1745 са новите случаи у нас, 2 871 в Гърция и 23 946 в Турция\nНачало Европа 1745 са новите случаи у нас, 2 871 в Гърция и 23...\nНовите случаи на коронавирус у нас през последното денонощие са 1745 при направени 24 836 теста, показват данните на Единния информационен портал. За същия период от време са се излекували 580 души, а 54 са починали.\nАктивните случаи на COVID-19 са над 30 000, като 3872 са хоспитализирани, а 332 се лекуват в интензивни отделения.\nЗа изминалите 24 часа у нас са поставени над 12 000 нови дози ваксини. 1 180 497 са българите със завършен имунизационен цикъл.\n47 жертви на коронавируса в Гърция за ден\nПоследният брой смъртни случаи от коронавирус скочи до 47 от 22 предишния ден, според последните данни на Националната организация за обществено здраве (EODY) в Гърция, съобщи „Катимерини”. Това доведе до общ брой на смъртните случаи от болестта до 13 743.\nЗдравните власти също съобщиха за спад на новите инфекции до 2 871 от 3 628 във вторник, което повиши общия брой от началото на пандемията до 590 832.\nОт EODY заявиха, че 346 пациенти с Covid-19 са интубирани в интензивни отделения. Общо 267 пациенти с тежки симптоми са били приети в болници през последното денонощие. Средната възраст на новозаразените е 39 години.\nТурция регистрира рекордна смъртност от COVID-19 за четири месеца\nЗа последното денонощие са направени 302 869 теста и са установени 23 946 нови случая на COVID-19“, се казва в изявлението на турските здравни власти.\nДневният ръст на смъртните случаи от коронавирус в Турция е 290 през последното денонощие – това е антирекорд от 6 май, съобщи здравното министерство на страната.\nЕжедневното увеличение на заболеваемостта е с пик на 16 април в Турция – 63 082 нови случая, след което тя започна постепенно да намалява. През юни-първата половина на юли се стабилизира на ниво 5-7 000 заразени за денонощие, но от средата на юли отново започна да се увеличава. Максималният брой смъртни случаи от коронавирус в Турция е регистриран на 30 април – 394 жертви.\nпредишна статияОчаква ни променлива облачност и температури малко над 20°C\nСледваща статияГригор Димитров се отказа във II кръг на US Open заради контузия


Зелен | Природозащитници поискаха оставката на Нено Димов и блокираха движението в центъра на София - Dnevnik.bg\nПриродозащитници поискаха оставката на Нено Димов и блокираха движението в центъра на София\n19:51, 06 фев 18 , 4666\nМалко над 100 души се включиха в днешния протест в защита на Пирин. Природозащитниците настояха за оставката на екоминистъра Нено Димов, като блокираха движението по бул. "Цар Освободител" в София в района на БНБ.\nС недоволството си протестиращите поискаха още и отмяна на решението на Министерския съвет от края на миналата година, което според тях дава право за строителство в планината.\nДесетки полицаи охраняваха протеста, който премина без сериозни проблеми.\nТова е поредна акция на природозащитници, в която се иска оставката на Димов. Вчера около 50 души посрещнаха и изненадаха делегатите на европейския форум за екоиновации в София. Докато участниците в събитието се регистрираха в "София тех парк", протестиращите разпънаха огромен плакат на английски "Корупция! Спасете Пирин" и скандираха "Нено Димов е позор! Оставка и затвор!"\nВ четвъртък се очаква нов протест в защита на природен парк "Пирин". По предварителни данни в него ще се включат много повече хора. Миналата седмица над 2000 души взеха участие в недоволството.\nИ този четвъртък граждани излизат да протестират в защита на Пирин\nВидео: Природозащитници поискаха оставката на Нено Димов\nЦитат на деня: Изпълнявам ангажиментите към тези, които са ме предложили\n09:05, 22 апр 19 / Зелен 10\n07:48, 21 апр 19 / Европа 65\n11:03, 20 апр 19 / Зелен 20\narnautsky 20:15, 06 фев 18 / Весело\nВ правителството имало истински цЕко министър?\nStewie 20:20, 06 фев 18 / Любопитно\nднешният протест не е екологичен ,и е по скоро гражданско неподчинение ,като целта е сваляне на цялото правите...\n20:02, 06 фев 18\nРейтинг: 1232 20:03, 06 фев 18 Весело\nПротестите набират сила. Всенародното недоволство не мож го спря.\nРейтинг: 826 20:03, 06 фев 18 Неутрално\nЗеленчукозощитниците са на смяна да късно днес.\nРейтинг: 1252 20:12, 06 фев 18 Гневно\nСтига еко рекет! Бойко да НАЛОЖИ закона, или да си ХОДИ!\nРейтинг: 1168 20:15, 06 фев 18 Весело\nРейтинг: 781 20:18, 06 фев 18 Неутрално\nЦели 30 души се събрали... Урааааааааааа.....\nРейтинг: 1932 20:20, 06 фев 18 Любопитно\nднешният протест не е екологичен ,и е по скоро гражданско неподчинение ,като целта е сваляне на цялото правителство а не само оставката на нено ,поне такава беше идеята на организаторите във ФБ ...за съжаление твърде малоброен за да постигне целите си / поне засега ?\nРейтинг: 781 20:21, 06 фев 18 Неутрално\n100 пъти им бе повторено, че в 45% от Пирин, нема да се строи, но то на лумпени можеш ли да вкараш акъл....\nЗа каквото им е платено - за това викат. а пък ако има и пиена да се почерпят след купона - още по--добре.\nА през това време София и Пловдив и Русе и.. са задушават опт мръсния въздух, хиляди тонове незаконно изсечена дървесина се изнася, .... но за такива протести стимули - няма...\nРейтинг: 1585 20:21, 06 фев 18 Неутрално\nСмешното е, че привържениците на Пеевски и медиите му успяха да убедят дори мен, че не трябва да се пипа нищо в Пирин.\n20:22, 06 фев 18\nРейтинг: 567 20:23, 06 фев 18 Неутрално\nАйде Нено да си ходиш преди да си повлякал цялото правителство!\n20:24, 06 фев 18\nРейтинг: 781 20:24, 06 фев 18 Неутрално\nГражданско неподчинение съставано от 0.0001% от населението, целящо събаряне на закконата власт се нарича --... ПРОСТОТИЯ ...\n20:25, 06 фев 18\nРейтинг: 1585 20:27, 06 фев 18 Весело\n100 пъти им бе повторено, че в 45% от Пирин, нема да се строи, но то на лумпени можеш ли да вкараш акъл...\n—цитат от коментар 13 на За да останат ХОРА в България.\nБраво! 55% от планинара ще я превърнем в копие на "слънчака" и те пак недоволни... Лумпени!\nРейтинг: 1120 20:29, 06 фев 18 Неутрално\nАха - значи в другите 55 % ще се строи и това е ок , така ли ? НЕЛЕП СИ!\nРейтинг: 935 20:38, 06 фев 18 Неутрално\nДо коментар [#1] от "султана глаушева":\nАбе султанке що сипеш жлъч тука.\n"Хиляди маса народ"\nОтмина безвъзвратно даже никога не е идвало.\nЕдно дете беше достатъчно да каже;\n"Царят е гол"\nКогато разчистват Славейков след някой друг месец ще те гледам на снимките в първата и единственна редица от пет човека.\nТакъв коментар ли да напиша тогава тука?\nОт кога хулиганите, дето блокират движението където и да е по тяхно усмотрение, се наричат “букинисти”? И защо кметицата не ги разгони, а остава петте сергйи с трите маси да тероризират населението? МАХНЕТЕ БЕЗРАБОТНИТЕ КРЕСЛЬОВЦИ .\nРейтинг: 745 20:38, 06 фев 18 Неутрално\nЕ,то това им е целта! Но им предлагам да викат за оставка на цялото правителство-тогава ще съберат много повече другарчета!\nРейтинг: 238 20:40, 06 фев 18 Неутрално\n—цитат от коментар 2 на todor._89\nНе може да... сега като дойдат над 10-15 000 банскалии и хора от околията и ще стане страшно...\nРейтинг: 3173 20:42, 06 фев 18 Неутрално\nГлупости на търкалета!Голяма сила ве, има-няма пейсе човека!\n20:48, 06 фев 18\nРейтинг: 563 20:49, 06 фев 18 Неутрално\nКато гледам накъде вървят нещата, Нено ще стане новия Орешарски...\nГузен, нехаресван, гонен отвсякъде...\nРейтинг: 549 20:55, 06 фев 18 Неутрално\nНито закона,нито морала,нито обществото са на страната на жълтопаветниците.\nВсе е имало калпави вождове,ама такъв траш на куп не е имало.\nРейтинг: 1015 20:59, 06 фев 18 Гневно\nДокога маргинални групи ще се представят за изразители на общественото мнение и ще побъркват един милионен град! Икономедия - защо не заснемете следващия протест с дрон и да покажете действителните размери на протеста? Хайде стига с тези трикове да снимате първите редици и да създавате впечатление за масовост на протеста! Това ли "образеца на обективна медия"? Хайде ако обичате също така когато пишете, че са се провели протести в "защита на Пирин" в десетки градове по света и у нас (не визирам настоящата статия), напишете точно са били протестиращите във всяко едно населено място!!!\nРейтинг: 2963 21:01, 06 фев 18 Неутрално\nТи славейков ли искаш да разгонваш? До там ли стигнахте? А не искаш ли да събереш книгите и да ги изгориш? Ами виж, изтрили са ми постинга! Удовлетворява ли те? Ако не знаеш как става, прочети “451 по Фаренхайт”! Там е написано как се горят неудобни книги! А как се трият неудобни постинги го виждаш, нали?\nРейтинг: 312 21:01, 06 фев 18 Неутрално\nМного пари са платени и т.нар.екозащитници трябва да ги заслужат.В България никой не протестира без да му се плаща.Това е бизнес.\n21:04, 06 фев 18\n21:23, 06 фев 18\nРейтинг: 3448 21:24, 06 фев 18 Неутрално\nНено бавно и мъчително си отива #КОЙ остава!\nРейтинг: 774 21:47, 06 фев 18 Неутрално\nСори пичове, но този път няма да ви се получи защото играете срещу Борисов и ГЕРБ. Когато Орешарски подаде оставка Борисв и ГЕРБ бяха на ваша страна!\nТова е истината, много сте малко ама много!\nРейтинг: 935 21:50, 06 фев 18 Весело\nДо коментар [#17] от "dedoliben":Ти славейков ли искаш да разгонваш? До там ли стигнахте? А не искаш ли да събереш книгите и да ги изгориш? Ами виж, изтрили са ми постинга! Удовлетворява ли те? Ако не знаеш как става, прочети “451 по Фаренхайт”! Там е написано как се горят неудобни книги! А как се трият неудобни постинги го виждаш, нали?\nМале жено ти глава имаш ли?\nАко да мисли върху написаното от мен.\nНали искат да ремонтират Славейков и да махнат сергйите.\nТи ги защитаваш това е твое право.\nАз защитавам друга кауза това е мое право.\nРейтинг: 4069 21:55, 06 фев 18 Неутрално\nТой ако наложи закона, Цеко излита, а с него и правителството.\nРейтинг: 4069 22:07, 06 фев 18 Неутрално\nФакт. Сега Борисов и Шиши са на страната на БСП.\nРейтинг: 8169 22:11, 06 фев 18 Неутрално\nАми тогава силово да наложи и Истанбулската конвенция.\nРейтинг: 11741 22:38, 06 фев 18 Весело\nЗа какво "затвор" за един проект на лифт ли ?-просто смешно от набързо скалъпените протести на Тома.\nРейтинг: 2963 00:07, 07 фев 18 Неутрално\nДо коментар [#31] от "dedoliben":\nА коя точно защитаваш? Хайде да я изложиш. Ама, ако може грамотно, става ли?\nРейтинг: 8 01:47, 07 фев 18 Неутрално\nКато гледам накъде вървят нещата, Нено ще стане новия Орешарски...Гузен, нехаресван, гонен отвсякъде...\n—цитат от коментар 22 на mr_vach\nНе, новият Орешарски си е Борисов. За втори път.\nРейтинг: 500 04:10, 07 фев 18 Неутрално\nдосадни протестърчета, платени разбири се. не всички де.\nРейтинг: 781 05:09, 07 фев 18 Неутрално\n“От кога хулиганите, дето блокират движението където и да е по тяхно усмотрение, се наричат “природозащитници”? И защо кметицата не ги разгони, а остава петте партии с трите им процента да тероризират населението? МАХНЕТЕ БЕЗРАБОТНИТЕ КРЕСЛЬОВЦИ на хранилка на нпо-тата!”Ето това ми изтриха заради “ обидни или нецензурни квалификации, обиди на расова, сексуална, етническа или верска основа или призиви към насилие по адрес на конкретни лица.” Е, къде са нецензурните квалификации, обидите на верска основа и призивите към насилие по адрес на конкретни лица? Нищо такова , само обратното на петте партии с трите процента!\nМинистерство на истината няма почивен ден ! :)\nРейтинг: 781 05:10, 07 фев 18 Неутрално\nХехе,. Как дявола, който не е чел въобще документите , чете евангелието..\n55% пък съвсем до този момент ня бяха обсъждани.. Ама това вио е новта опорка нали. Нема да се учудя ако я видя на плакат след 2-3 дни..\nРейтинг: 1349 06:58, 07 фев 18 Разстроено\nКерванът си върви , но......... кучетата са на привършване!!!!!!\nРейтинг: 454 10:53, 07 фев 18 Весело\nАуу, МВР-то може да претендира за рекорд за най-дългата и плътна стена изградена от ченгета!


