasprave nisu bile održane u svim situacijama kada je postojala zakonska obaveza, između ostalog, o predlogu zakona o „Moravskom koridoru“, kao i o naročito kontroverznom zakonu koji se odnosi na stambene kredite indeksirane u francima. Pored toga, manje od polovine izveštaja sa javnih rasprava sadrži informacije o dobijenim predlozima i razlozima za (ne)prihvatanje.\nO odsustvu bilo kakvog napretka u ovoj oblasti još rečitije govori činjenica da na državnom portalu e-Uprava, gde ministarstva moraju da objavljuju informacije o svim javnim raspravama od februara do novembra 2020. nije bila oglašena nijedna, a da je Vlada u novembru uputila Skupštini 11 predloga novih zakona ili izmene postojećih. Među njima je set zakona koji su u vezi sa novim budžetom, kao i Zakon o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti stanovništva od zaraznih bolesti, koji je izazvao brojne kontroverze. Štaviše, već nekoliko dana deo portala e-Uprava koji se odnosi na javne rasprave je u potpunosti nedostupan, pa su dokazi o ovom nečinjenju trenutno skriveni.\nPovoljne ocene su date i zbog početka primene Zakona o lobiranju, što je očekivano, jer je donošenje ovog zakona, na čemu se godinama nije radilo ništa, ubrzano upravo zbog kritičkih ocena GRECO-a. Međutim, ocene o primeni i efektima ovog zakona su preuranjene. Tako se navodi da „delotvornu primenu zakona potkrepljuje set donetih podzakonskih akata i drugih propisa, kao i obuka i podizanje svesti lica koji obavljaju navedene delatnosti“. Iako su te aktivnosti nesumnjivo sprovedene, još relevantniji pokazatelj primene bio bi to da su aktivnosti registrovanih ili neregistrovanih lobista postale dostupne javnosti. Međutim, kako je TS već istakla, u prvim mesecima primene zakona nijedno od ministarstava, niti bilo ko od narodnih poslanika, navodno nije imao takve kontakte.\nOcene Zakona o sprečavanju korupcije\nNajvažnije novosti koje smo saznali iz novog izveštaja GRECO-a odnose se na Zakon o sprečavanju korupcije koji je donet 21.5.2019, a počeo da se primenjuje od 1.9.2020. U vezi sa preporukom broj 12, GRECO navodi da ovaj zakon sadrži nedostatke koji mogu ugroziti njegovu primenu. „Na primer: zakon ne propisuje jasne kriterijume za izdavanje saglasnosti ili ograničavanje javnih funkcionera da obavljaju druge poslovne aktivnosti ili delatnosti; javni funkcioneri i dalje imaju puno diskreciono pravo da prijavljuju, odnosno ne prijavljuju delove svoje imovine i prihoda; imovina i prihodi nekoliko kategorija javnih funkcionera nije javno dostupna; maksimalne novčane kazne za kršenje zakona (prekršaji) i dalje su niske; neprijavljivanje prihoda ili davanje lažnih informacija o prihodima javnih funkcionera ne predstavlja krivično delo. Kao rezultat, GRECO ne može da zaključi da su zahtevi preporuke u potpunosti ispunjeni.“\nOcena o tome da Zakon o sprečavanju korupcije sadrži nedostatke je veoma bitna, pre svega kada se uzme u obzir način njegove izrade. Naime, potreba za izmenama ranijeg Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije uočena je još 2013, u Nacionalnoj antikorupcijskoj strategiji. Sama Agencija je predložila model novog zakona na osnovu iskustava iz prakse sledeće godine. Rad na novom zakonu je trajao dugo, da bi Ministarstvo pravde 30.9.2016. objavilo prvi nacrt, a dve godine kasnije (12.7.2018) i drugi nacrt, sada pod novim nazivom (Zakon o sprečavanju korupcije). Pošto su se u međuvremenu pojavile preporuke GRECO-a, postalo je vidljivo da će predlagač zakona težiti da kroz odredbe novog zakona pre svega zadovolji preporuke GRECO-a, radi dobijanja pozitivne ocene. Najsvežija ilustracija je saopštenje Ministarstva pravde od 1.9.2020. u kojem se kaže da je tog dana počela primena Zakona o sprečavanju korupcije „koji je usaglašen sa preporukama država za borbu protiv korupcije Saveta Evrope – GRECO“. Tek iz najnovijeg izveštaja GRECO-a postalo je jasno da to nije slučaj. Inače, GRECO nije izlistao sve bitne propuste na koje je Transparentnost Srbija ukazivala tokom javne rasprave i kada se predlog našao u Skupštini, o čemu sam ovde već pisao.\nS druge strane, u vezi sa istim Zakonom, GRECO je zaključio da „novi Zakon o sprečavanju korupcije pruža odgovarajuće garancije za obezbeđenje nezavisnosti Agencije“. U tom smislu, istaknuta su pojedina proširena ovlašćenja.1 Međutim, GRECO nije ni na koji način komentarisao izmenjeni način izbora direktora i članova Veća (ranije Odbora) Agencije. Novi način izbora zaista povećava šansu da se u Veće izaberu lica koja imaju odgovarajuću stručnost za taj posao. Međutim, ne može se govoriti o povećanju nezavisnosti, jer će narodni poslanici birati kandidate (među onima koji poseduju minimalni nivo stručnosti) po volji većine u parlamentu, bez dodatnih merila. Ranije zakonsko rešenje je predviđalo da makar deo kandidata za ovaj položaj bude predložen od strane institucija koje ne vode predstavnici političkih stranaka (Vrhovni kasacioni sud, DRI, Zaštitnik građana, Poverenik za informacije, Advokatska komora, novinarska udruženja), kao i to da direktora na konkursu bira Odbor Agencije, a ne Narodna skupština. U praksi ni to nije bilo dovoljno da obezbedi nezavisnost Agencije od onih koje bi trebalo da kontroliše (pre svega, političke stranke i funkcioneri koji su izabrani na njihov predlog), a sada će biti moguće još manje.\nNeposredan i neometan pristup službenim evidencijama i dokumentima kod državnih organa i da su finansijske institucije dužne da dostavljaju podatke o svim računima javnih funkcionera; da se obaveza Agencije da postupa po predstavkama proširuje i na anonimne prijave i da po službenoj dužnosti preduzima mere za otkrivanje koruptivnog ponašanja, da podnosi krivične prijave, zahteve za pokretanje prekršajnog postupka i inicijative za pokretanje disciplinskog postupka.


