Желязната дама - Съвети за жените - 2021\nКак да растат цветя "Жени лейди"?\nВъпреки името, тази статия не е за политиката, а за красотата, или по-скоро за красотата на цветето.\nЖелезната жена се нарича Аспидистра за способността си да оцелее в условия, при които други растения умират. В нашата страна това растение често се нарича „приятелско семейство” - поради изобилието на базални листа.\nНаучното наименование Аспидистра идва от две гръцки думи aspis - щит и астрон - звезда. Той се дава на растението, най-вероятно поради формата на неговото клеймо. Като цяло има повече от 8 вида аспидистра, а учените твърдят, че това растение е едно от най-древните на земята. И е лесно да се вярва в нея, знаейки за невероятната жизнена способност на цветето.\nВ Япония листата на аспидистра се използват при приготвянето на различни цветни аранжировки, по които тази страна е известна, което е създало цветна аранжировка. В нашата страна най-често големите екземпляри от апидистра се отглеждат в зимни градини, поставени в лобита и дневни, където има недостатъчно осветление за други по-леколюбиви растения. Самата Аспидистра е много декоративна и е способна да украсява всяка стая с дебелината си.\nАспидистра - Аспидистра е вечнозелено, тревисто растение без семейство лилии. Краткото, гъсто коренище на растението е наполовина скрито в почвата. От нея на дълги твърди корени расте тъмнозелено гланцово листа. Листата на някои видове аспидистра са украсени с жълти или бели ивици. Дори аспидистрата има малки люспести листа, които служат като овен, помагайки да се пробие почвеният слой на главния лист. Aspidistra high - Aspidistra elatior се отглежда в апартаменти и офиси. Това растение, подобно на други безстеблени видове.\nТъмнозелените листа имат формата на елипса. Тяхната големина е с дължина до 50 см, ширина до 15 см. Общо на дръжките си те се издигат до половин метър височина, понякога дори по-високи. Всеки лист расте от своя отделна стреля. Листата на този вид могат да бъдат пъстри - с бели, кремави, жълти ивици. Ако това растение е поставено на добре осветена перваза на прозореца, тогава ще цъфти с единични жълтеникави, мръсно-лилави или тъмно-лилави цветя, наподобяващи отворена чаша. Цветовете са разположени почти близо до самия коренище на листата. Aspidistra цъфти, обикновено през зимата. Някои любовници ги опрашват изкуствено и след това се появяват плодовете на едносеменен разсад, които изглеждат като малка круша.\nТова растение може да живее до 100 години.\nВътрешната аспидистра силно засенчена, субтропични гори на Южен Китай, Източна Индия, Виетнам и Япония. В дивата природа гъсталаците на аспидистра обикновено образуват някакъв подраст. В дома аспидистрата също лесно се съгласува със засенчване, разположено на известно разстояние от прозореца и северната страна, но расте по-добре на ярки первази. Североизточна и северозападна ще направят. Ако има малко светлина, разнообразните форми на растението губят разнообразието си. Доброто осветление на аспидистрама изисква особено през зимата. Те могат да бъдат осветени с флуоресцентни лампи. Въпреки това, aspidistra не може да понася пряка слънчева светлина. Aspidistre подходяща стайна температура, през зимата по-ниска - +15 - + 12C. През лятото е по-добре да го изведете на чист въздух - на балкона, лоджията, терасата, към градината, но не забравяйте да засенчите от горещото лятно слънце. В къщата тя ще се чувства добре в сянката на овощните дървета.\nАко температурата в стаята е над +20, тогава растението изисква почти ежедневно пръскане. 2 пъти седмично, избърсвайте листата с влажна кърпа. От пролетта до есента aspidistru трябва вода Той е изобилен, а през зимата умерено и не често - 1-2 дни след изсъхване на горния слой на почвата. Земната топка не трябва да бъде пресушена, не прекалено влажна. Водата за напояване на аспидистра трябва да се защитава за поне 2 дни. Аспидистърът се нуждае от свеж въздух, така че стаята трябва да се излъчи.\nНахранете растението От април до септември, веднъж на всеки две до три седмици, комплексен минерален тор, закупен в магазин за цветя, следвайки инструкциите на чантата. Не е необходимо да се хранят през есенно-зимния период.\nтрансплантация Аспидистрата не понася добре, така че растенията се трансплантират само когато е абсолютно необходимо - например, ако саксията или ваната стане малка и целият торф е покрит с корени. Младите растения се трансплантират 1 път в рамките на 2-3 години. А при възрастните можете просто да подмените горния почвен слой всяка година.\nРазмножава се чрез разделяне на коренища. Растението се изважда от саксията, листата с корените се разделят с остър нож. За успешното вкореняване и растеж е необходимо във всяка част на отделеното растение да има поне 5-6 листа. Всички разфасовки трябва да се поръсят с натрошен дървен въглен, затова е по-добре незабавно да се засадят в голям съд. На дъното трябва да поставите дренаж под формата на счупени тухли, камъчета. Почвата се приготвя от смес от корен, хумусна почва и пясък - 2: 2: 1 или копка, листна почва, земя, хумус и пясък - 2: 2: 2: 1. Любителите често засаждат аспидистра само в обичайната градина или градина и растението расте. При разсаждане трябва да се внимава да не се повредят дори най-малките корени. След като растенията са трансплантирани или разделени, саксиите с аспидистра трябва да държат няколко дни в топла стая.\nАспидистра рядко се разболява. Понякога тя е атакувана от мащабни насекоми - малки смучещи насекоми, в състояние за възрастни, които лесно се откриват с твърдо покритие - щит. Трябва да ги премахнете ръчно. След това избършете растението с парцал от сапун.\nАко централата работи, ще трябва да я обработвате с Carbofos, следвайки инструкциите. Когато атакувате растение от паякообразен кърлеж, когато откриете първите паяжини или почернели листа, го третирайте с ателит .. Но ако следвате режима на пръскане и избърсване с влажна кърпа, поддържайки влажността на въздуха, тогава акарите няма да се появят. Любителите на цветя препоръчват, за да се предпази от инфекция с акари и клапи, да се напръсква с тинктура от лук или чесън 1 път в 7-10 дни.\nИнтересното е, че в родината си аспидистра се счита за лечебно растение. Използва се при стомашно-чревни нарушения, диария, камъни в бъбреците и пикочния мехур, спазми и мускулни болки. Но това е невъзможно да се третира самостоятелно с това растение.\nМаговете казват, че аспидистрата укрепва семейството, приятелствата и работните взаимоотношения. Затова им се препоръчва да растат до всички, които искат мир, любов и приятелство в семейството и в екипа на работното място.\nГост от планинските влажни гори\nАспидистра (Aspidistra) е безстепенна билка от семейство Asparagaceae. Планинските гори в Южна и Източна Азия и Япония се считат за родно място на това цвете. Като цяло, в природата има 94 вида, но Aspidistra high (Aspidistra elatior), който успешно се отглежда у дома, се счита за най-популярен.\nИнтересен факт е свързан с произхода на името на цветето. В дома си “желязната дама” расте в солиден килим, под който не се вижда никаква земя. Човек, който преминава през горските гъсталаци, като разбърква листата на аспидистра, може да се досети за приближаването на змията (или друго малко животно). Оттук се появява името на това удивително цвете: "аспидис" - отровна змия, "тра" - указ, който буквално означава "посочва змия".\nКрасотата на листата и необичайният цъфтеж\nОсновната украса на цветето е голяма, тъмнозелена, с лъскави листа от блясък, разположени на дълги дръжки. Дължината достига 60 см, а ширината им е около 15 см. Аспидистрата Variegata има плоча с жълти или бели ивици. Този вид е по-чувствителен към микроклимата и не е толкова лесен за почистване.\nМного любители на растенията ще казват, че „желязната дама” никога не цъфти, но те грешат. Аспидистра има необичаен цъфтеж, който най-често се среща през зимата. Светло розовите цветя с тъмна лилава среда приличат на отворена кутия със звезда (около 2,5 см в диаметър). Те растат точно на коренищата на растенията на повърхността на земята, така че те могат да бъдат трудни за забелязване.\nС изкуствено опрашване се появяват плодове, които приличат на гълъбено яйце. В естествената си среда се опрашва от охлюви и охлюви.\nСъздаваме условия за добър растеж.\n"Железната жена" расте бавно, за една година се появяват само 4-5 нови листа, но в същото време растението може да продължи повече от 10 години при условия на помещението. Независимо колко непретенциозно е цветето, все още е желателно той да създаде необходимите условия за нормално развитие. Как да расте едно красиво и здраво растение?\nИзбор на място. Аспидистрата се развива добре в зоните с ниска осветеност (изключение е разнообразният вид, който е по-лек), така че саксията може да бъде поставена в най-тъмния ъгъл на стаята, но най-добре расте на прозоречни первази с дифузна светлина.\nПрез лятото растението ще бъде удобно на чист въздух. Можете да го поставите на балкона, терасата или да се поставите в градината, но си струва да помните, че директната слънчева светлина е разрушителна за това цвете. “Приятелското семейство” в сянката на дърветата ще се чувства перфектно.\nТемпературен режим. Аспидистра се развива добре в умерени условия, през зимата оптималната температура е 15 градуса, но дори и при 5 градуса ще се развива нормално. През лятото идеалната температура е 20 градуса. Растението не понася топлина, която може да стане жълта и суха листа. В този случай е необходимо да се увеличи влажността. Често се занимавате с поливане и пръскане на цветето, периодично използвайте душ, за да измиете листата или ги избършете с кърпа.\nПоливането. В студения сезон растението се полива умерено и рядко: 2 дни след изсъхване на горния слой на почвата. От пролетта до есента “желязната дама” се полива често и обилно, но почвата трябва да има време да изсъхне. Водата за напояване трябва да се защитава в продължение на няколко дни.\nТорове. За листата на "приятелското семейство" винаги са били сочни и лъскави, то трябва периодично да се подхранва с различни торове. Храненето се извършва в период на бърз растеж - от март до септември, 2 пъти месечно. Торове се използват за широколистни растения (например Uniflor-Rost или Uniflor-green leaf).\nТрансплантации. Най-добре е да се занимавате със засаждане през април или май. Но е препоръчително да направите това не повече от 1 път на 3 години, тъй като аспидистрата не толерира такава процедура. Можете да пресаждате само млади цветя с голяма буца пръст и много внимателно, за да не се повредят корените. За едно възрастно растение, само горният слой на почвата се променя ежегодно.\nВъзпроизвеждането. Среща се чрез разделяне на коренища. За да направите това, растението се изважда от саксията и листата с корените се отрязват с нож. За да може цветът да се вкорени по-добре, е необходимо да има 5-6 листовки на всяко получено растение. Всички места са нарязани нарязани задължително въглен. При разсаждане трябва да сте много внимателни с корените и да не ги повредите.\nВредители. Аспидистрата рядко се разболява, но понякога може да бъде атакувана от червен паяк (елиминирайки го с помощта на Actellic). Също така "обичам" това растение aspidistra и папрат scutes, които могат да бъдат събрани на ръка, и всеки лист да избършете със сапунена вода и се прилага лекарството Malathion.\nС подходяща грижа, "желязната дама" ще ви зарадва не само с красивите си, блестящи и сочни листа, но и с невероятни цветя, които ще се появят един прекрасен ден и ще останат в паметта ви за дълго време, като необикновено чудо.\nКакво растение да избере за бонсай?\nИзборът зависи от мястото на растеж и отглеждането на цветето. Важен фактор е какъв модел е създаден.\nНачинаещи по-добре да изберат непретенциозни растения, които растат добре както у дома, така и на улицата.\nНе избирайте бавнорастящи иглолистни дървета. Хвойна, кипарис и клен са идеални за двора.\nВъзможно е да се донесе красота не само на улицата, но и в къщата. Те са популярни сред флористите, serissa и "парите на дърветата".\nМожете да изберете всяко дърво, което искате, дори люляк. Проверете с продавача колко време е необходимо, за да покълнат или семена за покълване и развитие.\nПопулярни стилове бонсай\nДори и в флористиката има свой собствен стил. Всеки модел се отглежда за една година, за да се постигне желания резултат.\nИзкуството произхожда от Япония, ориенталските майстори са разработили около 15 основни стила за формиране на короната на едно дърво.\nСортовете могат да бъдат намерени в таблицата:\nТруден тип култивиране, в който нарушава естествения растеж на растението. Дървото е засадено в силен съд, образува наклон.\nСлед като издънката е достигнала желаната височина, дървото е насочено към отглеждане.\nИнтересна гледка, която се е образувала поради необходимостта растението да се храни и да търси жизненост дори в пукнатините на камъните.\nКорените се обвиват около предмета, като се хранят с влагата, образувана в пукнатините.\nСъздаване на мини-гора на равна основа. За модела са необходими растения с малка коренова система.\nПроизволен растеж наподобява гора или градина\nИзглед, сякаш е образуван при ветровито време. Моделът се развива във формата на вентилатор.\nТруден тип: растенето у дома е трудно да се насочи листата в определена посока\nВид, образуван от естествен подбор сред дървета с гъста растителност.