Женският алкохолизъм не се лекува? - Аутизъм 2018\nАз наистина не обичам да говоря за такива теми, но все пак трябва, защото женския алкохолизъм е ужасен проблем, който става все по-належащ ден след ден.\nТова е социален проблем в Русия. Според статистиката около 30-40% от жените редовно пият алкохол.\nКак да се справяме с женския алкохолизъм и колко реалистично е това?\nВ края на 2015 г. официално бе обявено, че 76% от населението консумира алкохолни напитки всеки ден.\nОбщо, получаваме почти 50% от редовно пиещите жени. Независимо дали е вярно или не, няма да кажа, но ще ви кажа едно нещо: това е видимо и е видимо навсякъде.\nНай-често виждам млади жени на възраст между 20 и 40 години, които не са против да се отдадат на алкохол в средата на работната седмица.\nТова е началото на хроничния алкохолизъм. Жените пият, вместо това се появяват пияници и алкохолици.\nПомнете израза? А кея, ако човекът пие - нещо ужасно, а ако жената пие - ужасно.\nНяма да търся точната формулировка, но няма да се съглася.\nИ там, и там, проблемът се случва да бъде.\nВероятно те казват така, защото жената най-напред е продължение на семейството, жената е светло създание, ангел.\nНе е позволено за нея да се държи по начина, по който хората правят, когато се напият.\nКато говеда, кълна се. Е, това не е всичко.\nСледователно, женския алкохолизъм не трябва да съществува и да бъде приветстван като начин на живот за всяка нормална жена.\nДнес ще анализираме, по каква причина жените се насочват към алкохола, признаци на зависимост и последствия, както и как да лекуваме една жена от алкохолизъм?\nКолко реалистично е да лекуваш жена, която пие?\nВсеки казва: женския алкохолизъм е неизлечим. Това ли е така?\nНесъмнено жените не могат да скрият алкохолната си зависимост, защото усещането, че са по-виновни, е по-силно и никой не иска да стане "материал" за клюки и дискусии.\nОбществото се отнася изключително негативно към женския алкохолизъм - повтарям - нормално общество, което не пие.\nВ семейните отношения жените също са по-малко защитени преди алкохола, отколкото мъжете.\nАко човек пие мъж в семейството, жените се опитват да му помогнат да се отърве от навика, да се погрижи и дори да попадне в зависимост от зависимостта (прекомерното съчувствие може да доведе до съвместно пиене на спиртни напитки).\nНа свой ред мъжете по-малко съпричастват на проблемите на жените, а ако нещата бъдат преодолени, те избират най-простото решение - да напуснат алкохола.\nНо ако погледнем проблема от другата страна, женския алкохолизъм също е лечим, както и мъжкият.\nПричините за мъжкия и женския алкохолизъм са почти идентични и това означава, че всеки има изход, основното нещо е решимостта и духът.\nСамотата. Никой не харесва, не оценява. Проблеми с противоположния пол.\nНяма цели в живота. Няма личен интерес.\nНяма физическа активност. Небрежно отношение към тяхното здраве.\nНяма нормална работа. Нестабилна финансова ситуация.\nПсихологическо и физическо насилие. Емоционални шокове.\nЛошият кръг на общуване е среда, която се отдръпва.\nКакто можете да видите, има много причини. Всички тези причини могат непряко да повлияят върху развитието на алкохолизма при жените.\nСамотата е основната причина.\nМъжкият организъм понася по-устойчиво алкохола и влиянието му.\nКато правило, повече хора след работа пият бира, лежаща на дивана, доказвайки, че е така, защото съм уморена, толкова съм спокойна. Това е смешно, разбира се, но това е факт.\nНе всички жени могат да пият алкохол пред съпруга и децата си, така че те са склонни да го направят тайно.\nТака че има скрита форма на женския алкохолизъм.\nПървите признаци на алкохолизъм при жените са лесни за криене, че често настъпват промени в настроението на PMS и биоритми, но след 2-3 месеца всички симптоми се появяват на лицето.\nСимптоми, признаци, етапи\nКакъв тип жени са най-податливи на алкохолизъм?\nНесигурните, плахи, непрекъснато мислещи за проблемите си най-често попадат в зависимост от алкохола.\nЖените с глобални цели за живот, положителни, силни воля, силни, стремейки се за успех, много рядко са подложени на алкохолизъм.\nПървите признаци на алкохолизъм при жените:\nХарактерът става по-твърд, "нервен".\nПо-развълнувано поведение и замаяност.\nМного положително отношение към празника. Винаги просто "за", за да се събере забавна компания.\nТой се напива само от големи дози алкохол. Имунитет - пие много повече от преди.\nС течение на времето, появата на една жена придобива по-малко добре изглеждащ външен вид.\nЖенският алкохолизъм има способността бавно, но сигурно да се развива.\nКакто казах по-горе, тя почти не се различава от мъжа, ще анализираме три етапа:\nНяма усещане за пропорция, махмурлук за сутринта и неуспехи в паметта. Жената не може да възстанови хронологията на събитията или го прави трудно.\nСмята се, че на този етап признаците на алкохолизъм не са много значими, но щях да съм нащрек и да започна да предприемам подходящи мерки, които съветвам и други.\nЛечението на женския алкохолизъм на първия етап е напълно възможно без използването на специална лекарствена терапия.\nНяма апетит, няма интерес към храната. Сънят е нарушен, централната нервна система страда.\nРазвитие на синдрома на отнемане (постоянно желание за алкохол), прост език - чупене.\nЖенската алкохолизъм драстично променя поведението на една жена.\nВ състояние на алкохолна зависимост тя може да извърши неморални действия, за които никога не би помислила.\nИма смущения в мисленето, мозъкът не работи добре, бавно изпълнява задачи.\nБез алкохолна релаксация една жена чувства раздразнение, агресия, недоволство, тя е разярена, въпреки че самата тя е виновна за това.\nСъщо така има външни признаци: лицето стане бледо, косата започва да пада, те стават сухи и скучни, общото състояние на кожата се влошава, лицето губи ясните си черти, торбичките под очите, подпухналостта на лицето се появява (пълнене с вода).\nНа втория етап някои жени пренебрегват хигиената си и започват да крият недостатъците си с огромно количество козметика, което е напразно.\nЛечението на алкохолизма при жените на този етап изисква внимателно внимание от роднини и лекари, както и компетентно лечение с лекарства.\nАко не се направи нищо, идва третият етап - най-ужасното, това вече се оформя като вино под формата на жена.\nСимптоми и характеристики: вътрешните органи страдат, една жена губи своята привлекателност, лесно пие само.\nИма сериозни проблеми с черния дроб и храносмилателния тракт (стомашно-чревния тракт).\nПълна липса на апетит, алкохол вместо да се яде няколко пъти на ден.\nДали третирането на женския алкохолизъм е факт?\nКакто в случая на мъжкия алкохолизъм, прогнозата, ако е честно спорна, но реална.\nЕдинственото нещо е, че дори и при пълен отказ да се пие алкохол, ще бъде много трудно да си възвърнеш здравето. И физически, и психически.\nВъзстановяването на физическото здраве и поставянето му в ред, първо трябва да промените средата и да правите всякакви бизнеси, които ще бъдат полезни и забавни.\nЩе бъде много трудно да се върнете към нормален начин на живот, но е реалистично, ако вашите роднини и специалисти ви помагат, и най-важното, ако вие самите го желаете!\nИ жените имат бира алкохолизъм. И също вино!\nСъпругата на моя приятел пиеше бира няколко пъти повече от него, но за съжаление нищо добро не се случи.\nМного жени, като мъжете, се отнасят за бирата като обикновена напитка, сякаш не е алкохол.\nМного лесно се съгласявате да седнете в петък, да пиете бира с чипове, да гледате филм или футбол, чат и защо не?\nТова е бира, има няколко градуса и затова няма почти никаква вреда, смята типичен пияница.\nМога да ви уверя, че всичко е съвсем различно. Не бива да се съмнявате изобщо за бирата. Това е същият алкохол като другите спиртни напитки.\nПо-добре е да пием квас!\nНай-често от бира алкохолизъм започват да страдат юноши, бира е навсякъде на разположение и е евтина, и е лесно да се пие. И родителите няма да забележат (не усещат миризмата).\nТака че, от много малка възраст, жените в компанията на млади хора или приятелки, започват правилния път към алкохолизма.\nКато пият първо в събота, а след това в петък, а след това в средата на седмицата с приятелка, те смятат, че това е съвсем нормално и оправдано.\nНо всичко това води до тъжни последици: като всеки алкохол, бирата намалява функцията на детето, засяга умствената активност, излива всички витамини от тялото, убива мозъчните клетки.\nСтранно е, но жените, като мъжете по никакъв начин не искат да признаят бира алкохолизъм.\nВместо това жената намира много извинения, за да докаже на себе си и на другите, че може да живее без бира, макар че в дълбините на душата си разбира, че това не е така.\nМасовите разходки са затегнати и пиенето на бира с приятели първо не изглежда проблем, но след това...\nСпомних си за виното, много обичам дамите да го вкусят. Всичко започва с безобидни събирания с приятели и завършва с ужасно главоболие за сутринта, махмурлук и гадене.\nКато цяло, обичайната женска пиянство, така че пие винени напитки дори веднъж седмично - вече алкохолизъм.\nИстории на момиче приятели алкохолици, че малки дози вино не навредят на здравето са направени, за да ви накара да се напиете отново.\nСпомнете си, колко души за вас говорят за някакъв вид алкохол?\nПреди всичко трябва да се свържете с компетентен специалист. Лекарят-нарколог е в състояние да диагностицира и да определи етапа на алкохолизъм.\nТрябва да разберете и причината: защо човек е започнал да пие, е бил придружен и т.н.\nПсихотерапевтът ще помогне тук. Освен това, лечението на женския алкохолизъм не се различава от мъжете.\nИзползвани лекарства, хипноза, кодиране, шиене, психотерапия.\nНо една пациентка се нуждае от повече усилия и търпение. Пациентът трябва да отиде да се срещне с лекарите, така че помощта да е максимално ефективна и ефективна.\nТова се дължи на факта, че характерът на хода на алкохолизма при жените е по-тежък от този на мъжете.\nСиндромът на отнемане е слабо изразен и в резултат на това жената забавя пътуването до нарколог, което влошава съществуващите проблеми.\nПиенето на алкохол на фона на хормонален изблик увеличава интензивността на интоксикация.\nАктивността на ензимите е намалена, отговорна за обработката на алкохола в организма.\nЗа лечението е ефективно, трябва да се подкрепят жените и деликатно предаде на нея, че алкохолът - не е решение на проблемите в живота, че е необходимо да се уверите, че самата пациентка променил навиците си.\nВ крайна сметка, една жена, страдаща от алкохолна зависимост, се нуждае от помощ и разбиране на близки хора.\nВ никакъв случай не трябва да осъждате болната жена, най-важното, тя вече е направила - осъзнала съществуването на проблем.\nСемейството на жената трябва да помогне в рехабилитацията, да помага винаги, когато е възможно, да посещава често, да се обажда, да пита за състоянието си, може да подготви изненада.\nДа се каже, че след възстановяване, отидете на кино, а след това подгответе сами прекрасна вечеря.\nИ още по-добре е да помислим какво да правим с човек след лек, така че в свободното му време да не се появяват мисли за алкохола.\nНашият мозък е хитър механизъм, който не е толкова лесен за промяна, но всичко е в нашата власт.\nМожете да лекувате алкохолизма чрез кодиране.\nКодирането има за цел да създаде условия за физическо и психологическо недоволство от алкохола.\nЕдин от методите е шиене, с помощта на специални препарати.\nПод кожата на пациента се въвежда ампула есперан. Есперал съдържа дисулфирам.\nШиенето се извършва след внимателен медицински преглед и писмено съгласие.\nАмпуленият есперан със специален инструмент се пришива под кожата на дълбочина 4 см.\nВеществото от ампулата бавно навлиза в кръвта, което ви позволява да поддържате желаното ниво на концентрация на веществото в тялото, за да предизвикате пълното отбягване на алкохолните напитки.\nМетодът на шиене е най-ефективният. Периодът на кодиране може да продължи от шест месеца до пет години.\nСледователно, тя трябва да се прибягва до най-пренебрегваните случаи.\nПонякога достатъчно помощ от роднини и психотерапевт, ако жената вече призна, че алкохолът е враг, а не приятел.\nНяма хиляди жени, които са се справили с проблема и преодолеят зависимостта от алкохола.\nТака че женската алкохолизъм все още може да бъде излекувана?\nИзлекувайте, но за съжаление всяка сериозна болест или лош навик има своите последици.\nИ тези последици са отразени в здравето:\nСъстоянието на вътрешните органи страда.\nПоявата на жена може да се промени.\nСтареене на кожата, няма естествена кожа, живот в очите.\nНаблюдава се нервната система и психичното здраве.\nАлкохолът измива всички витамини и минерали от тялото.