Zvaničnik State Departmenta: Beograd i Priština da prekinu provokacije i obnove dijalog\nSastanak predsjednika Srbije Aleksandra Vučića i američkog zvaničnika Davida Halea\nAmerički podsekretar za politička pitanja David Hale, počeo je u petak posjetu Srbiji sastankom sa predsednikom Aleksandrom Vučićem. Hale je treći po rangu zvaničnik State Departmenta.\nAmerički državni podsekretar za politička pitanja David Hale pozvao je u petak Srbiju i Kosovo da prekinu međusobne provokacije i obnove dijalog, a vlasti u Prištini da ukinu takse od 100 odsto na robu iz Srbije.\n"SAD pozivaju na ukidanje tarifa, zaustavljanje obostranih provokacija i nastavak dijaloga... SAD cijene partnerstvo sa Srbijom i žele da izgrade još snažnije odnose", objavila je ambasada SAD na svom Twitter nalogu uz fotografiju sa sastanka Vučiča i Halea koji je odražn u petak ujuto u Beogradu.\nAmbasador SAD u Srbiji Kyle Scott napisao je na Twitteru da "ponovo pokretanje dijaloga nije lak zadatak, ali da budući prosperitet Srbije zavisi od postizanja napretka u odnosima sa Prištinom".\nPredsednik Srbije Aleksandar Vučić preneo je američkom držvanom podsekretaru Davidu Haleu da će Srbija "u relativno kratkom roku donijeti mjere kojima će reagovati na neispunjavanje obaveza iz Briselskog sporazuma, na uvođenje taksi i odluku Prištine o prekidu svakog dijaloga sa Beogradom" i dodao da će stav Beograda biti "odlučan, ozbiljan, odgovoran i čvrst".\nTo je saopšteno iz Vučićevog Kabineta nakon sastanka predsjedenika Srbije sa američkim zvaničnikom koji je održan u petak ujutro u Beogradu.\nU saopštenju se navodi da je Vučić na sastanku sa Haleom rekao da je Platforma za dijalog sa Beogradom, usvojena 7. marta u Prištini, "u suštini odluka Prištine da prekine dijalog sa Beogradom".\nVučić je rekao da je "odavno upozoravao visoku predstavnicu EU Federicu Mogherini i njen tim da usvajanje ovakve platforme ne ostavlja prostor za kompromisno rješenje i da je, samim tim, platforma protiv dijaloga, posebno uz tvrdoglavo odbijanje Prištine da ukine nerazumne i štetne takse na robu iz centralne Srbije", dodaje se u saopštenju.\nAmbasador Scott: Prosperitet Srbije zavisi od odnosa sa Prištinom


Si Djinping i Tramp telefonom razgovarali o saradnji\nBeta\t 14. novembra 2016. 08:45\nPredsednik Kine Si Djinping i novoizabrani predsednik SAD Donald Tramp razgovarali su telefonom i u razgovoru istakli važnost unapredjenja odnosa dve zemlje, prenela je danas agencija Asošiejted pres, pozivajući se na kineske državne medije.\nSi je ponovo čestitao Trampu na pobedi na predsedničkim izborima i naveo da je saradnja “jedini ispravan izbor” i za Kinu i za SAD, dve najveće svetske ekonomije.\n“Postoji važna prilika za saradnju Kine i SAD, koja ima ogroman potencijal”, rekao je Si Trampu, a preneli kineski mediji.\nSi je tako započeo zvaničnu komunikaciju sa Trampom koji je tokom predsedničke kampanje upućivao oštre kritike na račun Pekinga.\nOn je optuživao Kinu za nelojalnu praksu u medjunarodnoj trgovini i najavio da će uvesti carinu od 45 odsto na uvoz svih kineskih proizvoda.\nKineski mediji su uprkos tome favorizovali Trampa u odnosu na njegovu demokratsku rivalku Hilari Klinton, posebno zbog promovisanja pojačanog uticaja SAD u Aziji, što su vlasti u Pekingu videle kao pokušaj da se ugrozi privredni rast Kine.\nRivalstvo Pekinga i Vašingtona uglavnom se svelo na ekonomska pitanja poput optužbi na račun Kine za davanje nelojalnih povlastica ili tolerisanja kradje intelektualne svojine.\nDve zemlje takodje imaju oprečne stavove o bezbednosti u istočnoj Aziji, naročito zbog kineskih teritorijalnih pretenzija na Južno kinesko more i uskladjivanja kineske spoljne politike sa Rusijom u odnosu na situaciju u Siriji i balistički program Severne Koreje.\nTramp je tokom kampanje isticao svoju poslovnu saradnju sa kompanijama iz Kine, iako do sada nije poznato da je investirao u tu zemlju.\nSa druge strane, novi američki predsednik najavio je da će voditi izolacionističku spoljnu politiku, što može biti od koristi Pekingu zbog smanjenja američke podrške tradicionalnim kineskim rivalima poput Južne Koreje i Japana, ali i Tajvanu, kojeg Kina smatra svojom teritorijom.