\nОсновата е почти гола, няма допълнителни клони. Наклонът встрани е малък, върхът не става твърде дебел\nПо-естествен стил на отглеждане на бонсай. В същото време растението е наклонено под ъгъл, стволът е прав и дебел.\nЗа такъв модел е необходимо да се изберат дървета с развита коренова система, така че растението да издържи натоварването на листа и цветя, които са се появили\nКак да засадите бонсай?\nЗа засаждане ще ви трябва: почва, пот, семена или кълнове. За да се създаде идеална среда, земята се смесва в равни пропорции с хумус и пясък. Можете да си купите в магазин за цветя готов почвата.\nСледвайте инструкциите за стъпка по стъпка:\nДезинфекцирайте съда с разтвор на калиев перманганат.\nПокрийте дъното с дренаж и почва.\nПодгответе семената или кълновете.\nПоръсете малко растение отгоре, леко намалете.\nПоливайте изразеното семе.\nПокрийте с тънък слой марля.\nАко е необходимо, създайте парникови условия, като използвате стъклен капак.\nПомислете за условията на отглеждане на сорта. Външните растения са непретенциозни в грижата, а домашните видове изискват по-внимателна поддръжка и подходящ температурен режим. Идеалната температура на въздуха е 20-25 градуса.\nНе забравяйте да проветрите кълновете, като отстраните капака за няколко часа дневно. С появата на първите листа премахнете домашно оранжерията.\nПонякога се изисква трансплантация на кълнове. Първото хранене трябва да се извърши не по-рано от месец и половина.\nСледвайте правилата за отглеждане на бонсай:\nПрисвояване на трансплантация през пролетта.\nКолкото по-голямо е слънцето, толкова по-дебела е листата.\nНе заливайте инсталацията, спазвайте перфектния воден баланс.\nПролетната трансплантация се използва за разделяне на храстовия аспидистра. Може да се размножава и по листа. За да направите това, изберете здрав лист, изрежете го без дръжка, но с дебел месест наплив в основата. Нарежете се на сухо и поставете в бутилка, пълна с вода с широк шия. Затворете здраво гърлото с капак и за по-голяма плътност го покрийте с глина. Съхранявайте на светло и топло място, докато младите корени на листата се отрежат. След това вкоренените листа трябва да бъдат отстранени от бутилката и засадени в листната почва, след това покрити с кутия или изпратени в оранжерия.\nAspidistra е чувствителен към излишната влага и слънчева светлина. Overmoistened "желязната дама" "обиден": капки листата и започва да изсъхне, може "общежитие" на собствената си смърт. За да не се стигне до това, е спешно да се намали поливането и, използвайки фондацията, да се хвърли на почвата. Също така, не чакайте изгаряния от пряка слънчева светлина и отстранете растението в сянка. Сред вредителите за аспидистра, паякът, плашилото и червеят са опасни.\nЯрък представител на семейството Lileinye се характеризира с повишена устойчивост към различни заболявания.\nИма няколко вида растения. За отглеждане на закрито са подходящи следните:\nЕлатиор, или висока аспидистра, расте под формата на тревисто многогодишно растение. Тя има пълзящо коренище. Листа подобни на момина сълза. Дължината им е около 15 сантиметра. Растежът започва директно от коренището. Околоцветникът включва осем сегмента. Представен е под формата на малиново-кафява или жълто-кафява камбанка.\nАспидистрата с големи цветя стана много популярна напоследък. Различава с обратнояйцевидни листа. Тяхната дължина може да достигне 80 сантиметра. На плаката се поставят контрастни петна. Отличава се с уникалния цъфтеж. От пъпките близо до корените се образуват лилави пъпки. Венчелистчетата имат продълговата форма.\nAspidistra "Attenuat" различни пълзящи, кръгли коренища. След растежа се появяват дебели бучки. На темных листья сформированы небольшие светлые пятна. Их длина составляет около пятидесяти сантиметров.\nАспидистра «Обланцефолия» родом из Китая. Обикновено има тесни листа с обратни разклонения и малки цветя. Има растения с жълто-зелени и зелени листа.\nАспидистра "Сичуан" живее в бамбукови гори. Образува единични листа. Средната им дължина е 70 см. Има и пълзящо коренище. Листовата плоча от наситено зелено с петна може да достигне около 35 сантиметра. Рязането е средно 25 см. Цъфтежът обикновено настъпва в края на зимата. Образува камбани с 6 венчелистчета.\nСпецифични грижи у дома\nУ дома аспадистрата може да се справи без ярка слънчева светлина. Затова може да се използва за украса на перваза на прозореца в северната част на сградата. Той също така отговаря добре на изкуственото осветление на флуоресцентни лампи. Средно, това отнема около 16 часа дневно за максимална ефективност. Това важи особено за сортовете на аспидистра с пъстра листа. Недостатъчното осветление може да направи листата едноцветни.\nAspidistra отлично реагира на почвеното овлажняване с мека вода. Преди напояване, течността трябва да се съхранява поне 24 часа. През пролетта и лятото, преди следващата процедура, проверете състоянието на основата. Горният слой трябва да изсъхне. Но не позволявайте изсъхване и преовлажняване на земята. В друго време на годината, аспидистрата се полива при необходимост.\nВъзрастните представители трябва да бъдат трансплантирани на всеки две години. Препоръчително е процедурата да се проведе в началото на пролетта. Ще има свободен контейнер.\nАко забележите повредени листа, аспидистрата трябва да се почисти незабавно. За целта пригответе ножиците. Те трябва да бъдат предварително третирани с алкохол. Внимателно издърпайте повредения лист и изрежете директно в основата.\nЗа да отглеждате желязна жена на закрито, можете да закупите стандартен грунд във всеки магазин. Също така у дома е доста лесно да се подготви субстрат от няколко компонента:\nСмес от пясък, трева и листа.\nЛистова почва, хумус, почва, чист речен пясък.\nТорфена почва, дернова почва, хумус, речен пясък от груби зърна.\nЗа да растат ярки растения с богата зеленина, е необходимо периодично да се добавят полезни компоненти към почвата. Идеален за минерални торове в течна форма. Растението е особено нуждаещо се от хранене през периода на активен вегетативен растеж. В студения сезон стимулирането на развитието трябва да бъде спряно. Никога не нанасяйте тор на земята като аспидистрам с пъстра листа. В противен случай те ще загубят своята уникалност.\nЗа отглеждане на аспидистра се побира дълбоко, широко гърне. Погрижете се за добър дренаж по време на засаждането.\nТипични проблеми и заболявания\nНа аспидистрата могат да се появят петна. Това състояние често предизвиква излагане на пряка слънчева светлина. Ако забележите изгаряния, трябва да преместите саксията от прозореца. Особено ако се намира в южната част на сградата.\nАко стаята aspidistra пожълтели отделни области или всички листа, като правило, това показва естествен процес на стареене.\nСъщо така този ефект причинява гниене на кореновата система. Необходимо е незабавно да се намали броят на напояванията. Третирайте цветните фунгициди. В почвата трябва да се добави слаб разтвор на калиев перманганат. Две грама компонент на литър вода е достатъчно. Ако е възможно, аспидистрата се прехвърля в друг контейнер и се сменя част от субстрата.\nБавният растеж е свързан с липсата на азот. В този случай към почвата трябва да се приложи разтвор на карбамид. Необходимо е един грам от компонента да се разреди в един литър вода.\nИнфантилните листа, като правило, свидетелстват за намокряне или изсушаване на субстрата. Също така подобни симптоми се причиняват от използването на тежка почва. Опитайте се да промените почвата до една от горните, а също и да наблюдавате честотата на поливане.\nAspidistru често се нарича "приятелско семейство".\nАко листата загубят цвета си или бледнеят, това може да се дължи на недостатъчно осветление. Ако е възможно, регулирайте осветяването в стаята. Но е необходимо постепенно да привикнете растението към ярка светлина. През зимата флуоресцентните лампи могат да бъдат полезни. Кафяви или сухи върхове на листата са причинени от пресушен въздух в апартамента или с недостатъчно поливане.\nКогато инфекциозни листа от хлороза пожълтяват. Цветът на венчелистчетата също ще се промени. Те могат да получат зелен цвят. За съжаление, лекува цветето няма да успее. Необходимо е да го изхвърлите с почвата и контейнера. Мястото на процеса на култивиране с химически средства.\nСкалите на папрат и аспидистра се засмукват на дъното на листната плоча. Насекомите са малки по размер. Те могат да се движат дори на ларва. След тежка инфекция, листата могат да пожълтяват и да паднат. Но вредителите също допринасят за разпространението на сажди. Спорите са склонни да се появяват върху лепкави секрети.\nЗа да се отървете от вредителя, трябва да го съберете ръчно или да закупите специални капани. След това трябва да измиете листата със слаб сапунен разтвор. За да запазите цветето от тежка инфекция купите "Fufan" или "Karbofos".\nС поражението на аспидистра червения паяк на долните части на листата ще се появи едва забележима сребърна паяжина. В същото време листата получават кафяв оттенък и изсъхват. Необходимо е да се следи влажността на въздуха и да се пръска цветето с топла вода. Можете да покриете растението за няколко дни с прозрачна полиетиленова торбичка. На етапа на силна инфекция ще трябва "Aktellik".\nРеакцията на цъфтеж\nЕкзотичните цветя на аспидиструм са много популярни. Вниманието към тях е предизвикано от необичайна структура. Приличат на кутии с лилав цвят. Представен във формата на звезда. Образува се директно върху почвата в оста на листата. Растението не предизвиква алергични реакции. Ето защо, тя може да бъде безопасно отглеждани у дома, дори ако семейството има деца и животни.\nОпитните производители препоръчват комбиниране на репродукцията с трансплантация. В този случай, трябва внимателно да извадите растението от саксията и да режете сегмента на корена с нож. Тя трябва да бъде най-малко 5 листа. След това засегнатото място трябва да бъде обработено с натрошена дървесна пепел. След това гръбначният стълб се поставя в отделен контейнер и се полива при необходимост. Половин месец младото растение трябва да се съхранява в топло помещение. Тогава аспидистът отговаря на стандартните условия за отглеждане.\nПрез лятото можете също да разпространите цветето. Но за това е по-добре да се използва дръжката. Отделената част от растението с дебел месест приток трябва да се изсуши. След това пригответе бутилка с широк врат. Поставете растението вътре и затворете капака. Разположете глина отгоре, за да ограничите въздушния поток. Бутилката трябва да се съхранява в осветена топла стая.\nКогато нарязаните стъбла се появят на корените на прерязването, те трябва да бъдат отстранени и засадени в разхлабен субстрат. За тази идеална листова земя. След това създайте парникови условия с голяма кутия.\nAspidistru може да се закупи в онлайн магазина. Средната цена на цвете Elatio 80 см високо в саксия с диаметър 15 см е 2500 рубли.\nОсвен естетическите свойства, растението има и лечебни функции. Широко се използва в медицината при диария, гърчове, мускулни болки. Достатъчно е да следвате няколко прости правила за грижа, а цветето може да се превърне в украшение на всяка стая.\nТемпература. През лятото е по-добре цветето да се държи при температура не повече от 25 градуса по Целзий, но през зимата е по-добре тази цифра да се понижи до 15 градуса.\nВлажност. Растение любит высокую влажность. Поэтому сциндапсус нужно регулярно опрыскивать теплой водой.\nДекоративни листни видове стайни бегонииТези растения са толкова различни, че дори опитни градинари, виждайки друг уникален екземпляр, понякога се съмняват - бегония ли е или не? Те удивляват със своята елегантност, разнообразие, декоративност.\nЦитрусови стайни растения: видове, функции за отглеждане и грижиОтглеждане на цитрусови стайни растения у дома е интересна, но далеч от проста задача. Следователно онези, които вярват, че ще е достатъчно, ще бъдат много погрешни.\nУстойчиви на суша вътрешни и градински растения: имена, примериИма растения и цветя, които са в състояние да издържат на тежка дехидратация, но не губи своето плодородие и обилно цъфтеж. Днес ние гледаме на това, което растението е устойчиво на суша.\nКъща закрити палмови растения: видове, снимки и именаПодробно описание на тези цветове е представено на тази страница. Покрити са всички популярни видове палмови дървета със снимки, които илюстрират декоративните свойства. За формиране на красива експозиция.\nКротони: видове, имена, особено растящи у домаСаксийните цветя винаги удивляват с разнообразие от форми и цветове, както и с тяхното великолепие и вероятно с фантазия. Искаме да ви запознаем с растение, което е погълнало всичко.\nВътрешни Palm растения: Съвети за грижаПалмите са декоративни растения. Някои видове са добре развити в затворената среда и с грижа за тях стават украса на къщата в продължение на много години. Придобиване на стайни растения.\nСтайни растения: Правилно пръсканеНе е тайна, че стайните растения трябва не само да се поливат, но и да се напръскат. Как да извършите тази процедура правилно, за да не навредите на зелените домашни любимци? Не е тайна, че.\nГледайте видеоклипа: БЕЗСМЪРТНОТО ЦВЕТЕ - документален филм за Haberlea Rhodopensis, родопския силивряк (Юни 2021).\nCopyright 2021 \_ Женско списание \_ Как да растат цветя "Жени лейди"?