\nРаботата на всички телесни системи е нарушена.\nСлед около една година на трезвен живот, лицето придобива нормален вид: подуването изчезва, старите черти на лицето стават видими.\nНо по време на периода на алкохолизъм кожата видимо застарява, което й дава още 5 години.\nКожата, ноктите и зъбите също са засегнати (ако една жена пуши, в по-голяма степен) - те придобиват по-тъмен цвят, стават слаби, понякога се рушат и дори падат.\nНо дори женското алкохолизъм да се развива незабележимо, лесно е да се открият промени в природата и поведението на жената.\nДостатъчно е да я наблюдавате отблизо, може би тя вече е пристрастена към алкохолните напитки.\nНай-важното е да не забравяте да проявявате загриженост и внимание и винаги да сте готови да помогнете.\nАлкохолизмът - продукт на варварство - задушават държи човечеството, тъй като сивите коси и диви антики и събиране на дължимото от своя чудовищен, поглъщащ младежта и подкопае силата, чрез потискане на енергия съсипват най-добрия цвят на човешката раса. Лондон Джак.\nПиенето на бащи и майки е причина за слабостта и болезнеността на децата. Хипократ.\nКакво стои зад алкохолизма на жената?\nПроблемът с женския алкохолизъм през последните десетилетия става все по-належащ. Не може да се каже, че преди жените да не злоупотребяват с алкохол, но такива случаи са рядкост.\nЕдна жена не трябва да пие. Тя трябва да пази дома, децата, да почисти, да се измие, да готви. Много представители на по-слабия пол са принудени да работят за подпомагане на финансовото благополучие в семейството. Като се занимават с все повече проблеми, а не с проблемите на жените, те трябва да носят тежка психологическа тежест.\nНикой обаче не е отменил проблемите, животозастрашаващи. Така че някои жени се опитват да удавят проблемите си с виното (и не само), като правят първите стъпки по пътя на хроничния алкохолизъм.\nКато правило жените започват да злоупотребяват с алкохолни напитки на фона на силен емоционален стрес. Провокирайте пристрастяване към личните драми на алкохола - самота, раздяла се с близък човек, развод, предателство, вдовица, загуба на дете. Също така жените, които нямат стабилизиращи социални връзки, отсъстват в рисковата група - няма професия, работа, съпруг, деца, постоянно пребиваване.\nПричината за ранна женска алкохолизъм е най-често ниският социален и интелектуален статус, пиянството на родителите. Момичетата, които никога не са виждали нищо друго освен бутилка водка или вино, особено в комбинация с ниско интелектуално ниво, смятат, че този начин на живот е нормален и започва да се пие от младостта си.\nДруга причина за алкохолизма при жените може да се превърне в пиян съпруг или любовник. Няколко чаши, които да се отпуснат, да облекчат напрежението, да развеселят постепенно да станат навик, и съпругът-пиян да дръпне до дъното на втората половина.\nВъпреки това, в този случай медалът има 2 страни. Според изследването на съпруга си, 70% от алкохолните жени също злоупотребяват с алкохол, а само 10% от мъжките алкохолици имат жена, пристрастена към алкохолни напитки. Така че, ако една жена обича да пие, тогава шансовете са високи, че тя ще внуши лоши навици на избрания от нея.\nЛични характеристики на жената, която пие\nПричините за хроничния женски алкохолизъм се крият не само във външни обстоятелства, но и в лични качества. Следните жени са предразположени да злоупотребяват с алкохола:\nистерични (страдащи от истерична психопатия), зависими (зависимо личностно разстройство) и нестабилни индивиди (с нестабилна психопатия);\nсклонни към депресия, циклотимия, алкохол в този случай се възприема като начин да се развесели;\nсексуално по-ниско или с проблеми от интимна природа;\nстрадащи от неврози;\nкоито развиват церебрална недостатъчност, могат да бъдат определени органично личностно разстройство, признаците на които са още по-интензивни на фона на хроничната алкохолизация;\nемоционално нестабилни, а също и детски деца.\nНякои области на дейност, дължащи се на условията на труд, навиците предразполагат към алкохолизма сред жените. Така че, много продавачи на отворените пазари през зимата, особено ако купувачите не разполагат с много, за да поддържат топло редовно използват алкохол. Пиянството е често срещано сред жените строителни работници, храна работници, сервизен персонал.\nЗа женския алкохолизъм винаги отговарят неодобрително. Ако човек пие едно питие в семейството, тогава околните могат да търсят извинения за пристрастеността си към всичко: в материални затруднения, в лоша съпруга или наследство. Ако една жена пие, винаги е срам. И никой не иска да разбере такава жена, да не говорим за оправдание за поведението й.\nЕдна от характеристиките на женския алкохолизъм е по-голямото влияние на генетичния фактор, отколкото при мъжете. Ако майката на жената страда от алкохолизъм, вероятността за алкохолизъм в дъщеря й е 3 пъти по-висока от тази на дъщерята на майка, която не пие. Ако и двамата родители са употребили алкохол, вероятността от алкохолизъм е дори по-висока - 4 пъти по-често.\nТолерантността към алкохола, необходимата доза за интоксикация зависи от възрастта на жената. Младите жени, които системно злоупотребяват с алкохола, могат да консумират доста високи дози алкохол, обикновено ги прехвърлят. С възрастта се намалява толерантността към алкохола: за постигане на интоксикация е необходима по-малка доза алкохол. Това обаче не означава, че алкохолизмът напредва, а е по-скоро характеристика на алкохолизма при жените.\nДруга особеност на женския алкохолизъм е дългосрочното запазване на ситуационния контрол, много по-дълго, отколкото при мъжете.\nЖените се опитват да не пият "открито", уверете се, че членовете на семейството, които не знаят за пристрастеността си, пият алкохол самостоятелно или в тясна компания. Алкохолът в същото време действа като вид релаксация, облекчаване на стреса.\nПатологичното желание за алкохол може да се увеличи с фона на предменструален синдром (PMS).\nХелоуин синдром при жените се формира много по-късно, отколкото при мъжете, той е по-мек, отколкото в по-силния пол.\nЧаст от жените на фона на алкохолизма развиват не толкова влошаването на личността (това се случва по-късно), а по-скоро психопатичния тип промяна на личността. В челните редици се появяват фалшивост, сексуално разваляне, импулсивност. В същото време жените са много по-дълбоки от мъжете, които изпитват морален упадък и страдат от това.\nЖената, която редовно консумира алкохолни напитки, е сравнително лесна за идентифициране, а не само с характерната миризма, но и с външни признаци на алкохолизъм при жените.\nЛицето на опиянена жена се изчервява, очите й започват да блестят. В това състояние, по-справедливият секс обръща по-малко внимание на външния си вид, така че доста често тя може да не изглежда чиста, дори неразрушима, косата й е развълнувана.\nДруг външен признак на женски алкохолизъм (или интоксикация) може да бъде поведение. Такава жена може да започне да говори на висок глас, на езика, на жест. Дори и преди тя да бъде сдържана и скромна, тогава под влияние на алкохола може да стане цинична, пищяла, такива промени са и външни признаци на женския алкохолизъм.\nНа фона на алкохолната интоксикация може да се появят промени в настроението. Вместо силен смях, еуфорията може да извика, да плаче, да обвинява другите в своите неуспехи или мълчаливост, изолация.\nНачалната фаза на женския алкохолизъм идва с редовното използване на алкохолни напитки. Броят на пияниците се увеличава, както и желанието за алкохол се увеличава. За този етап епизодична амнезия (спадове на паметта), които се появяват на фона на интоксикация, са характерни.\nПървите признаци на женския алкохолизъм не е толкова лесно да се забележи, тъй като повечето от тях са наясно с отношението неодобрение на обществото към пиене на жените, така че се опитват да направят децата (си съпруг, персонал, родители) не са били наясно с честата им употреба на алкохолни напитки.\nПатологичното привличане на алкохолни напитки на този етап от алкохолизма при жените се засилва допълнително. Също така увеличава дозата, необходима за постигане на състояние на интоксикация (повишава толерантността към алкохола).\nЗапочва да се тревожи синдром на махмурлук (симптоми на отнемане). Характеризира се с автономни нарушения, които настъпват след излизане от състояние на интоксикация. Най-типични - усещането за топлина или, обратно, студени тръпки, треперещи в цялото тяло, жажда, главоболие. Може да има и покаяние за лошо поведение, лош пример за деца, проблеми в семейството. Възможно е да има промени в настроението: да се потисне депресията, тъгата внезапно дойде.\nС напредване на болестта жената престава да скрива пристрастеността си, губи отговорно отношение към работата, престава да изпълнява задълженията си в майчинството. Вследствие на това тя може да загуби работата си, семейството си, да води зависим начин на живот. Може да се развие органично разстройство на личността.\nНа фона на систематичното пиянство има различни физически разстройства (ще ги обсъдя подробно по-късно). Външният вид се влошава: пада, сивата коса рано, лицето избледнява, зъбите, ноктите се рушат.\nЗа третия етап, загубата на количествен и ситуационен контрол е типична, толерантността към алкохола е намалена, има пълна амнезия, когато човек не си спомня какво се е случило от дълго време.\nХарактерните симптоми са обедняване на психиката, понижена интелигентност, намалена памет. Такива жени не се интересуват от нищо освен алкохол. Интоксикацията идва от малки дози алкохол. Възможно е да има психотични разстройства (алкохолна психоза). От вътрешните органи се развиват различни заболявания.\nПоследиците от женския алкохолизъм могат да варират. Продължителността на живота на жените, които се напиват в продължение на 15-20 години, е по-кратка от средната. Системното използване на алкохол води до преждевременна старост, увреждане.\nНай-често алкохолизмът при жените води до такива соматични патологии:\nзаболявания на храносмилателната система и черния дроб (черен дроб, хепатит, цироза, рак на черния дроб, синдром на Мелори-Вайс);\nСъдова патология (тромбофлебит, разширени вени);\nувреждане на нервната система - алкохолна деменция, алкохолна полиневропатия, Korsakovsky психоза, атрофични процеси в малкия мозък;\nувреждане на сърдечно-съдовата система (сърдечен блок, IHS, хипертония, сърдечна недостатъчност);\nшок дихателната и ендокринната системи (хроничен бронхит, пневмония често с продължителен, белодробна туберкулоза, алкохол токсичен нефропатия, гломерулонефрит алкохол) и т. г.\nЕдна жена по природа е дадена да носи и да носи деца. И алкохолът в този случай е най-голямото зло. Жените, които редовно пият алкохол по време на бременност, увреждат не само себе си, но и тялото на бебето. Дете, родено от такава майка, има риск от развитие на състояние като синдром на алкохолен плод.\nВ този случай новороденото може да бъде определено от различни отклонения от нормата:\nзабавя физическото и психическото развитие на бебето, както в утробата (такива деца се раждат с ниско тегло при раждане, незрели), и в следродилния период;\nмогат да се определят краниоцеребрални аномалии - недоразвитие на горната устна с тънка червена граница, тесни процепи на окото, в бъдеще лицето придобива удължена форма;\nпри такива новородени могат да се определят отклонения от централната нервна система - те се отличават с повишена възбудимост, плач, конвулсии могат да настъпят, развитието на координацията изостава от здрави деца;\nможе да има различни дефекти от вътрешните органи - аномалии на ставите и крайниците, сърдечни заболявания, дефекти от гениталиите, чернодробна фиброза.\nДори ако детето, чиято майка периодично пие по време на бременност и синдромът на плода алкохол не е диагностициран, патологичното предразположение на майката може да има последици. Често такива деца изостават в умственото развитие (до олигофрения), могат да имат заекване, уринарна инконтиненция, конвулсивен синдром. Може да има намалена резистентност към инфекциозни заболявания.\nЧесто в бъдеще те откриват аномална жажда за алкохол.\nИма мнение, че женския алкохолизъм е нелечим. Но това е далеч от случая. Всичко зависи от желанието на жената, подкрепата на близките хора и мотивацията да се преодолее пристрастяването.\nКак да се лекува женския алкохолизъм? Идеалният вариант е комбинацията от лекарствена терапия и психотерапия. Доста често е необходимо първо да изведе човек от привикване, да извърши детоксикация и едва след това е необходимо да се премине към условна рефлексотерапия, сенсибилизираща терапия или лечение с психотропни лекарства.