Imenovani članovi Upravnog odbora Elektroprenosa - Akta.ba\nSavjet ministara BiH je, na prijedlog Ministarstva spoljne trgovine i ekonomskih odnosa BiH, imenovao Enisa Šantića, Muhameda Mehmedovića, Branka Baroša, Dragomira Kecmana i Momira Bjelicu za članove Upravnog odbora kompanije "Elektroprenos BiH".\n31.12.2013. 08:53 Izvor: / SRNA\nOni će uz ostale članove kojima još nije istekao mandat činiti Upravni odbor kompanije, saopšteno je iz Savjeta ministara BiH.\nUtvrđen je i Prijedlog osnova za vođenje pregovora i zaključivanje Sporazuma sa Vladom SAD o razmjeni i obostranoj zaštiti tajnih podataka. Riječ je o podacima sa oznakama "vrlo tajno", "tajno", "povjerljivo" i "interno", saopšteno je iz Savjeta ministara BiH.\nPrethodno je Savjet ministara utvrdio Prijedlog osnova za vođenje pregovora i zaključivanje Sporazuma sa Vladom Portugala o razmjeni i obostranoj zaštiti tajnih podataka. Ministarstvo bezbjednosti dostaviće pojedinačne prijedloge osnova Predsjedništvu BiH u dalju proceduru, a za potpisnika je predložen ministar bezbjednosti BiH Fahrudin Radončić.\nSavjet ministara BiH dao je saglasnost za prihvatanje razmjene nota sporazuma za grant pomoć Vlade Japana za nabavku meteorološke, medicinske i opreme za zaštitu od vremenskih nepogoda, u vrijednosti od tri miliona evra.\nSporazum se odnosi na isporuku projektom specifikovane tehničke opreme, odnosno opreme za praćenje meteoroloških pojava, kao i opreme za praćenje vremenskih prilika na aerodromima, heliodromima, putevima, željeznicama i lukama, te sistemom za uzbunjivanje od poplava i vodenih valova.\nNosioci projekta biće Ministarstvo bezbjednosti BiH, Ministarstvo civilnih poslova BiH, Ministarstvo spoljne trgovine i ekonomskih odnosa i Ministarstvo saobraćaja i komunikacija BiH. Ministarstvo inostranih poslova BiH zaduženo je da obavi razmjenu nota sporazuma.\nProjekt se realizuje na osnovu bilateralnog Sporazuma o tehničkoj saradnji između Savjeta ministara BiH i Vlade Japana, potpisanog 2005. godine.\n#nova uprava elektroprenosa\n#Ministarstvo spoljne trgovine i ekonomskih odnosa\n#Ministarstvo saobraćaja i komunikacija BiH\n#Ministarstvo saobraćaja i komunikacija BiH.\n#Ministarstvo inostranih poslova BiH


KARTEL RATUJE: Uhapšen vođa Kavačkog klana! - Naša Borba\nKARTEL RATUJE: Uhapšen vođa Kavačkog klana!\nNavodni vođa kavačkog kriminalnog klana Slobodan Kašćelan uhapšen je sinoć zbog sumnje da je organizovao kriminalnu grupu koja je počinila i planirala više teških krivičnih dela, za koje je zaprećena kazna i do 40 godina zatvora. To je „Vijestima“ kazao izvor uključen u istragu, navodeći da su uhapšene još najmanje četiri osobe.\nPrethodni tekstGORI POD NOGAMA: Dačić se pere od Palme i afere podvođenja maloletnica!\nSledeći tekstPOČELO JE: Srbija u petak stupa u generalni štrajk, traže se ostavke, SNS U PANICI!


Obuka korisnika - Analysis\nAdekvatna obuka je preduslov za bezbedno i pravilno korišćenje instrumenata. Shodno tome, poseban akcenat stavljamo na kvalitet obuke, kako bismo osigurali uspešan rad naših korisnika i ostvarili dugoročnu saradnju. Stoga je okviru ANALYSIS servis centra organizovana podrška korisnicima u vidu stručne obuke za rukovanje instrumentima i pratećeg razvoja aplikacija prema njihovim potrebama.\nPored pružanja osnovne obuke za rad na instrumentima i u softveru, koji podrazumevaju i sertifikaciju korisnika, nudimo i naprednu obuku. Zahvaljujući timskom radu, stručnosti i posvećenosti naših kolega sa multidisciplinarnim znanjem, u mogućnosti smo da odgovorimo i na složene zahteve naših korisnika.\nANALYSIS tim za servis i aplikacije trenutno broji više od petnaest visokokvalifikovanih članova, koji se konstantno usavršavaju kroz rad na najnovijim tehnologijama. Servisni inženjeri koji vrše obuku pohađali su specijalizovane kurseve za predmetnu opremu u trening centrima proizvođača, što je potvrđeno odgovarajućim sertifikatima. Osim u servisiranju opreme, većina tima ima iskustva i u radu na različitim instrumentima i analitičkim tehnikama, što doprinosi kvalitetu obuke.\nInstalacija instrumenata i osnovna obuka se kod nas podrazumevaju i uvek su uključene u cenu uređaja. Obuku održavamo na lokaciji korisnika, ili u ANALYSIS trening centru, a ukoliko je moguće i online, na taj način nudeći fleksibilnost i umanjujući troškove.\nZadovoljni korisnici i dugačka lista referenci, najbolja su ilustracija naše stručne podrške i dodatna motivacija za još uspešniji rad.