Нацията новатор | www.mak-bg.eu\nТова е книга за новаторството и предприемачеството. И за това как страна, малка като Израел, е олицетворение и на двете: най-много иновации и предприемачество в днешния свят има в еврейската държава. Страна със 7.1 млн. население, до скоро мишена на терористи-самоубийци и ракети, сега привлича рискови капиталови инвестиции колкото Великобритания и повече от Франция и Германия взети заедно. Днес Израел има повече компании в световния индекс на технологичните компании NASDAQ от всяка друга страна с изключение на САЩ. „Нацията новатор” е документално изследване, но и своеобразна мозайка от аргументи и разкази. Авторите се вглеждат в историята и културата на Израел и дават примери с множество стартиращи израелски фирми, за да покажат източниците и проявленията на творческата енергия на неговия народ. Те са няколко, но според тях водеща е chutzpah – необичайната склонност на израелците да отхвърлят приетото, харесваното, установеното, да се противопоставят на властта и да подкрепят противоположното. Но макар Сенор и Сингър да се възхищават от неразказаната история за икономическите постижения на Израел, те разказват и за области, в които страната изостава. Изследват и заплахите за продължаващия успех на Израел, повечето от които ще изненадат читателя, защото международния печат не се занимава с тях. Задължително четиво за всички експерти и непрофесионалисти, които се интересуват от Израел и Близкия изток.\nFacebook група за Нацията Новатор - Startup Nation\nСол Сингър е колумнист и бивш редактор на уводната страница на Jerusalem Post. Автор на „Сблъсъкът с джихада: борбата на Израел и светът след 11 септември” - задължително четиво за всички, които се интересуват от Близкия изток”.\nДан Сенор е старши научен сътрудник, изследващ Близкия изток, в Съвета за международни отношения. Той се занимава с политически и бизнес анализи, бивш старши съветник по международните въпроси на американското правителство в Ирак, съветник по международна политика и комуникации в Сената на САЩ. Учил е в Израел и в Harvard Business School, пътувал е из целия Арабски свят.\nЧе Европа днес е ислямска провинция, или по-скоро ислямска колония, а Италия е преден пост, крепост на тази колония....


Пътуваме до Италия при изменен режим - MediaCafe\nДо 15 януари 2021 г. се въвеждат изменения в действащия към момента режим за пътуване до Италия. За пристигащите от включените в Списък „В“ държави няма задължение за представяне на отрицателен тест или за поставяне под карантина.\nЗа да влязат в Италия, пристигащите от държави от Списък „С“ трябва да представят отрицателен тест, направен до 48 ч. преди влизането в Италия, а при липсата на тест подлежат на 14-дневна карантина. Независимо от това, задължителна 14-дневна карантина се въвежда:\nКатегории Новини Етикети България, италия, промяна, пътуване Вашият коментар Навигация в публикациите


Как да сърфирате в интернет, за да намерите мотивиращо и проницателно съдържание 22 октомври 2019\n"Еха! Това беше толкова готино! “, Казва моят приятел. „Как изобщо намирате тези неща?“\nКазвам му, че го получих от бюлетина на уебсайта , където хората публикуват интересни неща.\nИ следващият въпрос гласи: „Е, но как разбрахте за уебсайта ?“\nИ тогава в крайна сметка му разказвам за този човек в Twitter, когото следя и как туитва интересни неща и как е толкова готин.\n- Добре, но как разбрахте за този човек?\nИ всеки път разговорът завършва рязко, или защото приятелят ми спира да задава допълнителни въпроси с риск да изглежда твърде тъп (и в крайна сметка ми дава незадоволителна реакция „О, уау“), или защото не успявам да си спомня точния източник ( и в крайна сметка казвам нещо по реда на - „Току-що го намерих, докато… хмм… сърфирах в интернет“).\nТова, което също искам да кажа, е, че тези готини уеб страници / хора, на които се натъквам, могат да стигнат до всеки.\nНо това звучи като покровителствено. Не е полезно.\nИ искам да кажа, че всичко е просто лесно и лесно.\nНо на приятеля това изглежда трудно, дори невъзможно.\nТака че, не мисля, че някой от тях е полезен отговор, за да доведе тази верига от въпроси до задоволителен край.\nИ това ме мъчи отдавна - какъв отговор може да доведе до подобна верига от въпроси?\nМисля, че сега намерих добро решение. Но преди да обсъдя решението, позволете ми да ви убедя защо трябва да прочетете тази статия с 2329 думи за намирането на „готино“ съдържание онлайн.\nЗащо трябва да се интересувате от четене на готини неща онлайн?\nЧарли Мънджър, дългогодишен бизнес партньор на Уорън Бъфет от Berkshire Hathaway, както е известно да казва: „През целия си живот не познавам мъдри хора (в широка тематична област), които не са чели през цялото време - няма, нула. "\nФормулата на Уорън Бъфет за успеха му е да продължава да става по-умен, като се учи и знае всеки ден.\nВоенноморският Равикант веднъж каза, че не цени никакъв друг начин да научи повече от четенето на плодотворно.\nВ статията си за съвети Патрик Колисън изброява „Цел да чете много“ като един от малкото съвети, които би искал да даде на 10–20 годишните.\nМисля, че всеки успешен човек набляга на четенето много. Те говорят за четене на книги, като това е тайната на техния успех.\n„Отидете в леглото по-умни, отколкото когато сте се събудили.“ - Чарли Мънджър\nИзползвайте интернет, за да станете „добре четени“\nНо вярвам, че Интернет е натрупал достатъчно добро, многоизмерно съдържание, че човек може да стане добре четен, използвайки Интернет.\nИнтернет е едно от най-големите предимства, които имате пред предходните поколения. Възползвайте го. - Патрик Колисън\nТя е изпълнена с висококачествени лични есета, блогове и микро-блогове, публикации, общности на вдъхновени хора, интервюта, бюлетини. И не се спира на четимо съдържание .. имате подкасти, видеоклипове и красиво проектирани уебсайтове. Всичко, което можете да консумирате и да станете по-мъдри, по-добра версия на себе си. Всички с функция за достъпност с едно докосване!\nНе, не съм мързелив. Нито твърдя, че съдържанието през интернет може да замени съдържанието, присъстващо в добрите книги.\nПросто твърдя, че ако се използва добре, Интернет може да ви предостави съдържание, което е също толкова полезно, колкото книгите. Ако можем по някакъв начин просто да се докоснем до този мегаокеан, Интернет може да ни даде възможност да:\nоткрийте себе си - потърсете това, което обичаме да правим, намерете мотивация да научим нещо ново, да се вдъхновяваме и просто да бъдем „около“ хора, на които се възхищаваме (и дори да им се възхищаваме обратно!)\nбъдете наясно със света - и не говоря просто за ежедневните ви новини. Говоря за информирано мнение за посоката, в която се движи светът: по-дългите тенденции, основните глобални проблеми с появата им и новите технологии.\nнатиснете границите на нашето физическо местонахождение - бъдете в състояние да се вдъхновите и да оформите нашите мнения въз основа на това, което казват някои от най-умните хора, живи на планетата.\nНо именно необятността на океана прави толкова трудно използването на тази сила на Интернет. И затова тази статия.\nТака че без допълнително обожание, нека ви дам отговора на въпроса -\nКак да сърфирате в Интернет, за да намерите мотивиращо и проницателно съдържание?\nТака че тук дестилирах процеса на сърфиране в 4 правила, които трябва да следвате, за да сте добър сърфист.\n4 правила за откриване на по-добро съдържание по интернет:\nЕ, те не са толкова много правила, колкото са 4 добри практики, които трябва да следвате, за да откриете по-добро съдържание през интернет. И ето ги -\nОтидете до източника и се опитайте да намерите гъската, която положи златното яйце. Ако сте харесали нещо на някой уебсайт, посетете началната му страница и страницата About. Ако някой човек туитва / публикува нещо добро в някоя социална медия, вижте профила му. Всеки път ще удряте джакпота и той ще се превърне във вашия нов източник на постоянна нова готина информация.\nСледвайте връзките и не се страхувайте да влезете дълбоко в заешката дупка. Интересни статии линк към други интересни статии. Имайте предвид, че подобни връзки често са доста фини, което означава, че те не винаги четат изрично като „Проверете , за да знаете повече“, но присъстват по-незабележимо като подчертаване на някоя дума или фраза в статията.\nGoogle за неща. Той е по-лесен и резултатите са изненадващо по-удовлетворителни, отколкото си мислите. Всеки път, когато исках да знам за нещо, Googling за него не само ми дава отговора, но и ми помага да открия нещо ново, свързано с него.\nИзползвайте Twitter. Това е медийната платформа, където някои от най-добрите мислители (както популярни, така и непознати) редовно публикуват своите мисли. Нито една платформа за социални медии няма такова ценно предложение. Присъединете се към него. Използваи го. Следвайте хората по същество. И също толкова важно е, че непрекъснато премахвате времевата си линия.\nТака че Google е вашият оракул, който ви насочва в правилната посока, когато търсите някаква информация. Twitter е агрегаторът, към който отивате, когато не търсите нещо конкретно, но все пак искате да консумирате нещо ценно. Но те не са достатъчни! Трябва да кликнете върху връзки към други връзки и да се ориентирате в гъстата, амазонска гора, за да намерите пещера с скъпоценните камъни. И повярвайте ми, тези са достатъчно!\nПозволете ми да демонстрирам, като ви разкажа за една такава сърфинг сесия.\nСлучвало ли ви се е да се зареждате с енергия и мотивирани след сърфинг сесия по интернет? Имах една такава сесия миналата седмица ..\nСъщата седмица открих:\nПатрик Колисън, съосновател и изпълнителен директор на Stripe.\nБях знаел за Патрик Колисън и че той е съосновател на Stripe отдавна, но именно този туит от Пол ме заинтригува особено много -\nИ добавете към това факта, че няколко от есетата на Пол благодарят на Патрик Колисън за четенето на ранни чернови. Такова огромно валидиране от PAUL GRAHAM!\nДобре, бях любопитна!\nИ така, един ден реших да го погледна. Разгледах „райета патрик колисон“ и посетих странния му опростен личен уебсайт.\nПървата връзка, на която отидох, беше страницата „Съвети“ (защото аз винаги искам съвети). Там той има няколко съвета за 10–20 годишните. Този, който най-много резонираше при мен, беше -\nАко смятате, че нещо е важно, но хората, които са по-възрастни от вас, не го държат на високо уважение, има разумен шанс да сте прави и те грешат. Състоянието изостава от поколение или повече.\nНо по-важното беше, че връзките, на които тази страница от съвети ми изпрати, се оказаха още по-полезни .. те ме насочиха да открия още по-страхотно съдържание!