\nЗадачата на психотерапията е да промени нагласите към себе си, към собствената си държава, да помогне да се преодолее психологическият компонент на зависимостта от алкохола.\nПрез последните години алкохолизмът сред справедливия секс се превърна в сериозен проблем за нашето общество. Много хора са сигурни, че алкохолизмът на жените не се лекува. Започва с рядкото пиене на алкохолни напитки и на пръв поглед изглежда напълно безвредно. Скоро жената започва да пие почти всеки ден и все повече и повече. Болестта напредва с голяма скорост и е изключително трудно да се спре. Това се проявява чрез прогресивна социална неадаптиране, неконтролирано желание за алкохол и загуба на интерес към нещо различно от състоянието на алкохолна интоксикация.\nМеханизмът на развитието на болестта практически не се различава от този на мъжете, но има своите особености. Например, той се развива много по-бързо и е многократно по-трудно да се преодолее. За да се излекува, са необходими много усилия, които не винаги могат да доведат до възстановяване - затова има мнение, че женския алкохолизъм е нелечим.\nНезависимо да преодолеят зависимостта много трудно, дори и в случай, че самата жена иска това. Ако откаже помощ - шансовете за успех са много ниски. Дори ако роднините ще се опитат да го спрат - това няма да помогне. Следователно, скриването на напитка или изливането на някои лекарства в храната е безполезно. Само квалифицирани специалисти, нарколози и психотерапевти могат да помогнат на жена.\nНай-честите причини за този проблем при жените са скуката, депресията, трудностите в личния и професионалния живот, менопаузата, индивидуалните характеристики на характера. Болестта често води до брак с хроничен алкохолик или вредно влияние на приятели.\nЗнаци и особености на жените\nВ почти всички случаи женския алкохолизъм се характеризира със същите признаци. В началото те се забелязват само от роднини и близки приятели на поилки, по-късно дори обикновените минувачи на улицата обръщат внимание на тях. Като правило първите признаци на алкохолизъм при жените се появяват след няколко месеца на пиянство.\nПризнаци на женския алкохолизъм, които помагат да се разпознае болестта:\nУвеличаване на зависимостта от алкохолните напитки. Една жена непрекъснато търси извинение да пие. Скоро пие всеки ден и винаги намира за извинение. На всички забележки на роднини и приятели не реагира и дори се ядосва;\nПовишава се толерантността към алкохола, което води до редовно увеличаване на пиенето. Жената трябва да консумира повече и повече алкохолни напитки, тъй като за нея става по-трудно да се опиянява. В резултат на това пие все повече и повече всеки ден. Друг индиректен признак е загуба на апетит и отказ от закуски;\nПрогресивно стесняване на кръга от интереси. Жената става незаинтересована да прави всичко около къщата, отива на работа и комуникира с приятели. Постепенно всичките й хобита се губят от живота й. Като правило, тя почти пияни и пияни;\nНеадекватно и грубо поведение. Алкохоликът се затваря и мълчи, губи връзка с близки. Хората, които искат помощ, просто я дразнят. Да принудиш такава жена да спре да пие е просто нереалистично, тъй като тя сама не иска;\nНамален интелект и способност за работа. Жената забавя процесите на мислене, за нея става трудно да установи причинно-следствени връзки. По принцип не може да бъде отвлечена или принудена да работи.\nВ допълнение към това има и външни признаци - зачервяване на гласа, треперене на ръцете, стареене и зачервяване на кожата, крехки нокти, скучна коса. Алкохолиците спират да се гледат, носят непривързани мръсни дрехи и не се интересуват от впечатлението, което правят за другите. Всички тези промени правят лесно определянето на това, което пие момиче или жена.\nНай-забележимите външни признаци при жените са дълбоки бръчки, нездравословна кожа, съдова мрежа, иктер или зачервяване на очите, подпухналост на лицето. Поради токсичния ефект на алкохола, мускулите на лицето започват да се увиват, което прави лицето да изгуби тона си и да стане неясно. Жените, зависими от алкохола, имат чанти под очите си, които могат да се опитат да се скрият с помощта на козметика. Доста често жените спират да се гледат сами, оставят къщата небоядисана.\nРазлики в хода на заболяването при жените и мъжете:\nПри справедливия секс патологичната зависимост се развива много по-бързо, отколкото при мъжете. Ако последната изисква 5-7 години за това, тогава жените "пият" 2-3 години;\nПоради физиологичните си характеристики женското тяло е по-чувствително към токсичните ефекти на етиловия алкохол. Поради това алкохолиците развиват психоза, безплодие, гинекологични заболявания, чернодробна цироза много бързо;\nЖените са силно изложени на стресови фактори, имат по-слаби междуреатърни връзки. В тази връзка се наблюдават невропсихиатрични разстройства в ранните стадии на заболяването;\nЕтиловият алкохол в женското тяло се абсорбира много по-бързо и е по-бавен. Лесно прониква в кръвно-мозъчната бариера и уврежда централната нервна система. Поради забавен кръвен поток токсикологично засяга жизненоважни органи;\nАко човек може да се справи самостоятелно с болестта, тогава женския алкохолизъм може да бъде излекуван само от лекар. Изключително трудно е да се борим с болестта, или дори изобщо невъзможно. Единственият начин да се отървете от зависимостта е кодирането.\nАлкохолизмът при жената има много сериозни последствия и е почти невъзможно да се отървем от нея у дома. Разбира се, можете да опитате различни народни средства, но те най-вероятно ще се окажат неефективни. Трябва да се отбележи, че да се лекува жена е много трудно, защото отрича да има проблем.\nЗа да се характеризира по някакъв начин прогресията на заболяването, лекарите разграничават етапите на алкохолизма при жените. Продължителността на всеки един от тях варира в доста широки граници и зависи от много фактори. За всяка степен на зависимост алкохолът се характеризира със своите симптоми, соматични разстройства и усложнения.\nЕтапи на алкохолизъм при жените:\nАз сцена. Характеризира се с нарастващото желание за алкохол. Тя е уверена, че контролира ситуацията, но всъщност не е така. По това време се формира зависимост от алкохола. Опиоидните рецептори на мозъка постепенно се използват за етилов алкохол;\nII етап. Една жена има обсебени мисли за пиене. Дори по време на работа или общуване с роднини, тя мечтае за пиене и чака за момента, когато може да го използва. Дозата постепенно се увеличава и естествените реакции към излишния алкохол (гадене, повръщане и интоксикация) изчезват. Става все по-трудно да се борим със зависимостта;\nIII етап. Тя се характеризира с постоянна зависимост от етанол, необратими структурни промени в централната и периферната нервна система и изразени психични разстройства. Да се отървем от алкохолизма става почти невъзможно, особено у дома.\nМного от справедливия секс смятат, че е срамно да използват силни алкохолни напитки. Въпреки това, при пиенето на бира или вино те не виждат никаква заплаха. Затова и алкохолизмът на бира сред жените се развива толкова често. Започва с ежедневната употреба на 1-2 бутилки слабо питие за релаксация. До степента на прогресията на заболяването, човек може да премине на водка, коняк и дори лунен лук.\nЖенската алкохолна бира се развива много по-бързо от водката или виното. Само за няколко месеца заболяването може да доведе до консумация на няколко литра бира на ден. Като правило роднините на пациента не знаят какво да правят, защото няма причина за кодирането. Има безсъние, агресивност, стесняване на кръга от интереси. Скоро има и външни симптоми на бира алкохолизъм при жените. Те включват подпухналост и зачервяване на лицето, цианотични устни, образуване на грозни антени и голям корем.\nВ такива случаи е необходимо лечение, тъй като отказването да пиете бира на една жена е изключително трудно. За да направи това, тя се нуждае от подкрепата на семейството си и помощта на лекар.\nТрябва да се отбележи, че алкохолизмът на вино или бира при жените е особено опасен, тъй като в самото начало изглежда безобиден.\nВ съвременното общество има мнение, че алкохолизмът при жените не може да бъде излекуван. Поради това хората дори не се опитват да се борят за своите съпруги, майки или дъщери, оставяйки ги на милостта на съдбата. Те са сигурни, че няма смисъл да правим нищо, защото женския алкохолизъм е нелечим и всички опити ще бъдат безполезни.\nТова песимистично отношение обаче е напълно неоснователно. Лечението на алкохолизма при момичета и жени е напълно възможно. Борбата с проблема е много трудна и лечението ще изисква много усилия, време и пари. Ако обаче искате да излекувате пациент, можете дори да го направите в последните етапи.\nЗа да се постигнат положителни промени, проблемът трябва да бъде решен от специалисти - нарколози и психотерапевти. С помощта на кодирането те ще освободят пациента от патологично желание за алкохол и подходящото лечение ще помогне да се елиминират негативните последствия и усложнения от алкохолизма. Психотерапията ще помогне да се адаптира към трезвия живот и да се справи с пост-алкохолната депресия.\nПреди да започнете да се борите с проблема, трябва да се осъществи. Една жена трябва да разбере, че е сериозно болна и се нуждае от помощ. Съгласно действащото законодателство, то не може да бъде кодирано без нейното съгласие. Затова борбата срещу женския алкохолизъм трябва да започне с обяснителни разговори или посещения на терапевта. Също така, ще е необходима детоксификационна терапия и кодиране с дисулфирам-съдържащи лекарства или хипноза.\nСъщо така за борба срещу алкохолизма можете да използвате народни средства, хомеопатия, хранителни добавки (BAA) или други средства. Можете да започнете лечение само след консултация с специалист. Изключително нежелателно е да се вземе нещо от себе си, у дома. Особено да не влагате в храната на една жена някои лекарства - това може да има нещастни последствия.\nИма следните медикаментозни начини за лечение на женски алкохолизъм:\nДетоксикационна терапия. Необходимо е да се очисти тялото на алкохолна интоксикация и токсини. Пациентът получава абсорбенти и интравенозно инжектира детоксикатори. Кодиране ще бъде възможно само след пълно почистване на тялото на алкохола. Те също така лекуват синдрома на отнемане - възстановяване на баланса на електролитите, предписване на витамини от групата В, антидепресанти, транквиланти и други необходими лекарства;\nEncoding. Счита се перорално, интравенозно, интрамускулно или лигиране на лекарството, съдържащо дисулфирам. Трябва да знаете, че можете да кодирате една жена само след две седмици въздържание от пиене на алкохол;\nЕлиминиране на усложненията. По правило алкохолизмът води до сериозни заболявания на храносмилателната, нервната, сърдечно-съдовата и пикочно-половата системи. Следователно, в допълнение към лекарствата, съдържащи дисулфирам, терапията на женския алкохолизъм трябва да включва лекарства за възстановяване на нормалното функциониране на увредените органи и системи.\nЛечението на женския алкохолизъм у дома може да има изключително сериозни последици. Следователно, в никакъв случай не трябва да се излива една жена в храната или напитки медикаменти. Това е строго забранено в случай на лекарства, съдържащи дисулфирам, защото ако човек използва алкохол след това - той може да умре.\nВ къщи не бива да се използват неконтролирани народни средства. Някои билки имат способността да скучаят глад за алкохол, но в тази ситуация не е достатъчно. Народните средства са по-малко ефективни и няма да помогнат да се отървете от такова сериозно заболяване. Ето защо единственото истинско решение е да посетите специалист и да използвате одобрени и доказани лекарства.\nПсихотерапевтичната борба с женския алкохолизъм се състои в влиянието върху подсъзнанието на пациента с цел елиминиране на натиска върху алкохола. В наше време най-ефективният метод е Dovzhenko. Той е нещо средно между хипноза и психотерапия. Кодирането трябва да се извършва от завършил и той може да направи това както в болница, така и вкъщи.\nДоста ефективна техника е "двойният блок" - едновременното прилагане на психотерапия и фармацевтични препарати. Тя е много по-ефективна от обичайното кодиране, тъй като позволява на жената да бъде излекувана за поне 5-7 години или дори през целия й живот.\nПанически атаки - кратки периоди на силен страх или дискомфорт.Тази патология включва следните симптоми: повишено образуване на пот; тремор в крайниците или слаб тремор; пристъпи на задух; епизоди на задушаване; повишен сърдечен ритъм и сърдечен ритъм; атаки на гадене, коремна болка, повръщане; страх от смърт; изтръпване, изтръпване в крайниците; деперсонализация.