SPREMITE SE ZA TEMPERATURNI ŠOK! Čuveni meteorolog otkrio kakvo će vreme biti do kraja maja\nIzvor: SrbijaDanas.com, 18.Maj.2022, 21:27\nMeteorolog Čubrilo objavio najnoviju prognozu\nKrajem dana vetar u slabljenju i noć ka četvrtku će biti vrlo sveža za ovo doba godine tako da u planinskom delu regiona, posebno u kotlinama preko 900 metara nadmorske visine može biti slabog, >> Pročitaj celu vest na sajtu SrbijaDanas.com << prizemnog mraza.\n- U četvrtak tokom dana biće pretežno sunčano i umereno toplo, a u petak i subotu tokom većeg dela dana pretežno sunčano i vrlo toplo. U četvrtak maksimumi od +21 do +25, a u petak i subotu od +25 do +31 stepen Celzijusa ponegde. Vetar će biti slab, južnih smerova - navodi Čubrilo.\nZa sada nema najava za neke konkrentije padavine koji bi ujednačenije zahvatile veći deo regiona u očekivane akumulacije u narednih deset dana uglavnom idu od 2mm do 10mm, a samo ponegde uz jači pljusak preko 15mm.


Huawei ulaže 200 miliona evra u srpsku železnicu | SEEbiz.eu\nHuawei ulaže 200 miliona evra u srpsku železnicu\nObjavljeno: 17.07.2013 / 19:12\nBEOGRAD - Železnice Srbije potpisale su danas sa kineskom kompanijom Huawei sporazum za kompletnu modernizaciju telekomunikacija srpske železnice, a ukupna vrednost predviđenih investicija je oko 200 miliona evra.\nGeneralni direktor Železnica Srbije Dragoljub Simonović izjavio je, posle potpisivanja sporazuma, da će vrlo brzo biti potpisan komercijalni ugovor sa kineskim partnerom za ulaganje od 78 miliona evra do 2018. godine, u izgradnju optičke infrastrukture na železničkom Koridoru 10, Koridoru 11 i Beogradskom železničkom čvoru.\nSimonović je istakao da bi prvi radovi mogli da počenu već u oktobru ili novembru ove godine.\nPregovori Železnica Srbije i kompanije Huawei su trajali dve godine, a njihov osnov je Sporazum o ekonomsko-tehničkoj saradnji u oblasti infrastrukture, koji su 2009. potpisale u Pekingu vlade Kine i Srbije.\nKineska vlada je donela odluku da omogući finansiranje projekata koje izvode kineske kompanije u jugoistočnoj Evropi kroz povoljne i privilegovane bankarske kredite.\nSimonović je kazao da su za sada planirane investicije od 78 miliona evra, a da je sporazumom predviđeno da možemo u narednom periodu da realizujemo ukupno 200 miliona evra za telekomunikacionu modernizaciju svih pruga u Srbiji.\nČelnik Železnica Srbije je sporazum potpisao sa direktorom Huaweija za Srbiju Džekom Veijem, u prisustvu potpredsednika Huaveja za centralnu, istočnu Evropu i nordijske zemlje Džefri Vang.\nŽeleznice Srbije imaju nameru da modernizuju i unaprede sigurnost, železničke telekomunikacione sisteme za upravljanje i nadzor, kao i stanične telekomunikacione sisteme u skladu sa najvišim međunarodnom standardima.\nU rebalansu državnog budžeta predviđeno je 16 miliona evra za realizaciju saradnje sa tom kineskom kompanijom, od čega šest miliona evra za Koridor 10, na deonicama Beograd-Šid, Beogradski železnički čvor i Beograd-Niš, a 10 miliona za izgradnju sistema GSM-R na pilot deonici Batajnica-Pančevo Glavna.\nSredstva će na Koridoru 11 biti uložena na pruzi Beograd-Bar kroz Srbiju, kao i na prugama Pančevo-Vršac i Požega-Kraljevo-Lapovo.\nPotpredsednik Huaveja za centralnu, istočnu Evropu i nordijske zemlje Džefri Vang je izrazio očekivanje da će biti uspostavljena dugoročna saradnja te kompanije i srpskih železnica ističući da Huawei obezbeđuje komunikaciju za trećinu svetske populacije.\nOn je naglasio da je ta kompanija jedna od vodećih u oblasti železničkih telekomunikacija i da je poznata po kineskim brzim prugama.\nTagovi: Huawei, Železnice Srbije, Dragoljub Simonović, Koridor 10, Koridor 11


Novosti\t15.02.2019 10:49\nPrihodi francuskog proizvođača automobila Renoa smanjeni su za 2,3 odsto na 57,4 milijarde evra prošle godine, saopšteno je danas iz te kompanije.\nNeto dobit kompanije pala je na 3,45 milijardi evra, u poređenju sa 5,3 milijarde evra iz 2017. godine, prenosi agencija AP.\nKao razlog za smanjenje neto dobiti naveden je "pad doprinosa Nisana" u kojem Reno ima udeo od 43,4 odsto.\nIzvršni direktor Renoa Tijeri Bolor je, međutim, pohvalio "snažne performanse, uprkos pogoršanju poslovnog okruženja".\nDo manje prodaje partnerima je došlo uglavnom zbog povlačenja Renoa sa iranskog tržišta i pada prodaje dizel vozila, dok je gubitak prihoda posledica kursnih razlika.\nFinansijski rezultati Renoa dolaze nakon skandala bivšeg predsednika te kompanije, Karlosa Gosna, koji je u pritvoru u Tokiju od novembra prošle godine, pod optužbom za finansijske malverzacije.\nNjegovo hapšenje uzdrmalo je čitavu alijansu Reno-Nisan-Micubiši, koja sada kadrovski preoblikuje svoje rukovodstvo.