\nЕто, позволете ми да разширя това и да ви разкажа за готините неща, които открих в тази сърфираща сесия, която започна с гореспоменатата статия в блога на Патрик -\nEmergent Ventures, които ме накараха да открия нов подкаст - Разговори с Тайлър:\nТова е стипендия за подпомагане на предприемачи с идеи с висок риск и висока награда. И така, докато проверявах този уебсайт, се натъкнах на подкаста на Тайлър Коуен - Разговори с Тайлър. Беше вълнуващо да открия този подкаст, тъй като сега ще мога да знам как мисли един от най-известните икономисти на нашето време… въпреки че неговият блог по икономика е до голяма степен неразбираем за мен.\nОттогава слушах два негови подкаста (единият със Сам Алтман, а другият с Питър Тийл), изтеглех още един (с Vitalik Buterin) и съм напълно развълнуван за още!\n2. Споменаването (n + 1) на Pioneer, което най-накрая ме накара да попълня първото си заявление за Pioneer:\nОт уебсайта на Pioneer -\n„Разграничителят на Ivy League не е учебен план. Това е марка и мрежа. Pioneer има за цел да мащабира тези елементи. Нашата цел е да изградим децентрализирана мрежа от млади, креативни и изключително мотивирани външни хора, които не се вписват в традиционната система. "\nСега това също искам!\nТрябва да кандидатствате с всеки проект, който чувствате, и след това да се състезавате с вашите колеги Pioneers за най-добрия постигнат напредък. Кандидатствах за този месец на турнира с моя бюлетин Good Surfer (за който накратко ще говоря).\n3. Какво трябва да направите с живота си от Алексей Гузей:\nТова е най-гъстата статия, с която съм свързана на тази страница. Той е напълно изпълнен с връзки към други готини, интересни статии и съвети в интернет. Ако имаше класация на най-добрата статия в мрежата, която взе предвид линковете, присъстващи в статиите, тази статия със сигурност ще е начело на този списък!\n4. Блогът на Алексей Гузей:\nОткрих и Алексей Гузей в тази сърфинг сесия. Той е особено вдъхновяващ, защото славата му е много самостоятелно направена. Това е неговият блог. Той живее в Русия, но брои Военноморския Равикант, Патрик Колисън и Майкъл Нилсън сред своите последователи в Twitter, от които има само 1272 към момента на писането (Това е толкова хубаво да си част от ранна кохорта от нещо страхотно!).\n5. Подкаст за хардкор история:\nРазвивайки се през уебсайта му, открих още един страхотен подкаст - Hardcore History от Дан Карлин. Намирам историята за интересна и исках да поддържам връзка с темата, откакто прочетох кода на Да Винчи на Дан Браун в деветия стандарт. Този подкаст изглежда е просто нещото, което исках!\nСъщо така видях, че Алексей говори много и свързва блога на Gwern. Това е друго нещо в списъка ми за сърфиране сега.\n6. акаунтът на Патрик Колисън в Twitter:\nСъщо така проверих Twitter на Патрик и изглеждаше месен. Преминавайки през него -\nми показа, че работната култура на Stripe е особено добра.\nме накара да открия подкаста Minds and Machines от Andrew McAfee. Той е интервюирал Патрик Колисън, Ерик Шмид от Google и Рийд Хофман. (Да, аз обичам подкасти! Не мога да чакам следващото си пътуване до 90 минути до и от колежа, когато мога да ги слушам!: P)\nГоворейки за важността да правиш това, което обичаш, Стив Джобс веднъж каза:\n„Единственият начин да бъдете истински доволни е да вършите това, което смятате, че е чудесна работа. И единственият начин да свършите чудесно работата си, за да обичате това, което правите. Ако все още не сте го намерили (това, което обичате), продължете да търсите. Не се примирявайте. "\nДобре, това е добре и добре. Но къде да гледам? Как да търся това, което обичам, г-н Джобс ??\nВярвам, че сърфирането в Интернет може да бъде отговор.\nПроверката на всички онези уебсайтове и всички тези статии, които ви вдъхновяват, се чувствате като стъпка в тази посока.\nАко прочетете и видите хората да правят това, което обичат, или чрез статия, която са написали, или продукт, който са направили, ви кара да искате да ги имитирате. Кара те да изпитваш желание да бъдеш също толкова страстен за нещо в живота си.\nИ най-вече - дава ви мотивация. Дава ви мотивация да работите по-усилено, когато физическата среда около вас няма. Може да коригира ефекта от наличието на лоша, вдъхновяваща, злополучна среда.\nАко смятате, че не можете да намерите добро съдържание в Интернет, може би разгледайте безплатния ми имейл бюлетин - Good Surfer:\nВ този седмичен бюлетин опитвам различен подход, за да отговоря на въпроса „Как да сърфирам“ - като ви изпращам интересните неща, които открих след седмица и ви разказвам как ги открих.\nМоята цел с този бюлетин е да ви помогна да станете по-добър Интернет сърфист и по този начин да се насладите на предимствата на това да бъдете по-добър читател.\n„Да се развиеш в самообучаващ се през цял живот чрез ненаситен прочит; проявявайте любопитство и се стремете да ставате по-мъдри всеки ден. ”- Чарли Мънджър\nКажете ми вашите мисли за подхода, който обсъдих в тази статия, като коментирам по-долу. Или можете да се свържете с мен чрез Twitter или LinkedIn или да ми застрелите имейл на nityeshagarwal [at] gmail [dot] com. Също така, можете да ме последвате в Twitter; Няма да спам, който храниш.\nКак да разбера дали връзката ви е в проблемКак да станете писател на свободна практика: От дневна към дневна работаКак да изпратим софтуерен проектКак да изградим творчески екип - начинът на Стив Джобс.Прогнозиране: как да открием остатъците?\nКак да подобря уменията за код? Как мога динамично да добавя имена на домейни към уебсайт? Как мога да печеля пари от приложения за Android? Как мога да науча програмиране на C лесно и бързо? Как разработчиците на приложения печелят пари?


Предизвикателство № 3 : Прочети "изоставена" книга\nVampire Ladies :: Книжни предизвикателства\nby raponchi on Пет Авг 14, 2015 12:37 am\nТретото предизвикателство, което отправям към вас е свързано с вашата упоритост.\nПредизвиквам ви да дадете шанс и да прочетете :\n1. книга, която масово не се харесва от читателите и навсякъде по сайтовете, блоговете и форумите преобладават критични мнения, коментари и ревюта за нея.\n2. книга, която сте зарязали в още в началото или до средата преди месеци или години по една или друга причина.\nВ коментар тук се запишете за участие и посочете заглавията, на които сте се спрели.\nВсеки от вас може да избере една от двете точки по която да се включи или и двете.\nВ края на предизвикателството всеки от вас трябва да напише кратко мнение за книгата, която е прочел, в което да уточни дали впечатленията му за нея съвпадат напълно с тези на мнозинството или не (ако сте избрали точка 1) или дали вторият опит да прочете изоставената книга е бил успешен, дали я виждате по различен начин и дали си е заслужавало да й дадете втори шанс (ако сте избрали точка 2).\nСпоред мен си е чист героизъм да се заинатиш и да прочетеш книга, която е масово оплювана или не ти е на сърце. Всеки, който докара до край предизвикателството за мен ще е победител.\nВсе пак накрая ще направя анкета, в която потребителите на форума ще изберат измежду всеки участник в това предизвикателство, този който заслужава титлата "Твърдоглав и жертвоготовен читател".\nСрокът в който може да се включите е от 14.08-30.08 на обяд.\nПожелавам ви успех! Ще ви е нужен. :)\nДата на регистрация : 08.09.2014\nRe: Предизвикателство № 3 : Прочети "изоставена" книга\nby ponichka on Вто Сеп 01, 2015 10:50 pm\nЗдравейте, виждам, че срока за участие е изтекъл, но никой не се е включил. Бих искала да попитам дали може да се включа макар и със закъснение, защото имам книгата Криле на Ейприлинг Пак, която ми беше подарена миналата година и за нея четох мнения, че е много тъпа и май отговаря и на двете условия.\nДата на регистрация : 01.09.2015\nby raponchi on Сря Сеп 02, 2015 8:12 pm\nНяма проблем да се включиш.\nby ponichka on Нед Сеп 06, 2015 6:50 pm\nЗа предизвикателството прочетох книгата Криле. За нея четох, че е много глупава и тя беше най-много пъти спемавана като изобщо най-лошата книга. И след близо година умуване, аз реших да я причета. Книгата не е дебела, но се чете бавно,защото е скучна и глупава. Има добра заложена идея, но иначе хич не я бива. Чела съм и други подобни книги, които не са някакво революционно чудо, но компенсират с нещо - смях или приятен стил на писане. Според мен тази книга е едно огромно недоразумение и огромназагуба на пари за тези, които са си я купили и за тези, които са я издали. Скоро съдим по тази книги, вече е възможно буквално всеки да стане писател дори необразовани хора. Тази авторка трябва да е необразовани след като не знае, че растенията също дишат. Те изпускат въглероден дискусии и движат кислород също като нас. Обратното е когато фотосинтезата, а доколкото разбрах главната героиня не беше зелена. Според мен човек да чете тази книга е същинско самомъчение.


Работодателят се уведомява предварително за отпуск на учащ\nИма ли някакъв специален начин, по който трябва да казвам на работодателя си, че ще ползвам отпуск за учене, при положение че той знае и ми е казал, че няма да има проблем да я ползвам? Каква е процедурата за вземане на този отпуск, има ли и неплатен такъв?\nПравото на работници и служители, които са студенти или ученици, да ползват отпуск за обучение е гарантирано от българското законодателство. Норми за него могат ...\nПрез днешния ден не е препоръчително за вас да предприемате нищо съществено в материално отношение, освен ако не е крайно наложително. Срядата е изключително благоприятна за спестяване на средства, така че не пропускайте тази възможност. Анализирайте и направете правилна преценка на текущата ситуация в професионалната сфера. Някои неочаквани събития в професионалната сфера ще имат положителен ефект за вас в настоящия ...\n== ВРЕМЕТО В БЪЛГАРИЯ НА 11.04.2012, сряда\nДнес над страната времето ще бъде предимно слънчево. Над Западна България около и след обяд ще се появи разкъсана средна и висока облачност. Ще духа слаб югоизточен вятър. Дневните температури ще се повишат и максималните ще са между 14 и 19°. Слънцето в София изгрява в 6 ч. и 51 мин. и залязва в 20 ч. и 3 мин. Продължителност на деня 13 часа и 11 минути. Луната изгрява в 0 ч. и 47 мин. и залязва в ...\nНова версия за смъртта на Уитни Хюстън\nЛекари поискаха от полицията в Лос Анджелис да преразгледа версията за смъртта на Уитни Хюстън, тъй като смятат, че певицата се е "сварила жива" в кипяща вода, предадоха агенциите. Лекарите обясняват смъртта на легендарната певица с горещата вода във ваната, където било намерено тялото й. Дори няколко часа след смъртта й водата във ваната достигала 34 градуса по Целзий, което може да е причинило смъртта й.\nИначе версията е, че американската ...