Olympus Plaza Hotel - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nNo75, Welimada Road, Haputale, Хапутале, Хапутале, Шри Ланка - Много добро местоположение - вижте на картата\nИмате въпрос относно Olympus Plaza Hotel?\nПовече за Olympus Plaza Hotel\nПостроен през 2007, Olympus Plaza Hotel е важно допълнение към Хапутале и разумен избор за пътуващи. Вълнуващият център на града е само на 7.00 Km оттук. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nOlympus Plaza Hotel също така предлага много съоръжения за обогатяване на Вашия престой в Хапутале. Гостите на хотела могат да ползват съоръжения като 24-часов рум-сервиз, безплатен WiFi достъп във всички стаи, Wi-Fi връзка в общите части, паркинг, рум-сървиз.\nГостите на хотела могат да изберат една от 30 стаи, в които се усеща атмосферата на спокойствие и хармония. Пълният списък от съоръжения за отдих е достъпен в хотела и включва фитнес зала, детски клуб, градина. Каквито и да са поводите за Вашето пътуване,Olympus Plaza Hotel е най-доброто място за престой, което можете да изберете в Хапутале.\nВсички типове туристи (77)Пътуващ по бизнес (2)Двойка (40)Самостоятелно пътуващ (15)Семейство с малки деца (7)Семейство с големи деца (8)Група (5)\nParsons от Австралия


Цигара време | Жената днес\nКрасивото лице на публицистиката\nРазликата между видовете пилинги и въздействието им върху кожните проблеми\nКостадин Кръстев-Коко отново е моден фотограф на годината!\nСЗО: Да не се затварят училищата в Европа като мярка срещу COVID-19\nБългария се завръща на „Детска Евровизия“ по БНТ\nЗдравното министерство: Делта вариантът е два пъти по-заразен\n„Наполеон Хил – моят ментор“\nПрофесия крупие – какво трябва да очакваме\nМенопаузата – есента на жената – златна, богата и хармонична\nДо кои екзотични дестинации ще летят българите през зимата?\n„Фейсбук“ се прекръсти на „Мета“\nКога малките ученици ще се върнат в класните стаи?\n„Порталът“ на БНТ е класиран в 10-те най-добри сериала на европейски обществени телевизии за 2021 г.\nКаква е разликата между ваксините срещу COVID-19\nКак да намерим баланса между хазартната зависимост и забавлението?\nИлиян Богоев, който има още един чифт очи\nГеорги Томов В Читателски клуб\n663 ПРОЧИТАНИЯ ОТ 29 октомври 2021\nМомичето от първия ред неизменно закъсняваше. Сряда сутрин, точно в седем часа и седем минути, тя се появяваше на вратата, кимваше и сядаше на най-близката банка. Втренчваше в мен сините си очи, а аз продължавах лекцията си, крачейки напред-назад по подиума. Седем крачки в едната посока, обръщане, седем крачки в другата.\nВинаги има „момиче от първия ред“, което се държи, в един или друг смисъл, предизвикателно. С годините човек привиква и започва да гледа на този „феномен“ откъм веселата му страна, но точно тази госпожичка наистина прекаляваше – задаваше провокативни въпроси в края на лекциите, често без директна връзка с темата. Самонадеяна пикла. Бях чувал колегите й да говорят за нея като за „страхотна мацка“, дали пък точно това не я провокираше? Словесните битки са ми слабост, но в неравните сблъсъци, каквито по принцип са споровете между преподавател и студент, винаги се пазя да не навлизам в тресавището на иронията. И в случая смекчавах тона до лека насмешка, но тя не бе дорасла да осъзнае и оцени старанието ми да я предпазя от собствената й самонадеяна некомпетентност. Амбицирано, „момичето от първия ред” прекрачваше границата на академичното приличие с мазохистично настървение. Веднъж опита да ме въвлече в политическа полемика, използвайки крайни класификации за хора от висшите етажи на властта. „Защо считате, че трябва да изказвам мнение по нелитературни казуси?“ „Защото писателите трябва да откликват на наболелите проблеми на обществото.“ „Не съм писател.“ „Но преподавате и възпитавате бъдещите учители и писатели.“ „Добър аргумент, браво“ – похвалих я и побързах да сменя темата.\nМладите хора не са наясно със сложните взаимовръзки в обществото, но пък аз винаги съм поддържал – доколкото съществува – наивната им вяра в някакво имагинерно „добро“. Уви, конформистите са все по-голямата част от студентската маса, а идеалистите се броят на пръсти.\nСлед онзи, макар и избегнат разговор за политика, тя продължаваше да е настъпателна, но вече избягваше злободневните теми. Затова не очаквах, че ще се захапем заради Евангелието на Матей, когато по някакъв повод заявих, че нито източникът е достатъчно достоверен, нито различните му преводи и тълкувания се припокриват дотолкова, та да ги считаме за меродавни.\n– Ще ви задам простичък въпрос – каза с леден тон моят редовен опонент, – вярвате ли в историческото съществуване на личността Исус?\n– Кой Исус, колежке, онзи ли Исус, син на Йешуа бен Пандира, убит с камъни и повесен на едно дърво още преди Христовото Събитие, или онази личност, която Евангелието на Матей, Евангелието на Лука, пък и другите Евангелия наричат „Исус“?\nМомичето от първия ред мълчеше.\n– Важно ми е да знам – говорех напълно спокойно – за кой Исус иде реч, тъй като винаги съм съблюдавал максимата „За умрелите – или добро, или лошо“.\nТогава тя стана и напусна аудиторията, без дори да подскаже, че е разбрала каламбура. С облекчение си помислих, че повече няма да я видя, но следващата сряда момичето се появи с обичайното закъснение и всичко продължи постарому. Помислих си да й предложа бартер – отлична оценка срещу неприсъствие, – но не вярвах да приеме, пък и умирах от любопитство да разбера защо винаги закъснява точно седем минути?\nТози въпрос продължаваше да не ми дава мира. Сещах се за „11 минути“ на Куелю, „Деветнайсет минути“ на Джоди Пико и „23 минути в Ада“ на Бил Уис. Бях гледал „88 минути“ с Ал Пачино, „15 минути“ с Робърт де Ниро, знаех за немския „4 минути“. Какво можеш да свършиш за седем минути? Да свариш рохко яйце и да го изядеш с филийка препечен ръжен хляб; да се обръснеш; да си измиеш зъбите; да подбереш чорапи, риза и вратовръзка за деня. В моя случай – да стигна пеша до университета, ако не вали… И други неща можеш да свършиш за седем минути, но потърпевшите едва ли ще са във възторг. Голям дерт ми беше това нейно закъснение.\nМомичето от първия ред не се появи на изпита заедно с колегите си, дойде в кабинета ми по-късно същия ден и смотолеви някакво извинение. Дадох й най-трудните въпроси, но тя беше отлично подготвена и приключихме бързо. Нанесох оценката и й пожелах успешна сесия.\n– Благодаря ви, че ме търпяхте цял семестър.\n– Е, нищо лошо не се е случило – засмях се. – Все пак присъствахте на всичките ми лекции, което е комплимент за повечето преподаватели.\nСеднахме на кафе в двора на университета, забравили за това как си бяхме пилили взаимно нервите.\n– Имате поздрави от мъжа ми. Бил е ваш дипломант преди няколко години.\nНе предполагах, че е обвързана, а обикновено се досещам коя от студентките е и коя не е – разликата в държането им е ясно детерминирана. Каза ми името на съпруга си – помнех го, – симпатично и умно момче, но стеснително. Живеели в нова кооперация в центъра на града, самостоятелен апартамент над мезонета на свекъра и свекървата, мъжът й вземал добри пари в издателството, в което го бях препоръчал навремето.\n– Той ви е много признателен, за всичко.\n– Кадърно момче. Не мислех, че днешната младеж държи на такива предразсъдъци като брака…\n– Да ви кажа, аз също считам, че прибързахме…\n– Е, да – учението първо.\n– Не е само това… Семейният живот не ми понася. Пълна скука. Няма тръпка.\n– Е, вие какво очаквахте – вечни пеперуди в стомаха? Вярно, че е малко сиво, но след време ще свикнете и ще ви хареса.\n– Ще свикна, да… Точно с това не мога да се примиря, с любов по инерция. А при вас как е?\n– Аз нямам тези проблеми.\n– Сам ли живеете?\n– Да. Винаги съм живял сам, като изключим кратък период преди години. А вие защо се омъжихте, след като бракът не ви понася?\n– Не зная, не ми се оставаше у дома. Майка и баба са разведени и се страхуваха да не остана стара мома. А за тях вариантът „съжителство на семейни начала“ е непростим грях и углавно престъпление.\n– Вие лично страхувахте ли се?! – учудих се.\n– Не… Но те направо ме бяха подлудили.\nВиждахме се по веднъж седмично в едно от кафенетата около университета. Капучино, кроасан, смях и разговор на ръба на приличието. Тя настояваше тези срещи да са в сряда сутрин, седем часа, и аз се съгласих, тъй като по принцип ставам рано. Отказвах да обсъждам въпроси, свързани с литературата, тъй като ми беше писнало да обяснявам защо Маркес е велик и да правя прогнози кой български автор ще грабне приза „Роман на годината“. От своя страна, аз имах обица на ухото и избягвах теми, свързани с религия – коментирахме кино, театър и изкуство, а също ежедневни неща като например: длъжна ли е съвременната жена да готви; къде трябва да минава границата в отношенията между снаха и свекърва; кое е по-важно – кариерата или децата. За мен въпросите от живота винаги са били по-интересни от – да речем – защо Умберто Еко е кръстил Ампаро бразилското момиче, в което е влюбен младият Казобон?\nЕдин ден се заговорихме за любовта и аз с насмешка отхвърлих позоваването на Шекспир, Маргарет Мичъл, Джейн Остин или Джули Гаруд, заявявайки, че всичко това са глупости. Казах й, че държа да чуя мнението на едно съвременно младо момиче, мислите и чувствата й извън клишетата и цитатите. „Истинската“, „неповторимата и „единствената“ любов съществувала и задължително трябвало да бъде търсена и отстоявана с цената на всичко – това чух. Смях се от сърце и не й спестих мнението си, че това е най-старото клише на света.\nДавам си сметка, че съм бил пристрастен към тези срещи – имах усещането, че двамата с нея се намираме в изолирана капсула, пълна с озон, толкова емоционално приповдигнати и слепи за околните бяхме. В сряда сутрин се будех още на развиделяване и в седем нула нула сядах в барчето с чаша кафе, а тя спазваше традицията – появяваше се след точно седем минути.\nВеднъж я попитах седем ли е любимото й число?\n– Да, това е моето число. Имам татуирана седмица… на едно тайно място.\n– Това никога няма да разбереш! – погледна ме лукаво.\n– Така ли? – засмях се и подех закачката. – Не се знае.\n– Знае се. Ти си мъж, когото жените безусловно харесват, но – обзалагам се – дори когато мастурбират с мисълта за теб, си те представят по светлосиня риза и едноцветна вратовръзка.\nПреподавателите не би трябвало да флиртуват със студентки, но това правило постоянно се нарушава, като обикновено инициативата е от женска страна. Аз самият винаги съм бил против такива отношения, но случаят не касаеше подобен казус, пък и, формално погледнато, ние вече не бяхме учител и ученик.\n– А каква точно символика влагаш в седмицата? – пропуснах предишната й реплика покрай ушите си. – Доколкото си спомням, думата „седем” на китайски звучи като „живот“ и „зараждане”.\n– А манекенките и световнонеизвестните футболисти твърдят, че Буда е изкачил седем стъпала – засмя се тя, но изведнъж стана сериозна. – Трябва сам да разбереш.\nСмених темата и повече не повдигнах въпроса – страшно мразя, когато жените преиграват, правейки се на загадъчни. Но въпросът със символиката на това нейно седем продължи да занимава въображението ми.