Celulit je sloj masnih nepravilno raspoređenih naslaga koje se nalaze ispod kože i ispoljavaju se u vidu kvržica koje najčešće upoređuju sa izgledom pomoranđine kore. Sa ovim problemom se susreće 80% žena a najčešće se gomila na butinama, zadnjici i stomaku.\nAnticelulit masaža nije ni malo nežna, ume da bude neprijatna i nelagodna ali klijenti to izdržavaju jer daje odlične rezultate. Tokom dolaska na masaže potrebno je piti minimun 2l vode dnevno i korigovati ishranu. Tretman traje 40 min. Masaže se izvode u seriji od minimum 10 ponavljanja i to dan za danom ili na svaki drugi dan, u zavisnosti od osobe.\nAnticelulit masaza nije preporuvljica tokom trudnoće, dok tokom dojenja ne postoje određene kontraindikacije za ovu masažu.\nVrhunska anticelulit masaža Vam je na raspolaganju u Novom Sadu, u Scolio Spa Centru.


Naslovna » Beba » Napredovanje » Kada je dete spremno za hodanje\nRazvoj novorođenčeta mora da bude nesmetan. Nikako ne bi trebalo da detetu namećete prinudne položaje, niti da ga terate u aktivnost za koju nije spremno – poput sedenja, hodanja i slično.\nSvaki pokušaj ubrzavanja prirodnog ritma razvoja deteta, kako krupne i sitne motorike, tako i skeleta, može da donese više štete nego koristi.\nZa sve stadijume razvoja postoje vremenski okviri, i mnogo je bitnije da sve faze prođu određenim redosledom. Kada vaše dete bude završilo osnovnu školu koliko će značiti podatak da li je prohodao u 11 ili 16 meseci?! Bitno je da se ništa u dečijem razvoju ne forsira.\nTakvo ponašanje ne mora nužno da donese štetu, ali u određenom broju slučajeva može da ima mnogobrojne negativne posledice po dete.\nSkelet novorođenčeta nije do kraja razvijen, već se taj razvoj odvija do kraja adolescencije. Skeletna struktura je na rođenju više sastavljena od hrskavice, od koje se kasnije formiraju kosti. U tom procesu dolazi do formiranja zrna okoštavanja. To je naročito bitno kod nekih većih zglobova, na primer kukova. Zato je važno da u tom periodu pogrešnim postupanjem ili požurivanjem ne nanesete eventualnu štetu razvoju skeleta.\nPoložaj u kojem se dete u dupku nalazi može nepovoljno da utiče na njegov razvoj. Zato se njegovo korišćenje toleriše samo u kraćim intervalima. Posle desetog meseca mora da se izbaci, jer može da dođe do skraćenja Ahilovih tetiva na nogama i dete onda ima karakterističan hod na prstima. S druge strane, dubak može da bude opasan jer omogućava da dete dopre do stvari u kući do kojih inače ne bi, poput šporeta.\nhodanje prohodavanje 2014-08-26\nPrethodni: Šaljite vašu decu da se što više igraju u prirodi\nSledeći: Kako uspešno učiti


Vanredna sednica Skupštine Kosova, tema: takse Srbiji – Gerila\nGerila > Svet > Vanredna sednica Skupštine Kosova, tema: takse Srbiji\nVanredna sednica Skupštine Kosova, tema: takse Srbiji\nobjavljeno na Mar. 02, 2020 u 12:15 pm\nVanredna sednica Skupštine Kosova je počela, a tema sednice trebala bi da bude rasprava o najavama premijera Kosova Aljbina Kurtija za ukidanje takse od 100 odsto na proizvode koji se uvoze iz Srbije i Bosne i Hercegovine.\nSednica je zakazana na inicijativu poslanika Alijanse za budućnost Kosova (ABK), čiji se lider Ramuš Haradinaj oštro suprotstavlja ideji ukidanja taksi.\nKako prenosi portal KoSSev, sednica je počela sa oko pola sata zakašnjenja, zbog nedostatka kvoruma. Prisustvuju joj i kosovski premijer Aljbin Kurti, kao i poslanici Srpske liste.\nPodsetimo, Kurti je saopštio prošle nedelje da će 15. marta ukinuti samo takse na uvoz sirovina iz Srbije i BiH, a od 1. aprila i na sve proizvode ukoliko Srbija ispuni dva uslova – prestane sa kampanjom “odpriznavanja Kosova” i dozvoli izvoz kosovskih proizvoda u centralnu Srbiju, dok će ukoliko Srbija ne ispoštuje ove uslove od 1. aprila takođe biti uvedena i mera reciprociteta.\nSa druge strane, lider LDK, Isa Mustafa, poručio je u nedelju da takse treba u potpunosti ukinuti “baš kao što to zahtevaju SAD”, te da se nada da će do toga doći na današnjoj sednici kosovske skupštine, zbog čega ga je pohvalio Ričard Grenel da je “mudar vođa”.\nKada je reč o uvođenju mere reciprociteta, Mustafa je dodao da bi ona trebalo da se uvede prema Srbiji, ali u dogovoru sa SAD i EU i ukoliko ona ne obustavi kampanju povlačenja priznanja protiv Kosova i ne otkloni trgovinske i ekonomske barijere.\nKurti je pod dvostrukim pritiskom da ukine, odnosno ne ukine takse. Jedan dolazi sa zapada, pre svega iz SAD-a koje traže potpuno ukidanje, a sa druge strane, sadašnja opozicija Kosova, pre svega AAK i PDK oštro se tome protive.\nTakođe, tenzije u vezi sa istim pitanjem su vidljive i na relaciji koalicionih partnera – LVV i LDK, odnosno Kurtija i Mustafe, nakon što im je bezmalo tri meseca trebalo i da sklope koalicioni sporazum.ova usaglasiti sa SAD i EU.\nAmbasada SAD pooštrila kriterijume za dobijanje vize za Work&Travel programe