Securebit Technologies Премахване\nКакво е Securebit Technologies?\nSecurebit Technologies е фалшив антивирусна програма, която се разпространява по целия свят и може да зарази всеки компютър. Програмата получава достъп до компютри с помощта на социално инженерство тактика. Веднага след като разберете за съществуването на този злонамерен софтуер на вашата система, трябва да се грижи за него. Това е злонамерена програма, която трябва да премахнете без никакво съмнение.\nТочно както повечето от нелоялните антивирусни програми, Securebit Technologies използва фалшив скенер и се преструва, да се търсят инфекции на вашия компютър. След това той се опитва да докаже, че системата ви е заразен и ви се нуждаят от помощ за това. Целта на това е да ви плащат за така наречените пълната версия на Securebit Technologies. Той обещава да се отърве от всички злонамерен заплахи, но в действителност той само се стреми да открадне парите си. Програмата също така може да опитате да извлечете си на разстояние от заключване на екрана на компютъра и кандидатства за определена такса за да получите вашия компютър отключена.\nКак Securebit Technologies работа?\nSecurebit Technologies е фалшив антивирусна програма, която поставя като легитимен заявление за сигурност с цел да открадне пари от доверие компютърните потребители. Securebit Technologies май изглежда да изглеждат и работят като истински сигурност инструмент, но в действителност, този фалшив сигурност софтуер е няма възможност за предоставяне на истински компютър сигурност функции. Securebit Technologies е не може да открие и деинсталирате всякакъв вид зловреден софтуер заплахи, защото това е риск за сигурността, самата. Securebit Technologies трябва да бъде отстранен от системата на засегнатите компютър веднага след откриване с прилични анти-малуер приложение. Основната цел на Securebit Technologies е да убеди целевата PC потребителите да купуват така наречената пълна версия на продукта си фалшив софтуер.\nСлед като тайно инсталиран на заразения компютър, Securebit Technologies писти изкуствена система сканира и показва фалшифицирани изскачащи предупреждения. Фалшиви система сканира стартира Securebit Technologies доклад различни различни злонамерен софтуер инфекции открити на Компютъра за да се направи жертвата мисля, неговия компютър е засегнат от множество сигурност инфекции. Страшно изскачащи предупредителни съобщения, показвани от Securebit Technologies уведомява жертви за въображаеми компютърни проблеми, свързани с опростен компютър.\nНещо повече Securebit Technologies показва фалшив поп нагоре който се появява точно над лентата предупреждение за много инфекции намерени и препоръчва да изпълните пълно сканиране на системата, за да почистите вашия компютър със задачи. Ето как съобщението изглежда така:\nТова съобщение, нито резултатите от сканирането на Securebit Technologies предупреждават за реална инфекции. Те се използват само за да ви изплаши и да мислите, че компютърът ви е в риск. Както вече споменахме какво прави този измамник различен от други измамник програми е, че той също използва компютър заключване на екрана. На заразения компютър система обикновено е заключена няколко минути след тичане система за сканиране. Заключване на екрана прави невъзможен достъпа до някоя от вашите програми и прави системата ви напълно безполезни. Съобщението, което се появява на екрана отново предупреждава за многобройни открити заплахи. Ако ти се обадя броя при условие в изскачащ прозорец или компютър заключване на екрана за помощ, ще ви бъде предложена да инсталирате своя софтуер който струва $49.99. За съжаление ако плащате вие ще загубите тези пари.\nВие трябва да премахнете Securebit Technologies от вашата система, ако сте забелязали в на вашия компютър. Трябва да убие процеси Securebit Technologies с помощта на диспечера на задачите. Тогава ние препоръчваме сканирате вашата система с уважавани противошпионска програма, като Spyhunter и премахване на всички инфекциозни файлове.\nИзтегляне инструмент за премахванеза да премахнете Securebit Technologies


ЦВЕТАН ДИКОВСКИ: Юли 2007\nТази публикация е изготвена по повод 130 години от обесването на Васил Левски - йеродякон Игнатий и е публикувана като дипляна. Аз съставих текста, а активистите на две местни политически структури финансираха нейното публикуване. Дипляната е разпространявана няколко години подред на обществени начала в дните около кончината на Апостола. През 2012 година текстът излиза и на страниците на общинския вестник "Долина", гр. Казанлък.\nАпостолът на свободата Васил Иванов Кунчав - Левски е роден на 18 юли 1837 година в Карлово, в семейството на обеднял занаятчия. Осем годишен тръгва на училище, 14-годишен остава без баща.\nПрез 1852 г. майката Гина Кунчева предава младежа на грижите на своя брат архимандрит Василий – таксидиот на Хилендарския манастир, за да го изучи в училище. През 1855 г. двамата се преместват в Стара Загора, където Васил учи в частното класно училище, а по-късно и в курс за свещеници.\nАрхим. Василий обещава да го изпрати да учи в Русия, ако стане монах. През 1858 г. в Карлово Левски приема монашество под името Игнатий, а през 1859 г. става дякон.\nОколо 1861 г. попада под влиянието на революционните идеи на Г. С. Раковски. В тях той намира своето призвание и смисъла на живота си.\nСлед като се убеждава, че желанието му да учи няма да се осъществи, през пролетта на 1862 г. напуска Карлово и се присъединява към първата българска легия, организирана от Раковски в Белград. На 3 март с. г. взема участие в боевете с местния турски гарнизон и проявява изключителна храброст. По време на ученията, заради ловкоста и смелостта си, е наречен Левски.\nСлед разтурянето на легията през 1863 г. се прехвърля в Румъния, откъдето скоро се завръща в България. Заподозрян и наклеветен от вуйчо си, е хвърлен за няколко месеца в пловдивския затвор.\nОт 1864 до 1866 г. учителства в с. Войнягово – Пловдивско. Наред с това води революционна пропаганда. Заподозрян от властите, през 1866 г. заминава за Северна Добруджа.\nПрез пролетта на 1867 г. Левски се вкючва в четата на П. Хитов, като знамносец, по препоръка на Раковски. През лятото на същата година изминава с нея целият ú труден път до сръбската граница.\nПрез 1868 г. се включва във втората българска легия. През този период революционните му идеи изкристализират окончателно в идеята за всеобщо въстание и отричане от четническата тактика. Наред с това, Дяконът е осъзнал опасността от това, България да бъде освободена от друга държава.\nВ края на 1868 и през 1869 г. прави две обиколки из България, като при втората започва да основава революционни комитети.\nВремето от 26.08.1869 до 26.05.1870 г. той прекарва в Румъния, където полага усилия да обедини различните идейни течения сред българската емиграция. Принуден е да отстоява своята идеология пред всички. През този период е образуван Българският революционен централен комитет – БРЦК. Негово ядро са Левски и Л. Каравелов.\nПрез 1870 г. започва третата обиколка на Апостола из поробена България. През нея той продължава да организира революционни комитети и да подготвя бъдещото въстание.\nСледващата 1871 г. изработва проектоустав и проектопрограма на БРЦК и ги изпраща на революционния комитет за обсъждане.\nПровежда реорганизация на Вътрешната революционна организация - ВРО, наред с местните комитети са изградени и окръжни.\nИзграждането на ВРО продължава с неотслабващи темпове до есента на 1872 г., когато на 22.09. е извършен обир над турската държавна поща от група комитетски дейци начело с Димитър Общи.\nСлед този акт, някои от участниците, попаднали в ръцете на турската полиция, проговарят. Така властта разбира за съществуването на мрежата от революционни комитети. Между проговорилите са Тодор Кръстев, Иван Л. Фурнаджиев, Димитър Общи и др.\nЛевски, който по това време се намира в Тракия, разбира, че организацията е в опасност.Той се отправя за Ловеч, за да спаси каквото може. Намеренията му са, да прибере комитетската архива и да замине за Влашко.\nВъпреки, че цялата турска полиция е на крак и ситуацията е изключително опасна, на 24.12.1872 г. Дяконът е в Ловеч, където се настанява в дома на Николчо и Марийка Сиркови.\nНа 26.12.1872 г. напуска Ловеч заедно с Николчо Цвятков. В самара на коня е зашит комитетският архив. По пътя сред ловешките лозя срещат полицейски патрул. Краткият разговор предизвиква подозрението на турците, от което следва проверка на Къкринското ханче.\nВ утрото на 27 декември ханчето е обградено от турска потеря. След като разбира, че е обсаден, Левски прави опит с два револвера да разкъса обръча, но е ранен в лявото ухо и след кратка схватка е заловен.\nНа разпита в ловешкия конак Апостолът се представя за търговец от Влашко. Въпреки побоя Н. Цвятков и Х. Цонев, заловени с него в ханчето, отричат да го познават. Тук той не е разпознат и е изпратен в Търново.\nВ Търново, след очна ставка и след като му показват неговата снимка, Дяконът най-после признава, че е Левски. От там под усилена охрана е изпратен в София.\nСъдът продължава от 4 до 8 януари 1873 г. Левски е изправен пред съда с доказателствата от заловени комитетски книжа и показанията на погазилите клетвата си бивши съратници. Той се държи мъжествено и поема цялата вина върху себе си. По време на цялото следствие, той не издава никого от многобройните комитетски дейци, с които е работил.\nНа 14.01.1873 г. председателят на съда Али Саиб паша изпраща до великия везир в Цариград съобщение, че “водителят и организаторът на бунта\nВасил Дякон Левски” е осъден на смърт чрез обесване. Според тогавашната практика, присъдата трябва да се потвърди от султана.\nНа 22 януари султанът подписва фермана, с който потвърждава смъртната присъда на Апостола.\nСутринта на 6 февруари /19 февруари нов стил/ 1873 г., след като е изповядан и причастен от свещеника Тодор Митов, Васил Левски е обесен край гр. София.\nСпоред изследванията на историци, все повече добива гласност версията, че е погребан край олтара на софийската църква “Св. Петка Самарджийска”.\nТака завършва жизненият си път един от най-героичните синове на българския народ Васил Иванов Кунчев – Левски, Апостолът на българското революционно Възраждане. Личността му, въпреки всички опити за сравнение, няма еквивалент в световната история. Наш дълг е да пазим жив спомена за делото му и да следваме неговите завети.\nПреди да направиш аборт (Писмо до едно бременно момиче)\nВ началото на 2007 година в общественото пространство отново се вдигна шум около проблема за абортите. Това е по повод епитимия, наложена от сливенски свещеник на акушерка извършвала аборти. Намериха се много хора, критици, които казаха, че Църквата трябва да си седи в ъгълчето, където я е натикала държавата и да не се обажда. Те не съзнават, че на нея точно това и е работата. Една от важните й задачи е да съхрани живота, защото шестата Божия заповед гласи: "Не убивай!" Тъй като темата не ми е безразлична, аз избрах епистолярния жанр, за да се обърна към всяка жена, към всяко момиче, помислили за такава възможност. Направих го с цел, да подтикна към размисъл за ценността на живота. Ако по този начин успея да спася поне едно дете, значи че думите ми не са отишли на вятъра. Този разговор е воден и на живо и в един от каналите за уеб-чат. Писмото излезе на страницата на електронен бюлетин "Литернет".\nКакто повечето са информирани, в чата се вихрят само откачалки и престъпници, или недорасли тийнейджъри. Да, ама не! И там могат да се водят съдържателни разговори. Един такъв съдържателен разговор, ме накара да се замисля по един сериозен въпрос: имат ли децата право на собствен избор на религия. Въпросът бе поставен от една млада майка, с която се зачатихме. Статията излезе в "Православие България" с променено заглавие и корекции в текста.\nИлюстрация - “Оставете децата да дохождат при Мене...” /Марк 10:14/\nОбикновено се отнасяме с подозрение и пренебрежение към IRC-чата. Всъщност, нищо на този свят не е само черно или само бяло. Моята практика показва, че и този вид чат може да бъде използван за полезни и сериозни неща.\nIRC ми помогна да разбера, че тази форма на комуникация също може да бъде използвана за хубави неща. „Срещах се” с различни личности. Имаше случаи, при които, след като се представя и спомена, че съм теолог, ми задаваха въпроси, свързани с вярата и практиката на Православието. Споделях това, което бях учил, своя скромен духовен опит. Дали успях да помогна на някого, само Бог знае, но поне се опитах.