\nСпоменах за „сряда сутрин“ пред приятел. Той се въодушеви:\n– Всичко е ясно, не разбирам защо се мотаеш? Готина ли е? Абе, как няма да е готина, сигурно всичко й мирише на ново!\n– Всъщност нямам никакви намерения, просто ми е приятно общуването.\n– Да, бе! Колко пъти сте се виждали?\n– Десетина – пресметнах наум – там някъде…\n– Чакай сега, десет срещи и „нямам никакви намерения“! Говориш като висш чиновник, хванат с обидно малък подкуп. Кажи, ако ти се пусне, ще я опънеш ли? Щото явно си толкова смотан, че няма да си поискаш сам.\n– Не, не, няма такива неща между нас… Няколко пъти съм я целувал по бузата, по-скоро докосване.\n– Ще ме спукаш от смях! Само хабиш хубавото работно място, тъпако. Защо аз не бях преподавател?!\nРъководителят на дипломната й работа във Факултета по журналистика беше една титулувана особа, чиято слава на бохем и плейбой шестваше из университета още по времето, когато аз търках банките. Макар повечето от колегите да го считаха за смешник, той явно притежаваше чар, след като около него се въртяха безусловно най-атрактивните студентки. Имаше три дъщери от три брака, когато грабна перлата на нашия випуск. Осигури й бърза телевизионна кариера, преди да я изнуди да му роди две момчета.\n– Този е голям досадник! – възкликна моето последно момиче от първия ред, когато го попитах как се държи с нея ръководителят й.\n– Натяга ми се, но не е готин като теб. Пък и с тия папагалски вратовръзки… всеки път, като го видя, едвам се сдържам да не прихна.\n– Мислиш, че аз съм готин?!\n– Много готин при това.\n– Нали, нали?! Възползвай се! – подметнах уж на шега.\n– Разбирам какво намекваш, но дори да приемем, че сексът е повод за запознанство, то на нас няма да ни свърши работа, тъй като сме изпуснали момента. Прекалено добри приятели сме вече, не мислиш ли?\n– Да, но пък не е редно да разочароваме обществените очаквания и да опровергаваме слуховете.\n– А, добре ги храним ние, след като редовно ни виждат заедно. Апропо, не е ли вече време да зарежеш това „момиче от първия ред“ и да започнеш да казваш „моята близка приятелка”, когато говориш за мен с трети лица?\nИзчервих се. Точно така я бях определил – „типично момиче от първия ред“ – в разговор с дипломния й ръководител. Интересуваше се от мнението ми за нея.\nЕдин ден мъжът на „моята близка приятелка“ се изтърси в кабинета ми. Здрависахме се, радвам се да те видя, как си? Добре бил. Имал работа в университета и решил да се отбие, да изпием по едно кафе и да си поговорим.\n– С удоволствие, но в момента… трябва спешно да…\n– Няма проблем, то аз също нямам много време.\nИзлязохме и аз го изпратих до стълбището.\n– Миналия семестър жена ми записа вашия курс като избираем, толкова й бях говорил за вас.\n– Да, да, как е тя?\n– Добре е, праща ви поздрави. Често ви споменава.\nБлагодарих, сбогувахме се, изчаках го да слезе до долния етаж и се върнах в кабинета си.\nБлизката ми приятелка се дипломира и започна стаж като репортер в една от телевизиите, нейният „досадник“ я бе уредил. Запазихме традицията „сряда сутрин“ и в продължение на няколко месеца се виждахме в уютно кафене в близост до работата й. Отивах навреме, палех цигара и точно гасях фаса в пепелника – тя се появяваше. Една цигара се пуши за седем минути.\nЗа рождения й ден в началото на октомври й подарих интересен ръчен часовник с два циферблата – приличаше на стилизиран бухал. В очите й се появиха сълзи, нещо не беше наред.\n– Благодаря ти… но няма да се сърдиш, ако не го нося…\n– Не ти ли харесва?\n– Страхотен е! Но има поверие, че часовник се подарява само на много близки хора, иначе е на раздяла. Освен това ще трябва да измисля обяснение за появата му за пред мъжа ми, а изобщо не ме бива да лъжа!\n– В какви отношения сте с него?\n– Хладни. Всеки си ровичка в компа, я си кажем десетина думи на вечер, я не. Преди поне му се ядосвах, а сега ми е все тая.\n– Е, това е нов вид свобода, а свободата не е хлад, а прохлада – засмях се малко пресилено. – Нали си спомняш:\nСвободата се ражда\nв нощта, все едно къде –\nв дупка някоя в стена,\nпрез която минават\n– Андре Бретон. Във френския оригинал не е „през която“, а „когато“ – гласът й звучеше глухо. – Обичаш да променяш текстовете, забелязах го още по време на лекциите, но тогава не знаех дали е нарочно.\n– Не зная френски – въздъхнах, – но си заслужава да го научи човек. Барманче, я налей два френски коняка.\nПомълчахме, момчето донесе тумбестите чаши. Тя ме погледна и прошепна:\nИ през мощта на твоето слово\nЖивота си започвам аз отново\nРодена, за да те позная\nИ да се назовавам\n– Доста фриволен превод на Пол Елюар – засмивам се. -За твое здраве. Честит рожден ден.\n– За Свободата!\nИзпихме питиетата си на екс. Тя присви очи:\n– Правиш ли разлика между „изневяра“ и „връзка“?\n– Всяко понятие може да бъде тълкувано в зависимост от конкретиката и конотациите. Коя да е дума, извадена от контекста, е само семиотичен обект, естествен, абстрактен или социален и не се подчинява на теорията за „стриктното обозначаване“, която…\n– Чакай, чакай. Винаги усложняваш. Все търсиш закономерности, нива на значение, символики – това е професионално изкривяване.\n– Така ли, не е ли нещо, присъщо на жените? – опитах да се измъкна.\n– Кажи де, според теб каква е разликата между „изневяра“ и „връзка“?\n– Ако говорим за варианта, в който двете думи се отнасят към едно и също деяние, то „връзка“ би го нарекла единствено жената от двойката. Замесеният мъж и всички други мъже на света биха го нарекли „изневяра“. Както и всички други жени.\n– Ти изневерявал ли си на онази жена?\n– Коя жена?\n– Знаеш коя, дето сте били близки.\n– Не – излъгах, а тя рязко повдигна вежди.\n– А защо се разделихте? Тя ли те остави или ти нея?\n– Замина за чужбина и се върна звезда. Нали знаеш – предложение, на което няма как да откажеш. Между другото, е в твоя бранш, но няма да говорим за нея.\n– А защо не се оженихте, докато бяхте заедно?\n– Виж… обмислял съм, но бих го направил само ако обичам една жена така, че ако след време се появи сериозна заплаха за брака ни и аз си задам въпроса: „Обичам ли новата звезда повече, отколкото навремето обичах съпругата си?“ – отговорът да е категорично „не“.\n– Тоест не си я обичал достатъчно?\n– Не казвам това.\n– А какво казваш?\n– Че тогава си мислех, че не я обичам достатъчно. За съжаление, от тогава не съм се влюбвал така.\n– Още ли вярваш, че е възможно?\n– Всичко е възможно.\n– И какво ще направиш, ако това се случи?\n– Виж… защо не върнем разговора в по-безопасни води. Какво ще кажеш, каква трябва да е изневярата?\n– Като логистика, как си я представяш? Предполагам, че трябва да е „уау“, нали? Никакъв почасов хотелски секс, след който бързаш към семейното гнездо и се чудиш дали нямаш издайнически следи по тялото си и бълхи в бельото.\n– Трябва да бъде една вълшебна нощ, поне първата…\nПротегнах ръка и пръстите ни се докоснаха.\n– Да, да, с толкова добро алиби, че участниците да нямат никакви страхове. Защото страховете водят до угризения.\n– Не само страховете, стиховете също водят до угризения – тя отново ми се усмихна, но очите й останаха замислени.\n„Твърде далеч стигнахме, но вървим ли в една посока?” – запитах се и, за моя голяма изненада, изтърсих:\n– Мога да говоря с шефовете на мъжа ти да го вземат на Панаира на книгата във Франкфурт.\nТя ме погледна спокойно, все едно го бе очаквала:\n– О, той ще е щастлив. Отговорът ми е да!\n– Да кажем, че вече е уредено. Излитат следващия вторник, това означава, че можем да бъдем заедно цели четири дни. Ако го желаеш…\n– Ще се видим тук сряда сутрин, както винаги, стига нещо да не се обърка.\n– Страхотно, направо от тук ще тръгнем с колата.\n– Добре. Стига нещо да не се обърка…\nВъв вторник вечерта проверих в сайта на аерогара София, самолетът бе излетял по разписание. Легнах си рано.\nИ се отвори, и видях: Силуети около кръгла маса. „Велзевул“, „Самаел“, „Питон“ – шепот, звучащ все по-близо – „Осмодей“, „Велиал“, „Луцифер“, „Сатана“. „Михаил“, „Анаел“, „Рафаил“ – шепотът се отдалечава, – „Гавраил“, „Касиел“, „Сашиел“, „Самуил“. Всичко е забулено в мъгла с цвят на ледено мляко. „Велзевул“, „Самаел“, „Питон“…\n„Трябва да избереш, трябва да вземеш страна…“ – гръмовен глас, отекващ направо в главата ми.\n„Михаил“, „Анаел“, „Рафаил“…\nНа другата сутрин градът бе обвит в мъгла. Точно в седем влязох в кафенето. За моя изненада тя вече ме чакаше. Не видях куфар или пътна чанта. Намигнах на бармана и му подадох двайсетачка – „Както винаги“. Целунах я и се отпуснах до нея на кожения диван. Изглеждаше напрегната. Ръката й трепереше, когато поднасяше цигарата към устните си. Запалих и аз. Върху стъкления плот на масата бе оставен изписан на ръка лист със стихове.\n– Може ли? – попитах.\nПрочетох ги няколко пъти. Едни от най-емоционалните стихове за любов, които някога съм чел, което не ги правеше добри.\n– Твои ли са?\nИзвадих химикалка и след няколко минути й ги върнах с дребни корекции.\n– Пипнах ги, просто ритъмът на места куцаше. Виж ги така.\n– Само това ли имаш да ми кажеш, че ми куца ритъмът?\n– Какво друго?\n– Ти… ти… – сините й очи плувнаха в сълзи. Така изглеждаха избледнели.\nЗагасих цигарата в пепелника и се изправих. Една цигара се пуши за седем минути, достатъчно време да вземеш важно решение.\n– Нека оставим нещата така, както са, близка моя приятелко.\n– „Близка моя приятелко“ – повтори сухо като ехо. – Надявах се на друго, но явно съм сгрешила. Надценила съм желанието ти за истинска любов. Силните чувства и страстта те плашат до смърт, нали? Остани си със страха и скуката.\n– Ха! Какво точно искаш, та ти си семейна, по дяволите.\n– Искам да бъда с теб, не разбираш ли? Това може да е единственият ни шанс да бъдем щастливи! Животът си е наш, защо да не го живеем както искаме?!\nЗави ми се свят, залитах, докато стигна бара, момчето ме изгледа уплашено и се засуети около кафе машината.\n– Задръж рестото.\nУсещах очите й вперени в мен. Обърнах се. Стройните й крака бяха обути в черни кецове, жълт чорапогащник и къса пола от мека черна кожа. Жълто еластично боди, широки рамене, вълнуващ бюст и тънка талия. Приличаше на оса. Синеока оса, която търси отговор на въпроса – защо, след като животът си е наш, да не можем да го живеем както искаме?! Добре, но какво исках аз? Аз исках само да се махна. Без скандали, моля!\nПрибрах се у дома и разпечатах бутилка уиски. Нямах навика да пия сам, но бях гузен. За пореден път бях давал грешни сигнали и фалшиви надежди на жена, към която не изпитвах очакваните чувства. Случвало се е и преди, но този път момичето бе от поколението, което – колкото и да се опитвах – не успявах да разгадая. Прекалено млада, за да е нейна вината. „По дяволите, така и не разбрах какво се крие в „нейното“ число седем. Седем са дните от седмицата, планетите, нотните знаци, животите на котките – или те бяха девет?“\nУискито не беше лошо.\n„Седем е числото на Сътворението, Светите тайнства са седем, както и смъртните грехове, но пиянството не е упоменато.“\nУискито наистина не беше лошо…\nНастроената ми за пет и половина биологична аларма не бе сработила – когато отворих очи на другата сутрин, електронният часовник на нощното шкафче показваше 07:07. Стига де!