Implementacija novog softvera za učenje u vašu kompaniju, na prvi pogled može da izgleda kao stresan i dugotrajan posao. Ali, važno je da tačno znate šta treba da radite da bi se ovaj proces odvijao što brže i svrsishodnije. Zato vam donosimo ovaj mali vodič… 1. Uključite sve potrebne u tim Kada dođe vreme da […]\nNapravljen bespolni virtuelni asistent!\nPotreba ili modni trend? Tek, kompjuterski stručnjaci usavršili su “virtuelnog asistenta” koji govori – bespolnim jezikom! Virtuelni asistent se zove Q, i dizajniran je tako da “zadovolji potrebe svih korisnika”, Novi virtuelni asistent ne zvuči ni muško ni žensko – već govori jezikom “nešto između”… Q koristi “simbiozu” pet glasova, snimljenih, pa zatim pomešanih, da […]\nKako da smaniti troškove za e-learning\nIma mnogo razloga da “e-learning” proces poverite “spoljnom faktoru”. Jednostavno, postoji verovatnoća da u okviru vaše kompanije nećete pronaći sve potrebne resurse za ovakvu “akciju”, već je potrebno da sve svoje unutrašnje snage usmerite u drugom pravcu. Ali, pre nego što prihvatite ovakav “e-leraning” model, potrebno je da dobro osmislite ceo proces, kao i da […]\nFejsbuk pravi svoj novac\nNew York Times je najavio da “Facebook” stvara sopstvenu kriptovalutu. Za sada je planirano da se ona koristi u aplikaciji WhatsApp, u cilju olakšanja transakcija između korisnika. Razvijanje kriptovalute nametnulo se kao potreba, nakon što su konkurentski servisi za prenos poruka, kao što su Telegram ili Signal, počeli sve više da ugrožavaju primat koji je “WhatsApp” […]\nZašto je važno da pratite najvažnije tehnološke trendove\nTehnologija napreduje brže nego ikada ranije. Praćenje beskrajnog talasa inovacija može da izgleda zamorno i zastrašujuće, ali ako ste odlučili da postanete profesionalac u e-learning sferi, to je od ključne važnosti. Ignorisanje trendova, jednostavno, može biti pogubno, jer ćete dati priliku rivalima da se pre vas prilagode zahtevima tržišta. Srećom, praćenje najnovijih tehnoloških trendova lakše […]\nOvo može biti prilično težak zadatak. Zato je potrebno pažljivo planiranje i razumevanje vrednosti obuke u odnosu na uložena sredstva. Nudimo vam neke savete koji vam mogu pomoći… 1. Izradite svoj budžet Prva stvar koju treba uzeti u obzir jeste koliko novca možete da potrošite na vaš korporativni program obuke. Vodite računa o ciljevima i […]\nKao da napravite što bolju promociju na Fejsbuku\nNajpoznatija društvena mreža nipošto nije više samo način da stupimo u kontakt sa starim i steknemo nove prijatelje. Dobra prezentacija na Fejsbuku postala je neminovnost za uspešne poslovne ljude. Jednostavno, ova društvena mreža postala je moćno marketinško oružje. Mnogi brendovi, čak, daju prednost svojoj Fejsbuk stranici, u odnosu na web-stranicu, poklanjajući joj mnogo više pažnje […]\nDoktor Pol Keli, profesor na Oksfordskom univerzitetu, žestoki je protivnik sadašnjeg “poslovnog trenutka” koji nalaže dnevno osmočasovno radno vreme, s početkom u devet sati ujutru i završetkom u pet sati popodne. On čak kaže da je “teranje” zaposlenih da počnu s radom pre 10 sati ujutru tretman “ne mnogo različit od onog koji se primenjuje […]\nNove poslovne tendencije nametnule su potrebu i neprestanog usavršavanja znanja onih koji učestvuju u takvoj razmeni energija. Više gotovo da nije bitno kakvim se poslom bavite, jer je neophodno da stalno produbljujete vaše znanje, koje će vam pomoći u uspešnom izvršavanju bilo kakvih poslovnih zadataka. Shodno tome, nametnula se i potreba preispitivanja koliko su oni […]\nAutomatsko prevođenje? Što da ne…\nSve većom globalizacijom i sve većim protokom ljudi i kontaktima koji oni čine, nametnula se i potreba za tim da govorite, ili bar razumete, i po nekoliko jezika. Jer, to više nije odlika onih “poliglotski nastrojenih”, već svih, a pogotovo onih koji žele da budu uspešni poslovni ljudi. U modernim vremenima moramo da komuniciramo mnogo […]