\nВеднъж в IRC ме заговори някаква непозната дама. Последва стандартното запознаство, научихме кой откъде е и с какво се занимава. Беше около тридесетгодишна. Като се осведоми за моето образование, събеседничката ми подхвана темата за православното възпитание на децата. Каза, че има четиригодишно момченце и така стигнахме до темата за обучението по религия в училище. Беше интересно да науча мнението на тази майка за това, което аз смятам за свое призвание и за приложението му в практиката. Тя, както и много други хора смяташе, че на децата трябва да им се даде право да избират. Постарах се да защитя своята теза. Но да отхвърлиш нещо добро, ако не си го видял?! Разказах й за положителните неща, които би могло да научи детето в часовете по религия. Обясних, че учим децата на онези важни неща, които формират в душите им всичко положително и създават за тях ценностна система възможност да видят, да оценят и разберат доброто, защото доброто идва от Бога.\nДокато обяснявах, акцентирах и върху петата Божия заповед, свързана с почитта към родителите. Като че ли моята събеседничка „m-ana” се засегна от нещо. Тя продължаваше да настоява за своето – детето трябва да има право да избира само.\nЗаговорихме и за негативите, ако липсва православно възпитание. Разбира се, моите примери бяха ярки, защото споменах секти, проституция, хомосексуализъм, алкохол, наркотици...\nВ контекста на разговора дамата сподели, че веднъж, когато минавала с детето покрай един православен храм, то започнало да я тегли към отворената врата на църквата: “Но аз го спрях и сега съм сигурна, че постъпих правилно!” Опитах се да възразя, но без особен успех. Разговорът не продължи дълго, защото я запитах, как ще постъпи, ако след време детето се увлече по някой от масово разпространените пороци или ако попадне в капана на някоя секта. Явно тя не беше подготвена за такива въпроси и се постара да приключи разговора по-скоро. Убеден съм, че тази млада жена не е единствената, която разсъждава по този начин. Не се наемам да гадая, какъв е процентът на родителите, които застъпват тази теза, но съм сигурен, че има и други. Що се отнася до избора, за нас няма съмнение, че правилният избор е Православието, но не всички споделят нашето мнение.\nТози разговор ме накара да се замисля сериозно. Питах се: Възможно ли е децата да получат това право, да избират сами към кое вероизповедание да се причислят? На каква възраст вече могат и трябва да направят своя избор?\nОт една страна, "m-ana" като че ли имаше право. Нали Бог е дарил на човека свободна воля, нещо повече, тя е част от Божия образ заложен у него? И все пак, за да направи своя избор, са му необходими, освен свободна воля, зрелост и познания за религиозните вероизповедания, между които ще трябва да избира. Когато опознаеш добре вероучението на православното християнство, римокатолическата доктрина, исляма, будизма, условно би могло да се допусне, че имаш някаква основа, върху която да направиш своя избор. Вероятно тази госпожа не се беше замисляла, как точно ще предостави на детето си възможността да избира. За мен беше ясно, че нейните познания дори за традиционното Православие са крайно оскъдни. Така тезата, която упорито защитаваше, претърпя едно голямо вътрешно противоречие: за да се даде на децата възможността да изберат своята религиозна принадлежност, те трябва да притежават обширни познания. Поставено по такъв начин, условието изисква, подрастващите в определен ред, систематизирано да бъдат запознати с най-разпространените световни религии. Но това не отрича изучаването на религия, дори напротив – изисква да има учебна дисциплина, която да въведе учениците в света на религиозните общности. Ако погледнем реално, то е много по-сложно от това да учат по един или два пъти седмично християнска религия или вероучение. Това поставя големи изисквания към образователната система, преподавателите и учащите.\nЕдин сериозен пропуск на тезата, която развиваше младата майка, е фактът, че само знанията за отделните религиозни вероизповедания са крайно недостатъчни, за да бъде направен верният избор. Причината е в това, че религиозната самоидентификация не включва само знание. Хората притежаващи духовен опит знаят, че религията в никакъв случай не е дело само на разума. Изборът не може да бъде направен без личното вътрешно преживяване, без присъединяване към обредите на съответната религиозна общност. Този проблем в християнската древност е имал своето мъдро решение. Онези, които са се готвели да приемат Кръщение – оглашените, са минавали определен период, първоначално са запознавали с истините на вярата. При тайнството Евхаристия са били допускани само до Литургията на словото. След прочитане на библейските текстове, оглашените е трябвало да напуснат. Днес тази практика е отдавна забравена. Но колко от религиозните общности у нас предоставят възможност за подготвителен период, свързан с опознаване преди приемане за пълноправен член? Тъкмо напротив! Съвременните протестанти от петдесетнически тип, например, ще се постараят да предизвикат всички възможни „личби”, за да приобщят към себе си някой търсещ човек. Наблюденията показват, че не само те подхождат по подобен начин. Явно така нареченият “свободен пазар” на религиите крие своите сериозни рискове. Рискове крие и това, че в България масово се предлага сектантска, окултна и сатанинска литература. Виртуалното пространство е поле за реклама на всякакви религиозни и псевдорелигиозни общности. Ето на това му казвам аз свободен избор! Дали майката, с която разговарях се е замисляла върху всички тези неща? Сигурен съм, че не.\nСвободният избор чрез Глобалната мрежа би могъл да бъде и сатанизмът. И не само чрез нея...\nИ все пак, възможно ли е един млад човек да направи свободен избор? А по какви критерии ще го направи? Няма никакво съмнение, че те твърде много зависят от фактори като домашно възпитание, среда, образование и пр. Но в такъв случай, тези критерии стават твърде субективни. Неопитният лесно би могъл да бъде подведен. Друг сериозен проблем е, че един живот не би стигнал човек да изпита всички вероизповедания, да се докосне до тяхната практическа религиозност, да определи – кое точно от тях му импонира. Не са малко случаите, при които млади хора прекарват години в търсене на верния път. Това лутане понякога отнема най-прекрасните години от живота им. Погрешните стъпки не са изключение. Днес всяка религиозна общност (предимно сектите) се старае да изпъкне сред другите, да привлече повече последователи. Всяка твърди, че тя предоставя верния път, че тя е носител на истината. Нещата загрубяват и от факта, че нерядко подтик за привличане на последователи са икономически причини – събиране на десятъци и щедри дарения. Методиките за привличане не винаги се изчерпват само с позволените от законите средства. А крайният резултат от такъв избор винаги е негативен. Той би могъл да бъде изгубено време, разбито семейство, провален живот, а понякога и много по-драстичен.\nОт изказаното дотук става ясно, че свободният избор, поне при сегашните условия в България е невъзможен. Няма равнопоставеност, няма познания, няма обективни критерии, по които да бъде направен. И все пак, ако хипотетично допуснем такъв избор, на каква възраст трябва да бъде направен той? В България по закон едно дете не може да подлежи на религиозно обучение без съгласието на неговите родители. Това означава, че докато то не стане пълнолетен и пълноправен гражданин на Републиката, не би могло да пристъпи към своя свободен избор. Но нали религията на човека е неговият начин на живот? А в годините на израстването и формирането му като личност, какви нравствени критерии ще му бъдат вменявани? Кой ще му ги вмени и по какъв начин?\nМного семейства се стараят да дадат добро възпитание на децата си, но без религиозни познания. Не казвам, че това е лошо или изцяло погрешно. Слабото място на тази практика е липсата на неоспорим авторитет. С израстването си децата попадат под чужди влияния: училището, улицата, приятелите и пр. Не е необходимо много - граденото с години в семейството може да се срути за броени дни. Различията в мирогледа, отчуждението и домашните конфликти също могат да допринесат за това. Идва моментът, в който родителят престава да бъде категоричен авторитет, а друг, който да го замести не е предвиден. В повечето случаи Бог и Неговият авторитет изобщо липсват във възпитателната концепция. Общоизвестно е, че там където Него Го няма, се появяват всевъзможни идоли. Идолите на младото поколение са неизброимо множество и в повечето случаи са негативни личности – топмодели, поп звезди, спортисти и др.\nПрактиката явно доказва, че преди детето да навърши своето пълнолетие, преди да пристъпи към извършването на своя свободен избор, то вече ще е затънало в нравствената безпътица и начинът му на живот ще стъпи върху нестабилни етични критерии и подражанието на кумири. Да си представим един осемнайсетгодишен младеж, на който казват: “Млади човече, ето, ти си вече пълнолетен, дойде време да избереш своята вяра!” Доколкото показват моята практика и личните ми наблюдения, много от младежите биха се изсмели на такова предложение. Никой на тази възраст не би се захванал тепърва с ученията на различните религиозни общности, да се рови в книгите, да посещава храмове, манастири и пагоди, за да направи своя избор. Неговото религиозно чувство отдавна ще е открило „заместители” на истинската духовност. В нашето технократично съвремие на религията и религиозното преживяване се гледа като на нещо неестествено, като на отклонение от здравия разум. Но щом в своята зряла възраст младите не могат да направят своя избор, тогава кога?\nЦърквата винаги ще сочи за пример подвига на светите мъченици Вяра, Надежда и Любов, достатъчно зрели за да направят верния избор.\nЯвно тезата на госпожа „m-ana” претърпя пълен провал. Така нареченият от нея свободен избор е една неосъществима на практика в живота илюзия. Дори ако го допуснем като някакъв вариант, че на децата трябва да им се дадат познания, върху които да направят своя избор...\nОт възможностите за този избор трябва да бъдат изключени всички общности, които биха могли да навредят. На децата трябва да бъде дадена възможност да се докоснат до религиозната практика на отделните изповедания. И все пак, кой може да гарантира, че дори при тези познания и опит, те няма да направят погрешна стъпка. Защото присъединяването към една или друга религозна общност зависи от много субективни фактори и не винаги тази която процъфтява е верния избор.\nКакво остава в такъв случай? Остава онова, което е изпитано и доказано от вековната практика и традициите: децата да бъдат възпитавани в християнски добродетели от най-ранна възраст. Да бъдат част от духовния живот на православната общност, да имат за пример подвига на християнските светци. Да имат пред очите си добри родители християни на които да подражават. Инак просто не се получава! Другият вариант е този на нравствените компромиси, на лутането, на похабената младост, на големите разочарования. Това доказва и опитът на стотици млади хора.\nЕдва ли някога пак ще срещна госпожа „m-ana” в чата. Днес нямам много време за чатене, а и тя едва ли би ми обърнала внимание, едва ли би изслушала всички мои доводи изброени по-горе. За мен още тогава след този разговор стана ясно едно: нейното момченце по някакъв, известен само на Бога начин, макар и несъзнателно, е направило своя избор. Смятам, че нищо нямаше да й коства, да го въведе в храма, да постоят заедно там, да усети атмосферата вътре. Дори нищо повече да не правят, това щеше да даде възможност детето да се докосне по някакъв начин до Православието. Но именно тази, която претендира за правото на свободен избор, в този момент е дръпнала момченцето за ръката и го е отклонила от верния път. Очевидно е, че тази млада жена, възпитавана в дух на атеизъм, никога не е чувала думите на Спасителя Христос: “...Оставете децата да дохождат при Мене и не им пречете, защото на такива е царството Божие. Истина ви казвам: който не приеме царството Божие като дете, той няма да влезе в него.” /Марк 10:14,15/\nДнес на мен не ми остава нищо друго освен да кажа: Дай Боже, някой ден, това момченце отново да намери вратите на храма! И дай Боже, в този момент, госпожа „m-ana” да не е до него, за да го дръпне отново назад! Дай Боже, това дете да стане добър християнин и да прости на своята майка, че тогава не му е позволила да влезе в Божия дом!