\nДовлякох се до хола. Извадих една книга от библиотеката и нова бутилка от барчето – главоболието да ръководиш дипломанти си има и добрите страни. Седнах на дивана и прелистих Стария завет:\nМатей, 7:7 „Искайте, и ще ви се даде; търсете, и ще намерите; хлопайте, и ще ви се отвори.“\nНадигнах бутилката и пих направо от стъкленото й гърло, гладко и хладно.\nВелзевул, Самаел, Питон, Осмодей, Велиал, Луцифер, Сатана. И Михаил, Анаел, Рафаил, Гавраил, Касиел, Сашиел, Самуил. И пак Велзевул, Самаел…\nСъбуди ме телефонен звън. Отворих очи. Мрак. Щракнах настолната лампа. Лиснах в гърлото си последната глътка уиски и отнесох празната бутилка в кухнята. Оставих я в мивката и пуснах водата. Пих с шепа направо от чучура. Дисплеят на микровълновата мигаше в червено. С почуда забелязах още няколко празни бутилки по плота. Телефонът не спираше да звъни. Върнах се в хола и вдигнах:\n– Велзевул, Касиел, Сашиел… – замърморих.\n– Господин Каменов?\n– Радвам се да те чуя, как беше във Франкфурт?\n– Прибрах се преди час и не я заварих. Оставила е писмо, в което пише, че ме напуска.\n– Така ли?\n– Вие не знаете ли? Заради онзи клоун, вашия колега.\n– А, да… – нямах понятие за какво говори.\n– Напуснал е жена си заради нея, а има две деца.\n– Момчета на шест и на пет години. Учуден сте, нали? И аз се изненадах, да ви кажа честно, мислех, че е влюбена във вас. Направила го е още в сряда, на другата сутрин след като заминах. Дори не ми го каза в очите…\n– Жените често се увличат, бъркайки авторитета на учителя с други мъжки достойнства. Проекция.\n– Не зная, за толкова години не можах да я разбера…\n– Виж, не мога да говоря сега. Да се чуем друг път.\n– О, простете. Не трябваше да ви занимавам с моите проблеми. Между впрочем, вие откъде знаете, че съм бил на панаир?\n– Няма проблем. Дочуване – затворих.\nКръвта пулсираше в слепоочията ми.\n„Животът е един…”\nСедмина от Ада и седмина от Рая.\nКакво точно иска да ми каже собственото ми подсъзнание? Че има добро и зло, че трябва да избера страна? По дяволите! Как мога да избера страна, когато масата е кръгла?! Докато пускам замислени търкалца към тавана, решавам това да е последната цигара в живота ми.\nКоледното тържество в детската градина щеше да е първото обществено събитие в живота на най-малкия ни син. Съпругата ми настояваше да отида сам, щяло пак да й прилошее при толкова хора и в нейното деликатно положение… Но аз се заинатих – в такива моменти за едно дете на четири е важно да присъства цялото му семейство. В края на краищата, оставихме двамата по-големи големи насаме с плейстейшъна, а ние с нея тръгнахме с аванс от поне половин час – бързият ход не ни бе препоръчителен.\nПристигнахме в точно уречения час, поздравихме присъстващите и – заради високия ми ръст – се настанихме на крайни места. Децата вече излизаха на сцената, когато на вратата на залата изникнаха „момичето от първия ред“ и съпругът й – уважавана публична личност, издокаран с невъзможно шарена вратовръзка. С бухналата си коса и огромните сенки под очите напомняше на застаряващ бухал. По инерция погледнах часовника – бяха закъснели точно седем минути.\n– Затова ли не искаше да идваш? – сръчках жена си.\n– Да – прошепна. – Дръж се естествено.\n– Ама защо не си ми казала? Добре че не взехме момчетата… Кое е тяхното?\n– Момиченцето с белите кордели.\nСцената бе изпълнена с герои от различни приказки. Синът ни играеше едно от седемте джуджета. „Седемте джуджета, седемте самураи, великолепната седморка, седморката на Блейк…“ Тържеството мина прекрасно, нашият се представи добре, но кукличката с корделите беше звездата на шоуто. На тръгване се засякохме с гордите й родители.\n– Здравейте, колега. Как си, скъпа? – бухалът се обърна към моята съпруга, но аз не чух нейния отговор. – Колега, да ви представя… но вие, струва ми се, се познавате?\n– Да, преподавал съм на съпругата ви – казах мило, – момичето от първия ред, което обичаше да задава провокативни въпроси.\n– Ха-ха-ха, аз пък я наричах „мис фифтийн“, защото винаги ми закъсняваше с петнайсет минути. Помниш ли колегата, скъпа?\n– Марин Каменов, ако не греша? – от гласа на младата жена повя досада.\n– Матей – поправих я любезно. – Беше ми приятно, колега.\nРазделихме се с фалшиви усмивки. „Дъщеря ви е истинско съкровище!” – промърморих. Някой ме ощипа по ръката.\nЖена ми приспиваше джуджето, а аз току-що бях прибрал телефоните на двамата юнаци – хванах ги да цъкат „Енгри Бърдс” под завивките. Утре с майка им ще решим как да ги накажем. Опитвам да се държа с тях все едно съм им роден баща, но понякога е истински трудно. Сред безпорядъка от неотсервирани чинии и детски играчки на масата в трапезарията се подмяташе нарочената за последна кутия с цигари на майка им.\nЗапалвам и излизам на терасата. Самият аз не пуша от години. Дали има татуирана петнайска? Така и не бях разбрал кое е „тайното” място, където е татуирана седмицата. Нито пък истинската символика, която тя влагаше в това число. Седмия ден от седмия месец китайците наричат “Нощта на Седемте“ и е нещо като Вси светии – нощ на злите сили.\nПускам търкалца дим и се наслаждавам на тишината, празнично осветения град и ярките звезди по изцъкленото небе. Какво ли има там, горе? Освен обичайните заподозрени – Анаел, Велзевул, Велиал, Гавраил, Касиел, Луцифер, Михаил, Осмодей, Питон, Рафаил, Самаел, Самуил, Сашиел, Сатана?\nДогарящата цигара опарва пръстите ми. Една цигара се пуши за седем минути, достатъчно време да усетиш хлад – обръщам се и влизам в хола. Там – по всичко личи – са препускали табун диви коне.\n„Четиримата конници на Апокалипсиса… носещи седемте печата…“\nСмачквам фаса в пепелника. Една цигара се пуши за седем минути, достатъчно време да осъзнаеш, че си щастлив.\n200 забележителни речи и тяхната история\n„Петя на моята Петя“! Ревю\nПисмата на лицето\nНобеловата лауреатка Олга Токарчук идва в България\nПолската писателка Олга Токарчук, носител на Нобелова награда за литература за 2018 г., ще бъде…\nДетелина Стаменова Оставам сам със себе си\nТози тефтер има за цел да ви съпроводи в приключението „Оставам сам със себе си“,…\nВ Веселина Седларска Слепият час\nПри мен дяволът се появи с най-прелестната си маска – като любов, като полудяване от любов….\nР Рая Господинова За Япония с любов\nЮлияна Антонова-Мурата е завършила 91-ва Немска езикова гимназия „Проф. Константин Гълъбов“, след което немска филология…\nГеорги Господинов: Подари книга за Коледа!\nТози текст и идея тръгват от 2007-а година. Оттогава вече 15-а година на 1 декември…\nВремето в утробата и раждането предопределят целия ни живот 720467 прегледа


Botevgrad.com :: Откриха мъртва млада жена в столичния квартал "Манастирски ливади" (Новини, Новини от България)\nОткриха мъртва млада жена в столичния квартал "Манастирски ливади"\nМлада жена е открита мъртва днес преди обед в столицата, съобщиха от МВР за novini.bg. Тялото й e намерено в кооперация на ул. Пирин в квартал Манастирски ливади-запад. От полицията съобщиха, че жената е на 31 години. Според появилите се информации по главата на мъртвата има много кръв. На мястото на инцидента има полиция и линейка. При първоначалния оглед не са открити следи от насилие потвърдиха от МВР и СДВР.\nМлада жена е открита мъртва днес преди обед в столицата, съобщиха от МВР за novini.bg. Тялото й e намерено в кооперация на ул. Пирин в квартал Манастирски ливади-запад. От полицията съобщиха, че жената е на 31 години. Според появилите се информации по главата на мъртвата има много кръв. На мястото на инцидента има полиция и линейка. При първоначалния оглед не са открити следи от насилие потвърдиха от МВР и СДВР\nПрочети повече на: http://www.novini.bg/news/253804-%D0%BE%D1%82%D0%BA%D1%80%D0%B8%D1%85%D0%B0-%D0%BC%D1%8A%D1%80%D1%82%D0%B2%D0%B0-%D0%BC%D0%BB%D0%B0%D0%B4%D0%B0-%D0%B6%D0%B5%D0%BD%D0%B0-%D0%B2-%D1%81%D1%82%D0%BE%D0%BB%D0%B8%D1%87%D0%BD%D0%B8%D1%8F-%D0%BA%D0%B2%D0%B0%D1%80%D1%82%D0%B0%D0%BB-%D0%BC%D0%B0%D0%BD%D0%B0%D1%81%D1%82%D0%B8%D1%80%D1%81%D0%BA%D0%B8-%D0%BB%D0%B8%D0%B2%D0%B0%D0%B4%D0%B8.html\nДата: 08.12.2014, 14:55\nКрадци пребиха до смърт възрастна жена в „Овча купел” 01.01.2014, 11:47\nДете и жена загинаха при катастрофа на АМ „Хемус” 06.09.2010, 21:59\nБременна жена почина от свински грип 02.11.2009, 13:35


Антоанета Алипиева - Женското в лириката ни от XXI век. Абсорбираните гласове на традицията\nЖЕНСКОТО В ЛИРИКАТА НИ ОТ ХХІ ВЕК. АБСОРБИРАНИТЕ ГЛАСОВЕ НА ТРАДИЦИЯТА\nДве наведнъж появили се през 2013 г. стихосбирки от един автор - Пламен Антов - присъстват силно, но и самотно-специфично в началото на литературната година. Но има и нещо друго в тях: те са в христоматийнния смисъл междутекстови, тъй като всмукват в себе си известни поетични гласове предимно от камерните поети на България и света. Потопени в постмодерната съвременна ситуация, тези стихосбирки безспорно афишират колажна поетика, смесица от жанрове и чужди гласове, но същевременно изграждат здрава собствена почва, индивидуално отработен образ, изтъкан предимно от чувството. В българската лирика подобна традиция сякаш спира някъде до края на 70-те години от миналия век, заглушена от ерудитско-рационални или сатирико-гротесктни почерци, които бяха приоритетни в културното ни съзнание до съвсем скоро. Сравнен с други значими поети от настоящето, например с Пламен Дойнов с неговото опоетизиране на публицистичното и социалното, или с Николай Милчев с неговата пък игрово-наивитетна визия, с Ивайло Иванов и присъщото му иронизиране на статуквото, Пламен Антов абсорбира "тихите" гласове на традицията и ярко възкресява теми като природата, поета, любовта - въобще сюжети от 60-те и 70-те години, които при Антов се превръщат не толкова в продължение, колкото в културна стилизация, в пребродена дълбочина и нейната дистанцирана овладяност.\nДвете стихосбирки имат "говорещи" заглавия: "Пантеизъм и емпириокритицизъм" и "Тотемът на вълка. Неполитическото". Още с обявяването си те заявяват дълбинните води, из които ще извадят съвремието. Връщайки се назад към митове или завършени модели, към мощни сентенции, постигнати чрез чувството и интуицията, или световни сюжети, авторският ракурс ги обработва чрез подробни детайли, чието натрупване постепенно води до екзистенциален извод. Един напълно завършен, затворен, в добрия смисъл на думата, поет, който култивира предходното до степен на индивидуално постигане и прозрение. Природата е тема; но не пейзажът, а тъкмо природата е едновременно обект и субект на тази лирика. Безспорно човекът, изразен обикновено като "аз"-форма, е потопен в природата, наблюдаващ и разсъждаващ относно природата, но пантеизмът е философията, която интегрира живото и неживото, зарежда във всеки детайл или сюжет силата на трансценденцията. Точно според пантеизма, ракурсът се движи в крехката зона между реално и нереално, между живота и илюзията, между натуралното битие и мечтата. Думите, образите, визиите са мълниеносно хвърлени в импресионистични очертания, в тънки мрежи от очертания, но за сметка на това - в бляскави води от емоции: "От нищото светът изригва,/ докосна ли предметите с очи." Наивитетът, "детското" рядко завършват идеята, но затова пък отчетливо чувстват: "Тук винаги ще съм едно безкрайно дете,/ на което всичко му предстои."