Linjački o radu zimske službe i skrivanju iza fejsbuk komentara – TV Kikinda\nLinjački o radu zimske službe i skrivanju iza fejsbuk komentara\nKomandant Gradskog štaba zimske službe Milivoj Linjački u saopštenju prosleđenom medijima odgovara na tekst objavljen u latiničnim “Kikindskim”.\n“Početkom aprila ove godine u jednom od odgovora na laži izrečene u vašem biltenu o radu zimske službe sam vas pozvao da budete u punktu i na delu vam pokažem i objasnim šta radimo i kako radimo.Pozvao sam vas da vidite i da vam bude jasno, jer saopštenjem, u kom sam vam sve lepo i koncizno obrazložio to nisam uspeo.Moja je greška.Spomenuo sam rizlu i time vam verovatno odvukao fokus u totalno drugu stranu.\nI dalje se ponavlja isto.I dalje ne razumete, već se krijete iza fejsbuk statusa i komentara. Neću se vraćati na to što niste u stanju da shvatite kako funkcioniše sistem čišćenja snega, šta od čega zavisi, nego ću navesti šta smo uradili.\nSneg je u Kikindi padao bez prestanka 32 sata. Za to vreme visina snežnog pokrivača je dostigla 25 centimetra. Sećate se, isto onoliko koliko je palo 2012. godine kada su vaši eksperti proglasili vanrednu situaciju. Kažem vaši, jer su imali vašu političku podršku.Ne da je nismo proglasili nego se saobraćaj odvijao i u selima i u gradu bez ijednog zastoja.Snega je bilo u pojedinim ulicama gde saobraćaja skoro da ni nema. Zato so nije istopila led pa se nije ni moglo uklanjati sa kolovoza.\nIskoristiću priliku da se zahvalim svima onima koji su učestvovali u tom periodu na čišćenju snega jer su krajnjim naporom učinili da takvo stanje bude i da problema nema.\nNa samom kraju, kad se već bavite komentarima, želim da pitam da li ćete preneti šta ljudi pišu o vama i vašem radu? Pa da objavite da vas sugrađani prozivaju da ste od para OFK Kikinde kupovali gume za auto i od para namenjenih za „završavanje sudija“ vodili familiju u šoping i mnoge druge pikanterije…\nNisam vam se obraćao sa poštovanjem, jer osoba koja se kukavički sakriva iza drugih ljudi, ne zaslužuje poštovanje”, navodi u saopštenju Milivoj Linjački, komandant Gradskog štaba zimske službe.\n27 decembra, 2018 Rubin Rubin\n← DS, Dveri i NS u kikindskom ogranku Saveza za Srbiju Izlicitirane sve oranice u katastarskoj opštini Iđoš →


Prijavilo se 7.770 starih deviznih štediša, prva rata leže u avgustu 2019. – Bankar.rs\nHome/BANKARSKI PROIZVODI/Depoziti i štednja/Prijavilo se 7.770 starih deviznih štediša, prva rata leže u avgustu 2019.\nGrađani Srbije koji su svoj novac štedeli u filijalama u bivšim jugoslovenskim republikama banaka sa sedištem u Srbiji, a čija sredstva su ostala “zamrznuta” nakon raspada SFRJ, podneli su do sada 1.770 prijava za povraćaj novca. S druge strane, iz bivših jugoslovenskih republika stiglo je oko 6.000 potraživanja na adresu nadležnih u Srbiji. Prva rata bi trebalo da bude isplaćena 31. avgusta ove godine.\nTek kada se utvrdi ukupan broj priznatih prijava potraživanja i ukupan iznos štednje, znaće se cifra koja mora da se isplati, ako ne štedišama na čije ime je glasio račun, onda njihovim naslednicima. Zasada nije poznat ni tačan broj štediša koji traže svoj novac, kao i visina sredstava koja “leže na računima” banaka, a koje su u međuvremenu promenile vlasnike.\n– Tačan broj štediša iz Srbije koji će ostvariti pravo na deviznu štednju znaće se nakon završetka prijavljivanja potraživanja 23. februara ove godine – kažu u Ministarstvu finansija.


Lončar: Potpisan ugovor sa kompanijom Fajzer za lek protiv kovida - Glas Zaječara\nHome Društvo Lončar: Potpisan ugovor sa kompanijom Fajzer za lek protiv kovida\nMinistar zdravlja Zlatibor Lončar izjavio je danas da je „upravo potpisan“ ugovor sa predstavnicima kompanije „Fajzer“ za distribuciju njihovog eksprerimentalnog leka za lečenje korona virusa Srbiji.\nLončar je za RTS izjavio da je Srbija treća zemlja u svetu koja je potpisala takav ugovor sa kompanijom „Fajzer“, a prva koja će ga imati u upotrebi.\n„Mi smo treća zemlja u svetu koja je potpisala ugovor, dogovorila se sa ‘Fajzerom’ i prvi ćemo imati taj lek, koji ima 89 procenata uspešnosti za izbegavanje bolničkog lečenja i težih komplikacija“, rekao je Lončar.\nOn je naveo da je vidljivo blago povećanje broja vakcinisanih od kada su uvedene kovid propusnice.\n„To je očekivano i zato to i radimo. Uradićemo sve da se poveća obim vakcinacije i da imamo jednu bezbednu situaciju na svim poljima“, rekao je Lončar i pozvao gradjane da se vakcinišu protiv korona virusa navodeći da je dve trećine bolnica u ovom trenutku u kovid sistemu.\nPrethodni tekstU Zaječaru 2 osobe preminule, još 43 novoobolela od korona virusa\nNaredni tekstU Negotinu u protekla 72 časa preminula četiri pacijenta, gotovo trećina testiranih pozitivna