\nТази статия отново е превод. Тя е откъс от книгата на забележителния психиатър, лекар и изследовател акад. Виктор Кандиба "Магия - Энциклопедия магии и колдовства". Цялата книга може да намерите на руски в сайта "Електронная библиотека по здорове, здоровому образу жизни и духовному развитию человека". Материалът привлече вниманието ми с актуалността на темата. Към него приложих свой коментар и го предоставих за публикуване в "Православие България". Там тя излезе със заглавие "Сатанисти". А ето и самата публикация:\nПрез 1997 година, на страниците на вестник “Лична драма” попаднах на изповедта на българско момиче привлечено в сатанинска секта. Приобщаването става, когато тя е била 15-годишна и е прекарала в общността около две години. Сатанистите използват нейното увлечение по р ок-музиката, както и обстоятелството, че е от разбито семейство и няма надеждна закрила. Нещата които описва, звучат ужасяващо и това кара много хора да се съмняват в тяхната достоверност. Става въпрос за групови сексуални оргии, вземане на наркотици, жертвоприношения на животни и пиене на животинска кръв, за жестока саморазправа с тези, които искат да скъсат с общността. Опитах да установя връзка с момичето чрез редакцията, но без успех. Впоследствие ми попаднаха и материали с преживявания в сатанински секти от чужди автори, в които много от елементите съвпадат.\nОбикновено хората смятат начина на обличане и литературата, която четат подрастващите, определящи се като сатанисти, за младежко увлечение или безобидно хоби. Свикнали сме да не обръщаме внимание и на графитите, изобразяващи пентаграми, обърнати кръстове или числото на дявола 666, да ги смятаме за младежка лудория или дребно хулиганство. Наблюденията на специалистите, обаче показват, че нещата могат да излязат от контрол и да се стигне дори до тежки криминални престъпления.\nВ подкрепа на това твърдение предоставям на читателите откъс от книгата на психиатъра акад. Виктор Кандыба – “Магия – Энциклопедия магии и колдовства”, или по-точно тази част, посветена на сатанистите. Фактът, който ме накара да преведа този материал е, че у нас много неща се премълчават. Кандыба поставя сериозно въпроса за криминогенността на младежите увличащи се от окултна и сатанистка литература. Към формите на сатанизъм той причислява и “Обединителната църква” на Муун и “Аум Шинри Кио” на Шоко Асахара. Нещата, които описва са част от суровата действителност в Русия, но методиките на сектите са идентични по всички краища на света. В България те действат под различни форми, а за някои от деструктивните култове не се знае почти нищо. Това в особена степен важи и за различните форми на сатанизъм у нас. Моята цел не е да всявам паника, а да подтикна обществото към размисъл, защото има над какво да се замислим.\n"В сценариите на западните филми много често представят сатанистите като групи от зрели възрастни хора, дали обет да служат на сатаната още в ранната си младост и занимаващи се през целия си живот с черна магия. Всъщност болшинството от тези съвременни сатанисти са подрастващи и млади хора не по-възрастни от 25 години.\nПрез 1991 година в Черкаск четирима средношколци увличащи се от спиритизъм и убедено вярващи в силата на дявола, примамват своята съученичка Наташа Л. в гората. Там я събличат, хладнокръвно й прерязват гърлото и вените на ръцете, изливат кръвта в стъклена банка, отпиват по глътка и заравят трупа в предварително изкопана яма.\nПрез 1992 година в Перми 17-годишен младеж е заклал колежка на майка си. Причината – сторило му се, че тя му “вреди” като изсмуква от него “черната енергия”.\nПрез 1993 година в Самара средношколецът Н. по време на урока в клас се нахвърля срещу учителката си с нож. Впоследствие в ученическата му чанта са намерени ловджийска брадвичка и личен дневник целият украсен със “сатанински” символи и признания от рода на “аз си продадох душата на Сатаната”.\nИзброените по-горе убийци са били признати от експертизите за напълно вменяеми. Те не са психично болни, нито наркомани. Като правило, болшинството от тях живеят в неголеми градове в провинцията.\nПосвещаването в сатанинската секта става по своеобразен начин: Бъдещият член се съблича гол и застава в центъра на “дяволския кръг”. Лидерът на сектата заколва животно (в повечето от случаите това е котка) и помазва с топлата кръв кандидата за сатанист, като рисува върху гърдите и гърба му обърнати кръстове. Всичко това става под мърморенето на тъжни заклинания. След това от косите на посветения отрязват снопче косми и го хвърлят в “свещения” огън, а той произнася клетва. Обличат новопостъпилия в черна безформена дреха и му поднасят да целуне човешки череп. От този момент той е приет за член на сатанинската религиозна организация.\nЖивотът в сектата е канонизиран в строго установен порядък: сборища на съмишлениците (най-често в мазета на частни домове), ритуали, четене на окултна литература. Вярата на сатанистите е свързана с постоянното очакване идването на кумир, който ще ги облече в земна власт и ще ги дари с безсмъртна душа. Сатанистите обичат да се занимават с така наречената черна магия. Само че, немалка част от техните “вълшебства” са най-обикновени фокуси. Преди години в Москва сред сатанистите много популярни са били трикове с разтопен оловен куршум. За да затвърдят убеждението, че обладават “сатанинска сила”, сектантите са изливали разтопения куршум в ръката си, без да получат изгаряния. Тайната на този номер е проста: преди фокуса върху дланта се нанася специална защитна смес, която за няколко секунди предпазва от изгаряне.\nВярата на някои сатанисти се заключава в това, че вършат всичко наопаки, извращават познатите им християнски атрибути – четат молитвите отзад напред, прекръстват се наобратно, носят обърнати кръстчета. Въпреки своята примитивност, за тях това е достатъчно. В техните виждания сатанизмът е своеобразна екзотична игра.\nКакто е широко известно, един от най-почитаните символи у сатанистите са три написани една до друга шестици. Смята се, че тези цифри притежават мистична свръхестествена сила. Навсякъде, където е възможно, сатанистите ги поставят като свой знак. При това те с особен фанатизъм се стараят да го направят преди извършването на някакво престъпление. Преди години в Латвия е зъдържан маниак, убил цяло семейство – мъж със съпругата му и двете им деца. Следствието установява, че той се е посветил на сатаната и се смята за негов слуга. Като доказателство за своята вярност, той е смятал да убие ни повече, ни по-малко от 666 човека.\nСъвсем неотдавна на една от пограничните застави около Памир войник на срочна служба, смятащ се за сатанист, застрелва от упор своите съслужащи с автомат, чийто сериен номер завършва на 666.\nПо мнението на много от специалистите, занимаващи се с изучаването на различни секти, перспективите за сатанистите в Русия са обнадеждаващи, може да се каже, че засега техния брой се увеличава абсолютно безконтролно.\nПри един показателен случай обстоятелствата се подреждат така, че майката твърде рано остава да отглежда дъщеря си сама. Вече в десети клас, Женя се прибира от училище и казва, че са поканени от чужденци да прекарат пролетната ваканция в Крим на семинар, на който младежи от различни страни ще обсъждан проблеми на мира и международната дружба. Нинел Константиновна решава, че съдбата е поднесла подарък на дъщеря й. Родителите получават твърдо обещание от организаторите, че атмосферата на семинара ще бъде базирана на високи нравствени принципи, че няма да се допуска тютюнопушене, употреба на алкохол и наркотици, както и сексуална разпуснатост. През 1992 година малцина имат възможност да изпратят детето си за седмица на почивка в Крим, а ето тук предлагат всичко безплатно. Само дето никой не предупреждава родителите, че там ще се провежда зомбиране и социално-психологическа преориентация на младежите в насока коренна подмяна на духовните ценности. След като прекарва седмица в Крим, Женя се завръща изпълнена с радостни впечатления и нескрит възторг от своите нови приятели американци, които високо оценили нейното ниво на развитие. Те дори я похвалили за прекрасното владеене на английския език, като казали, че притежава оксфордски акцент. Обещават и за в бъдеще да я поканят на интересни срещи в Санкт Петербург и на летен семинар в Прибалтика. През лятото Женя отново заминава на семинар, си спомня Нинел Константиновна, като прекарва там повече от месец. Когато се завръща, тя обявява, че Муун е месия, че й е предоставена честта да стане член на движението му и окачва на стената снимката на този месия.\nЛичността на Сан Мюн Муун и етапите от неговата биография са добре известни. Роден в Северна Корея през 1920 година. Като юноша се увлича от спиритизъм. Като навършва шестнадесет години, по собствените му думи, му се явява Иисус Христос, който сякаш му възлага великата мисия – спасението на човечеството. По-късно Муун започва да проповядва, че неговата кандидатура на вакантната длъжност – месия е утвърдена не само от Христос, но и от Буда и Мохамед. Ако се съди по биографията, той не е бил от кротките младежи. В юношеските си години три пъти е попадал в затвора за далавери и двуженство. Но адептите на “месията” обясняват това с гоненията срещу вярата. След емиграцията му в Южна Корея той отново е задържан за неплатени дългове и полова разюзданост. Според свидетелствата на негови бивши последователи, по време на богослуженията в неговата “небесна църква” се практикуват сексуални обреди, по времето на които става “пречистване” на жените. Според учението на Муун, грехът се е появил в света чрез Ева, която е съгрешила с Луцифер, сиреч със сатаната. За да се освободи от този първороден грях, който лежи върху нея, за всяка жена има само един способ: да встъпи в полово общение със съвършения мъж. А по-съвършен мъж от Муун няма и не може да има. Муун успешно съвмещава проповедта си за духовното възраждане с успешни бизнес начинания. След като спестява приличен капитал, той се пренася в САЩ, където внася парите ню-йорксата банка “Чейз Манхатън” на свое име. Американското правителство проявява интерес към произхода на парите и отправя запитване за целите и данъчното облагане на този капитал. Така през 1984 година Муун отново се озовава зад решетките. Понастоящем той заедно с жена си многочисленото си семейство безоблачно живее в разкошно имение в щата Ню Йорк. |Недалеч от имението се намират студентското градче и Обединителната църква. За дейността на цялата организация се харчат около 15 милиона долара годишно.\nПървоначално новите приятели на Женя създават у майката положителни впечатления. Те се държат учтиво, усмихват се, разменят си приятелски прегръдки и потупване по рамото. Впечатлява я също, че не пушат, не пият алкохол, говорят за усъвършенстването на човешкия род, за екологичните проблеми, за нравствено възраждане. В сектата на Муун независимо от привидната демократичност се съблюдава строга субординация. Всеки новопостъпил е подложен на системен контрол от по- старши в йерархията. “Духовната майка” на Женя – англичанката Маргарет Холивуд се оказва очарователна жена, на вид толкова крехка, че у Нинел се заражда неволното желание да я защити от бурите на живота.\nПървите тревожни симптоми се появяват по времето, когато Женя завършва единадесети клас. Майката забелязва, че дъщеря й си е развалила успеха. Тя решава да поговори с “духовната майка”, Нинел вече е наричана “физическа майка”. “Аз разбирам, че сърцето я тегли към вас, но помогнете, дайте й да получи образование!” Моли тя: “Но как, ние не сме против!” - отвръща с лъчезарна усмивка Маргарет: “Не трябва да бъдем егоисти, не трябва да пречим на свободния избор на детето. Тя не е играчка!” В този момент Нинел Константиновна осъзнава, че по някакъв непонятен мистичен начин, смисълът на целия й живот, всички нейни надежди и очаквания са се озовали в ръцете на ръководителите на сектата.\nВместо професионално образование сектата предлага свое. Има литература, предназначена за ползване от всички, а има и специализирана за напреднали. Една от главните книги на муунистите: “Традициите”, е издадена на английски език. Веднъж Женя я забравя отворена на масата. Майката е заинтригувана и решава да я прегледа. Книгата представлява сборник от своеобразни инструкции, които направляват живота на мууниста от игрев до залез, от раждането до смъртта: как да се държи в присъствието на “централна” личност, как трябва да се поклони, в каква поза да се моли и т. н. Цялостното съдържание на книгата е систематизирано в насока напълно да подчини волята на човека, да разруши духовната култура, към която принадлежи по рождение и възпитание и да я подмени с културата на източния деспотизъм.