\nСред българските пейзажисти в лириката Пламен Антов е този, който разработва женското начало, в смисъл на полифонично чувстване без извеждане на идея-гръбнак. Преобладават облите форми, цветните детайли, естествените, натрапчиви миризми. Цялото е разложено на отделни характерни части, които поразяват с асоциативност, с пораждащи усещания за хармонията на вселената. Природните късове са организирани от множество миниатюри, от цветна паяжина, заплашваща да се разпадне, ако към нея се посегне без обич, без възхищение. В традиционен план поетите пейзажисти преди Антов овладяват природата от мъжки поглед, дистанциран, раждащ сюжет, чертаещ или култура на географията, или сентенция на екзистенцията. Антов потъва дълбоко в първичността на природата, където има само чувстване, само удоволствие, само неразчленимост в полифонията. С други думи, тук пантеизмът е най-автентичен. Не човекът поражда природата, а природата поражда човека. Активирането на подобна жилка в българската поезия изглежда самотно и беззащитно отдаване на ненужното, на съзерцанието, на онова, за което обществото най-малко се сеща. Лирика на покоя, самотата и илюзията:\nТук, сред настръхналия храсталак,\nв самото дъно на бездънната природа,\nнезнайно как, ненужно как,\nувлечен в своята разходка,\nнагазих сред поляна в странен цвят.\nЧе туй са диви ягоди разбрах\nедва по ласкавия аромат\nна онова, което стъпкал бях.\nЗатворената в себе си, ненужна красота,\nотиваща си неузната. И затова лишена\nдори от изкусителната суета\nна естетическата своя самоценност.\n("Поляната с диви ягоди")\nРазбира се, пейзажите на Антов са не само в обсега на "дивото", а и в обсега на културите. Изобилстват творби с културни стилизации на градове, култури, улици. Урбанистичното се нарежда до рустикалното, но в овладяването и на двете преобладава състоянието на душата, изведено до пейзаж на душата. Детайлите "наблягат" на своята характерност, така че чрез тях израства градът - с цветове, с топоси, с миризми. Въпреки че човекът се движи - обхожда, оглежда, пътува, - то навсякъде се чувства състоянието на статичност, на завършени мисъл и чувство. Особено градовете са живописно пресъздадени, с откроени улици, къщи, лица, канали, покриви, но... с липсващи хора. По-скоро с липсващи общности, защото субектът е сам в тях, невиждащ друго, освен собственото си чувстване. Пейзажи, откроени на стената като живопис, организирани от преживяването на субекта, от завършените му чувствания, отлели се в покой, в атмосфера, в индивидуален прочит на света. Сетивността на очите е последният, завършващ пейзажен момент, преди него са почувстваното, изживяното, размишляваното. В своята вторичност чувството като култура е стилизирано до степента на различните характерни детайли, изведени до емблеми на първичната културна основа. Нито рустикалните, нито урбанистичните пейзажи работят с широки пространства. Обратното: ракурсът загребва тесни, но специфични топоси, наситени със също тъй специфични детайли. Това води до интимност, а тя пък - до индивидуалност. Още по-точно - до самотния живот на постмодерния човек, намерил сили да организира от разпиляността цялото:\nВиена през лятото се смалява - става\nпо балкански достъпна, шарена и лилава.\nОбичам повече зимна Виена -\nбялата, сивата и студената:\nшироките пусти улици, ветровете\nпо тях и топлите кафенета.\nВиена, с която мога да остана насаме\nкато в себе си - и самотен,\n("Виена през зимата")\nПространството е стеснено и интимизирано до най-малки подробности, до посочени детайли, които обаче носят идеята за цялото, за характерното, за онтологичното: "назад, към малките и бавни/ неща, стаени най-дълбоко." В този смисъл Антов реставрира чрез детайли не обществата като култури или преживяно време, а културите като чувство, като пробождащ спомен, за миг просветнал и отново изгубен във вселената. Всяка човешка активност е сведена до минимум, тялото е усмирено; дори и когато то се движи, траекториите му са ясни: навлизане в тишината, в самотата, в екзистенциалните дебри на въображението и съзерцанието, и в тези разходки чувството подава на ума илюзията за човешката вечност. Ето защо самотата и тишината са съществителните, които обозначават повторяемите състояния на лирическия герой, чрез тях той може да види важните дребни неща, говорещи за природата на нещата, чрез тях той може да навлезе в дълбините на онтологията и да осмисли настоящия ден чрез далечна предистория. Пейзажите, природните описания, културните портрети на градове и улици се превръщат в природа на нещата.\nТочно тази феминизирана чувствителност, облегната върху съзерцанието и детски възторженото откритие на важните "малки неща" превръща в обект жената, а не мъжа. Жената като красота, като изненада, като заоблена форма във вселената е част от възторга от живота, мощен тласък на чувството, импулсивен стремеж на сетивата, търсещи наслада. Жената и се обладава, и се изплъзва, тя е и усет за тяло, и мощ на духа, но преди всичко - тя е възторжено продължение на мъжката душа, търсеща и в нея покой, себеоглеждане, тишина, онтология: "Самата тя е образ в огледало,/ повтарящ случването си в очите/ ми." Меката и обла природа е издялкала още една своя форма - жената, също толкова цветна и загадъчна, мамеща и възхитителна, приканваща не към бури и страсти, а към покоя на насладата и установената красота. Но и жената като всичко, видяно през живота, е илюзия, удостоверена само с чувство и с думи: "И само думите ще помнят онова,/ което никога не се е случило." Но жената е и нещо повече - тя е вариация на духовното, на чувстването на света, тя е живот не като пол, а като поглед-огледало на себе си: "Душата ми е с тяло на жена./ Тя в слабостта си само е свободна./ Душата ми е с тяло на природа."\nТам, където погледът, чувстването и размишлението излязат от обсега на природното с всичките му гами (женско, интуитивно, меко, обло), се появява градското, пак с вариантите му (модерно, грозно-разкривено, сюжетно, остро, затворено в стаи, самотни четящи герои, отровени от ерудиция, обезсмислен живот с изначално празни химери). Изобщо далчевски ракурси, с реставриране на диаболичното и вторично-урбанистичното. В цикъла "Градски прози" например (от кн. "Пантеизъм и емпириокритицизъм") сюжетите са завъртени около ерудитски позиции на съвременния интелектуалец, изведени точно като у Далчев - в безсмислието на модерния човек, в безпомощността му да се "хване" за смисъла на раждането, в агонистичното му пътуване към смъртта. Естествено, че подобни ракурси ще са положени в градското пространство, в тесните стаи на обречената самотност, ще активират жестокостта в битието на малкия човек, "сгащен", "зазидан" в съдбата си. Детайлите също са неумолимо натурални, белязани с усета за гниене, разпад, с болестното миризливо разтление на предмети, на човешки тела, с деградацията на радостта, на смисъла. Този цикъл е безспорно остро възвиване към мъжкото, натежало с тежките удари на откровените истини. Колкото женската струна е ефимерна и романтична, толкова мъжката е оголена до жестокостта на тленното:\nМъжът на болната жена не вижда сякаш и не чува.\nИзмива я, поставя я върху леглото, после\nпритопля бързо нещо и започва да я храни.\nИ впити в петънцето мухъл на стената\nочите му не виждат болната жна,\nушите му не чуват как кълне го тя, докато\nсе стича супицата рядка\nнадолу по брадата й, а той я бърше с длан...\nИ най-накрая тя заспива, уморена\nот своята ненавист към света несправедливо здрав.\nТогава чак мъжът, завил грижливо своята жена,\nприсяда над карираната мушама - и там,\nпривел небръснатото си лице над мръсната чиния,\nс коричка хлебец той дояжда супата набързо.\nА после чак изважда от долапа той шише с ракия\nи устните му в миг се вкопчват в него...\n("Мъжът на болната жена")\nДалчевската традиция е продължена от Пламен Антов и чрез цикъл фрагменти от кн. "Тотемът на вълка. Неполитическото", които поетът е нарекъл "Политически фрагменти". Безспорно, те започват с афиширане на политическото: "...отново съм тук и отново предстоят някакви избори." Но дотук - политическото е само ремарка на съвременен живот, след което дискурсът се гмурва във вечното, отново в природното, откъдето се извличат като завършени състояния тишината, самотата, свободата, поезията, смъртта. Политическото, белязало хоризонта на очакване чрез заглавието, се мярва в началото и бързо-бързо е стопено до кратки сентенции: "Най-отблъскващата черта у политиците - оптимизмът. Без съмнение, най-циничната форма на оптимизъм е професионалният. Впрочем тъкмо оптимизмът е най-сигурният признак за деградацията на либералната демокрация." Тези мъжки проблясъци почти се потулват от приоритетното начало за Антов като автор - женското: "Когато пиша, се превръщам в жена." Оттук нататък животът и човекът се осмислят чрез природата, за да стигнат не до пейзажното, а до природата на нещата. Политическото изцяло се пренебрегва още със заявяването си, или по-точно - политическото означава квазиполитическо, външното на деня е само маска на нещата: "Поезията - това не са думите,/ а гледката, която ги е породила". Неслучайно се налага един пространствен образ - този на пътеката. Пътеки и пътечки, криволичещи навътре в гори, поляни, цветни полета, дъхащи на диви плодове и цветя. Те мамят човека, той тръгва да криволичи с тях и бавно, стъпка по стъпка, дребен детайл след дребен детайл, открива смисъл след смисъл. Така както върви човек през живота - ден след ден смисълът му се открива. Антов е един от поетите в българската литература, тотално загърбил революционното, новаторското (в смисъл на "ново", несъвместимо с предишното). Започнал в лоното на постмодернизма, доказал естетиката му с критически и художествени текстове, развитието му като автор върви към отделянето му в индивидуални пътища, в потъването в себе си. Антов примирява силно традиционни гласове в българската поезия с модерно-колажното чувстване на човека, за да се опре на най-дълбоко традиционното като философия, да го продължи, да криволичи с малките му пътеки напред, да хлътва още по-дълбоко в предшестващи го поети и да доразвива гласовете им: "Тази съвършена тишина на Природата. Съвършена, защото се състои от толкова много звуци, които хармонират помежду си без нито един да се наложи над останалите: шумът от пърхането на пеперуденото крило не е по-силен от далечната гръмотевица. Нито по-слаб от нея."\nНеслучайно един от циклите се казва "Природата - аз". Когато нещо е обект в дадено творчество, то за да се пише за него и за да се извежда до обект, значи, че между него и субекта има дистанция. Субектът се е отдалечил и е осмислил, обобщил обекта до тема, до идея. Това се е случило и с лириката на Пламен Антов, в която "Природата е огледало, през което/ навлизам в себе си самия." Подобна лирика винаги ще остане в обсега на ценителството, не ще стане "звучна", обслужваща нуждите на деня. Защото е прекалено интимна, съзерцателна, мащабна в слизането си надолу към скрити смисли. Традиция, която в културното ни съзнание е туширана, но затова пък - неизчезваща.\nПламен Антов. Пантеизъм и емпириокритицизъм. София: Ръжана-Ю, 2013.\nПламен Антов. Тотемът на вълка. Неполитическото. София: Small Station Press, 2013.\n© Електронно списание LiterNet, 18.11.2013, № 11 (168)