Svečano zatvoren 53. BITEF - IndeksOnline.rs\nNaslovna Kultura Svečano zatvoren 53. BITEF\nBEOGRAD – Sinoć je svečano zatvoren 53. Bitef, kao Bitef Grad u Luci Beograd, predstavama Retke ptice, kompanije Vuk za Čoveka iz Francuske i predstavom festivala Pozvani uz neobjašnjivu energiju, a nakon predstave proglašeni su dobitnici nagrada, saopšteno je danas.\nPredsednica žirija Kristin Amon-Sirežol saopštila je odluku medjunarodnog žirija, prema čijoj je odluci Grand pri Mira Trailović za najbolju predstavu u celini pripala predstavi Ali: Strah jede dušu, čiju režiju potpisuje Sebastijan Horvat, a produkciju Slovensko narodno gledališče Drama iz Ljubljane, istakavši izmedju ostalog da je izbor materijala korišćen u predstavi relevantan za današnje vreme.\n“Iako ovaj komad izgleda jednostavno i suptilno, kompleksan je u svojoj strukturi što vidimo u oba glavna lika i njihovom ponašanju”, istakla je predsednica žirija Kristin Amon-Sirežol.\nSpecijalna nagrada Jovan Ćirilov koja se tradicionalno dodeljuje predstavi koja se ističe nekom od svojih karakteristika pripala je predstavi Nemoralne priče: 1. deo – Kuća majka, koautorke i izvodjačice Fie Menar iz Francuske, kompanije Non nova.\nPovodom svečanog zatvaranja festivala upriličen je koktel čiji su domaćini bili Sem Fabrici, šef delegacije Evropske Unije u Srbiji zajedno sa Milošem Latinovićem, direktorom Bitef teatra i Ivanom Medenicom, umetničkim direktorom Bitefa, u Luci Beograd. Visoke zvanice, predstavnici ambasada Evropske Unije i drugih ambasada, zajedno sa partnerima Bitefa prisustvovali su poslednjem izvodjenju predstave Pozvani.\nBeta /Foto fb_bitef


Motivacija zaposlenih i menadžera\nKo je u vašoj organizaciji odgovoran za motivaciju zaposlenih ?\nMotivisanje zaposlenih je uvek bila, a u novije vreme, je još intenzivnija potreba organizacija koje su se odlučile za napredak i opstanak na tržištu Srbije i regiona.\nZbog potreba naših sadašnjih i budućih klijenata, u našoj ponudi se nalazi i trening kako motivisati zaposlene, koji prilagođavamo potrebama vaših menadžera i cele organizacije.\nMotivacija zaposlenih je važna investicija za uspešne menadžere i zaposlene\nInvesticija u trening motivacija zaposlenih se kreće u rasponu od 400 do 800 eura za jedan dan treninga, sa dva trenera aktivna tokom celog dana.\nU ovu cenu su uračunati svi prateći troškovi poput, dolaska i odlaska trenera, prenoćišta, hrane, materijala.\nŠta se nalazi između štapa i šargarepe ?\nLjudi su kompleksna bića, imaju različite potrebe, različito gledaju na svet, različite ciljeve, vrednosti, zahteve, težnje, percepcije su im drugačije, prag tolerancije se razlikuje. Sve su to osobine ličnosti koje direktno ili indirektno utiču na nivo motivisanosti zaposlenih za obavljanjem poslova u firmi.\nOpšte je poznati da novac nije presudan faktor kako bi motivacija zaposlenih bila na zavidnom nivou. Ako nije novac (šargarepa), šta je onda ? Na to pitanje ćemo zajedno dati odgovor na treningu motivacija zaposlenih u saradnji sa vašim menadžmentom na organizovanim radionicama.\nPre treninga motivacija zaposlenih\nOrganizujemo poslovni sastanak sa predstavnicima vaše organizje (direktor, HR sektor, top menadžment) i definišemo vaše potrebe. Nakon osnovnog upoznavanja, analiziramo probleme koje ste uočili kod vaši menadžera ili zaposlenih po pitanju motivacije zaposlenih ?\nUkoliko imate posebnih potreba za detaljnijom analizom određenog menadžera, u vezi sa ocenom posedovanja određenih veština, radionicu treninga organizujemo tako da taj menadžer dobije ulogu u kojoj će morati da upotrebi upravo te veštine. Na ovaj način na licu mesta dobijamo uvih u njegove trenutne veštine, potrebe za unapređenjem i načine na koji će ih unaprediti.\nZa sve naše metode, koristimo posebne konsalting alate.\nNakon treninga motivacija zaposlenih\nNakon treninga kako motivisati zaposlene, dostavljamo vam detaljne izveštaje sa održanog treninga. Najpre, dan nakon treninga, organizujemo poslovni sastanak sa predstavnicima organizacije u razgovoru, u usmenoj formi, dostavimo generalni izveštaj sa treninga. Stavimo akcenat na situacije, bez obzira, da li su bile najupečatljivije i najznačajnije u odnosu na vaše zahteve.\nNakon dva dana od završenog treninga, dostavljamo vam izveštaje u pisanoj formi. Jedan opšti izveštaj i posebne izveštaje za određene zaposlene. U posebnim izveštajima, dajemo našu ocenu za nivo posedovanja traženih veština, dajemo preporuke za poboljšanja i vremenski rok u kome je potrebno realizovati definisane akcije za poboljšanja.\nPored treninga motivacija zaposlenih, imamo još raspoloživih treninga unašoj ponudi, a detaljnije se možete informisati klikom na LINK.