\nЗа членовете на сектата на Муун има две основни занимания: фандрайзинг – събиране на средства за нуждите на Обединителнана църква и витнесинг – привличане на нови членове. Муунистите, спечелили за сектата много пари и обърнали в своята вяра не по-малко от трима нови членове, получават благословията на Муун да създадат семейство. В сектата се практикуват масови венчавки, но за кого ще се венчаят, новобрачните разбират чак по времето на самия обряд. Естествено, не може и дума да става за романтична любов. Тя се преследва строго.\nПрез месец август следващата година в пансионата “Стрелна”, в обстановка на строга секретност се извършва т. нар. “исторически празник на любовта” – церемония на Благословението. Десетки двойки подбрани от “преподобния” Муун, втъпват в брак. Само с неимоверни усилия, майката на Женя успява да предотврати нейното сгодяване. Известни са случаи, при които в изкусно изплетената паяжина на сектата попадат и семейни хора. В такъв случай, обикновено нещата приключват с развод (приключва гражданския брак, валиден до този момент - бел. прев.). Що се отнася до родителите, чиито деца са станали жертви на лъжепророка, проблемът е сложен.\nВсъщност любопитсво буди и самата история на появяването на сектата на Муун в Русия. През април 1990 година седемдесетгодишният Сън Мюн Муун е приет от тогавашния президент Михаил Горбачов. След това “Обединителната църква” развива активна дейност. Образът на Муун се появява на телевизионните екрани, по страниците на вестниците се нижат многословни интервюта с “преподобния”. Тяхното съдържание се изчерпва най-вече с откровена самореклама.\nМуунистите канят на своите събирания и майката на Женя. Явно имат голямо желание и тя да стане член на движението, даже я определят за длъжност председател на родителския комитет. В сектата на Муун има разработени много програми, предназначени за обработка на различни категории хора. Една от тях – “Домашна църква” – поставя като условие за духовно възрастване на новообърнатия, да въвлече в общността останалите членове на семейството. За идеал се смята ситуацията, в която цялото семейство, заедно с имуществото и парите е под пълното влияние на “църквата”. Когато сектантите видят, че собствените им родители не се поддават на въздействия, те спокойно се разделят с тях. Някои подрастващи напускат близките си в деня, в който получават паспорта си.\nВ този важен ден, майката на Женя заминава за вилата, а дъщерята трябва да дойда по-късно. Но тя не пристига. Когато обхванатата от безпокойство жена се прибира в къщи, намира бележка: “Мамо, ти не ме разбираш, но аз те обичам и именно от любов към теб си тръгвам от къщи!” Когато майката пристига в щаб-квартирата на муунистите, дъщерята крещи в лицето й: “Защо си дошла тук? Веднага си върви!” Женя отсъства от къщи цяла година. Сектата става нейното семейство, подслон, храна, облекло – всичко това получава от общността. В замяна на това тя поема определени задължения. Задачата й е да събира волни пожертвования на улицата. С големи усилия майката успява да я върне в къщи, но не и към предишния начин на живот. В къщи Женя само нощува, останалото време прекарва в сектата. Както и преди не учи, не работи, или по-точно работи само за общността. Тя живее в очакване на момента, в който напълно ще се освободи. За целта трябва да спечели доверието, да заслужи благоволението на преподобния Муун и да получи благословение за брак...\nСкандално известната секта “Аум Шинри Кио” * е заподозряна в отравянето с нервно-паралитичен газ на няколко хиляди японци. Своята дейност в Русия тя започва с наемане на помещение в една детска градина. Шестнадесет японци наемат стая в обикновена детска градина № 468 на улица “Дибенко” в Москва и започват да провеждат там странни обряди, напомнящи утренната медитация на йогите. Първоначално се събират около 30 – 40 човека, мърморят някакви молитви, спят направо на пода. Василий Чернишев, който работи в сектата като преводач, свидетелства по-късно, че представители на “Аум Шинри Кио” са се срещали с представители на руските власти на различни нива – от Руслан Хазбулатов до Юрий Лужков. Разговорите са на тема построяването в Москва за тяхна сметка на макаронена фабрика, завод за производство на калкулатори и болница...\nБез особени проблеми “Аум” успява да се регистрира в Министерството на правосъдието на Руската федерация като религиозно обединение и така е освободено от плащане на данъци. Впоследствие се изяснява, че регистрацията е извършена с помощта на фалшиви документи. Сектантите получават пакет с лицензи от Министерството по иноформацията и печата на РФ за издателска дейност, за тиражиране на вестници, за излъчване на телевизионни и радиопредавания “Евангелие от светите небеса”. Почти три години продължава всекидневното излъчване на проповедите на гуруто Шоко Асахара, както и на неговата музика в изпълнение на симфоничен оркестър “Кирен” по радиостанция “Маяк”. Нейното ръководство заявява: “Който плаща, той поръчва музиката”. Японците почтено заплащат ползването на ефира, общата сума на сделката възлиза на 2,4 милиона долара. Броят на привържениците на Шоко в Русия бързо нараства. Родителите, чиито деца са напуснали семействата, зарязали са учението и са заровили глава в учението на Асахара, започват да бомбардират с жалби всички възможни институции: от прокурора на Москва до руския президент. Във връзка с това Московската прокуратура в продължение на година провежда проверка на дейността на сектата. Появяват се все повече свидетели, които разказват за това, което става вътре в “Аум Шинри Кио”.\nЕто какво споделя студентката Светлана Ч.: “От 25 октомври 1994 година ние със съпруга ми се настанихме в един от московските центрове на “Аум Шинри Кио” на “Звездния булевард” и заживяхме там. Всичките си пари и ценни вещи давахме на монасите. Аз разбирах, че с мен тук правят нещо страшно. Прекарах в сектата около месец. Когато монасите разбраха, че с думи няма да ме убедят, ме заставиха да надяна така наречения шлем на спасението. Това е някаква шапка с електроди, която посредством кабел е свързана с компютър. Престоях с този шлем на главата около шест часа. Когато в началото го поставих, пред очите ми се появиха силни светлинни отблясъци. Имах усещането, че очите ми ще излязат от орбитите. Постоянно ги закривах с ръце. Получих силни обгаряния на челото. У тези хора, на които постоянно им поставяха този шлем се появяват незарастващи язви на челото. Забраниха ми да общувам със съпруга ми, даже не можех да го докосвам. Той коренно се промени, стана много груб. Вече можеше да говори само за учението на Асахара. Възможно е да са му повлияли тези таблетки “витамини”, които ни даваха преди инициативите. Хората в центровете спяха на пода върху одеяла и от сутрин до вечер четяха книгите на Асахара. Особено опърничавите за няколко денонощия ги затваряха в специална стая без прозорци в която няма нищо освен голи стени. Не ги пускаха от там и ги биеха с палки”.\nЕто и откъси от показанията пред Дзерджински районен съд на Борис Афанасиев, 61 годишен, валхорднист, работил от началото на 1994 година в симфоничен оркестър “Кирен”. “Пристигнахме със самолет на гастрол в Япония на 8 декември миналата година. На 16 декември около осем часа вечерта ни отведоха в някакъв железен хангар в подножието на планината Фудзияма и започнаха да раздават картончета с номера. Вътре видяхме наредени матраци. Заповядаха ни да легнем. Легнах без да се събличам. От тавана капеше някаква гъста, воняща гадост. Може да е било просто воден кондензат, а може да е било и химическо вещество. Изведнъж матракът под мен започна да вибрира. На всички легнали заповядаха да си завържат очите да надянат слушалки, от които гърмеше някаква музика. Издържах около четири часа. След това кръвното ми налягане се покачи, обхвана ме ужас и аз избягах от хангара на улицата. Имах усещането, че са ни подложили на обработка с някакъв газ. Когато на улицата изведоха и тези, които прекараха повече време върху матраците, беше ужасяващо зрелище. Някой от излезлите оркестранти ни каза, да не се опитваме да бягаме, защото могат да ни качат на планината и да ни убият”.\nВърховната прокуратура заведе дело против “Аум Шинри Кио” за извършени углавни престъпления. След направения обиск във филиала на сектата на “Петровка” № 14 са иззети множество пакети с непознато по състав бяло вещество. След това там избухва страшен пожар. Една от целите на следствието е да изясни, дали сектата е готвила свои адепти на подмосковските военни полигони и свързана ли е с кражбите на компоненти за отровни газове от руските складове. "\nПри описанието на случаите от сектата на Муун и “Аум Шинри Кио” акад. Кандыба дава ценни сведения за методиките на привличане и задържане ползвани от техните мисионери и вербовчици. Психооръжията на сектите са тема, по която малцина си позволяват да се заровят в истината. Дали от страх, дали от предпазливост не мога да кажа. Убеден съм обаче, че голяма част от действащите у нас секти престъпват закона. Те са тук за да елиминират българската духовност, да откъсват хората от традициите, да разединяват и рушат. За съжаление и досега си остават една недооценена опасност. Обикновено по медиите започва да се вдига шум, когато стане някой скандал. Съвсем скоро, обаче всичко потъва във всеобщата апатия. Питам се: дали трябва да чакаме и у нас да стане някое масово “самоубийство” подобно на това в ранчото Джоунстаун (1993 г.), за да осъзнаем, колко всъщност е сериозен проблемът?\n* В превод “Аум Шинри Кио” означава “Върховна истина от Аум”. "АУМ" е една от известните ипотребявани на изток мантри наред с "ОМ", "ЛАМ", "ХАМ" и др. (Бел. прев.)


Нов смъртен случай от коронавирус в дом “Възраждане" в Русе - По света и у нас - БНТ Новини\n11:00, 03.08.2020 (обновена)\nСДВР: Освен блокираните кръстовища снощи, други нарушения на обществения ред не е имало\n89-годишна жена почина от дома за стари хора "Възраждане“ в Русе.\nТя е била с положителен PCR тест за коронавирус и хоспитализирана в обособения COVID-сектор на русенската болница. Това е трети смъртен случай на потребител в специализираното заведение.\nНяма нови случаи на коронавирусна инфекция в дома за стари хора. Общият брой на заразените с коронавирусна инфекция в засегнатото социално заведение остава 90 души, от които 83-ма обитатели и седем души персонал.\n5-ма доброволци на Червения кръст помагат на социалните работници в дома.\n"Червеният кръст ни осигурява доброволци за здравите хора, за да може персоналът щатния, да се насочи към тия, които са с положителни проби. Имаме нужда от медицински сестри, както и от санитари", каза Спасимир Димитров, директор на Дирекция „Обществен ред и сигурност" - Община Русе.\n"Нашите доброволци ще помагат на територията на старческия дом, на етажите, където са единствено и само здравите потребители. Тоест, възрастни хора, които не са дали положителен резултат и съответно са здрави. Тяхната помощ ще се изразява в сервиране, отсервиране на храна. И съответно ще помагат на персонала при дезинфекцията на помещенията", обясни директорът на БЧК-Русе Антоанета Ябанозова.\n#дом "Възраждане" #заразени с коронавирус #дом за възрастни хора #Русе\nМлад моторист е с опасност за живота след катастрофа с автобус в София


– 09.02.2021Публикувано в: Slideshow, Актуално1, Футбол\nГерманските футболни национали Леон Горетцка и Йошуа Кимих получиха наградата за феърплей на националния олимпийски комитет и на спортните журналисти в страната, след като дадоха начало на благотворителна инициатива през 2020 година.\nПрез март двамата играчи на Байерн (Мюнхен) започнаха кампания за дарения в помощ на социални институции по време на пандемията от COVID-19. Инициативата на Горетцка и Кимих, която бе подкрепена от много важни лица в спорта и общността в Германия, събра повече от 5 милиона евро. Награда за феърплей е връчвана ежегодно от Германския олимпийски комитет и Асоциацията на спортните журналисти в страната. Целта е да бъдат отличени и подкрепени инициативи, жестове и действия, които отговарят на духа и принципите на феърплея.\nTags: Байерн, Германия, награда